prot · H10921 · 2013-11-05 00:00:00 — Den innebar att it-företaget drabbades av ett tekniskt fel, vilket fick konsekvenser för ett femtiotal kunder, däribland , och några kommuner i . Då ställer du, , frågan om det är rimligt att anlita privata företag till sådana samhällskritiska tjänster. Mitt svar är: Ja, det kan det vara under vissa förutsättningar. Det man ska komma ihåg när det gäller Tietohaveriet är att det som hände var att två olika minneskretsar i ett datalagringssystem upphörde att fungera, vilket ledde till driftstopp för ett stort antal servrar. Det som låg bakom felet var alltså bristande hårdvara. Minneskretsarna kunde lika gärna ha suttit i en server någonstans i offentlig sektor. När Lillemets säger att en statligt ägd infrastruktur skulle ha garanterat att ett problem som det som inträffade i aldrig skulle kunna hända undrar jag vad hon baserar det på. Mig veterligen finns det inget som säger att offentlig it-utrustning krånglar mindre än privat. Tietohaveriet fick stora konsekvenser, men inte för att det var ett privat företag som drabbades. Det som gjorde just detta haveri speciellt allvarligt var att det var så många olika funktioner som drabbades. Det är mer en följd av ökad koncentration av it-drift och andra it-relaterade tjänster, exempelvis molntjänster. Då kan man ställa sig frågan: Är detta något negativt? Själva haveriet är förstås negativt, men är det något negativt att koncentrera it-tjänster i allmänhet? Som så många andra gånger måste man väga fördelar mot nackdelar. En uppenbar nackdel är att konsekvenserna kan bli stora om en samlad it-drift drabbas av störningar, men fördelarna får man inte glömma bort. var det inte ovanligt att en enda fysisk dataserver hade en enda uppgift. För att tillgodose en myndighets eller ett företags alla behov kunde det alltså behöva finnas en lång rad datorer som alla körde dygnet runt med endast en eller ett fåtal tjänster. , med så kallade virtualiserade servrar, kan en enda kraftfull fysisk server ersätta en lång rad fysiska datorer, vilket leder till stora vinster för miljön som it-driften blir mycket billigare. När offentliga myndigheter upphandlar it-drift är det väldigt viktigt att man också väljer den servicenivå som man vill ha. Om man upphandlar en samhällskritisk tjänst har man också ansvar för att det i det avtal man ingår också finns en garanti för att man blir prioriterad om något händer. Exakt hur de affärsmässiga avtalen såg ut mellan Tieto och deras kunder kan varken du eller veta, men vi kan båda veta att myndigheterna har ett stort ansvar för att se till att upphandla den it-drift och den servicenivå som man behöver, så att man inom en viss, bestämd tid kan veta att ett problem börjar åtgärdas och att en viss tjänst inte får ligga nere onödigt . 21 (MP): Det här är många och stora frågor. Det är också min poäng. Vi kan inte reda ut detta , hur gärna vi än skulle vilja det. Det krävs en ordentlig utredning om det. Poängen med att ta upp är egentligen frågan vem som ska prioritera – datorhaverier är vi naturligtvis aldrig skyddade mot oavsett om det är privat eller offentlig drift – vilka kunder, av samhällsavgörande betydelse eller inte, som ska komma upp först och få tillgång till kommunikation igen. Det är ett stort problem om detta överlåts i privata händer. Allt detta behöver utredas ordentligt, så att vi så långt som möjligt säkrar vår samhällsviktiga data- och telekommunikation. Bevisligen har inte myndigheterna klarat att ta sitt ansvar efter exempelvis de senaste händelserna då en 16-åring lyckades sänka bland andra , SJ och en kommun. Säkerhetsansvariga på myndigheter och företag får allt större problem att hålla jämna steg med hackarna. Svenska FRA, som ska skydda statliga myndigheter och statligt ägda bolag mot i första hand statsunderstödda angripare, ser att det finns säkerhetsluckor på många håll inom samhällsviktig verksamhet med nationellt viktiga värden. har alltså attackerna ökat kraftigt , och metoderna har blivit mer kvalificerade och målen mer riktade. Hur ska konflikten mellan öppenhet och säkerhet hanteras? Varje enskild myndighet har alltså i uppdrag att beakta säkerheten och minska sårbarheten. MSB säger vad som ska skyddas men inte hur. Ska då varje myndighet uppfinna hjulet på egen hand och klara sig så gott man kan? Det är inte något effektivt sätt att arbeta. Det krävs en högre ambitionsnivå. Därför måste berörda myndigheter och departement samarbeta om dessa frågor. Det är en förutsättning för att lösa uppgiften att minska sårbarheten. Jag vill därför avsluta med att uppmana it-ministern och regeringen att ändå ge den kommande utredningen om samordningen av statens bredbandsinfrastruktur direktiv att även ta itu med säkerhets- och sårbarhetsfrågorna och hur de kan hanteras bättre genom samordning. 22 Statsrådet (C): Den digitala utvecklingen har fört med sig väldigt många möjligheter. Människor kan vara uppkopplade nästan varifrån som helst och nästan vilken tid som helst och ha tillgång till nästan vilken information eller vilka tjänster som helst. Det är fantastiskt! Med detta följer dock nya utmaningar. En sådan utmaning är it-säkerhet. Det finns människor som kan ha illvilliga syften med att ta sig in i system olovligen eller som gör rena rackartyg och försöker överbelasta hemsidor så att de ska släckas ned. Detta är en del av vår vardag. Varenda myndighet, företag eller organisation och varenda medborgare måste vara medveten om dessa förändrade förutsättningar. Som enskild medborgare måste man, precis lika självklart som det är att teckna en brandförsäkring för att se till att man får ersättning om huset brinner ned därhemma, se till att ta hand om sig på nätet. Företag måste se till att skydda sin information på nätet, täppa igen luckor som kan finnas och hålla jämna steg med den utveckling som finns där olika aktörer av skilda skäl kan vilja ta sig in i företagets skyddade system. Att låtsas som om en nationell utredning skulle kunna överta ansvaret och lösa detta åt alla parter är faktiskt att vilseleda människor. I själva verket måste varenda medborgare, vartenda företag och varenda myndighet i sin verksamhet alltid ha med dessa frågor som är strategiskt viktiga. Det är just därför som det tydligt uttalas i den krisberedskapsförordning som inledningsvis läste högt ur att den myndighet som har ansvar för en verksamhet i fredliga tider har det också i kris. Man har ett ansvar att förebygga så att denna typ av incidenter inte behöver inträffa. Det arbetet behöver alldeles uppenbart fortsätta med oförminskad kraft. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:39 om redovisning av konsumtionsbaserade klimatutsläpp 23 Miljöminister (C): Jag ska svara på en interpellation från , som har frågat mig om jag avser att ge i uppdrag att utveckla statistiken över konsumtionsbaserade klimatutsläpp och att redovisa denna löpande, parallellt med övrig officiell statistik över nationella utsläpp. Jag har svarat i en liknande interpellation, 2011/12:117. Jag angav då att regeringen anser att det är viktigt att ta hänsyn till de utsläpp utanför gränser som orsakas av svensk konsumtion. Låt mig inledningsvis konstatera att det som behövs för att lösa problemet i första hand handlar om internationell samverkan, konkreta klimatåtaganden och åtgärder i de länder där utsläppen sker. kombinerar en politik för ambitiösa utsläppsminskningar på hemmaplan med satsningar utanför för att minska utsläppen även där. Regeringen verkar för att miljöpåverkan från produkter ska minska genom exempelvis genomförande av EU:s ekodesigndirektiv, främjande av miljömärkning och förbättrad och förstärkt information och vägledning om offentlig upphandling inklusive miljöhänsyn. Enligt regeringens proposition 2009/10:155 Svenska miljömål – för ett effektivare miljöarbete ska det övergripande målet för miljöpolitiken, det så kallade generationsmålet, vara att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Av propositionen framgår också att miljöpolitiken ska inriktas mot att konsumtionsmönstren av varor och tjänster orsakar så små miljö- och hälsoproblem som möjligt. beslutade i enlighet med denna proposition. har enligt instruktionen ett särskilt uppdrag att samordna uppföljning och utvärdering av bland annat miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. har med hjälp av , , låtit ta fram en indikator för växthusgasutsläpp orsakade av svensk konsumtion. Den informationen kompletterar den bild som den årliga utsläppsinventeringen av de nationella utsläppen ger, genom att ta hänsyn till de utsläpp som sker utanför gränser. påpekar dock att utsläppen som sker i andra länder till följd av svensk konsumtion inte kan beräknas med samma noggrannhet som de nationella utsläppen, varför de snarare bör tolkas i termer av utveckling och inte i absolut nivå under enstaka år. Arbete sker alltså redan för att redovisa utsläpp förknippade med vår konsumtion, men det är en svår uppgift att göra detta på ett rättvisande sätt. avser att utlysa ett forskningsprogram om konsumtion och miljö – de gjorde faktiskt det . Syftet är bland annat att öka kunskapen om sambandet mellan konsumtion och miljöpåverkan nationellt och globalt och att förbättra metodiken och dataunderlaget för att kunna följa miljöpåverkan från olika konsumtionsmönster . Arbete pågår alltså, och jag ser därför inte någon anledning att lägga ett uppdrag på myndigheten. Med detta sagt är det förstås viktigt att både vi i regeringen och våra myndigheter löpande följer utvecklingen och fortsätter arbetet för en mer hållbar konsumtion. 24 (MP): Tack, miljöministern, för svaret! Jag är glad att höra att miljöministern i alla fall inte avfärdar mitt förslag om att ge i uppdrag att löpande redovisa och utveckla statistik för konsumtionsbaserade utsläpp för att det inte skulle vara viktigt – vi kanske kan vara överens om att det är viktigt. Självklart är det viktigt att titta på de utsläpp som äger rum inom gränser. Det är ju dem som vi enklast kan påverka. Men vi har också ett visst ansvar för det vi gör utanför gränser. Om vi inte ens redovisar de utsläppen är det lätt att man missar dem och därmed inte har de åtgärder som behövs. Ministern avfärdar mitt förslag därför att detta inte behövs. Anledningen till att jag lyfte den här frågan var just att menade att det här faktiskt behövdes. har på eget initiativ tagit fram statistik som visar utsläpp när man tar hänsyn till import och export, och då kan man se att utsläppen har ökat . Men den ansvariga tjänstemannen på säger att om man ska kunna fortsätta att göra det här och om man ska kunna utveckla statistiken – den är ju, som miljöministern sade, fortfarande lite skakig – behöver man en beställare i form av regeringen. Därför vill jag fråga miljöministern: hon fel? 25 Miljöminister (C): Jag tycker att det här är en oerhört intressant diskussion. Det är klart att vi måste fundera över de klimatutsläpp som vi har i landet men också de klimatutsläpp som av olika anledningar förorsakar i andra länder. Vi jobbade väldigt hårt inför om hållbar utveckling med att se till att det som diskuterats i FN-systemet skulle sättas på plats och beslutas, ett ramverk om hållbar konsumtion och produktion. Där tror jag att en del av nyckeln ligger när det gäller att försöka komma åt grundfaktorerna i den här diskussionen. har, enligt sin instruktion, en uppgift att vägleda myndigheter när det gäller miljömålen och generationsmålet och håller på att utveckla miljömålsmanualer för uppföljning och utvärdering. Det är viktigt. Jag har som miljöminister jobbat mycket just med att försöka få miljömålen tydliga, att få etappmål och att vi ska kunna följa upp och mäta vad vi gör och vilka steg vi tar åt rätt håll för att klara de svenska miljömålen. Där ligger också den här frågan med. I finns inte några regler om detta, utan där noteras att varje land primärt ansvarar för de utsläpp som sker inom det egna territoriet. Och det finns en logik i detta. Det är kanske möjligt att hitta en fullständig statistik och ett fullständigt underlag, men det är oerhört komplicerat. Det kräver många insatser och mycket administration. Det beror på det moderna samhälle som vi har och det sätt som marknaden fungerar på i dagens läge. En vara som vi importerar från , till exempel, och använder i kan ju innehålla delar från och . Det kanske finns fyra, tio eller tjugo länder bakom en vara som importeras till . Då är frågan: Hur mäter vi det? Våra gruvor är en av de största svenska nationella utsläppskällorna. Därifrån kommer järn och stål som i olika led exporteras och ingår i produkter i andra länder. Då skulle de i så fall mäta det som vi gör här. Och den slutliga varan kanske köps på andra sidan jordklotet. Att i detalj mäta de här utsläppen tror jag är väldigt svårt och väldigt byråkratiskt. Däremot tycker jag att det här är en viktig diskussion. Det är självklart att det här är utsläpp som genereras. Det är också en del av vårt ansvar. Frågan är då hur vi ska hantera just den här sortens utsläpp och hur vi ska hitta fakta om detta som vi behöver lägga ned oerhört mycket jobb på att få ned de faktiska utsläppen. Det är också en prioriteringsfråga. 26 (MP): Precis som miljöministern sade är detta komplicerat, hur man ska kunna mäta de här utsläppen. Det är ingen exakt vetenskap. Men som miljöministern också sade i sitt svar menar att det ändå kan vara viktigt att visa trender . Ofta hör man miljöministern säga att de svenska utsläppen har minskat . Det ser man om man tittar på utsläppen i . Det är väldigt glädjande. Det visar att vår klimatpolitik, oavsett vilka som har suttit vid makten, har haft effekt. Men om man tittar på de konsumtionsbaserade utsläppen och ser att de har ökat är det någonting som vi måste fundera över. Har vi med vår politik för ensidigt tittat på det som vi enkelt kan påverka så att vi har glömt bort det här med hållbara konsumtionsmönster? Jag kan ta ett exempel från jordbruket, där man ser att man kan pressa ned utsläppen genom att lägga ned djurgårdar. Då importerar vi ännu mer kött från andra länder än vad vi gjorde tidigare, och så hamnar de utsläppen i de ländernas statistik. Det är inte något som klimatet vinner på, troligtvis inte djuren eller bönderna heller. Här kanske man behöver vidta åtgärder för att över huvud taget minska köttkonsumtionen – för att ge ett exempel. Man kan resonera så om andra varugrupper också. Det kan vara rimligt att ha en sådan statistik för att få hela bilden så att man kan dra de rätta slutsatserna och vidta de rätta åtgärderna. Vi ska inte ägna all klimatpolitik åt att ta fram den perfekta statistiken och glömma bort alla andra åtgärder. I det här fallet har påbörjat arbetet. Det enda verket begär är att få ett konkret uppdrag så att det kan fortsätta med verksamheten. Det är egentligen bara det min fråga handlar om. Kan få uppdraget så att det kan fortsätta med verksamheten eller ska det sluta nu? 27 Miljöminister (C): har det samlade uppdraget att titta på våra miljömål. Det ligger redan i arbetsuppgifter. Sedan måste verket självt bestämma balansen mellan de olika miljömål som finns och det arbete som ska göras på . Det är anledningen till att jobbar med frågorna. Det finns också ett initiativ från konsumentenhet att titta på ett hållbart konsumentstöd som ett viktigt bidrag i omställningen till en hållbar konsumtion. Det är väl så viktigt. Hållbar konsumtion är en fråga om livsstil och hur människor tänker. Hur många plastleksaker behöver ett barn för att vara lyckligt? Jag ser hur industrin har börjat fundera över dessa frågor. Stora klädkedjor tar tillbaka produkter och återanvänder dem. De har startat diskussionen med sina respektive kunder. Det är en välkommen utveckling i sammanhanget. har utlyst forskningsanslag, 15 miljoner , för att kunna skapa en bättre teoribildning, bättre definitioner och bättre verktyg för detta. Det ska bli intressant att se vad forskningsanslagen och forskningsinsatserna kan leda till. Det kommer att göra det lättare att hantera den svåra frågan. Detta ska kombineras med FN-beslutet om ett ramverk för hållbar konsumtion och produktion, som skapar en global diskussion. konsumentenhet jobbar också med frågorna. Vi försöker föra frågorna framåt och söka oss fram till ett bra sätt att hantera detta stora och svåra problem. Det finns ett problem i diskussionen som vi gemensamt behöver fundera över, nämligen hur vi värderar våra argument. Det finns en risk att vi kommer in i en carbon leakage-debatt, som motståndarna till en klimatpolitik gärna använder. Vi måste gemensamt fundera över hur vi hanterar diskussionen så att inte hela området kantrar över i en diskussion om carbon leakage, som inte gynnar det som både och jag vill, nämligen att minska klimatutsläppen. 28 (MP): Ja, absolut! Det är viktigt att vi inte bromsar den svenska klimatpolitiken bara för att vi importerar saker som innebär utsläpp i andra länder och säger att det är bättre att luckra upp alla regler och göra allt hemmavid. Det är inte syftet. Däremot tycker jag att miljöministern var inne på helt rätt spår när hon pratade om de framsynta företag som tar tillbaka sina produkter så att de kan återcirkuleras, om hur vi kan jobba mer med återanvändning och återvinning och om att redan från börja designa saker för att de ska hålla och ingå i ett kretslopp, det vill säga cirkulär ekonomi. Det är viktigt för att vi ska minska våra klimatutsläpp oavsett om varorna produceras i eller någon annanstans. Det är möjligt att utvecklingen kommer att fortsätta alldeles lysande även utan de perfekta siffrorna på våra klimatutsläpp. Men jag tror ändå att det är en fördel om vi har siffror på bordet så att vi inte tappar det perspektivet. Jag återkommer gärna i en annan diskussion om hur vi stimulerar övergången till en cirkulär ekonomi. Det har vi alla mycket att vinna på. 29 Miljöminister (C): Jag skulle vilja tacka för interpellationen. Det är ett område som är viktigt att diskutera. Varje sådan diskussion leder på något sätt utvecklingen framåt. Jag delar åsikt att frågan om ekodesign är oerhört viktig och är en nyckel till resurseffektivitet, lägre klimatutsläpp och bättre ekonomi – en cirkulär ekonomi. Likadant är det med frågan om urban mining, att ta hand om till exempel elektronikskrot. Här finns mycket att göra, även om de är relativt nya områden. Här växer också ett antal företag och ett antal jobb fram. Det är mycket intressant. utlysta forskningsprogram handlar om indikatorer för konsumtionens miljöpåverkan. Syftet är att utveckla en stabil och upprepbar metodik för att följa och kvantifiera svensk konsumtions miljöpåverkan både i och utomlands fördelat på produkter och produktgrupper. Jag ser att det är mycket av det som efterfrågar i sin interpellation. Det ska bli intressant att följa forskningsprojektet och se vilka förslag till indikatorer man kommer fram med så att vi kan fördjupa vår statistik och vår kunskap på detta viktiga område. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:47 om regelverk kring fiskodlingar 30 Miljöminister (C): Fru talman, ärade ledamöter och ärade åhörare! har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att förbjuda verksamheter som ökar utsläpp av kväve och fosfor efter våra kuster. Jag vill inledningsvis säga att jag inte kan kommentera enskilda tillståndsärenden gällande utökning av fiskodlingarna i som nämns i interpellationen. Övergödning är ett allvarligt problem, och att motverka denna är högt prioriterat av regeringen. Regeringens inriktning är att alla sektorer behöver bidra till att reducera utsläppen av fosfor och kväve inom ramen för en hållbar utveckling. Alla verksamheter, även fiskodling, måste kunna visa att man inte överskrider de normer och krav som lagstiftningen ställer. Tillstånd till fiskodlingar regleras inom ramen för prövningssystem, och alla befintliga fiskodlingar i har också fått ett sådant – antingen från eller från kommunen, beroende på odlingens storlek. Fisk är nyttig mat, men många vilda fiskbestånd är hotade av utfiskning. För att vi ska kunna äta fisk även behöver vattenbruket växa. Vid såväl utökning av befintliga anläggningar för vattenbruk som eventuella nya etableringar är det viktigt att minimera de negativa miljöeffekterna. Starka åtgärder behöver vidtas för att reducera utsläppen av fosfor och kväve för en långsiktigt hållbar matproduktion. Det är samma lagstiftning som tillämpas, oavsett var i verksamheten är belägen. För att skapa mer enhetliga handläggningsrutiner genomfördes en reform som innebar att prövningsverksamheten koncentrerades till färre länsstyrelser. Lagstiftningen är också tydlig med att delegationerna ska samverka och samråda med varandra i frågor om handläggning som är gemensamma för deras verksamheter. Miljöprövningsdelegationen i har ansvar för att pröva ansökningar om fiskodling längs för anläggningar som använder fiskfoder . Jag förutsätter att prövningen sker på det sätt som regelverket föreskriver. Havs- och vattenmyndigheten arbetar just nu med att ta fram en ny vägledning för prövning och tillsyn av vattenbruk med anledning av att de gamla allmänna råden är och därmed föråldrade. har stor potential för att utveckla ett hållbart vattenbruk. För att ta till vara denna potential har tillsammans med forskare, myndigheter, intresseorganisationer och näringen tagit fram en strategi för svenskt vattenbruk. Strategin ska konkretiseras genom en handlingsplan med ett antal åtgärder som beräknas vara klar . Slutligen är det viktigt att utveckla tekniken för att samla upp foderrester och fekalier från fiskodlingar för att minimera utsläppen av kväve och fosfor till omgivande vatten. 31 (S): Den bild som jag visar upp här publicerades i . Den visar hur det såg ut då vid . Ministern nämnde att hon inte kan kommentera enskilda ärenden, men det kan inte ha varit speciellt intressant att ta ett bad där. Jag har besökt föreningen . Fotot som jag visade togs och visar hur tillståndet är där. Vi bor i ett världsarv, och vi vill kunna locka folk att besöka oss eller att flytta dit, men hur ska vi kunna göra det när ser ut på detta sätt? Det är många som ställer sig den frågan. Det finns en stor oro bland befolkningen och även bland de turister som besöker . Det finns åtskilliga iakttagelser av de effekter som det här problemet har fört med sig. Man måste stanna sina båtar för att rengöra propellrarna. Det växer slam och smuts ända ned , vilket försämrar sikten. Där man tidigare kunde se ned i vattnet, ser man nu . Slamlagret utmed stränderna på utsatta lägen är en . Fiske med nät är i stort sett omöjligt eftersom näten blir för tunga för att man ska orka dra upp dem. Notdragning är i princip omöjligt. Allt detta sammantaget på en central del av , från Omnefjärden upp till Nätrafjärden, medförde att turister reagerade. Där de väntat sig att finna ren och oförstörd natur har de upplevt motsatsen. Det innebär att affischnamnet är lite hotat, trots att området är både ett världsarv och ett BSPA-område. Ministern säger att hon inte kan kommentera enskilda ärenden såsom utvecklingen av fiskodling vid . Men debatten handlar egentligen inte om det, utan den handlar egentligen om regelverket för skadlig verksamhet och enhetlig hantering av den tillståndsgivning som sker. Ministern säger vidare att tillstånd för fiskodling regleras inom ramen för tillståndsprövningen enligt . Alla befintliga fiskodlingar i har också fått ett sådant tillstånd, antingen från eller från kommunen beroende på odlingens storlek. Detta förstärker ju kraven på behovet av enhetlig hantering genom lag i stället för att det är olika tjänstemän i kommuner eller i länsstyrelser som kan ge tillstånd. odlas det 2 300 årston i våra tre kustkommuner. har den största odlingen på 1 600 årston. Avfallet från dessa motsvarar orenat utsläpp från 23 000 människor.