prot · H00965 · 2013-02-14 00:00:00 — Jag är fullständigt övertygad om att hästnäringen inte har nått sin fulla potential, i alla fall inte i . Jag bor inte i utan i , och jag har inte ens en travbana där, men det finns otroligt mycket mer att göra. Har man haft häst, ägt häst och hållit på med hästar i hela sitt liv har man ett lite speciellt intresse för just den näringsgrenen. Det här med att ha ett speciellt forskningsanslag för en ganska begränsad näringsgren skulle faktiskt kunna innebära att man får ut mycket mer företagande ur den satsningen. Om du kunde kommentera det skulle jag vara glad. 95 Landsbygdsminister (C): Låt mig kommentera den frågeställning som framfördes genom att säga att Landsbygdsdepartementet under gångna höst fört en dialog med Formas om hästnäringen och dess behov av forskningsresurser. Den dialogen har dessutom utvecklats, och det har också förts dialog med näringen och näringens representanter. Detta har utmynnat i att i det regleringsbrev som Formas har fått, och som alla myndigheter och institutioner får, är öronmärkta för ett hästforskningsprojekt som ska samfinansieras med hästnäringen genom en stiftelse som är benämnd Stiftelsen . Låt mig därtill, herr talman, säga att hästen finns inom många politikområden. Det är ett av skälen till att regeringen har försökt att samla ihop näringen och näringens representanter men också representanter från andra departementskanslier än i en samverkansgrupp. Där kan man diskutera och föra den här näringen framåt för att få fler verksamheter, fler sysselsatta och fler som kan få känna glädje av att ägna sig åt hästverksamhet. Detta har bland annat resulterat i att hästen är omnämnd i den landsbygdsstrategi som regeringen har presenterat och som om minnet inte sviker mig också presenterades i en skrivelse till 2009. Jag tycker att vi från regeringens sida värderar hästen på det sätt som den ska värderas, det vill säga högt, av skäl som jag har redogjort för, nämligen att den är viktig för landsbygden, för såväl kvinnor som män och för den som är ung likaväl som för den som är lite äldre. I företagssammanhang kan den betyda mycket för såväl större som lite mindre orter. 96 (S): tiden går fort när man har roligt tillkallade den dåvarande socialdemokratiska jordbruksministern en särskild utredare som hade till uppgift att lämna förslag till en sammanhållen hästpolitik. Jag har läst delar av utredningen, och jag måste säga att det var ett gediget jobb som den utredaren gjorde. Utredningen tog utgångspunkt i hästen och hästnäringen, i forskning och i fritidssysselsättning det var en gedigen och stor utredning och många områden belystes. Utredaren lade även fram en hel del förslag som var intressanta. En sak som hon konstaterade var att hästhållningsområdet består av många olika delar som, precis som landsbygdsministern säger, berör många olika departement. Därför skulle det vara intressant om det fanns en sammanhållen svensk hästpolitik. Hade man det kanske man också skulle ha modet att kunna säga att det är klart att kompetens i den här näringen ska finnas över hela landet, och då skulle Bodens kommun kunna vara ett alldeles utmärkt ställe att samla kompetens på, inte bara när det gäller näringslivets utveckling inom hästnäringen utan också när det gäller veterinärer. När man bor i norra delen av vet man att man har långa avstånd till allting, och påfrestningarna för hästägare och hästar som är skadade är ganska stora om de måste vända sig till en veterinärklinik antingen i eller i . Visionen om en sammanhållen svensk hästpolitik skulle vara rätt intressant att höra mer om. 97 Landsbygdsminister (C): Låt mig först tacka för interpellationen. Jag tycker att det är roligt och intressant att diskutera näringar och verksamheter som har intresserat mig personligen. Jag minns väl den i det senaste inlägget omnämnda hästpolitiska utredningen som jag var en del av, fast då i en väldigt annorlunda kapacitet. Den har resulterat i att vi har utbildningar på hästområdet på ett sätt som inte fanns tidigare. De finns spridda, förhållandevis väl, över vårt land. Det handlar om utbildningar på i , vid i och vid Wången i . Det handlar också om utbildningar till exempel på hovslagarsidan där det finns behov i skilda delar av landet. Allt emanerar från den utredningen. Ett av de andra resultaten av den utredningen är att vi har en samverkansgrupp där många politikområden representerade av flera olika departement möter näringen och näringens representanter. De är organiserade, och tjugotalet representanter i den samverkansgruppen möter alltså mitt departement och dess medarbetare frekvent för att vi ska kunna utveckla den här verksamheten i alla delar av vårt land till gagn för orter och regioner och framför allt för människor. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2012/13:229 om humanitärt stöd till de västsahariska flyktinglägren 98 Statsrådet (M): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att som enskilt land ska öka sitt humanitära stöd till de västsahariska flyktingarna och hur jag ska agera för att få EU och FN att öka sitt humanitära stöd till de västsahariska flyktingarna. har varit en av de största givarna till insatserna till stöd för de västsahariska flyktingarna. Stödet har främst kanaliserats via enskilda organisationer som Praktisk Solidaritet samt genom FN:s flyktingkommissariat UNHCR:s och Programmes kärnbudgetar. har vi utöver vårt stora stöd till UNHCR:s och WFP:s kärnbudgetar bidragit med till flyktinglägren i i . Vi för dessutom kontinuerligt en dialog med andra givare och det internationella samfundet om vikten av att bistå med humanitärt stöd till svåra kriser. Situationen i diskuteras även i EU-kretsen, och där betonas bland annat vikten av att fler givare bidrar. Livsmedelssituationen i flyktinglägren i i är svår, inte minst för kvinnor och barn. Detta har bland annat och Echo, alltså , beaktat i sina biståndsinsatser. Echo har bidragit med till , och 2012 fattade organisationen beslut om ett stöd om . Ett problem för biståndsorganisationerna är att det faktiska antalet flyktingar av olika skäl inte kunnat fastställas till fullo, och detta har till viss del påverkat distributionen av livsmedel. är en stor givare till Programme och UNHCR:s kärnbudget. Vårt stöd till dessa organisationer är inte öronmärkt, vilket innebär att det kan användas där det bedöms att behoven är som störst. Bägge dessa organisationer har även närvaro i flyktinglägren. UNHCR bedriver bland annat det viktiga arbetet att genom förtroendeskapande åtgärder underlätta för återförening av familjer som splittrats under konflikten. planerar UNHCR att avsätta till , varav merparten går till flyktinglägren i . Programme har varit på plats och arbetar med att bistå med livsmedelsstöd i flyktinglägren. bistod sammantaget organisationen med till de västsahariska flyktingarna. 99 HANS (V): Jag får börja med att tacka biståndsministern för svaret. Jag tycker att hon väl beskriver det omfattande och viktiga stöd som ger till de västsahariska flyktingarna, både som enskilt land och genom EU och de olika FN-organen. Däremot vet jag inte riktigt om biståndsministern svarade på min fråga, nämligen om hon är beredd att agera för att ska öka sitt stöd. Jag bad inte bara om en beskrivning av det stöd som finns utan ställde också frågan om man är beredd att utöka stödet. Bakgrunden till att jag ställt interpellationen är att jag själv besökte de västsahariska flyktinglägren utanför i västra . Det var mitt andra besök i flyktinglägren. Egentligen får man väl börja med att säga att begreppet flyktingläger på sätt och vis känns lite missvisande i de här sammanhangen. När man pratar om flyktingläger tänker man på tillfälliga läger med tält och liknande. Men här pratar vi om kanske så mycket som 170 000 människor, möjligen ännu fler, vilket motsvarar en ganska stor svensk stad. De bor mitt ute i ökenområden i västra , då jag själv inte ens var född. Många av dem som bor i flyktinglägren har aldrig bott någon annanstans. Man har trots allt lyckats överleva under dessa extremt svåra förhållanden med en tydlig brist på resurser genom att man har varit välorganiserade och haft ett nära samarbete och en stark sammanhållning. Man har lyckats bygga bostäder, sjukhus, skolor och infrastruktur med ytterst begränsade medel. Men det är också väldigt viktigt att understryka att man överlever bara tack vare omvärldens stöd. Det här området i västra är ett ökenområde. Det finns ingen möjlighet att försörja 170 000 människor här. Det finns i praktiken ingen växtlighet. Tillgången till vatten är ytterst begränsad. Man lyckas med enorma ansträngningar odla lite grönsaker och föda upp några höns och några getter, men det räcker på inget sätt till för att föda 170 000 människor. Man är helt beroende av FN:s matbistånd, som också biståndsministern beskrev. Men när det gäller FN:s matbistånd är det viktigt att komma ihåg att den matkorg som man ger till flyktingarna är anpassad för tillfälliga insatser vid en enskild katastrof. Biståndet är anpassat till att människor flyr undan en krigssituation eller en naturkatastrof. Man får linser, mjöl, matolja och socker, men man får ingen färsk frukt och inga grönsaker. Det är en diet man kan överleva på i månader, kanske upp till . Men om man lever på denna kost alltför länge kommer man att få bristsjukdomar och problem med undernäring. är bristsjukdomar oerhört utbredda bland de västsahariska flyktingarna. Man räknar med att av barnen och av de ammande kvinnorna lider av järnbrist. De senaste siffrorna visar att av barnen är akut undernärda. Jag besökte ett av sjukhusen i flyktinglägren, där man beskrev undernäringen och missväxten som det stora hälsoproblemet. Som biståndsministern sade drabbar det både kvinnor och barn. Man beskrev också hur detta påverkar andra sjukdomar och hälsoproblem. Man kunde se en hög mödradödlighet kopplad till järnbrist och undernäring bland kvinnorna. Man såg även hur cancer och hjärt- och kärlsjukdomar ökade på grund av den väldigt ensidiga kosten. Det handlar om en och en halv burk makrill på per person och månad. Det är visserligen en oerhört viktig insats som för många betyder skillnaden mellan att vara undernärd och inte. För många i flyktinglägren är det den enda källan till omega-3. Men här finns såklart enorma möjligheter att öka det svenska stödet. Praktisk Solidaritet, som fördelar makrillen, är nu berett att öka sina insatser. Därför kvarstår frågan till biståndsministern: den beredd att öka sitt humanitära stöd till flyktinglägren? 100 (S): Jag tackar för denna viktiga interpellation. Även jag har besökt flyktinglägren i , där de västsahariska flyktingarna lever sedan deras land ockuperades av . När jag besökte lägren var förhållandena betydligt bättre. De var inte bra; det har alltid varit tufft för flyktingarna. Men det har blivit betydligt sämre . har vi finanskrisen, som slår hårt mot och inte minst har lett till att har dragit tillbaka en del av sitt bistånd. har traditionellt ett nära förhållande till , eftersom det var som tidigare hade överhöghet över . Men sedan lämnade , och ryckte in med sina tungt beväpnade trupper och har som sagt ockuperat landet . Den humanitära situationen är skriande, och det är naturligtvis det viktigaste skälet till att ta tag i den här frågan. Men jag kan ändå inte låta bli att ta upp grundfrågan om ockupationen. Det känns extra grymt mot de här flyktingarna, som levt i dessa läger i svält och armod , att de inte får hjälp med grundfrågan, ockupationen, som sker i strid med FN:s resolutioner. De har också lagt ned vapnen. Till att börja med gjorde de motstånd mot ockupationsmakten. Men de lade ned vapnen mot ett löfte att det skulle bli en folkomröstning, där det västsahariska folket skulle få rösta för sitt självbestämmande. Men folkomröstningen har förhalats mer än tio gånger av . Hopplösheten är stor, inte minst bland ungdomarna. Många som är födda i lägren har aldrig besökt sitt land över huvud taget; det är väldigt svårt att få släppas in där. Det finns rätt så mycket ilska bland ungdomarna. Arbetslösheten är hög och hopplösheten stor. Det finns många som skulle vilja återuppta den väpnade kampen. Man har lagt ned vapnen och gör fredligt motstånd men slås tillbaka väldigt brutalt. Det tycker jag är ytterligare en anledning, utöver den humanitära krisen, att hjälpa dem i den svåra situationen. Flyktingarna är totalt beroende av omvärldens stöd. Ute i öknen i finns ingen möjlighet att odla något. De har inte tillgång till vatten. Ytterligare ett problem i den humanitära krisen är att vattnet som de får transporteras med lastbilar och har alldeles för hög jodhalt. Det har visat sig att det ökar risken för olika sjukdomar, bland annat struma. Detta har lett till att man börjat rena vattnet, men man har inte kunnat göra det överallt i flyktinglägren än så . Reningsanläggningar är alltså ytterligare någonting som vi skulle kunna bistå med. Men det kostar pengar och resurser. Det här är ett jätteproblem. Många har getter som de mjölkar. Det har ansetts som att mjölken de dricker har ett bra och näringsriktigt innehåll. Men eftersom getterna lever på vatten med hög jodhalt betyder det att joden förs vidare via mjölken. Och de ammande mödrarna för vidare jod via bröstmjölken till de små barnen. Det här är också ett problem att ta tag i. Men det mest akuta är naturligtvis matbristen, eftersom undernäringen nu breder ut sig bland små barn, där det märks först. Även gravida och ammande mödrar är speciellt utsatta. 101 Statsrådet (M): Jag tackar både interpellanten och för att vi nu fått en chans att diskutera bland annat situationen i de västsahariska flyktinglägren och framför allt situationen i , som tar upp. Jag ska börja med att instämma i det som redan har tagits upp i debatten, nämligen att det finns en grundorsak till att det finns ett flyktingläger. Det finns i grund och botten en olöst politisk konflikt, och huvuduppgiften måste vara att komma till rätta med den situationen. Det är anledningen till att vi nu diskuterar 170 000 eller 100 000 människor som utan egen förskyllan har tvingats leva i läger. Effekterna av detta är föremål för dagens interpellationsdebatt. Jag vet att det kommer ytterligare debatter på temat. Låt oss uppehålla oss vid det humanitära ansvaret och engagemanget från sida utifrån den beskrivning som både och så bra har fångat. Jag har själv inte varit där, men jag har lärt mig och förstått den komplikation som gäller bland annat hälsoläget. Det är fråga om skriande hunger och undernäring som det finns stora hälsoproblem som har illustrerats här i form av övervikt, diabetes, jodföroreningar och så vidare. Det visar på ohållbarheten i situationen över generationer. får vi inte glömma det psykosociala. Flyktingarna lever isolerade, till exempel får gymnasieungdomarna inte en bra skolutbildning, möjlighet att röra sig bort från familjen eller planera för framtiden. De kan inte planera långsiktiga jobbansträngningar och veta att de själva kan påverka sin situation eftersom de är fast i ett läger. Precis som påtalar är de helt beroende av hjälp utifrån. Det är en hjälp som delvis sinar eftersom resurserna inte är hur stora som helst. Vad gör nu åt detta? Vår humanitära fördelning av medel, , som har beslutat om i budgeten, sker utifrån humanitära principer, det vill säga opartiskhet, neutralitet och efter behov. Det betyder att jag som statsråd inte säger exakt vad pengarna ska användas till. Vi har i stället valt att ge bland annat UNHCR, och inte minst Programme kärnstöd som de använder där behoven är som störst. Det är därför vi kan räkna fram ungefär hur mycket i andel bidrar med till flyktinglägren. Det har varit viktigt för oss att inte nu styra till att det bara ska vara fråga om de västsahariska flyktingarna. Det är så mycket mer som behöver finansieras. Det sker i en värld som tyvärr blir alltmer beroende av humanitära insatser eftersom så mycket går fel i politiken. Inte minst inom EU har vi sagt att frågan ligger nära EU. Det är ett EU-intresse att stötta FN-processen för att få en lösning på den politiska konflikten och se till vilket ansvar EU kan ta humanitärt. Det gäller att försöka få fler givare att vara med i detta. Det är ett arbete som vi bedriver i . Inte minst tack vare interpellationen och det starka engagemang som finns för den västsahariska situationen i har vi naturligtvis löpande diskussioner i frågan. För mig handlar det om att få fler givare att göra mer. Det kan inte bara ligga på att fylla de hål och enorma behov som så väl har illustrerats här så långt debatten nu har förts. 102 HANS (V): När det gäller konfliktens grundorsaker, det vill säga den marockanska ockupationen, vet jag att har väckt en interpellation. Han deltog också i resan till flyktinglägren. Jag har valt att i min interpellation fokusera ljuset på den humanitära situationen i de västsahariska flyktinglägren. Egentligen har situationen varit allvarlig när flyktingarna anlände till öknen i västra . Det har varit en kamp för mammor och pappor att hålla svälten borta från hemmen och för att barnen ska få en så bra uppväxt som möjligt. Det vi nu ser, och som var ett tydligt budskap när jag besökte flyktinglägren i , är att situationen snabbt förvärras i flyktinglägren. Bakgrunden är precis som beskrev, nämligen den ekonomiska krisen i . Det är något vi inte alltid diskuterar när vi pratar om krisen i euroområdet , det vill säga vilka konsekvenser det blir globalt när biståndet från flera EU-länder snabbt minskar. Här ser vi ett konkret exempel på konsekvenserna av den ekonomiska krisen i EU. , som är en av de stora biståndsgivarna till flyktinglägren, har minskat sitt humanitära stöd . Det finns en övervägande risk att andra stora givare, till exempel , också kommer att minska sitt stöd. Det här får direkta konkreta konsekvenser för människorna i flyktinglägren. Jag ska ge några exempel som man berättade för mig. Ett första exempel är att det tidigare fanns ett stort program där alla barn i de västsahariska flyktinglägren skulle erbjudas frukost när de kom till skolan. Det var dels ett sätt att garantera att alla barn fick tillgång till näringsrik kost, åtminstone ett näringsrikt mål , dels en förutsättning för att skolan och undervisningen skulle fungera. Hungriga barn har svårt att lära sig att skriva och läsa. Det hjälper oerhört mycket om de har mat i magen när de kommer till skolan. Dessa insatser har gjort enorma skillnader för många barn. håller hela projektet på att fasas ut. Man avvecklar sina skolfrukostprogram därför att finansieringen från har upphört. Jag kan ge ett annat konkret exempel. Jag beskrev tidigare hur FN inte på något sätt distribuerar färsk frukt eller färska grönsaker. har finansierat att varje flykting får färsk frukt och grönsaker . Det är såklart alldeles för lite. Här i äter vi i genomsnitt färsk frukt och grönsaker . Då brukar vi i vårt land tala om att vi äter för lite frukt och grönsaker. Siffrorna kan sättas i relation till varandra. Det finns en stor oro för att även det stödet ska upphöra. Ett tredje konkret exempel är att den enda möjligheten för många barn i flyktinglägren att komma bort och se något annat än öken och träffa andra människor som inte är flyktingar har varit att få åka till några månader och bo hos en spansk familj. De har fått möjlighet att leka med spanska barn, bada i havet och äta en allsidig kost. Biståndsministern nämnde den psykosociala hälsan. Möjligheten att resa bort har här varit helt avgörande för den psykosociala hälsan för många barn. har 10 000 barn fått åka till . har man börjat skära ned. var det bara 5 000 barn som fick åka. Risken är nu stor att det kommer att ske ytterligare nedskärningar i barnens möjligheter att få lämna flyktinglägren åtminstone och få se en annan verklighet. Precis som biståndsministern säger skulle det självklart vara fantastiskt fint om fler givare kunde kliva fram och göra mer, men vi måste också se den krassa verkligheten i ett läge när många EU-länder väljer att minska sitt bistånd. Då har vi i ett stort ansvar att inte bara säga att fler borde göra mer utan att också säga vad vi som land kan göra. Därför önskar jag att biståndsministern tydligare uttalar en vilja att öka det svenska humanitära stödet. 103 (S): Flyktinglägren är några av de mest välorganiserade i hela världen. De har inte varit tillfälliga, vilket flyktingläger bör vara. utgör de en permanent bosättning för en stor del av befolkning. Men man har ändå lyckats hålla ned svälten och organisera lägren så att biståndet har delats rättvist. Alla familjer har fått ungefär lika mycket så att de kan klara situationen. Trots att lägren är så välorganiserade som de är råder nu kris. När biståndet skärs ned till en tillräckligt låg nivå blir det en skriande brist och kris. Det allvarligaste hotet just nu är undernäringen hos barnen. De senaste siffrorna är , och de visade att det fanns undernärda barn. Bara var undernärda. Mycket tyder på att undernäringen har ökat betydligt . Så som situationen ser ut nu kan vart femte barn återigen vara undernärt. Vi talar om undernäring till den gräns att barnen riskerar att dö. Här skulle matbistånd vara välkommet, inte minst från svensk sida. Det skulle inte krävas så mycket. Med en ganska liten insats kan undernäringen pressas tillbaka. Precis som sade stoppas nu matprojektet att barnen får frukost i skolan på grund av att resurserna inte räcker till. Det är en tragisk utveckling där kan vara med och vända utvecklingen genom att vi skickar bistånd i samarbete med organisationer och att vi uppmanar andra, inte minst EU-länder, att hjälpa till. Vi kan med små medel göra mycket i den akuta situationen. 104 Statsrådet (M): Tack för att frågan reses i ! Ekonomisk tillväxt och utveckling blir beroende av viljan att ha ett ambitiöst bistånd i många traditionella givarländer. EU kommer alltjämt att stå för kanske av världens totala biståndsflöde, men det sjunker . Det är helt rätt. Jag har varit på informellt biståndsministermöte i början på veckan. Där diskuterade vi just allvaret i detta, för det är precis så som det nu kommer fram i kammaren till skillnad från , som har värnat om ett ambitiöst och generöst bistånd, där vi avstår så mycket som 5 miljarder till humanitärt bistånd. Jag vet att det finns många som ifrågasätter den höga volymen, eftersom den riskerar att tränga undan långsiktiga utvecklingsinsatser. Tyvärr ser dock världen ut så att vi måste jobba med direkt nödbistånd snarare än långsiktigt utvecklingssamarbete, vilket jag i sig tycker är rätt trist. Men vi har verkligen sett till att värna det humanitära stödet, för behoven är så stora överallt. Jag träffade då, , bland annat Echos chef, biståndskommissionären , och pratade bland annat om detta. Men problemet är att vi ska prata om , , , inte minst och de palestinska flyktingarna, som får se precis samma sak, att matransonerna skärs ned och att utbildningsmöjligheterna minskar. Detta är besvärande, och det är fakta, och det är något som i slutändan är förfärligt för världens flyktingar, eftersom man inte kan upprätthålla en god standard. Många av de här politiska konflikterna låses också efter generationer, och då ökar kanske våldsnivåerna och hopplösheten, precis som har framkommit. Det svenska biståndet styrs av en humanitär policy som gör att jag inte kan stå här i kammaren och säga: Jättebra idé nu ska jag gå hem och fixa detta! Vi har en modell. fördelar vi till framför allt FN:s humanitära organisationer ungefär hälften av det humanitära anslaget direkt till kärnbudgetstöd. Det innebär att vi litar på att FN-organisationerna använder svenska pengar mest klokt, eftersom vi inte är så styrda av debatten utan kan fylla på där behoven är som allra störst. Det får vi mycket tack för, eftersom de då kan använda pengarna allra mest effektivt att vi inte öronmärker pengarna. Den andra hälften av det humanitära anslaget går direkt till myndigheten , som har att svara upp till en mängd appeller som löpande kommer in .