prot · H10948 · 2013-12-17 00:00:00 — Det handlar om att vi underlättar för människor som står långt bort och har arbetsförmåga att komma in. Det är ett sätt att sänka trösklar. Sänkta trösklar handlar inte om låglönejobb. Om vet någonting om verkligheten, vilket jag tror att han vet, vet han också att reallöneutvecklingen i har varit god trots dessa år. Vi har inte haft en dålig reallöneutveckling. Arbetslinjen handlar helt enkelt om att göra det mer lönsamt att jobba och se till att vi har en politik som gör att jobben växer till. Det gör det inte med 80 miljarder i skatteökningar. Jobben växer inte till när man höjer transfereringssystem så mycket som vill. Jobben växer inte till om vi tar bort och och tar bort sänkningen av restaurangmomsen. Det är inte så jobb växer till. Ska människor ha ett jobb att gå till i , känna trygghet, vara med och bidra och känna att de har en egen försörjning måste vi underlätta för jobben att växa fram. Det kanske är jobbigt för att jobben har kommit i privat sektor dessa år. Jag ser i era budgetar att det inte är där som ni vill att jobben ska växa fram. Det är en grundförutsättning i arbetslinjen att jobben växer fram i företag där vi kan få ökade skatteintäkter för att jobben ska kunna växa fram i offentlig sektor där de så väl behövs för våra barn och för våra äldre. Ekvationen är ändå att jobben måste växa till i företag. 138 (V) replik: Nej, det var inte så att jag tänkte att man skulle diskutera de teoretiska modellerna. Dess värre är det de teoretiska modellerna utan förhållningssätt till verkligheten som präglar regeringens politik och motiveringen för den. Det är inte så att politiken har handlat om att det ska vara lönsamt att jobba. Det har handlat om att det ska vara lönsamt att ha ett jobb, och det ska vara mer lönsamt att ha ett jobb med hög inkomst. Det är vad skattepolitiken har handlat om. Det är så den har varit utformad. När det handlar om att sänka trösklarna på det sätt som ministern här beskriver, att människor ska få hjälp att komma tillbaka till arbetsmarknaden, är den hjälp som de fått med den borgerliga politiken ett straff. Det är nästan som Lorry-sketchen att man ska komma på något straff att ge i gåva till chefen. Det är inte så att människor har fått hjälp när de får ytterligare mindre marginaler som arbetslösa. Det är inte så att de har fått hjälp när de har blivit utkastade från sjukförsäkringen. Det är inte så att de har fått hjälp när de har fått begränsad tillgång till rehabilitering. Det är väldigt märkligt att kalla detta för hjälp. Det är en bestraffning som människor har drabbats av. Idén med det har varit att de ska skärpa sig, hoppa upp och ta ett jobb. Problemet är att det inte är så människor fungerar. Det är inte så arbetsmarknaden fungerar. Det är inte så människors val har sett ut i verkligheten. I verkligheten är det som skett att arbetslösheten har blivit högre. Det är inte fler som blivit sysselsatta. Däremot är det fler av dem som är utanför arbetsmarknaden som har blivit fattiga och har lägre inkomster. Det är så. Det vet vi från av erfarenhet av hur samhällen fungerar. När människor har dåliga inkomster och hamnar i en dålig situation blir de inte mer benägna att kunna komma tillbaka till samhället utan hamnar snarare mer utanför. 139 Arbetsmarknadsminister (M) replik: Jag talar väldigt gärna om Alliansens politik. Jag förstår att oppositionspartierna inte gärna talar om sin egen politik eftersom den inte leder till fler jobb. sade att vi inte haft någon ökad sysselsättning. Du får nog svårt att bevisa den tesen. Det är över 200 000 fler som har ett jobb att gå till än 2006. Jobben har vuxit till trots att det varit en kris. De jobben har vuxit fram i privat sektor. Det har bidragit till att vi har kunnat upprätthålla en god vård, skola och omsorg eftersom det hänger ihop. Det är inte så att vi kastar ut människor från sjukförsäkringen. Det är viktigt att komma ihåg att vi inte heller har det som tidigare regeringar gjorde som affärsidé, helt enkelt att förtidspensionera bort människor. Alliansen har inte det som affärsidé. Vi har som en grund och en vision att alla människor som har arbetsförmåga också ska få komma till sin rätt på arbetsmarknaden i stället för att förtidspensioneras bort. Speciellt gäller det väldigt många kvinnor i som år var långtidssjukskrivna och aldrig fick någon hjälp. Till slut blev de förtidspensionerade och lever på en väldigt liten inkomst. Vi ser och tror på människors förmåga och vill att varje människa som har möjlighet ska kunna vara med och bidra. Det är inte alltid enkelt. Det är en tuff utmaning. Det är också det vi ser i sammansättningen av arbetslösheten . Många personer har svårare att komma tillbaka. Här behöver vi fortsätta våra insatser för att speciellt många kvinnor men också många män ska kunna komma tillbaka. Vi ser människor. Vi glömmer och gömmer dem inte. Även för de personer som är långtidsarbetslösa behövs en politik som leder till fler jobb och som fortsätter att leda till fler jobb. Då funkar det inte med att höja skatten på företagande. Det funkar inte att öka i transfereringssystemen så kraftigt som vill göra, för det slår ut svenska jobb. 140 (MP) replik: Jag vill fråga statsrådet angående fas 3. Det är någonting som , då statsrådet satt i , hade ett tillkännagivande om. Jag undrar vad statsrådet kommer att göra annorlunda i förhållande till hennes företrädare. Kommer det att finnas en handlingsplan för hur hanteringen kommer att vara? Jag läser i betänkandet, och där står det när det gäller sysselsättningsfasen att utskottet anser att man bör beakta att de arbetssökandes förutsättningar kan förändras och att det därför är viktigt att insatserna i tillräcklig utsträckning tar hänsyn till individuella behov och förutsättningar. Vidare står vad regeringsunderlaget verkar tycka i frågan, nämligen att utskottet välkomnar att regeringen föreslår att den möjlighet som funnits , alltså efter tillkännagivandet, till programinsatser genom sysselsättningsfasen permanentas. Utskottet välkomnar också att regeringen i sitt budgetförslag , alltså kommande år, föreslår att det särskilda anställningsstödet och det förstärkta särskilda anställningsstödet permanentas. Jag läser upp detta så att statsrådet inte behöver säga det själv, för det här vet vi. Men faktum kvarstår att det finns ett tillkännagivande. Jag undrar vad statsrådet avser att göra med detta. Den här typen av kosmetiska förändringar har inte gjort någon större skillnad. Det har gjort skillnad i marginalen. Det må se bättre ut när det inte längre heter fas 3 utan sysselsättningsfas, men i praktiken är det ingen större skillnad. 141 Arbetsmarknadsminister (M) replik: Jag tror att min företrädare och även jag har svarat på denna fråga tidigare. Vi har mött upp tillkännagivandet på det sätt att vi nu har infört fler insatser. Vi möter upp det genom att vi permanentar det. Jag tror fortfarande att människor som har varit arbetslösa länge inte – som det var tidigare – ska behöva gå hemma, inte ha en aktivitet och inte finnas med i ett sammanhang. Jag tror att det är otroligt viktigt att man finns med i en arbetsgemenskap och att man får en plats där personen också utvecklas. Så är inte fallet. En del uppger att de inte är nöjda med sin plats, och ska man hitta någonting som är bättre. Varje person är unik. Ingen behöver exakt samma insats, och ingen ska vara på samma plats eller ha precis samma typ av arbetsinsats. Men grunden ligger i att jag tror att det är viktigt att inte dessa personer glöms och göms, utan att de finns med ute i gemenskap. Jag tycker att det här är spännande. Här har vi det tredje oppositionspartiet som tar replik på mig och på mina kolleger som fortfarande inte riktigt berättar om hur den stora utmaningen för dem som är i sysselsättningsfasen ska kunna mötas, det vill säga: Hur ska jobben bli fler? Jag vet att tycker att det här med restaurangmomsen inte är en helt dum idé, till exempel. Vi ser också att det ger fler jobb. är det så att de som gärna vill samarbeta med framöver – fast det vet vi ju inte heller riktigt trots att det verkar så – inte riktigt gillar det här med restaurangmomsen. Jag vet att ni också diskuterar a-kassan, och där finns många fler utgångspunkter. Ni diskuterar arbetskraftsinvandring som en möjlighet på svensk arbetsmarknad framöver. Där finns också många olika utgångspunkter bland de fyra oppositionspartierna. Hur ska jobben bli fler? Ska de bli det genom höjda transfereringar? Ska de bli det genom att vi tar bort restaurangmomsen? Ska de bli det genom höjda skatter på företag? Ska de bli det genom att vi bromsar in arbetskraftsinvandringen? Jag tror att alla dessa frågor behöver ett svar i en diskussion om jobb. 142 (MP) replik: Jag tackar för klargörandet. Det kanske inte är vårt område som vi är inne på , men jag kan ändå redovisa att ingång när det gäller jobben handlar om att vi tror att det är i de små och medelstora företagen som jobben kommer att skapas. Vi tror nämligen inte att politiken direkt kan skapa så många jobb. Tyvärr blir det väldigt dyra jobb; allting pekar på att skattesänkningen på moms inte skapade den mängd jobb som det spekulerades i. Vi visste delvis detta , men när tiderna är sådana som de är med lågkonjunkturer i världen och inom EU-området griper man efter halmstrån. Vi får se. Detta ska utvärderas; det har sagts. Små och medelstora företag skapar tio gånger så många nya jobb som storföretagen. har länge drivit de förslag som företagen själva efterfrågar. har gjort en undersökning som visar att majoriteten av deras medlemmar, småföretagarna, ansåg att sjuklöneansvaret är ett stort hinder för att anställa. Vi förordar en kraftig sänkning av arbetsgivaravgifterna för just dessa företag. Vi driver också ett slopat sjuklöneansvar för företag med upp till tio anställda. Det kanske låter som om det skulle vara få företag, men faktum är att av alla företag har tio eller färre anställda. Detta är vad företagarna själva vill. Vi har idéer, tankar och funderingar på hur det här ska hanteras. Men det är inte politiken som skapar jobben. Politikerna skapar inte jobb. Det är därför det är beklämmande att se att det enda man har gjort med fas 3 är att döpa om det till sysselsättningsfasen. Det är där man skulle kunna göra skillnad som politiker, och det är tyvärr så att regeringen lämnar walk over i den kanske viktigaste frågan när det gäller dem som står längst bort från arbetsmarknaden. 143 Arbetsmarknadsminister (M) replik: Gång på gång säger att jobben inte skapas av oss politiker. Det är jag glad för, och det uppskattar jag. Jobben skapas där ute, främst i små och medelstora företag. Det är just därför det är så märkligt att ni på många sätt låter beskatta just dessa företag så hårt. Dessutom tycker jag att det är viktigt att läser igenom några andra budgetmotioner från kollegerna i riksdag, där man med pennstreck försöker skapa jobb. Det är ungefär som om jobben skulle komma till på . Man säger: Så här många nya jobb ska vi skaffa, och så här många extratjänster ska vi trycka fram ! Det är inte realistiskt, för jobben måste växa till i företag. Det är detta som är vår huvudpoäng. Det vi från och regeringen kan göra för den person som av olika anledningar har drabbats av långtidsarbetslöshet – det finns många olika anledningar till det – är att personen ska rustas. Man ska matchas, komma närmare och komma in i jobb. För detta krävs också att jobben blir fler. Och jobben blir fler när man lägger konkreta förslag här på bord som gör att jobben fortsätter att växa till. Det är ingen slump att det är så många fler som har ett jobb att gå till just i de små och medelstora företagen. Det beror på en tydlig, reforminriktad jobbpolitik. 144 (SD) replik: Till att börja med måste jag instämma i vad en del av de övriga från oppositionen har lyft fram. Jag är lite häpen över bristen på ödmjukhet hos Alliansen i dagens debatt. Ministern nämnde att det är en sak att prata och att använda tom retorik och att verkligheten är en annan. Om man tittar på verkligheten har regeringen misslyckats. Oavsett hur man mäter och oavsett hur man räknar måste resultatet av regeringens vid makten ses som ett misslyckande i förhållande till vad ni lovade före valet och vad ni har sagt att ni ville göra. Ministern har gjort en stor sak av enigheten inom Alliansen och oenigheten hos oppositionen. Hon lyfte också fram det faktum att jobben skapas i små och medelstora företag. Med anledning av det skulle jag vilja veta om vi kan få ett besked från den samlade Alliansen om hur man tänker hantera frågan om sjuklöneansvaret, som många företag har lyft fram som ett av de största problemen när det gäller att bromsa anställningsbenägenheten. Jag har en annan fråga som jag tycker att det skulle vara intressant att få svar på. och regeringen har sagt att deras övergripande mål är full sysselsättning. kan vi se hur den invandringspolitik som regeringen har bedrivit står i direkt kontrast till detta. Det gäller inte bara den här regeringen utan också tidigare regeringar. efter decennium har sysselsättningsgraden bland utlandsfödda i princip legat still eller minskat. Inga av de åtgärder som man har vidtagit har gett något resultat, och regeringen har inga nya lösningar när det gäller hur detta ska kunna förändras. Alltså finns det en motsats däremellan. Jag skulle vilja veta vad alliansregeringen väljer. Väljer man full sysselsättning, eller väljer man att hålla fast vid västvärldens mest extrema invandringspolitik? Jag tror att väljarna vill ha svar på den frågan. 145 Arbetsmarknadsminister (M) replik: börjar det bli spännande. Om det vore så att restriktiv invandring vore mirakelmedicinen för att få hög sysselsättning, låg statsskuld och bra offentliga finanser, då borde ju vara sämst i klassen. Det är alltså inte det som är mirakelmedicinen. Vi är ett land som är generöst mot andra människor som kommer och söker skydd. Vi är också generösa mot människor som vill komma hit och arbeta genom arbetskraftsinvandring. Vi är, vare sig , , eller vill hålla med om det eller ej, ett av de länder i där sysselsättningen har vuxit till starkast. Vi är ett av de väldigt få länder i EU där statsskulden dramatiskt har minskat i stället för att dramatiskt ha ökat under krisen. Och vi är ett av länderna i med allra starkast ekonomi. Om och ekvation vore den sanna skulle alltså vara i totalkatastrofläge när det gäller ekonomi, sysselsättning och statsskuld. Så är ju faktiskt inte fallet. Fallet är ju precis tvärtom. När det gäller företag och sjuklöneansvar är det samlade svaret – jag lägger mina ord i deras munnar – att regeringen nu har aviserat en snabbutredning av högkostnadsskyddet, som jag tror är det viktigaste när det gäller just sjuklönekostnader. 146 (SD) replik: Givetvis är inte invandringen den enda faktorn som spelar roll för ett lands ekonomiska utveckling. Det finns många andra saker som också spelar in. Men ministern kan inte bortse från det faktum att regeringen inte har lyckats komma till rätta med utanförskapet och arbetslösheten bland utlandsfödda. späder man på den problematiken genom att fortsätta föra västvärldens mest extrema invandringspolitik. Regeringen har själv lyft fram i sina budgetskrivelser att sysselsättningsgraden bland utlandsfödda står still. Vi ser också hur kunskapsnivåerna i skolorna och så vidare sjunker. Man har ingen lösning på detta men fortsätter ändå. Det har inte hänt någonting på . Ändå fortsätter man med samma politik. Det talar för att det finns en motsättning. Ni kan inte blunda för det. Det finns en motsättning mellan invandringspolitiken ni för och målet om full sysselsättning. Om ni blir tvungna att välja, vad anser ni då vara viktigast? Och när kan vi förvänta oss ett gemensamt förslag från Alliansen om sjuklöneansvaret? 147 Arbetsmarknadsminister (M) replik: Utanförskapet har minskat med 200 000. 150 000 av de nya jobb som har vuxit fram går till människor som är födda i ett annat land. Det kanske tycker är ett problem; det vet jag inte. Men en stor majoritet av de nya jobb som vuxit fram är det faktiskt en utrikesfödd som har. Jag vill upprepa det jag började med: Om det vore en mirakelmedicin att ha ett starkt samband mellan restriktiv invandring och bra ekonomi skulle det vara katastrof i . Så är ju faktiskt inte fallet. För mig är det viktigt att varenda person som kommer och bor i ska ha ett jobb att gå till. Det är därför vi fyra partier fortsätter att lägga fram förslag efter förslag för att jobben ska växa till. Det här är mitt sista inlägg i dagens debatt om jag inte har alldeles fel. Efter att ha hört de fyra olika oppositionspartierna kan jag konstatera att det saknas en trovärdig gemensam jobbpolitik. Vi representerar fyra partier som har lagt fram förslag som – mitt i en kris – har lett till att väldigt många fler har ett jobb att gå till. Är jag nöjd? Jag kommer inte att vara nöjd förrän ännu fler har ett jobb att gå till. Jag inser också att vi har utmaningar. Dem måste vi hantera på det sätt som är rätt. Hur hittar vi lösningar för personer som till exempel förlorade jobbet på Esab i när de var 57 och hade låg utbildning? Hur ska vi hjälpa människor tillbaka som kanske inte har hög utbildning och kanske inte är beredda att utbilda sig igen? Hur ska vi kunna matcha människor och få dem tillbaka i jobb? Jo, vi behöver många olika typer av jobb på svensk arbetsmarknad. Våra fyra partier är beredda att fortsätta att arbeta med detta och med att få jobben att växa fram i den högteknologiska sektorn. Det är så vi bygger mycket av vår framgångssaga. Men framgångssagan blir aldrig en framgångssaga om inte alla människor får plats på svensk arbetsmarknad, både i de jobb som kräver hög utbildning och i dem som kräver lite lägre utbildning. Det kommer vi att fortsätta jobba med, och det är uppenbart att det blir en viktig fråga i valet. 148 (S): är vi i debatt i riksdags kammare. Vi kanske inte riktigt inser det, men jag tror att vi i efterhand kommer inse att vi skriver historia här . Historia skrivs ju ofta så att säga i det vardagliga, och man ser kanske inte riktigt vad det var som hände förrän efteråt. Men det vi bevittnar , fru talman, är hur den sista spiken i den moderatledda regeringens kista slås in. Regeringen ville alltså mätas och vägas i fråga om jobben. Och när man mäter och väger regeringen i fråga om jobben väger den för lätt och når inte ens upp till pinnen som man ska stämma av höjden med. Regeringen klarar alltså inte av de här uppgifterna. Sedan regeringen kom till makten har den inte lyckats. Under åtta budgetar, , har vi stått här och debatterat regeringens politik. är det, fru talman, hit men inte längre. kom det många förslag. Det fanns en entusiasm hos regeringen. Den trodde på sin politik. finns det en påtaglig trötthet och en stigande uppgivenhet. Resultaten har uteblivit. Inga förslag läggs. Propositionslistan som kom skulle beskriva hur skulle hantera en 8-procentig arbetslöshet, en tredubblad långtidsarbetslöshet och en skyhög ungdomsarbetslöshet. Propositionslistan från arbetsmarknadsministern innehöll en skrivelse från och en skrivelse från – inte ett enda regeringsförslag, inte ett enda initiativ, inte en enda ansats till en ny politik för att ta hand om den allvarliga situation som svensk arbetsmarknad befinner sig i. Det här är anmärkningsvärt. Det är någonting som syns och märks. Det är någonting som de arbetslösa får betala. Det är någonting som företag som inte får tag i anställda får betala. Trots stigande arbetslöshet har vi en stigande vakansgrad. Det finns inget tydligare sätt att beskriva en misslyckad arbetsmarknadspolitik än att man har en ökande vakansgrad och en ökande arbetslöshet. Vi har, fru talman, 400 000 arbetslösa. Vi har jobb i riktiga företag som inte blir tillsatta eftersom den här regeringen inte lyckas rusta de arbetslösa för att ta de jobb som faktiskt finns. Det här är en politik som har misslyckats. Det ger eko ut över våra gränser. I EU är man bekymrad och oroad över arbetsmarknadsministerns misslyckande och beredd att ställa medel till regeringens förfogande. tillhör nämligen, när vi åker ned till EU, de länder som har kommit att ligga så illa till när det gäller arbetslösheten att de är berättigade till stöd. Skillnaden, fru talman, har dagens debatt gjort väldigt tydlig. Den stora skillnaden är synen på arbetslöshet. Regeringen står för en syn på arbetslöshet som går ut på att arbetslösheten finns eftersom 400 000 människor inte vill arbeta. Vi socialdemokrater har en politik som går ut på att se till att människor kan arbeta genom att rusta dem för att ta de jobb som finns och skapa de jobb som behövs. Det är det som är skillnaden. när vi står här kommer vi att göra en nystart i de här frågorna, och då kommer vi att lägga fram en politik för full sysselsättning. 149 (S): Där kom den ju, ministerns favoritreplik: Jobben växer inte till på . Dess värre kom den i ett replikskifte med min vän och inte med mig. Det var därför jag satte upp mig . Nej, jobben växer inte till på vårt partikansli. Men, , jobben växer till. Det kommer nya jobb i it-sektorn. Det behövs fler civilingenjörer i industrin. Det behövs fler anställda i skolan. Det finns stora behov inom sjukvården. Det finns stora behov inom förskolan. Många av de här jobben kan inte tillsättas därför att regeringen misslyckas med att rusta människor för att ta de lediga jobben. Detta problem har förvärrats . Matchningen fungerar inte. Den politik som regeringen nu har praktiserat handlar om privatiseringar, försämrad arbetslöshetsförsäkring, införande av fas 3, nedskärning av vuxenutbildning, nedskärning av arbetsmarknadsutbildning, nedskärning av högskoleutbildning, regelstyrning av Arbetsförmedlingen och nej till insatser för dem som är arbetslösa. Politik gör skillnad. Jag kan förstå att vill försöka ge sken av att den höga arbetslösheten inte har med regeringens politik att göra medan däremot ett nytt jobb som skapas i det privata näringslivet förstås är regeringens förtjänst. Detta är ju inte trovärdigt! Antingen tar man ansvar för situationen på arbetsmarknaden, eller så gör man det inte. Valet handlar om ifall ska fortsätta i de hjulspår där vi redan har kört fast eller om vi ska byta spår och satsa på en ny politik för jobb och kunskap. Jag sade det tidigare och upprepar det igen: Jag önskar mina med- och motdebattörer god jul. För egen del är jag i alla fall helt säker på att 2014 kommer att bli ett väldigt mycket . Det är nämligen det år då vi har möjlighet att byta spår i jobbpolitiken. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Följande dokument anmäldes och bordlades: Motioner med anledning av prop. 2013/14:46 Regionalt utvecklingsansvar i , och /14:K9 av m.fl. (MP) 2013/14:K10 av m.fl. (S) 2013/14:K11 av m.fl. (S) 2013/14:K12 av m.fl. (S) med anledning av skr. 2013/14:50 om i 2013/14:U7 av m.fl. (S) EU-dokument KOM(2013) 860 Förslag till och rådets beslut om makroekonomiskt stöd till Republiken 16 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2013/14:202 Allmän vaccination mot hepatit B av (S) till socialminister (KD) 2013/14:203 Underbehandling av benskörhet av (S) till socialminister (KD) 2013/14:204 Skyddslagstiftning för sund konkurrens av (S) till finansminister (M) 2013/14:205 Svar på brev av (S) till statsrådet (M) 2013/14:206 Svartslakt av hästar av (S) till landsbygdsminister (C) 2013/14:207 Krav på giftfria leksaker av (S) till statsrådet (M) 2013/14:208 Ersättning för skador efter stormarna och av (S) till landsbygdsminister (C) 2013/14:209 Ökad jämställdhet i arbetslivet av (S) till statsrådet (FP) 2013/14:210 Bostadsförsörjning på vikande bostadsmarknad av (S) till statsrådet (KD) 2013/14:211 –(DVVJ) av (S) till statsrådet (M) 17 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen från sammanträdets början till och med 7 § anf. 29 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med 7 § anf.