prot · H009122 · 2013-06-13 00:00:00 — ska vi debattera och fatta beslut om en ny myndighet eller egentligen om en sammanslagning av två befintliga myndigheter. Jag beklagar verkligen att ministern inte finns i kammaren när vi tar ställning till en av få propositioner på folkhälsoområdet på . har det mest handlat om skrivelser där man har redovisat regeringens politik, men kommer det en proposition, och då är ministern inte ens här. Han kommer om , , då vi har frågestund här i , men jag tycker att det hade varit lämpligt att han hade varit här även . Även om ministern är socialminister är det han som har ansvar för folkhälsofrågorna sedan den särskilda folkhälsoministerposten avskaffades den här mandatperioden. välkomnar förslaget om en mer samlad myndighetsstruktur inom folkhälsoområdet. Fokus blir tydligare, och den samlade verksamheten kommer att gynnas. Det möjliggör att den otydlighet som funnits när olika myndigheter gör snarlika saker kan försvinna, men det förutsätter att myndigheten ges ett tydligt uppdrag och ansvar. Det finns dock förändringar som föreslås och som vi i vänder oss emot och där vi ser behov av förtydliganden i propositionen. Jag kommer att ta upp fyra punkter som anser bör ändras och som vi tillsammans med Socialdemokraterna och reserverat oss till förmån för: 1.att tidigare uppdrag till ska fortsätta att gälla och att det även fortsättningsvis är som beslutar om myndighetens ansvar, 2.att den nya myndigheten ska ges tydligt uppdrag att genomföra det har uppmanat sina medlemsstater, det vill säga closing the gap att minska hälsoklyftorna mellan olika grupper i samhället, 3.att inriktningen på den nya myndighetens uppdrag ska grundas på modern folkhälsoforskning, alltså ett tvärsektoriellt arbete som tar hänsyn både till livsvillkor och till levnadsvanor, inte bara levnadsvanor som regeringens politik nu tycks gå ut på, 4.att statliga myndigheter bör agera samordnat och i dialog med lokal och regional nivå för kunskapsimplementering, metodutveckling och andra insatser. Låt oss ta upp den nya myndighetens uppdrag och ansvar. Att den ska kunna fungera optimalt är viktigt. Den ska kunna vara en kunskapsbas som också är strategisk. Att förse beslutsfattare och andra myndigheter med underlag är viktigt. Jag och vill att myndigheten ska ha en strategisk roll för att samla och sprida kunskap men också för att få andra myndigheter att arbeta med folkhälsofrågor och ge underlag till regeringen för att agera. Folkhälsa, liksom miljö och jämställdhet, kräver ett tvärsektoriellt arbete. Det kräver ett samlat arbete där alla myndigheter, organisationer och civilsamhället agerar. Egentligen handlar det om social hållbarhet, vilket också pekade på i sitt anförande när han talade om de växande klyftorna. Det borde också vara tydligt att myndighetens arbete ska peka på metodutveckling och hur man kan göra då det behövs fler hälsofrämjande och förebyggande insatser. Målet är inte bara en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen utan också en mer samhällsekonomiskt effektiv användning av de gemensamma resurserna. Vi i vänder oss starkt mot den förskjutning från till regeringen som föreslås. När det tidigare ombildades tog ställning till myndighetens nya roll efter ombildningen. Så borde man göra även . Det ska vara som fattar beslut om inriktningen eftersom folkhälsopolitik i väldigt mycket handlar om politiskt synsätt och politiskt agerande. Regeringen skriver dock att man gör bedömningen att det framöver är tillräckligt att myndighetens ansvar fastställs i myndighetens instruktion och att tidigare ställningstagande på sätt och vis ska gälla ändå fastän är avvecklat. Regeringen uttalar också att en viktig utgångspunkt är att skapa förutsättningar för en verksamhet som är flexibel och kan anpassas till de utmaningar och därav kommande prioriteringar som samhällsutvecklingen ställer krav på. Man vill ha en styrning som ska kunna bli effektivare och mer strategisk. Vi håller med om att styrningen ska vara effektiv och strategisk. anser vi att beslut ska gälla och att regeringen bör återkomma till med förslag på förändringar av myndighetens ansvar. har en övergripande och viktig funktion som berör många olika samhällsområden, till exempel bostäder, ekonomi, luftkvalitet, sjukvård, kemikalier och välfärdspolitik. Då det strategiska folkhälsoarbetet tydligt innebär politiska prioriteringar är det viktigt att , den folkvalda församlingen, beslutar om ansvar. Vilken inriktning ska då folkhälsoarbetet ha? Att främja folkhälsa är att styra samhället mot långsiktig hållbarhet, socialt, ekologiskt och ekonomiskt. Det handlar mycket om politik, som jag tidigare var inne på, och om samhällets ansvar och om att ge förutsättningar för människor till livskvalitet och hälsa. Individen har ett ansvar, och samhället har ett annat. Om samhället bygger cykelbanor mellan bostaden och skolan är det många fler som ges möjlighet till fysisk aktivitet och som faktiskt cyklar till skolan än om det inte finns en säker cykelväg. Att satsa på bättre folkhälsa är att göra långsiktiga investeringar. Folkhälsopolitiken och dess förebyggande arbete behöver prioriteras inom politiken på alla nivåer. Det handlar i hög grad om social hållbarhet. Politiska beslut ska föregås av en analys av hur de påverkar folkhälsan. En god och jämlik hälsa är ett övergripande mål för . Att uppgifter som har inom området folkhälso- och miljörapportering och inom ramen för miljömålsarbetet överförs till den nya myndigheten ser vi som positivt. har länge påpekat hur starkt miljöfrågor hör samman med folkhälsofrågor. Det är ett perspektiv som kan bli tydligare genom den nya myndigheten, om den ges ett sådant ansvar. Det gäller till exempel kopplingen mellan luftkvalitet och kroniskt obstruktiv lungsjukdom. När det gäller att utjämna skillnader enligt WHO:s förslag har vi i den reservation som jag yrkar bifall till och i ett särskilt yttrande i betänkandet tagit upp att vi behöver jobba mycket mer med de bestämningsfaktorer som finns. Vi vet, enligt forskningen, att det påverkar hälsan. ser vi stora skillnader i hälsa mellan länder men också inom länder. WHO:s förslag innehåller en strategi kring Closing the gap in a generation. Där finns det tre övergripande rekommendationer. Det handlar om att förbättra förutsättningarna för människors dagliga liv. Det handlar om att angripa den ojämlika fördelningen av makt, pengar och resurser globalt, nationellt och lokalt. Och det handlar om att utveckla och använda metoder för att mäta och följa ojämlikheten i hälsa, utveckla kunskapsbasen, utbilda människor att se hälsans sociala bestämningsfaktorer och utveckla människors medvetenhet om dessa. Flera länder har tillsatt liknande kommissioner på nationell nivå. I har nuvarande regering nöjt sig med ett regeringsuppdrag med ett tunt uppdrag och ett tunt resultat, detta trots att det finns anmärkningsvärda skillnader i hälsa i som tydligt visar sig genom skillnader i medellivslängd mellan orter eller stadsdelar. Regeringen har valt att inte lyssna på WHO, trots den expertis och kunskap som ligger till grund för deras rekommendationer. Vi anser att den nya myndigheten bör ges ett tydligt uppdrag att genomföra det som WHO har uppmanat sina medlemsstater. Det görs mycket viktigt arbete lokalt, genom lokala folkhälsoråd och hälsofrämjande skolor och arbetsplatser men också i kommuner och landsting. Ett exempel är , som också tas upp i betänkandet, liksom SKL, Kommuner och Landsting, som har gjort arbetet Gör jämlikt gör skillnad!. Där har man fem rekommendationer och 23 åtgärdsförslag som lyfts för idéspridning inom regionala konferenser i . vill stödja och stärka den utvecklingen. är den nationella nivån och dess beslut av stor betydelse för att understödja eller i värsta fall motverka det arbete som man försöker göra lokalt och regionalt. Frågan är: Vad vill regeringen? Det kan man inte utläsa av propositionen. Det finns ett behov av ett mycket mer strategiskt angreppssätt. menar att det är angeläget att betona och tydliggöra den nya myndighetens arbete, att det ska bygga på modern folkhälsoforskning och kunskap, vilket i sin tur pekar på vikten av att sektorsövergripande forskning bedrivs men också att statens myndigheter och departement jobbar strategiskt för att implementera den kunskap som finns. Bland kommuner, landsting och regioner är intresset, som nämnts tidigare, stort när det gäller arbetet med att minska skillnader i hälsa. Även internationellt händer en hel del. Där har den nya myndigheten en viktig roll. Då bör den också ges ett sådant ansvar. Myndigheten kan genom att samarbeta med flera departement och myndigheter hitta nya sätt att arbeta för ökad jämlikhet och förbättrad hälsa, detta med fokus på miljömässiga, sociala och ekonomiska faktorer som påverkar hälsan. Det handlar inte bara om individers enskilda livsstil, utan det handlar helt enkelt om vilka livsvillkor människor har. Genom samverkan och att statliga myndigheter kan agera samordnat och i dialog med lokal och regional nivå kan kunskapsimplementering, metodutveckling och andra insatser ske på ett mer strategiskt sätt. Detta borde vi ge den nya myndigheten i uppdrag att göra. Jag yrkar bifall till reservationen. (forts. 13 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 88 TREDJE VICE TALMANNEN: Vi övergår till dagens frågestund. Jag vill hälsa statsråden välkomna till kammaren. Tidiga insatser för arbetslösa ungdomar 89 (S): Det är studenttider. Ungefär 100 000 ungdomar lämnar skolan, varav de allra flesta vill söka sitt första riktiga jobb. De går dock ut i då vi redan har en mycket hög ungdomsarbetslöshet. Av de ungdomar jag träffar är det många som undrar om det alls är lönt att gå till Arbetsförmedlingen eftersom det där råder ett så kallat aktivitetsförbud och det dröjer man kan få stöd från Arbetsförmedlingen. Min fråga går till arbetsmarknadsministern: ska arbetslösa ungdomar behöva vänta på insatser från Arbetsförmedlingen? 90 Arbetsmarknadsminister (M): Tack för tillfället att få besvara den här frågan, för den är väldigt viktig. I har vi 1,2 miljoner ungdomar som är . Nio av tio är i arbete eller studier, men det finns ungdomar som är utanför arbetsmarknaden, och det är ett stort bekymmer. När en ungdom kommer till Arbetsförmedlingen, vilket jag också uppmanar dem att göra om man nu slutar skolan och inte har fått ett feriejobb eller ett riktigt arbete, har man rätt att få förstärkt förmedlingsstöd . Alla ungdomar har den här rättigheten, och det är väldigt viktigt att det också sker på landets alla 320 olika förmedlingskontor. De ungdomar som löper risk för långtidsarbetslöshet de kanske har hoppat av gymnasieskolan ska därutöver kunna få en insats direkt i sin arbetslöshetsperiod, till exempel i form av praktik, rehabilitering, utbildning eller någon annan form av stöd som är anpassat utifrån hans eller hennes behov. 91 (S): När man lyssnar på arbetsmarknadsministern kan man tro att ungdomar faktiskt får hjälp . Men så är det ju inte. Regelverket som ändrades senast säger att för att kunna få så kallade tidiga insatser, det vill säga före tre månaders väntetid, så ska arbetslösa ungdomar sakna fullständig gymnasieutbildning och uppfylla ytterligare villkor, till exempel att vara i kontakt med rättsväsendet eller ha så allvarliga hälsoproblem att det påverkar arbetsförmågan. Det är självklart viktigt att de här ungdomarna får tidiga insatser, men det finns också många andra som borde få hjälp med tidiga insatser. Till tidiga insatser räknas till exempel förmedlingsinsatser, det vill säga kontakt med arbetsförmedlare, vägledning, coachande samtal och utredande samtal. Detta får ungdomar i normalfallet inte del av från Arbetsförmedlingen. Varför inte, arbetsmarknadsministern? 92 Arbetsmarknadsminister (M): Tack återigen för att jag får förtydliga mitt svar! införde vi någonting som kallas för tidig bedömning. Där ska göras en professionell bedömning från arbetsförmedlaren själv och med ett verktyg som ska göra att personer som har behov av det får insatser i form av arbetsmarknadsutbildning, rehabilitering eller olika former av praktiker. Detta gäller från . Från gäller att precis alla ungdomar i hela ska få precis det som efterfrågar, nämligen förstärkt förmedlingsstöd: Hur söker man arbete? Det är dock viktigt att inte alla ungdomar får exakt samma behandling, för av dem som har godkända gymnasiebetyg får en tredjedel jobb inom en månad. Det skulle vara kontraproduktivt att ge de ungdomarna en praktikplats om de i stället kan komma ut på ett riktigt arbete. Jag vill återigen understryka att alla ungdomar har rätt att få förstärkt förmedlingsstöd från på Arbetsförmedlingen, på alla arbetsförmedlingskontor i hela . Så ska det vara. De svenska hushållens skuldsättning 93 (M): Jag har en fråga till finansmarknadsministern. De svenska hushållens skuldsättning i förhållande till disponibel inkomst har ökat kraftigt . I domineras de här skulderna av bostadslån. En alltför hög skuldsättningsnivå och belåningsgrad gör att låntagarna blir sårbara för en situation där fastighetsvärdena sjunker eftersom låntagaren då inte kan sälja sin bostad utan att bli stående med en restskuld. Att de svenska hushållen har en relativt hög skuldsättning lyfts emellanåt fram som en risk av externa bedömare såsom IMF och . Den här utvecklingen verkar i och för sig ha planat ut . Exempelvis bedömer nu de här riskerna som begränsade. Jag vill ändå fråga finansmarknadsministern hur han ser på den här utvecklingen av hushållens skuldsättning. 94 Statsrådet (M): Jag delar de externa bedömningar som säger att det här är en riskfaktor för . Det är inte någon alarmerande siffra, men det är angeläget att ta det på stort allvar. Vi ska vara klara över att hushållen inte bara har skulder. De har även tillgångar som är väldigt höga, så nettoställningen är inte dålig hos hushållen. Däremot är det så att om man till exempel får en kraftig ränteförändring, en räntehöjning, då blir det problem att betala lånen för vissa låntagare. Dessutom är det så att om man lyckas betala lånen så har man mindre pengar till konsumtion, vilket slår mot tillväxten. Regeringen tar frågan på största allvar. Ett stort antal åtgärder är redan insatta och kommer att sättas in, men jag sparar det till min nästa minut. 95 (M): Tack för svaret! Specifikt inom bostadsområdet vet vi att en hel del åtgärder har vidtagits, men diskussionen om det finns behov av att genomföra ytterligare åtgärder eller skärpa det som redan är gjort återkommer löpande. Det handlar till exempel om att ha lagstadgade bolånetak eller amorteringskrav och att slopa ränteavdragen. Särskilt det sistnämnda skulle i praktiken innebära en skattehöjning för många hushåll på flera tusenlappar , och det i sig skulle riskera att skapa nya problem. Min fråga är hur finansmarknadsministern ser på behovet av att vidta ytterligare åtgärder inom bostadsområdet av den typ som jag har nämnt här. 96 Statsrådet (M): De åtgärder som är vidtagna är att , precis som frågeställaren säger, har instiftat ett bolånetak. Dessutom har man höjt riskvikterna, vilket gör att det blir dyrare för bankerna att låna ut till bostäder. Vi har även skruvat upp kapitaltäckningskraven i bankerna väsentligt, vilket ger ett mer robust banksystem. Vad vi har att se fram emot är att har fått i uppdrag av oss att utverka att bankerna tillsammans gör individuella amorteringsplaner till kunderna vid bolån. Kunden får alltså en skräddarsydd plan, ett förslag, av banken på hur amorteringen bör ske. Sedan är det upp till kunden att bestämma om det ska följas eller inte. Jag är av många olika skäl allmänt skeptisk till en tvingande amortering. Det finns många lägen i livet när man inte ska amortera, till exempel om man förlorar sitt jobb, blir sjuk, separerar eller är gammal. Förhoppningsvis kan den bild vi har sett fortsätta, det vill säga att den här utvecklingen har stannat av och att skulderna till och med har sänkts en aning. 97 (MP): Min fråga går till statsrådet som är socialminister och också ansvarar för folkhälsofrågor apropå att behandlar den enda propositionen den här mandatperioden om folkhälsa. Statsrådet valde dessutom att inte delta i den debatten. har en folkhälsostrategi som heter Health 2020 där medlemsstaterna har enats om att alla människor ska få möjlighet och stöd att uppnå hälsa och välbefinnande. Men skillnaderna i hälsa ökar väldigt mycket. Skillnaden i återstående medellivslängd mellan kvinnor med lång respektive kort utbildning var 1986 ungefär . har den skillnaden ökat till 4 ½ år. Vad gör ministern för att minska den rådande ojämlikheten när det gäller hälsa? 98 Socialminister (KD): Tack för frågan! Den är förstås extremt viktig, i första hand för människors skull. Det spelar roll hur vi lyckas med folkhälsofrågorna. Det andra är att det naturligtvis också finns en ekonomisk aspekt på de här frågorna. Regeringen gör förstås väldigt mycket, och vi ska komma ihåg att vi har en bra situation i i jämförelse med nästan varje annat land. Om vi tittar på den genomsnittliga livslängden i kan vi se att det inte finns något land som har så små skillnader mellan olika grupper som vi har i . Likafullt kan vi se skillnader mellan kvinnor och män i vissa avseenden och mellan personer med olika socioekonomisk bakgrund. När det gäller personer som har en svensk bakgrund eller som är utlandsfödda kan vi se skillnader. Och skillnaden ligger både i den grundläggande hälsosituationen och i, vilket är väldigt allvarligt, hur vi bemöter människor inom hälso- och sjukvården. 99 (MP): Jag beklagar att man ser det som en fråga enbart för hälso- och sjukvården. Det här är en väldigt viktig fråga att förebygga långt innan någon kommer till hälso- och sjukvården. Att skillnaden i medellivslängd mellan människor med kort utbildning och med lång utbildning har mer än fördubblats är mycket oroväckande. Vi behöver jobba tvärsektoriellt med de här frågorna. Vi behöver titta på kemikaliepolitik, hormonstörande ämnen och luftkvalitet för att kunna förebygga. Tyvärr är det också så att man ser att hjärtinfarkt är vanligare i grupper med låg socioekonomisk status än i grupper som har hög utbildning. Det behövs en bred insats där jag efterlyser att regeringen också jobbar med livsvillkor för människor, inte bara levnadsvanor. Vad gör regeringen konkret för att förbättra människors livsvillkor? 100 Socialminister (KD): Återigen vill jag säga att har den minsta spridningen när det gäller livslängd av alla länder. Det är så att säga ett facit. Är det så har vi lyckats väldigt väl. Men fortfarande ser vi oförklarliga och oacceptabla skillnader. Därför jobbar regeringen intensivt. lägger ord och uppfattningar i min mun som jag inte själv har uttalat eller hyser. Det är naturligtvis så att det här berör en lång rad områden: hur vi planerar och bygger våra städer, samhällen och orter, till exempel hur vi trafikerar oss, hur barnen får en möjlighet att springa och leka, utöva spontanidrott och annat, hur vi använder skolan för rörelse, vilka vanor vi lägger fast hos våra ungdomar när det gäller mat, fysisk aktivitet och så vidare. Allt det här spelar roll. Just nu gör vi en genomresa i landets alla landsting och samtalar om de här frågorna på en oerhört konkret nivå, utifrån fakta som vi har som beskriver skillnader som inte är acceptabla och som vi vill att landstingen ska få upp ögonen för och vara beredda att motverka därför att de är oacceptabla och ska kämpas ned. 101 (FP): Förskolan är väldigt viktig, dels för att få ett jämställt arbetsliv, dels i sig därför att den underlättar för barn att lyckas i samhället och också har en socialt utjämnande funktion. Svensk förskola är ju med internationella mått väldigt bra, men det finns också ganska många exempel i debatten på förslag som skulle kunna innebära att den blev ännu bättre. Det handlar om alltifrån att krympa köerna, särskilt i de kommuner som har haft lång kö, till att förbättra miljön i själva skolan eller att uppvärdera förskollärarna, ett yrke som är ytterligare ett kvinnodominerat yrke som ger låg lön trots lång utbildning. Det kan handla om att förbättra jämställdheten i förskolan och mycket annat. Jag skulle vilja ställa frågan ganska öppet till förskoleminister : Vilken av dessa reformer anser statsrådet skulle vara särskilt viktig den kommande tiden? 102 Statsrådet (FP): Tack, , för en naturligtvis väldigt angelägen och viktig fråga för mig! Som jämställdhetsminister tycker jag att förskolans uppdrag att verka för jämställdhet samt bättre värderingar och attityder när det gäller könsroller är väldigt avgörande, därför tror jag att en reform eller ett arbete kring mer av genuspedagoger i förskolan är viktigt, och allra, allra viktigast är att få fler män att söka sig till förskolan. tar jag emot en utredning som heter Förskoleplats . Jag ser fram emot att få veta vad utredaren kan lämna för förslag som gör att alla föräldrar får möjlighet att förvärvsarbeta när de så vill. Sedan tror jag att det är dags att utveckla reformen om karriärtjänster för lärare också till förskollärare. På samma sätt som lärare ska också förskollärare kunna belönas för pedagogiskt viktigt arbete. 103 (FP): Tack för svaret! Detta är ett område som är centralt och viktigt av många skäl, men det är också så att detta är ytterligare ett av de områden som staten och kommunerna har ett delat ansvar för. ser vi brister inom förskolan som vi i denna kammare gärna skulle vilja göra någonting åt men som det ligger på kommunerna att vidta åtgärder kring. kan det vara tvärtom, att kommunerna ser att till exempel barnomsorgsavgiften är ett problem och att staten borde göra någonting åt det. Ser statsrådet några behov av att öka samverkan mellan kommuner och stat, mellan politiker på den ena och den andra nivån, för att stärka förskolan på lång sikt? 104 Statsrådet (FP): Jag är ju rätt ny som statsråd och har jag nu har varit statsråd känt vilken centrifugalkraft det finns i politiken in mot lagstiftning och att staten ska ta över och sköta allting. Jag värnar om den decentraliserade demokratin och tror och hoppas att vi ska kunna fortsätta att utveckla förskolan tillsammans, där kommunerna är de som har huvudansvaret och där staten står för regelverk och en del resurser. Jag tänker pröva det när det gäller att äntligen öka andelen män i förskolan genom att tillsammans med SKL, lärosätena och facket ta fram en nationell strategi för att få fler män i förskolan så att vi inte pekar på varandra utan att vi tillsammans sätter en målsättning och hjälps åt att nå det målet. Jag hoppas att vi ska kunna fortsätta utveckla förskolan på det sättet. 105 (C): Jag vill ställa min fråga till finansmarknadsminister . Det handlar om att det finns banker som påstår att de inte kan värdera privata bolag, utan sätter värdet på privata bolag till noll kronor oavsett om de får ta del av bokslut med goda vinstresultat. I ett exempel som jag känner till vägrade banken att låna ut i brist på säkerhet. Då handlade det om att en blivande vd som ingått ett treårigt optionsprogram sökte lån för att köpa in sina optioner. Dessa var då satta till ett väldigt förmånligt pris. Han satsade själv och sökte lån på 350 000 för att förvärva av bolagets aktier. Bolaget har gått med vinst med före skatt, så lånet borde verkligen inte kunna betraktas annat än som väldigt riskfritt då kommande utdelningar av kapital borde kunna lösa amorteringen, kanske . Men banken sade nej. Går det att kräva av bankerna att de tar in fler verktyg i sina riskbedömningar så att vi får fart på företagandet i landet? 106 Statsrådet (M): Tack för frågan! Som frågeställaren säkert förstår är det svårt för mig att överpröva kreditbedömningen i just den här banken. Jag tror inte att det är skäligt, rimligt eller bra. Det vi från politiskt håll har att göra är att se till att en marknad för banker fungerar som den ska.