prot · H00995 · 2013-04-19 00:00:00 — Om man behandlar en människa med misstro kommer hon förr eller senare börja agera på ett sätt som motsvarar den misstron. De förväntningar vi upplever påverkar vilka vi är och hur vi agerar, vare sig vi vill eller inte. Vi påverkas av vår omvärld och relaterar till hur andra människor relaterar till oss. Att människor beter sig illa är svårt att lagstifta emot, liksom fördomsfullhet och oberättigad misstänksamhet. Däremot kan vi se till att myndigheter inte bygger sitt arbete på metoder där vi klumpar ihop individer i grupper som tilldelas kollektiva egenskaper, än mindre diskriminerar eller förföljer några av dem för deras utseendes skull, hur utländskt det än må vara. 7 (SD): Jag vill inleda med att säga något om REVA-debatten i sig. Jag tycker att det är intressant hur en debatt som denna kan uppstå, trots att den bygger på missuppfattningar och också rena lögner. Det svenska folket har i nyhetsartikel efter nyhetsartikel felaktigt fått lära sig att är detsamma som diskriminerande ID-kontroller i tunnelbanan. Vi har dock undersökt saken och talat med gränspolisen för att kontrollera om anklagelserna stämmer. Till saken hör att polisen inte får kontrollera personers rätt att vistas i endast på grundval av deras utseende. Enligt 9 kap. 9 § utlänningslagen får inre utlänningskontroll endast göras i samband med grundad brottsmisstanke, och jag är övertygad om att polisen har koll på vad lagen säger. Jag vill lyfta fram vad , chef för gränspolisen i , sade i . Jag citerar: Det är helt fel att polisen har som strategi att kontrollera personer i samband med färdbeviskontroller. Däremot arbetar gränspolisen som då aldrig bär uniform även i tunnelbanan. Det är en plats där det rör sig mycket folk, sannolikt också personer som illegalt vistas här. Polisen rör sig på många ställen. Men det bygger också på tips, och profilering. Den vanliga och normala typen av inre gränskontroll sker av vanlig polis då någon är misstänkt för brott, till exempel fortkörning. När polisen kontrollerar en misstänkt persons identitet i sina register kan man se om personen i fråga är efterlyst, exempelvis av för verkställighet av utvisning. Det är så en vanlig inre gränskontroll ser ut. Vad gäller gränspolisen genomfördes totalt i 716 inre gränskontroller, det vill säga kontroll av identitet som samkörs i register för att se om någon har rätt att vistas i landet. Endast 2030 av dessa 716 kontroller genomfördes i . Det är alltså en väldigt liten del av alla kontroller som genomförs i . Det rör sig således inte om något stort projekt. Det rör sig inte om någon massiv insats. Kontrollerna är dessutom genomförda efter brottsmisstanke. Att polisen skulle använda sig av några olagliga metoder har det inte presenterats några bevis för. Däremot vet vi att gränspolisens arbete gör nytta. Ganska fick vi reda på att polisen i med hjälp av sina REVA-kontroller avslöjat en härva med koppleri och människohandel. I min och värld är det positivt om man kan få stopp på en verksamhet som innebär att kvinnor säljs som sexslavar. Hur kan det då komma sig att REVA-debatten i medierna alltför ofta verkar bygga på missuppfattningar och rena lögner? Hur kan det komma sig att polisen felaktigt anklagas för allt från rasism till rasprofilering i samband med den inre gränsövervakningen? Ett svar som jag vill ge är naturligtvis undermåliga politiker men också undermåliga journalister. I den undersökning som , medier och kommunikation på presenterade 2012 framgår det att av journalistkåren sympatiserar med mest extremistiska invandringsförespråkare. av journalistkåren sympatiserar i sin tur med som delar mycket naiva och extrema inställning i invandringsfrågan. Den samhällsbild som medierna förmedlar är alltså konstruerad av ett journalistskrå som skulle låta och regera av rösterna om de fick bestämma. Med en sådan journalistkår är det inte konstigt att sådana här hittepådebatter uppstår. Det är debatter som bedrar väljarna med en falsk bild av verkligheten i syfte att sprida dimridåer men också för att legitimera illegal invandring och fortsatt misslyckad mångkultur. Resultatet av detta är att många människor helt enkelt blir lurade. I förlängningen hotar drev av det här slaget vårt demokratiska samhälle. Grunden i vår demokrati, menar jag, är att medborgarna ges möjlighet att fatta rationella beslut och att göra rationella val. För att det ska vara möjligt krävs det inte minst att informationen som förmedlas i till exempel medierna är sanningsenlig. Om informationen som förmedlas i medierna däremot är falsk, som polisen felaktigt anklagas för rasism bara för att man utför sitt jobb och dessutom utför det bra och som människor anklagas för att vara rasister bara för att de vill att polisen ska fortsätta göra sitt jobb, då menar jag att vi inte längre lever i en demokrati. Då lever vi snarare i någonting som jag skulle vilja kalla för en demokratur. Och det, herr talman, är mycket allvarligt. 8 (V): Tillsammans är vi , och är inte blont och blåögt. Denna vår har diskrimineringen av människor på grund av deras utseende och ursprung i samband med inre utlänningskontroller äntligen uppmärksammats. Ser vi till hur debatten har hanterats från regeringshåll finns det anledning till oro. Reaktionerna har spänt från förnekande av den strukturella rasism som de upptrappade kontrollerna har lett till till uttalanden som direkt bidrar till ett diskriminerande tankesätt och försvarar en politik som vidmakthåller det. Ungdomar i berättar om att de känner sig misstänkliggjorda och utpekade genom att gång på gång tvingas visa i samband med omfattande kontroller av till exempel cykellysen eller rutinkontroller på gatan. Det är allvarligt när en del av den svenska befolkningen känner sig utpekad och fråntagen samma självklara rättighet att vistas i det gemensamma, offentliga utrymmet som alla vi andra. Ännu allvarligare är det att den regering som med politiska verktyg har valt att trappa upp och prioritera de polisiära insatser som diskriminerar dem väljer att avfärda deras protester. Till dessa ungdomar säger justitieminister att det handlar om personliga upplevelser och jämför dem som stoppats i kontrollerna med dömda brottslingar med orden: Upplevelsen av varför någon har frågat mig kan ju vara väldigt personlig. Det finns tidigare dömda som uppfattar att de alltid är ifrågasatta, fast det syns ju inte på någon att man har begått ett brott. Till dessa ungdomar säger integrationsministerns statssekreterare genom sitt brev till att de inte ska känna att de drabbas av diskriminering utan att polisen kanske har en dålig dag. Till dessa ungdomar säger migrationsminister att det är skillnad på hederliga motiv hos blonda och blåögda och motiven hos så kallade landsmän. Det är detta, herr talman, som är det allra allvarligaste i vårens debatt om jakten på papperslösa, att regeringen försvarar en politik som fördjupar den strukturella rasismen i samhället. Vårens debatt har på så sätt lyft fram att det finns ett starkt samband mellan migrationspolitik, mänskliga rättigheter och strukturell rasism. politiska motståndare anklagar oss ibland för att vara mjäkiga och för att tumma på principen om reglerad invandring. Till dem vill jag säga klart och tydligt: Även i kommer människor att få avslag på sin asylansökan och utvisas. Det hymlar vi inte om. Men i bildar mänskliga rättigheter och rätten till asyl grunden för den reglerade invandringen. Det innebär att vi med politik skulle ha en långt varmare och generösare migrationspolitik som ger skydd åt flera med grund i FN:s skyddsgrunder och att vi skulle ha en asylprocess som låter barns, kvinnors och hbtq-personers asylskäl få mycket större vikt än nu är fallet. ska inte längre inneha det skamliga rekordet i flest domar i mot tortyr. Eftersom mänskliga rättigheter är individuella och absoluta innebär det också att alla, utan undantag, ska kunna söka sjukvård utan att riskera att hämtas av polisen och att alla barn med eller utan tillstånd tryggt ska kunna gå till skolan utan att känna rädsla för att hämtas av en polisbil. Annars blir de mänskliga rättigheterna endast en rättighet på papperet, men omöjliga att ta del av i verkligheten. Detta framhävs också särskilt som avgörande förutsättningar för utvisningar av for Fundamental Rights, någonting som i detta nu bryter mot. Inför debatten har jag varit i kontakt med tillståndslösa som är i stort behov av sjukvård, men som berättar att rädslan för att fastna i en kontroll på väg till eller från sjukhuset eller i samband med besöket är så stor att de inte vågar söka vård. Det gäller barn, unga och vuxna i behov av psykisk vård, men även personer i behov av vård för till exempel lungsjukdomar och hiv. Till alla dessa människor, som jag vet lyssnar , vill jag säga att i kommer vi att respektera mänskliga rättigheter genom att inte jaga tillståndslösa i eller omkring sjukhus och skolor. I vårt skiljs ingen ut på grund av sin ögon- eller hudfärg, och människor kontrolleras endast i samband med misstanke om brott. Tillsammans är vi , och jag föreställer mig att det också borde vara ett som regeringen önskar sig, om man väl vågar erkänna och se den strukturella rasism som finns. 9 (KD): Dagens debatt handlar om tillit, om förtroende för dem som har till uppgift att upprätthålla våra demokratiskt beslutade lagar. När människor vittnar om att de behandlas annorlunda, pekas ut och särbehandlas för sin hårfärg, för sin hudfärg och för färgen på sina ögon brister den tilliten, inte bara hos dem som känner sig utpekade utan hos alla dem som förutsätter att vi ska vara lika inför lagen, för lagen diskriminerar inte. Det finns inget i lagen eller i de uppdrag regeringen har gett myndigheterna som ger rätt att särbehandla. Om diskriminering förekommer, när diskriminering förekommer ska samhället reagera. Det ska inte råda något som helst tvivel om att vi som politiker förväntar oss att myndigheterna följer lagar och regler. Ett tungt ansvar ligger därför också på myndigheternas ledningar, att de tydligt sänder signalerna till sina medarbetare att diskriminering inte får förekomma. Det här är helt avgörande för tilliten, och utan tillit riskerar vårt samhälle att vittra sönder. strävar efter en human och rättssäker migrationspolitik. ska kunna bli en för människor på flykt, där de med de allra största behoven får möjlighet att bygga sig en framtid och vara med och bygga vårt gemensamma för framtiden. För att upprätthålla förutsättningarna och ge stöd till dem som bäst behöver det är det också viktigt att de som bedöms inte ha ett tillräckligt stort behov faktiskt återvänder. Det här är svårt. Det är jättesvårt. Men det är viktigt. Förutsättningarna för att människor med de största behoven ska få plats i boenden, ska kunna få tillräckligt stöd och hjälp från kommunerna är också att de människor som har fått ett avslag vänder tillbaka. Det är en svår uppgift för de myndigheter som har till uppgift att verkställa de besluten, en uppgift som de behöver stöd för att kunna fortsätta med. Min uppfattning är att myndigheterna i de allra flesta fall också sköter den här uppgiften på ett fungerande sätt. Men när det finns uppgifter som visar att det kan ha inträffat, att det kan förekomma att uppgiften inte sköts som den ska, ska det också följas upp. Det ska följas upp av oss som medborgare. Det ska följas upp av oss som politiker. Men framför allt ska det följas upp av de myndigheter som har till uppgift att se till att myndigheten sköter sig. Det finns också anmälningar till såväl JO som JK, där det ska prövas om det har förekommit brister i den här hanteringen. För att ska kunna vara en behöver vi ha tillit till varandra och till våra myndigheter. Det är någonting som bedömer att det till stora delar finns . 10 (): Det är väldigt intressant att lyssna på den här diskussionen. Allra mest intressant är det att lyssna till , som ju har begärt debatten men vars ledamot inte ägnar någon tid i sitt inlägg åt det som är huvudfrågan, nämligen inre utlänningskontroll om den behövs, om reglerna är bra, huruvida de följs och hur det i så fall annars ska åtgärdas utan ägnar sig åt att rycka citat ur sitt sammanhang och använda dem som det passar och ljuga om regeringens politik. Det är faktiskt rätt lågt. Jag delar uppfattning att det här är frågor och en diskussion som handlar om många breda aspekter, där också många känslor och misslyckanden i svensk politik blir uppenbara. Vi har ett utanförskap. Vi har många människor som inte känner att de räcker till eller att de får den plats de har rätt att ha i vårt land. Det är ett problem. Alla de människorna oroas, berörs och upprörs när man diskuterar saker som ligger nära dem. Det ligger självklart nära när det handlar om hur man följer upp asylprövningsärenden, där människor ska avvisas eller utvisas. Det är ganska självklart att det är så. Men just därför tycker ju jag att det är otroligt viktigt att hålla sig till fakta. lyfte fram att det är viktigt att begångna misstag anmäls. Jag vill gärna nämna något om hur läget ser ut för tillfället. har fått in två anmälningar mot polisen. De är avslutade därför att ärendena inte berör det som kan pröva. har fått in en anmälan mot polisens agerande i och 79 från . ombudsmän har två öppna ärenden, varav i det ena ärendet hanterar man ett par anmälningar. Samtliga anmälningar refererar till händelser och uppgifter i medierna och inte till någon självupplevd situation. Hur de ärendena kommer att hanteras får vi se. Det är otroligt viktigt att de noggranna regler som finns när det gäller inre utlänningskontroll följs. Det är viktigt att de prövas, och det är mycket viktigare än att till exempel påstå att regeringen inte tar ställning. Regeringen är inte dömande instans. Har polisen gjort rätt eller fel? Det är viktigt att ha klart för sig att regeringens ansvar är att dels hålla sig till fakta, dels hålla sig till den ordning för beslut som vi har i , där myndigheter har ett delegerat ansvar att följa regler som riksdag och andra har fattat och att de får göra det självständigt. Det finns en ordning för prövning och analys av om ärendena hanteras korrekt. tog upp frågan om det här är rätt grej att prioritera för polisen. Ja, det kan man undra. Verkligheten är att ungefär en halv procent av polisens resurser används till inre utlänningskontroll. Huvuddelen av dem som arbetar med detta är personal på . Det är kanske inte att se som en jätteprioritering. Likväl är detta och det vill jag gärna understryka en viktig och central uppgift. Det är viktigt att polisen samverkar väl med och Kriminalvården. Det arbete som har skett inom ramen för handlar om att försöka göra kontrollen så bra som möjlig. Vi ska ha klart för oss att kostnaderna i form av lidande och rent ekonomiskt för onödig administrativ tidsutdräkt är stora i samhället. Det är därför arbetet måste ske på ett effektivt sätt. 11 (S): Vi är inte oense om att polisen har uppgiften att kontrollera att domstolsutslag följs. Vad vi diskuterar är metoderna och vem man inriktar sig på. Här gäller det att se till att grundläggande mänskliga rättigheter följs. Låt mig rikta mig till . I hans inlägg lät det som att den som vill att mänskliga rättigheter följs vill egentligen införa något slags diktatur. Det är en logisk kullerbytta som inte går av för hackor. Det är snarare tvärtom. Demokrati bygger på att man följer mänskliga rättigheter. Det är själva utgångspunkten. Polislagstiftningen och om mänskliga rättigheter ska följas. Vidare måste polisen arbeta på ett sätt som stärker förtroendet för polisväsendet. Jag vet att när dessa kontroller pågick att det kom reaktioner inte bara från dem som blev kontrollerade utan faktiskt också från polisväsendet självt, som kände obehag inför detta sätt att arbeta. Jag har ifrågasatt själva prioriteringen. ID-kontrollerna i kollektivtrafiken är en effekt av att regeringen gett polisen i uppdrag att påtagligt öka avvisningarna. Det står uttryckligen i regleringsbrevet. Det är därför som projekten har dragits i gång. Vad jag förstår står , och bakom prioriteringen. Jag antar att ni har godtagit att polisen ska ha den uppgiften och att det ska stå så i regleringsbrevet till polisen. I annat fall kan jag bara fråga om ni gör det. Samma fråga kan jag ställa till . Står ni bakom den prioritering som är uttryckt i regleringsbrevet till polisen? Jag tycker att man i stället borde inrikta sig på dem som exploaterar och utnyttjar människor i utsatta situationer, till exempel de arbetsgivare som anställer människor för småpengar som sedan jobbar hårt och bor under urusla förhållanden därför att arbetsgivarna kan utnyttja dessa människor eftersom de befinner sig i en utsatt situation på grund av att de är i landet illegalt. Det är dessa arbetsgivare man borde inrikta sig på. Av utlänningslagens 20 kap. 3 och 5 § framgår att det är förbjudet att utnyttja människor på det sättet. Det kan ge böter eller fängelse i högst . Det hade varit bättre om regeringen hade gett polisen i uppdrag att inrikta sig mot den typen av verksamhet i stället för att lägga trycket ensidigt på dem som är fattiga, utsatta och exploaterade. Jag riktar mina frågor återigen till justitieministern. Varför agerade regeringen inte när diskussionen kom upp? Varför lät ni diskussionen pågå ? Ni försvarade också ID-kontrollerna ända tills de blåstes av. Varför agerade ni inte ? Varför gjorde ni inte det rätta från början? Är detta en riktig prioritering? Är det inte bättre att lägga trycket mot dem som exploaterar och utnyttjar dessa människor i stället för de exploaterade och fattiga? 12 (MP): står självklart bakom allt som förhandlats inom vår ramöverenskommelse med regeringen om migrationspolitiken. Men att vi genom överenskommelsen skulle ansvara för frågor som vi inte har kunnat påverka är ett ytterst märkligt resonemang. Polisens inre utlänningskontroller är en följd av att är med i inte en följd av samarbete med regeringen. Det är heller inget nytt, och hur det ska gå till är inget som beslutat om utan är något som rikspolischefen själv beslutat om i föreskrifter. Vad är det egentligen det handlar om? Det som i folkmun har kallats handlar om att polisen gör inre utlänningskontroller i samband med trafikkontroller i till exempel tunnelbanan. ID-kontrollerna kommer från lagstiftningen om inre utlänningskontroll, som är en lag som har haft . I samband med att gick med i åtog vi oss att genomföra så kallade kompensatoriska åtgärder när gränskontrollen vid de yttre gränserna slopades. I stället skulle öka de inre utlänningskontrollerna. Vi blev alltså av med gränskontrollen vid gränsen, men vi skulle öka gränskontrollerna inne i landet. Redan då var många oroliga, inte minst företrädare för , för de diskriminerande effekter som detta skulle kunna få. Trots försäkringar om att detta inte skulle leda till att människor skulle särbehandlas på grund av sitt utseende fanns en oro för rasprofilering. Tyvärr har det nu i efterhand visat sig att det finns grund för den oron. Det finns även avhandlingar skrivna om konsekvenserna av den inre utlänningskontrollen i . Dessa problem är alltså inte en nyhet, och har länge varit starkt kritiskt. , å andra sidan, handlar enligt både rikspolischefen och generaldirektör om att myndigheterna ska arbeta mer effektivt administrativt och bättre samverka med varandra för att förkorta handläggningstider, vilket få har något att invända mot. Men projektet rör inte polisens yttre arbete eller ID-kontroller. Enligt rikspolischefen har polisen inte fått i uppdrag att öka kontrollerna. Hur det arbetet ska ske i detalj är i stället något som återfinns i föreskrifter och allmänna råd för polisväsendet som beslutas av rikspolischefen själv. Men det gör projektet inte mindre allvarligt. Även om ID-kontrollerna inte är nya är det märkliga inte att det uppkommer en debatt om det , utan det märkliga är att debatten inte har uppkommit tidigare. ställde jag en fråga till justitieministern om de inre utlänningskontrollerna och diskrimineringsrisken, men har inga åtgärder vidtagits. Jag har också i ett brev till uppmanat kommissionen att granska om detta agerande, i såväl som i andra EU-länder, strider mot den fria inre rörligheten och EU:s antidiskrimineringsarbete. För mig är det uppenbart att föreskrifterna om hur den inre utlänningskontrollen ska ske måste ändras, och det kommer jag också att motionera om . Det ska inte vara möjligt att använda sig av till exempel biljettkontroller som en förevändning bara för att kontrollera ID på grund av utseende om det är det huvudsakliga syftet med kontrollen. Det ökar risken för diskriminering, och det ökar rädslan hos människor. Polisen behöver utbildas i mänskliga rättigheter och utlänningsrätt, både generellt och inom gränspolisen. Detta är något som har avsatt pengar till i sin budgetmotion . Dessutom måste det finnas tydlig statistik över hur många kontroller som görs. Rikspolischefen menar själv att det inte görs fler kontroller , men här måste det finnas tydlig och tillförlitlig statistik att tillgå. Vi måste vara säkra på att polisens rasprofilering upphör för gott. 13 GULAN AVCI (FP): Socialdemokraternas engagemang i frågan blottas ganska tydligt, tycker jag, när inte alls lägger så mycket energi och krut på att diskutera de frågor som är föremål för debatten. Han väljer att lägga allt fokus på regeringens reform om arbetskraftsinvandring. Det är mycket tråkigt. Man frambringar en bild av att det är den värsta reform som har genomförts som den här regeringen har suttit vid makten. Det finns en del påståenden om att regeringen och regeringsmedlemmar inte har agerat under den debatt som har pågått i medierna. Integrationsminister har varit väldigt tydlig med att om det har förekommit så kallad rasprofilering eller att man i sitt arbete inom polisen har riktat sig mot människor med utländsk bakgrund är det mycket allvarligt. Då måste polisen gå till botten med det. Men detta får vi inte klarhet i under denna timme i denna debatt, så låt oss återkomma i stället. I väldigt vackra beskrivning av det fina är jag beredd att skriva under på vartenda ord, i alla fall inledningsorden om det toleranta och öppna samhälle som de flesta av oss här inne värnar. Men där tar det slut. När medvetet börja illustrera det råa och hårda samhälle som hon menar att vi har fått slutar jag dela Höj världsbild. har aldrig haft ett så generöst och liberalt asylsystem som vi har . Det tål att upprepas i denna kammare att bara fick 110 000 människor som ville komma hit för att jobba, studera eller förenas med familjen eller människor med asylbehov stanna i . Om vi ska kunna upprätthålla ett system som går ut på humanitet och generositet måste vi vara tydliga även med den andra delen, det vill säga att människor som får ett utvisnings- eller avvisningsbeslut måste lämna landet så att vi kan hjälpa fler människor som har stora behov av att få komma till . målar upp en bild av att den strukturella diskrimineringen har uppstått i sedan maktskiftet 2006. Jag är själv uppvuxen i ett utanförskapsområde där väldigt många människor med invandrarbakgrund bor. Jag har på nära håll sett hur utanförskapet ökade år då stödde en regering som inte gjorde så mycket för att skapa inkludering, skapa möjligheter och sänka trösklarna för att komma in på arbetsmarknaden så att även människor med utländsk bakgrund skulle kunna arbeta, vara självförsörjande och känna att de är en del av det här samhället. Ni gjorde inte så mycket då. Ni höjde inte rösten när ni stödde den socialdemokratiska regeringen. Jag tycker att det blir en väldigt anmärkningsvärd bild som försöker ge här. Det framstår som ganska klart och tydligt att vi har två ytterlighetspartier i denna kammare. Det ena partiet vill slänga ut alla invandrare. Det andra säger: Kom. Men där tar det slut.