prot · H10943 · 2013-12-10 00:00:00 — Vi har ringat in en alltför stor administration som en del, men vi har också sagt att vi behöver satsa på kompetens. Karriärtjänsterna är därför en viktig satsning för att visa att vi på olika sätt värderar läraryrket och den kompetensutveckling som måste ske för de lärare som arbetar i skolan också i själva klassrummet. Mattelyftet pågår redan, och kommer Läslyftet. Det är viktiga satsningar. Jag hörde en positiv och skön kommentar om Läslyftet som löd: Hoppas det liknar Mattelyftet, för det var så bra. Det är viktigt att se de bra saker vi gör och hur vi kan sprida dem till fler. Jag är övertygad om att det är få som känner lust och motivation, också bland personalen ute i skolan, om man alltför ofta möter bilden av att det blir sämre och sämre. Vi behöver ta diskussionen om vad vi kan göra för att höja kvaliteten. Hur kan vi sprida de goda exempel som finns på så många håll? En annan viktig del är forskningssatsningen på skolan. Vi talar om att allt ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Vi måste dock se till att den vetenskapliga grunden har en så pass rejäl bas att stå på så att resultatet blir användbart hela vägen in i klassrummet. Här ser jag det som oerhört viktigt att vi har satsat på detta. Jag håller med om att skolan ska vara modern. Det ska kännas att man kommer in . Där vill vi vara med och säkerställa den tekniska utvecklingen och den kompetens som lärare behöver för att se den. har lyft fram lärarlyft kopplat till it. Det är någonting som vi vill fortsätta arbeta med utöver de kompetensutvecklingssatsningar som finns . Kunskapen och resultaten ska vara i fokus. Då tror jag att det är oerhört viktigt att se att många av grundstenarna är på plats. Låt oss göra som en del andra länder runt oss har gjort, nämligen kavla upp ärmarna och arbeta för förändring – inte genom att förändra organisationen utan genom att med alla de delar som finns på plats fortsätta utvecklingen. Vi har inte brist på resurser i . Vi har en budget nu på . Det finns oerhört mycket resurser i den svenska skolan. Låt oss diskutera hur fördelningen av resurser kan ske så att de också kommer de elever till godo som behöver dem mest. Vi vill se en fortsatt mångfald av aktörer, för vi tror på det som en viktig del. Det fria skolvalet är här för att stanna. Sedan behöver vi ta oss an likvärdighetsproblematiken, men inte genom att kalla tillbaka den reformen utan genom att utveckla det hela. En annan del som vi vill lyfta fram på olika sätt handlar om studier och arbetsliv. Vi tror mycket på den strategi för entreprenörskap som har antagits, på entreprenöriellt lärande och på hållbar utveckling. Det är sådana delar som finns väldigt väl uttalade i både läroplanen och kursplanen. Det ska bli spännande att följa upp det i verksamheten för att se hur det stärker lärandet. Vi ser att vi har gemensamma problem. Det innebär att vi också har ett gemensamt ansvar för att göra någonting åt dem. Det är skolans praktik som måste få stå i centrum, inte skolan som politisk konfliktyta. Då vill jag bara påminna tidigare skolministern om att det han kallar en färdplan för läraryrkets framtid finns delvis uttalat i den överenskommelse som SKL, departementet, och de andra lärarfacken gjorde . Jag ser det som en viktig del att faktiskt jobba med det. Vi har också många hört från oppositionens sida att man säger nej till olika reformer. Men jag har mer än en gång hört i debatten: Vi håller med om det mesta, men vi får ändå säga nej, för det finns någon liten del som vi inte vill lyfta in. Varmt välkomna att både se de problem som finns och gemensamt jobba för en förändring! Tillsammans kan vi nå målet för den skola som vi vill se, där eleverna når sin potential och utvecklas så långt som möjligt mot målen som finns i både läroplanen och kursplanen. I frågan vart vi är på väg vill jag tydligt peka på att vi är på väg dit. Jag beklagar om representant känner sig frånsprungen. Han har pratat ganska mycket om att vi springer åt fel håll. Jag får inte alls den signalen när jag är ute i den svenska skolan. Man säger att läroplanen, kursplanen, lärarutbildningen, legitimationsreformen, skollagen – alla de delarna – är rätt saker. Låt oss se till att vi också får fart på det förbättringsarbete som behöver ske. Vi kan visa på att vi är på väg mot en skola i världsklass. Det kan låta möjligtvis låta ihåligt , men de signaler vi får från fältet säger att det är många som tror att vi med de reformer som måste få börja verka är på rätt väg. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 86 (KD): ska vi i huvudsak diskutera hur de till utbildning och universitetsforskning ska fördelas. När det gäller barn- och ungdomsutbildningen föreslår regeringen många viktiga insatser. Jag tänker uppehålla mig vid fyra av dem: satsningen på läsning, den utökade undervisningstiden i svenska för nyanlända, lärarlegitimationen och satsningen på elevhälsa. Vi vet vid det här laget att svenska elevers läsförståelse har försämrats. Det är därför viktigt med satsningen regeringen nu gör på läs- och skrivutveckling och som är en fortbildningssatsning som riktas mot lärare i svenska. Syftet är att ge dem ökade kunskaper i att kunna individanpassa undervisningen i större utsträckning och bättre stödja elevernas läs- och skrivutveckling. Detta är vad svensk skola behöver, och det är ett steg i rätt riktning. God läsförståelse är nyckeln till framgång i de flesta av skolans ämnen och grunden för ett livslångt lärande och ett aktivt liv som samhällsmedborgare. Ja, det är i grunden en fråga om demokrati. Mycket tyder på att senare decenniers resultatförsämringar i den svenska skolan kan förklaras av att den lärarledda undervisningen har minskat. har skolans arbetssätt förändrats i riktning mot mer individualisering genom ökat eget arbete. Forskning pekar på det negativa sambandet mellan den typen av individualisering och elevernas resultat. Vi behöver vända den utvecklingen. Därför vill vi kristdemokrater också ge elever mer lärarledd tid och då särskilt prioritera svenska med fokus på läsning. tillbringade jag en hel dag på en skola med många nyanlända elever. En rik mångfald skapas nu i våra skolor genom att vi får samsas i samma klassrum med människor från hela världen. Det är barn som inte sällan har traumatiska upplevelser med sig. Situationen ställer oerhörda krav på personalen, som verkligen gör ett fantastiskt jobb i en nästan omöjlig situation. Några elever är analfabeter och kommer från , några talar flytande engelska, några är ensamkommande från och talar dari. Vad som är gemensamt för dessa barn, förutom att de berikar vårt samhälle, är att de inte har en chans i skolan eller i samhället i övrigt om de inte erövrar språket. Ju tidigare de börjar och ju mer tid de får med svenskundervisning, desto fortare kan de gå vidare i skolsystemet. Motivationsproblem brukar sällan vara problemet i dessa fall. Jag skulle vilja ge er en kort berättelse om författare . Han kom som ung grabb till från . Han beskriver i boken dagarna den kulturkrock som han upplevde när han sattes i svensk skola och skulle smälta in i den svenska jargongen bland sina jämnåriga kompisar. Han skriver: Eftersom jag inte kunde hävda mig i något skolämne och dessutom skämdes för att vi levde annorlunda i min familj bestämde jag mig för att bli besvärlig, bli bäst på att vara sämst, ett slags värsting om ni så vill. Det var en enda sak som räddade mig och som gjorde att jag är den jag är . Det var skolans bibliotek, min lärare och den bibliotekarie som öppnade litteraturens värld för mig. Genom att erövra det svenska språket och genom att bli guidad in i böckernas förtrollande värld räddades en ung invandrargrabb från att välja fel bana i livet, och berikades med en fantastisk författare och filosof. För ett barn som växer upp i ett hem utan böcker och utan lästradition är det särskilt viktigt att skolan stimulerar och uppmuntrar läsning, inte minst om man i hemmet inte talar svenska. Exemplet bekräftar att goda, kompetenta lärare, tillgång till böcker och en god läsförmåga kan öppna helt nya världar för en människa. Ja, man skulle kunna påstå att det räddar liv. avsätts ytterligare resurser för att utöka undervisningstiden i ämnet svenska för nyanlända till att även omfatta årskurserna 1–5. var det bara årskurserna 6–9. Det är en mycket viktig och välkommen satsning. Välkommet är också att redan har ett uppdrag att skapa ett kartläggningsverktyg för att kunna fastställa nyanländas kunskapsnivå. Även om man inte har erövrat det svenska språket kan man ha goda kunskaper i olika skolämnen. Dessa tester bör kunna genomföras på det egna modersmålet. Vi ser fram emot att erbjuder skolorna ett genomarbetat verktyg för denna viktiga uppgift. Jag ska säga några ord om lärarlegitimationen. Vi har diskuterat den vid det här laget, men jag vill betona vikten av att vi håller i denna helt avgörande reform för att vi ska lyckas vända de sjunkande elevresultaten. När människor frågar mig vilken reform som jag tror kommer att få störst betydelse svarar jag just lärarlegitimationen och behörighetsförordningen. Senast hörde jag någon som uttalade sig som skolexpert i någon av televisionens morgonsoffor. Hon redogjorde för sina egna erfarenheter som lärare. I en bisats kom det fram att hon visserligen inte var utbildad lärare, men hon visste uppenbarligen ändå precis vad som behövde göras. Det här är inte en ovanlig situation. Jag tror inte att det finns något annat yrke där man bara kan välja att använda en titel som kräver fyra till akademiska studier och sedan gå in på en arbetsplats och börja jobba och dessutom genomföra myndighetsutövning. Naturligtvis visar det sig i elevernas resultat om de undervisas av en mattelärare som inte har en enda poäng matematik i sin utbildning. Nej, låt oss tillsammans hålla i denna viktiga reform, den allra viktigaste för att öka kvaliteten i svensk skola och som också kommer att höja läraryrkets status. Regeringen tillför nu ytterligare resurser för att ro lärarlegitimationsreformen i hamn. har alltså fått alla de resurser som de har frågat efter. Skolan är barns och ungas arbetsplats, och därför måste det finnas möjlighet att i ett tidigt skede få hjälp med ohälsoproblem. Elevhälsan har i detta sammanhang en viktig roll. Den ska fungera som första linjens hälsovård för de unga. Det är oroväckande att den psykiska ohälsan bland ungdomar har försämrats . Den tydligaste försämringen ses bland ungdomar mellan . I den nya skollagen som trädde i kraft har en samlad elevhälsa införts med krav på tillgång till skolläkare, skolsköterska, psykolog och kurator samt personal med specialpedagogisk kompetens. Vi välkomnar denna skärpning av lagen. har även verkat för att alliansregeringen ska satsa 650 miljoner på elevhälsan –2015. Ett riktat statsbidrag har erbjudits skolhuvudmän som gör insatser för att förstärka elevhälsan. Intresset har varit mycket stort bland skolor och kommuner. Satsningen ska slutredovisas . Man undersöker tillgång till elevhälsa, det förebyggande arbetet, stöd till elever för ökad måluppfyllelse och antal hälsobesök. Målet för oss kristdemokrater är att det ska införas en elevhälsogaranti. Det är en garanti som ger en elev rätt att få kontakt med personal som har utbildning att möta behovet. På så sätt tas ungdomars psykiska ohälsa på allvar. kom den här debatten väldigt nära början, och min kollega fick därför stryka sig från talarlistan. Därför tänkte jag prata lite om . Många vetenskapsmän får sina utmärkelser och belöningar för goda uppfinningar och verk. Heder åt alla dem som har använt sitt liv till att skapa nya möjligheter för många! firar vi också minnesdagen av en av våra fredspristagare, . Vi minns honom för hans insats att bringa fred. Gemensamt för alla dem som får är att de har verkat i ett sammanhang där kunskap har spelat roll. Vi behöver system i ett samhälle för att det goda ska komma till sin rätt – system för kunskapande, för innovationer och för kommersialisering. debatteras vårt system inom utbildningssektorn. Förskola, grundskola och gymnasium är grunden. Sedan byggs det på på olika sätt – med vuxenutbildning, yrkeshögskola, högskola, universitet och forskning – beroende på den enskildes behov, vilja och förutsättningar. Vi har hög kvalitet på vårt system, och det visar kvalitetsgranskningen som har genomförts. Med det, herr ålderspresident, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 87 (V) replik: exemplifierar med i sitt anförande och lyfter fram vikten av skolbiblioteken och skolbibliotekarierna. Jag håller med om det. Skolbiblioteket var en viktig ingång för mig, som inte hade någon lästradition hemma, till läsandets värld. Men hur ser det ut, undrar jag, i regeringens satsningar på skolbibliotek och skolbibliotekarier? De rapporter vi får säger knappast att vi har fler skolbibliotek eller fler skolbibliotekarier. Tvärtom är det en ganska dyster bild vi ser av skolbiblioteken. Det finns inte ens en definition av vad ett skolbibliotek faktiskt ska vara eller vad det ska innehålla. Därför kan det vara alltifrån en liten skrubb till ett ganska hyfsat bibliotek. har man bibliotekarier, och ibland har man inte bibliotekarier. är biblioteken öppna, och ibland är de stängda. Jag håller med om att skolbiblioteken har en stor betydelse. Men var är de någonstans? Och vad gör regeringen för att rädda dem och för att utveckla dem? 88 (KD) replik: Vi är överens, och jag, om att läsning är viktigt och att biblioteken är viktiga. Vi vet också att kommunerna har ansvar för skolan . När det gäller hur man prioriterar biblioteken kan jag bekräfta att det inte alltid är de som har högst prioritet. Jag vet också att det finns många bibliotek som står låsta, och det beklagar jag. Men vi är överens om att läskunnighet är en fråga om demokrati. Läsning är viktigt. Biblioteken har en nyckelroll i det här. Själva driver vi kristdemokrater frågan om en klassikerlista just . Vi anser att den som kommer från ett sammanhang där man inte har det svenska språket, kanske inte har tillgång till god litteratur och inte kommer från ett så privilegierat hem också ska ha tillgång till god litteratur och det goda språket. Det är en demokratisk fråga. 89 (V) replik: Jag hörde inte riktigt svaret på min fråga. Vad gör regeringen för att satsa på skolbiblioteken och skolbibliotekarierna? Var svaret att det är kommunernas ansvar? Jag tyckte att det var bra när skolbiblioteken skrevs in i skollagen, men jag saknade en definition av skolbiblioteken. Det kan vi åtgärda från nationellt håll. Vi kan faktiskt säga: Det här är vad vi menar med ett skolbibliotek. Vi kan också säga att det ska finnas skolbibliotekarier i ett skolbibliotek. Vad gör regeringen? Jag har inte sett några sådana satsningar. Därför blev jag lite glad när lyfte fram skolbiblioteksfrågan som viktig. Men jag saknar det här. När det gäller en klassikerlista kan jag säga så här: Det var inte genom som fångade mig och fick mig in i läsandets värld. Det var en bok av , och det var tack vare en skolbibliotekarie på min skola som sade: , jag tror att du kommer att gilla den här boken. Hon hade rätt, därför att hon hade kunskapen och kunde leda oss elever rätt i vad som skulle kunna fånga vårt läsintresse. Det är det som är meningen. Men vad gör regeringen? 90 (KD) replik: Jag har just använt större delen av mitt anförande till att berätta hur viktigt jag tycker att det är med läsning. Jag lyfte fram klassikerlistan. Du nämnde själv, , att vi har infört det här med skolbibliotek i skollagen. Vi har ett läslyft, och vi har mycket inom kulturutskottets område som ska främja läsningen. Ändå väljer att hacka på just det som är satsningen från regeringens sida just . Sedan är skolbiblioteken en fråga för huvudmännen att lösa. Jag kan hålla med om att det inte ser bra ut på alla håll. Men att främja läsningen är någonting som regeringen tar på allvar. 91 (S): Jag är övertygad om att ett lands framtidsutsikter, framgång och välfärd i stor utsträckning avgörs av invånarnas tro och tron på de egna möjligheterna att förverkliga sina drömmar i det land man bor i. Därför blev jag lite bedrövad och nedstämd när jag för sedan såg ett inslag på tv om ungdomar i norra . I arbetslöshetens regioner drömde de inte ens om ett jobb. De drömde om att bli föräldrar så att de kunde flytta hemifrån och soc kunde betala hyran. När den typen av uppgivenhet sprider sig i uppväxande generationer är vi riktigt illa ute. Det finns sådana tendenser även i vårt land. På Ekot kunde vi höra att EU nu beviljar oss krispengar, på grund av den höga arbetslösheten i vissa delar av landet som är på samma nivå som i , och . Den nattsvarta PISA-undersökningen som kom och blottade kunskapsbristerna hos våra 15-åringar förvärrar naturligtvis också våra framtidsutsikter. Men det finns fortfarande många som kan och vill i vårt land. Jag tänkte utgå från ett antal viktiga siffror i debatten. Först 371 448, som är antalet behöriga sökande till högskolan den här höstterminen; det är all-time-high. 239 068 är de som kom in, vilket är en minskning eftersom regeringen har dragit ned på antalet platser. En annan intressant siffra är 16. Det är vår nya placering i en OECD-mätning från när det gäller utbildningsnivån hos befolkningen. hade vi en topplacering. Två av tio respektive åtta av tio är också viktiga siffror. Det är andelen under med föräldrar som har förgymnasial utbildning respektive forskarutbildning och som läser vidare på högskolan. Det säger en hel del om hur vi misslyckas med likvärdigheten i och gymnasieskolan. Detta är ett demokratiproblem, men det är också ett resursslöseri med begåvningar och ett hot mot vårt lands välfärd och konkurrenskraft. Sedan kommer och . Det är andelen kvinnor som påbörjar akademiska studier och andelen kvinnliga professorer. De ojämställda sorteringsmekanismerna i högskolan kallas ibland för the leaky pipeline. De påverkar såväl vardagen i den akademiska världen som vår förmåga att lyfta fram och premiera de skarpaste forskarna. Det är svårt att lagstifta bort, men det finns strategier som till exempel jämställdhetsbonus och översyn av rekryteringsmålen. Apropå forskning är siffran 4 intressant. är nämligen den tidshorisont som den borgerliga regeringen har för forskningspolitiken. Vi vill ta ut kompassriktningen 10–, och vi har sträckt ut handen till den borgerliga regeringen för dialog kring forskning och innovation. Vi tror att gemensamma principiella utgångspunkter skulle gynna svensk forskning och även industrin och välfärden, där det finns många stora utmaningar att angripa. Inför en sådan mer långsiktig plan bör vi också se över effektiviteten i vårt system. Trots att vi har ökat anslagen kraftigt, i bred enighet, har vi nämligen inte förbättrat vår position som forskningsnation. Andra småländer som , och lyckas bättre än vi. En förutsättningslös utredning bör också inkludera en bred översyn av högskolelandskapet. Det fungerar inte att missgynna vissa högskolor och ändå tro att de ska kunna ta sitt utbildningsansvar med bibehållen kvalitet. Där har jag också en belysande siffra. har gett ut en kartläggning av lärosätenas forskningsfinansiering och konstaterar att just av intäktsökningen har tillfallit de breda etablerade lärosätena och fackuniversiteten. Fördelningen måste ses över, och det bör också läggas en grundfinansieringsresurs utifrån varje student. ska jag inte trötta ut er med fler siffror. Det finns dock mer att säga om till exempel unga forskares situation, utbildningsbidragen som måste bort och alla doktorander som ska ges anställning och tydliga karriärvägar. Slutligen ska jag nämna den utbildningsvetenskapliga forskningen. Vi är glada över att regeringen har lyssnat på vårt förslag om ett skolforskningsinstitut. Inte minst i skenet av är det avgörande. Det finns inte tid för allmänt tyckande eller att skylla ifrån sig – vare sig på elever, lärare, kommuner eller föräldrar eller för den delen tidigare regeringar. För att angripa skolans problem måste vi nu utgå från vad forskningen säger. Sammanfattningsvis säger alla siffrorna oss att det är dags att öka ambitionerna. Än så länge är inte unga människor i uppgivna, visionslösa och drömlösa. De kan och vill, och det är vi som ska ge dem möjligheterna. Precis som de har drömmar och visioner för sina egna liv måste varje land med självaktning ha en vision av vad man vill med sin utbildning och högre utbildning. För oss är den tydlig; vi har höga ambitioner. Vi ska ligga i framkant. Visst ska vi göra det för att göra arbetskraften anställbar men också för demokratins, hälsans, internationaliseringens, den klassiska bildningens och självförverkligandets skull. Och för att vi aldrig ska få ett visionslöst samhälle där människor slutar drömma om en bättre framtid. Jag yrkar bifall till vår reservation nr 2. 92 (MP): I ljuset av PISA-undersökningen och trots att efterfrågan på utbildningsplatser är så stor planerar regeringen neddragningar på ett antal utbildningsplatser. I av rekordhög ungdomsarbetslöshet och ekonomiska oroligheter vill många studera. Arbetsmarknaden är i stort behov av välutbildad arbetskraft. Sammantaget är efterfrågan på utbildning hög. I det läget stänger regeringen dörren i ansiktet på många ambitiösa ungdomar som inget annat vill än att just studera. vill att antalet helårsplatser ska vara kvar på nuvarande nivå, och och åren därefter kommer att satsa . Genom denna satsning undviker vi att 6 100 platser försvinner och att ytterligare 4 200 platser försvinner från den högre utbildningen och 2017. En viktig förutsättning för att studenter ska kunna tillgodogöra sig undervisningen på ett bra sätt är att det finns lärare på plats. har den lärarledda undervisningen minskat för studenterna. Det har lett till att kvaliteten på undervisningen har försämrats. Studenterna har också påtalat det gång på gång . Det gäller framför allt utbildningar inom humaniora, samhällsvetenskapliga ämnen och juridik. Därför vill vi ge våra studenter rätt till genomsnittlig lärarledd undervisning om minst i grundutbildningen. För detta avsätter vi 2014, och avsätter vi 1,5 miljarder och uppnår därmed vår målsättning lärarledd undervisning . ser allvarligt på hur regeringen har hanterat frågor om kvalitetsutvärderingssystemet för högre utbildning. På uppdrag av regeringen konstaterade dåvarande att förslag till nytt kvalitetsutvärderingssystem passerade men sedan raskt hamnade i papperskorgen. Utvärderingssystemets båda arkitekter hoppade av processen då körde över dem. granskande program Kaliber har uppmärksammat hur regeringen drev igenom detta trots protester från lärosäten, studenter och . Resultatet av regeringens tondöva handling har lett till att vi har ett system med så allvarliga brister att vi är fullvärdiga medlemmar i den . Vi har på grund av regeringens valhänta hantering degraderats till att vara medlemmar under överinseende. ser allvarligt på hur regeringen har agerat, och åtgärder måste vidtas så att vi får ett system av internationell standard. Resursfördelningen till högre utbildning ska stimulera högre akademisk kvalitet. Det ska inte vara en stor genomströmning av studenter. Det är inte det som är poängen. föreslår därför resurstilldelning för utbildningen på grundnivå avseende en grundersättning per helårsstudent samt olika tilläggsersättningar. Vi avvisar regeringens omfördelningar av medel genom indragen ersättning för inadekvata studenter, vilket i praktiken innebär ett fördelningssystem med endast helårsprestationer. Det skapar oro och försvårar planeringen och därmed utbildningskvaliteten. Genom förslag får lärosätena mer frihet att fördela sina resurser, vilket ökar det akademiska oberoendet och kvaliteten. De som regeringen vill fördela på grund av ett underkänt kvalitetsvärderingssystem vill vi fördela som ersättning till lärosätenas basanslag. En öppen värld är en bättre värld.