prot · H009112 · 2013-05-28 00:00:00 — 1 § Återrapportering från Europeiska rådets möte 1 Statsminister (M): möttes för att under en halv dag diskutera två aktuella frågor som båda är viktiga för ekonomiska utveckling, dels energifrågorna, dels skattefrågorna. Skattefrågorna har fått stor uppmärksamhet i flera länder då det har framkommit att både välkända individer och företag på olika sätt har vidtagit långtgående åtgärder för att minimera sin skatt. Skattefrågorna är också en av det brittiska G8-ordförandeskapets prioriterade frågor. Detta är viktigt eftersom det i många fall inte räcker med europeiska lösningar utan det krävs globala regler för att skapa likvärdiga konkurrensvillkor. Energifrågorna äger ständig relevans från många olika utgångspunkter. För många länder handlar det om försörjningstrygghet och vilja att diversifiera sina energikällor såväl som sina energileverantörer. Det handlar också om att ha tillgång till energi till rimliga priser för att säkra industrins konkurrenskraft och för att minska hushållens energinota. Långsiktigt är förmodligen den viktigaste frågan vilken inverkan på miljö och klimat som vår energikonsumtion har. Det handlar om att hitta de rätta incitamentsstrukturerna för att göra övergången till fossilfria energikällor både så snabb som möjligt och så smidig som möjligt. enades vid mötet om ett antal åtgärder för att nå målsättningen om en fullbordad inre energimarknad till 2014 för att utveckla sammankopplingen mellan medlemsländernas el- och gasnät på ett sådant sätt att energiöar elimineras . Bland dessa åtgärder återfinns genomförandet av det tredje energipaketet, därtill hörande lagstiftning, till exempel direktivet om främjande av förnybar energi och direktivet om säkra gasleveranser. Kommissionen kommer att återkomma med en rapport om genomförandet av den inre energimarknaden tidigt 2014. enades också om ytterligare åtgärder för att underlätta investeringar i energiinfrastruktur. Bland dessa åtgärder återfinns en revidering av statsstödsregler för att underlätta vissa infrastrukturinvesteringar, utfasning av subventioner som är skadliga för miljön och ekonomin och ytterligare satsningar på forskning och utveckling. Det fastslås också att finansieringen av infrastrukturinvesteringarna i huvudsak ska komma från marknaden. Infrastrukturfrågan har varit särskilt viktig för de medlemsländer som har ett stort importberoende och endast en eller möjligen ett fåtal leverantörer. Det är mycket positivt att skrivningen om ett nytt ramverk för klimat- och energipolitiken kunde stärkas. Vi enades om att återkomma till denna fråga för att fastlägga den gemensamma klimatpolitiken inför de internationella förhandlingarna om ett nytt klimatavtal på fackspråk kallas detta COP 21 som ska hållas i . Inför detta möte kommer kommissionen att lägga fram konkreta förslag som tar sin utgångspunkt i deras grönbok om energi- och klimatramverket. Slutligen diskuterades behovet i vissa länder av en diversifiering av energikällor samt vikten av att inhemska energikällor här syftar man huvudsakligen på den mycket omdiskuterade skiffergasen utvinns på ett säkert och hållbart sätt. Slutligen berördes också vikten av energieffektivitet och effekten av höga energipriser. Kommissionen kommer att utarbeta en särskild analys av de faktorer som påverkar priserna för europeiska hushåll och för företag . och flera likasinnade länder har drivit att energipolitiken inte kan frikopplas från klimatpolitiken. Ett nytt ramverk behövs för att skapa en långsiktig klimatpolitik. Det behövs också för att ge industrin och konsumenterna stabila och långsiktiga förutsättningar. Detta är viktigt inte minst för investeringsklimatet, och det främjar därmed tillväxt och konkurrenskraft i . Det är därför glädjande att slutsatstexten innehåller en tidtabell för den fortsatta diskussionen på detta område. stöder också fullbordandet av den inre marknaden till . Vi driver att denna marknad måste vara baserad på priser som även speglar koldioxidkostnaderna. Detta är en förutsättning för att klimat- och energimålen ska uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Den andra fråga som diskuterades vid toppmötet handlade om skatteflykt, skattebedrägerier och skatteundandragande. Det är frågor som vi från svensk sida genomgående har fäst mycket stor vikt vid. Som jag sade till inför toppmötet är dessa frågor viktiga av två skäl. För det första minskar skattebedrägerier och skatteflykt medlemsländernas förmåga att få in inkomster till statskassan. Därmed minskar möjligheterna att genomföra den ekonomiska politik som ett land väljer. För det andra handlar det om rättvisa. Att alla människor och företag följer och respekterar de skatteregler som finns är en förutsättning för social och politisk acceptans för den förda politiken. Vi kunde enas om att utöka det automatiska informationsutbytet vad gäller inkomster av kapital mellan länder både inom EU och internationellt. För att göra detta är det viktigt att länder som kan konkurrera med finanssektor lever upp till samma villkor. Därför kommer EU att inleda förhandlingar med ett antal tredjeländer på grundval av det så kallade sparandedirektivet. Här är framför allt förhandlingarna med särskilt viktiga för att länder som och slutgiltigt ska acceptera sparandedirektivet. Vi enades också om att intensifiera arbetet för att motverka aggressiv skatteplanering och vinstöverföringar mellan länder och ytterligare åtgärder mot penningtvätt. Från svensk sida välkomnar vi att arbetet med dessa frågor påskyndas genom EU och internationellt. Vi har till exempel ställt oss bakom det initiativ som , , , och har tagit vad gäller ett bredare automatiskt informationsutbyte om kapitalinkomster. Initiativet är viktigt eftersom det omfattar fler typer av kapitalinkomster än det sparandedirektiv som finns inom EU. Vi fattade också formellt beslut om att Europeiska kommissionen även i fortsättningen ska bestå av en medborgare från varje medlemsstat i stället för att som det fanns förslag på tidigare minskas till två tredjedelar av antalet medlemsstater. Detta är ett resultat av de förhandlingar som ägde rum efter det negativa resultatet i folkomröstningen i vad gäller Lissabonfördraget. Slutligen ägde en kort diskussion om rum. med stöd av ville att skulle ge en signal om beredskap att lyfta på det vapenembargo som råder. Detta gick dock inte igenom eftersom andra medlemsländer, inklusive , motsatte sig att dokumentet gav en sådan signal. Som kammaren redan vet kom detta att i stället behandlas under utrikesministrarnas möte i går. Jag är därmed redo att svara på kammarens frågor. 2 (S): Jag vill tacka statsministern för återrapporten från . Även om det inte är så många skarpa förslag i de slutsatser som har kommit är det positivt att man kliver av krisstolen och diskuterar viktiga frågor som klimat, miljö och energi, och självklart också skatter. Detta är någonting som är väldigt viktigt för tillväxten, och det har pratats på tok för lite om tillväxt och hur man får i gång igen. Vår utgångspunkt när vi pratar om energi är att vi vill se ett fossilfritt samhälle, ett samhälle utan utsläpp av växthusgaser och förnybar energi. När vi i hade förberedelser inför toppmötet tog vi socialdemokrater upp att vi skulle vilja att statsministern drev på om nya, bindande mål för förnybar energi efter 2020. Det är otroligt viktigt av många olika skäl. Dels är det viktigt i sig, dels är det viktigt för att skapa förutsägbarhet för näringsliv och för människor. På samma sätt som vi skulle behöva en blocköverskridande överenskommelse på energiområdet som gav förutsättningar här i är det viktigt att få till stånd en sådan i EU. Min fråga är om statsministern tog upp någonting av detta. stod statsministern här i talarstolen och ondgjorde sig över att en socialdemokratisk EU-parlamentariker hade röstat emot vad gällde långtidsbudgeten. Då är min fråga: Har statsministern några synpunkter på att fyra moderata svenskar röstade emot det som var tänkt om utsläppshandeln? Eller har statsministern synsättet att ekonomi är viktigt men inte klimat och miljö? 3 Statsminister (M): Jag tror inte att det finns någon runt om i världen som inte vill ha en situation där vi bara kan säga att vi önskar en fossilbränslefri värld utan klimatpåverkan. I är nu fossilbränsleberoendet . Alla formuleringar av typen att vi vill bli av med det måste onekligen svara på frågan: Hur ska det gå till? Det är lättare för länder som , som är det land som ligger längst fram när det gäller att ha förnybar energiandel och snart når . Men vi ska notera att flera av de största och tyngsta industrinationerna har rört sig från siffror nere på upp till 2 . Det är i ljuset av det vi ska förstå de diskussioner vi nu för. Vi ska dessutom lägga till en sak. I sker nu en utveckling där man har funnit omfattande mängder skifferbaserad gas, vilket gör att man delvis skiftar om i sin fossila bränsleanvändning bort från kol över till gas. Det är fortfarande inom familjen fossila bränslen, så det är inte det långsiktiga svaret. Men det växlar ned från kol med större emissioner till något som har mindre. Men det får också en annan inverkan. Det gör att det helt plötsligt uppstår ett kolutbud till sjunkande priser, vilket nu påverkar också den europeiska marknaden. De facto är det som sker i delar av alltså att vi återvänder till ökad fossilbränsleanvändning. Detta sker också i ljuset av bland annat beslut att avveckla hela sin kärnkraftsproduktion. Mycket av diskussionerna handlar snarare om: Hur ska det här fossila bränslet forslas fram? Hur ska det nå fram till sina slutanvändare? I ljuset av det var jag och några andra drivande i att säga att den här situationen måste mötas med mer prismekanismer och mer marknadsbaserat tänkande, som rätt tar in också klimatpåverkan av ökad fossilbränsleanvändning. Det är, menar jag, det överskuggande problemet i stora delar av . I den delen har utsläppshandeln mycket liten påverkan, med de låga priser som råder. Regeringens uppfattning är att man visst kan medverka till att ta ned en del av de utsläppsrätter som tidigt fanns för att få mer av prismekanismen att fungera. Men den invändning som framförs av en del är: Det är att ändra i regelsystem och närmast att straffa en industri som har gjort delvis det som var syftet, nämligen att minska sina egna emissioner. Till det kommer dessutom lågkonjunkturens effekter och det faktum att delar av befinner sig i recession. kommer att agera på det sätt som vi har enats kring, och det ska upp för ytterligare en behandling i . Det är så här diskussionen går i . röst är inte otydlig, men den är en av många röster i en verklighet som är ganska komplicerad. Och där är, som sagt, det överskuggande problemet att för många fortsatt trängtar efter lägsta möjliga pris för tillgång till energi, som i de allra flesta fall handlar just bara om att använda fossila bränslen. 4 (S): Jag får tacka för svaret från statsministern, även om jag inte är helt nöjd. Jag tycker att skulle göra sin röst hörd när det gäller klimat- och miljöfrågor på ett helt annat sätt. Eftersom statsministern i återrapporten tog upp och kritiserade enskilda socialdemokratiska parlamentariker i måste jag ändå undra vem statsministern är mest lojal med, om det är miljöministern, som har den bestämda uppfattningen att utsläppshandeln är ett väldigt viktigt verktyg för att komma till rätta med klimatomställningen, eller om det är Europaparlamentarikerna. Jag tycker att det är en fråga som det är befogat att ställa, med tanke på historien här. 5 Statsminister (M): Vi har ju den ordningen i att vi har ingått en koalitionsregering där vi förutsätter att de partier som ingår i den koalitionsregeringen i mesta möjliga mån förmår sina riksdagsgrupper att rösta i enlighet med ingångna överenskommelser. Jag ber att få påpeka för denna riksdag att vi i regeringsformen dock är bundna av det faktum att riksdagsledamöter kan rösta hur de vill. Det kan en riksdagsledamot också komma ihåg när frågan riktas till en annan person huruvida vi ska utöva lite större kontroll över hur vi röstar. En poäng är att vi aldrig har kommit överens om att detta ska gälla fullt ut i andra forum, att vi måste rösta på ett visst, specifikt sätt i , i landsting, i regioner eller i kommuner. Där har vi konstaterat att partier står var för sig. får det en inverkan, eftersom det finns ett medbeslutande. Jag tycker naturligtvis att det är värre när företrädare står här och framställer det som att man har en uppfattning och sedan röstar på precis konträrt sätt nere i . Jag har försökt redogöra för att här finns olika synsätt. Det finns de som hävdar att man inte ska gå in och ändra i ett system som kanske till och med har levererat precis vad som var tänkt, vilket jag tror är några Europaparlamentarikers syn. Men regeringen har ändå landat i att utsläppshandeln nu är nere på så låga prisnivåer och därmed får så liten effekt att vi trots detta anser att man bör stryka en hel del utsläppsrätter. Så kan politik också balansera mellan olika, helt acceptabla uppfattningar, och till slut landar vi ett beslut. 6 (M): Tack, statsministern, för återrapporteringen! Vid samrådet med inför tog statsministern upp att koldioxidutsläppen i ökar i stället för att minska. Att är bäst i klassen på miljöarbete ska vi vara stolta och glada för, men globala miljöutmaningar kan vi inte lösa själva hur gärna vi än skulle vilja. Därför är det oroväckande att inte alla medlemsstater gör sin hemläxa för att nå klimatmålen, de som redan är uppsatta. Glädjande är dock att det i slutsatserna på energiområdet finns flera skrivningar, som statsministern har varit inne på, för förnybar energi och vikten av att fasa ut subventioner på bland annat fossila bränslen, något som vi i redan har gjort. Men vi vet alla här inne att fina ord också måste mötas av nationell handling. Därmed blir min fråga till statsministern om han bedömer att viljan till nationella beslut för att nå klimatmålen har ökat eller om det är många som pekar på någon annan. 7 Statsminister (M): Jag vill understryka att jag beskriver en utveckling där jag ser en återgång till ökad fossilbränsleanvändning i och hänvisar bland annat till beslut att avveckla sin egen kärnkraft och de prismekanismer som verkar när utvinner väldigt mycket gas. Jag är inte alldeles säker på att det ska översättas direkt till att EU avviker från sina egna målformuleringar. I den redovisning vi får ser det ut som att vi möjligen kommer att nå fram till de 2020-mål vi har satt upp, alltså en 20-procentig reduktion av växthusgaser fördelad över hela EU och en ökning till förnybar energiandel. Men senare tids signaler i recessionens och krisens är att de som mer beskriver utmaningarna som att man behöver stöd för transportvägarna och infrastrukturen för att forsla fossilbränsle har vuxit i volym. Det kan också ses i frånvaron av möjligheter att flytta fram diskussionen om hur ett ramverk ska se ut , alltså till 2030, och om vi ska gå vidare med att ytterligare höja våra målformuleringar. Vi är väl medvetna om att Europeiska unionens mål om 20 procents reduktion är för lågt i förhållande till vår ambition att nå tvågradersmålet, men är detta det enda exemplet i världen på en bördefördelad, lagreglerad reduktion av utsläppsrätter i en värld där väldigt många andra inte har denna typ av lika tuffa målsättningar. Grundproblemet är, vilket vi ärligt måste säga till våra väljare, att Europeiska unionen inte längre har den här frågan ensam i sin hand. Vi är nu på väg ned till att gemensamt stå för av utsläppen. är alltså genererad, med stor klimatpåverkan, utanför EU. Man kan upprepa hur man vill att EU och den utvecklade världen ska ta sitt ansvar, men ändå kommer man inte att klara tvågradersmål och andra typer av utmaningar med mindre än att de som pekar på någon annan gör mer. De viktigaste är och , och därefter kommer alla snabbväxande ekonomier: , och ett land som vi har äran att ha besök från , nämligen . Vi måste också göra mer, men det är tillsammans vi måste lösa klimatutmaningen. Det är fortsatt för många som tycker att det är någon annan som ska göra det. 8 (M): Tack, statsministern, för svaret! Du avslutade precis där jag tänkte fortsätta. Om inte kan vara ensam spelare och göra sin hemläxa i EU-samarbetet kan EU heller inte lösa den globala klimatutmaningen. Min följdfråga blir: Ser du en möjlighet att komma framåt med de nya målen och att EU kan bli en samlad röst för att nå ett globalt klimatavtal liknande det som vi binder inom EU, där vi kan få med de länder som du räknar upp, bland annat och ? Detta tror jag är väldigt viktigt för att nå tvågradersmålet . 9 Statsminister (M): Vår tanke var att det legalt bindande avtal som vi har mellan 27 medlemsländer i EU skulle kunna stå modell för att binda åtminstone hela den utvecklade världen. Det är för övrigt så Kyotoprotokollet byggdes upp, alltså med åtaganden som skulle anses bindande. Utvecklingen runt om i världen har dock gått i motsatt riktning. Vi bör notera att när vi nu förlänger en andra period är det flera länder som kliver av. och lämnar avtalet. Det är i hög grad ett avtal bara för . Det har framkommit att många länder inte tänker underkasta sig ett legalt bindande ramverk. Det kan aldrig få stöd i , har man beskrivit för oss, och man har sagt att det inte kommer att fungera i eller få stöd i . Därför har vi mer talat om ett ramverk som ramsätter nationella mål som är tillräckliga för att vi tillsammans ska nå tvågradersmålet. Där är vi inte, men jag tror att det är en mer framkomlig väg. Det är den väg vi måste jobba efter. , vars president jag talade med nu , har ett 26-procents reduktionsmål . Det är bra, men då ska man veta att har väldigt stora utsläpp. Det finns målformuleringar också i . skulle behöva göra väldigt mycket mer på målformuleringssidan, men jag tror att det är på den här vägen vi måste jobba fram det. Därför tycker jag att det viktiga vi gjorde var framskjutningen i texten, för nu ber vi kommissionen och att förbereda hur vi ska agera , och det är ett steg framåt. 10 vice talman (MP): Tack, statsministern, för återrapporten från , som var ett mycket viktigt möte, dels för att det inte var någon panik med åtgärderna eller besluten, dels för att de var långsiktiga. Energifrågorna är, precis som statsministern sade, nära sammankopplade med klimatfrågorna och dessutom med skattefrågorna, som är viktiga för att få in skatteinkomster till den gemensamma välfärden. Många av de punkter man diskuterade på toppmötet är inte särskilt revolutionerande och kommer inte att innebära särskilt mycket i praktiken. Den enda större nyheten är beslutet om att fasa ut miljömässigt skadliga subventioner, bland annat till fossila bränslen. Det är ett nytt beslut, men i övrigt rullar man på i gamla hjulspår, och besluten ska komma till . Statsministern började med att berätta hur viktigt det är med klimat- och energifrågorna och ber sedan nästan om ursäkt och säger att det inte spelar någon roll vad gör eller att vi alls gör något, för det är så många länder som har en annan agenda. Jag skulle vilja se lite mer visioner och konkreta mål från statsministerns sida. Hur ska vi lyckas få ett bra beslut till ? Det handlar om bättre energieffektiviseringar, om att nå målet om förnybart och om alla de frågor som måste få ett positivt beslut . Statsministern nämnde att han hade haft samtal med några likasinnade länder. Vilka är dessa? Kan man se till att få en arbetsgrupp, och hur ska man kunna bearbeta de länder som är emot den utveckling som är nödvändig för att vi ska nå målet om att ska komma från förnybara energikällor? ska det tydligen fattas ett övergripande beslut. Arbetet måste sättas i gång . I det arbetet anser jag att statsministern ska vara lite visionär och målinriktad och inte säga att allt är så svårt, för då kommer man ingenstans som statsminister. Fram med målet och visionen om förnybart! Det är målet också i . 11 Statsminister (M): Detta är en beskrivning av hur vi redan har arbetat . Det är inte alls så att vi saknar visioner. Det finns till exempel fastslaget att av alla utsläpp ska vara borta till 2050. Låt mig bara påpeka att det inte finns något enklare för en politiker än att lova något till 2050. Jag vet inte hur många av den här kammarens ledamöter som tänker vara kvar 2050. Man säger: Säg något visionärt! Ja, det är faktiskt ingen konst: Vi vill inte ha några fossilbränslen alls. Vi vill inte ha några utsläpp. Vi vill inte ha någon klimatpåverkan. Det var visionärt. Men det är inte detta som är problemet, . Problemet är att få detta att fungera i verkligheten stegen på vägen. Man kan inte säga till ett land som har gått från 1 procents förnybar energiandel till 2 ½ procent att det nu är dags att bli helt försörjda av förnybar energi och det helst , för man kommer helt enkelt inte att ta detta på allvar. Man har inte möjligheten att åstadkomma detta, och då är det inte frågan om visioner utan om hur snabbt man ska få alla att stänga öronen och sluta bry sig, för det blir uppenbart att de som talar inte förstår vad de pratar om. är kraftigt pådrivande, men man säger att det är lätt för . Vi har snart förnybar energi. Visst, säger de, men har ni sett hur ert land ser ut med all skog, alla vattendrag och alla goda vindförhållanden, så att man kraftigt kan bygga ut vindkraften? Alla länder ser inte likadana ut. Jag ska gärna välkomna det fullkomliga stöd jag hoppas få från när vi gör ungefär det vi nu gör. Låt oss då bygga kablar och integrera andra länder! Låt oss använda det faktum att vi har bättre produktionsförutsättningar! Låt oss använda den svenska kärnkraften och andra energiproduktionsmedel som inte har klimatpåverkan och exportera denna klimatrena elektricitet till länder som är helt fossilbränsleberoende. Det vore en insats för klimatet. Var är den dag vi föreslår detta? Det ska bli intressant att se. 12 vice talman (MP): Tack, statsministern! fick statsministern upp ångan riktigt, och det tycker jag är bra. Det här är viktiga frågor, och jag förstår mycket väl den utmaning som finns i många av EU:s länder när det gäller förnybart. Man kan som statsministern säga att det är dåligt att de bara har ökat från till 2 ½ procent, men man kan också se det positivt som att man har mer än fördubblat andelen förnybar energi i de länderna, och man kan göra mer. Visst finns det olika förutsättningar mellan länderna. har mycket solenergi. jobbar mycket med solpanelsfrågorna och solenergifrågorna. Där måste man få hjälp. Vi måste tillsammans jobba för att nå målet om förnybart. Det arbetet måste till. Jag skulle gärna sträcka ut en hand och säga att gärna hjälper statsministern i detta arbete, men frågan är: Tycker verkligen att miljöpolitiken är viktig, med tanke på att man i går emot utsläppshandelsminskningen och därmed förstör den framtiden? Där kan jag intyga för statsministern att röstar på samma sätt både i och i . 13 Statsminister (M): Frågan är vad som så att säga är huvudmålet. Är det att vi ska vara konstruktiva och åstadkomma något för klimatet, eller ska vi partipolitisera och misstänkliggöra varandra? Det råder ingen otydlighet om position i Europeiska unionen. Man upplever oss som tillhörande en krets av länder som är mycket pådrivande. Jag har redovisat inför om det som sker när vi bland annat ställer oss frågan: Kan vi växla upp ytterligare på medellång sikt? Det handlar om när jag upplever att det skulle spela roll, alltså 2030, då man måste börja ta ansvar för vilka beslut man också fattar. Men då är det en växande grupp av länder som säger: Då vill vi att det ska vara frivilligt, och då vill vi inte ta på oss ytterligare åtaganden. Man återkommer till att energifrågan är något annat än när vi diskuterar den i riksdag. Energifrågan är försörjningsvägar för fossila bränslen som man gärna tycker att någon annan ska betala. De är också folkvalda. De är också folkligt förankrade. De åker också tillbaka till sina parlament och förankrar hur diskussionerna har gått. Sedan möts en klubb av demokratier.