prot · H00979 · 2013-03-15 00:00:00 — Vidare frågar vilka steg jag kommer att ta för att undvika en utveckling som riskerar att centralisera allt fler utbildningar till en huvudort samt på vilket vis ett beslut om att lägga ned nämnda utbildningar i bidrar till min och regeringens ambitioner om Matlandet . Låt mig börja med att framhålla att det är SLU som självt beslutar om sin interna organisation. Mot bakgrund av lärosätenas självständighet varken kan eller bör jag lägga mig i hur organiserar sin verksamhet. SLU administrerar sin organisation med utgångspunkt i kravet på en hög kvalitet och resurseffektivitet i verksamheten. har fattat beslut om att flytta utbildningarna från till . Enligt den information jag fått har beslutet föregåtts av diskussioner, utredningar, remisser och konsekvensanalyser. De konsekvensanalyser som SLU tagit fram visar på synergier för SLU med en samlokalisering av de utbildningar som finns i och de djurrelaterade utbildningar som finns på . Lärarna kan undervisa i flera djurrelaterade program utan att resa mellan och , vilket en del gör . Viss undervisning kan ske gemensamt för de olika utbildningarna. Dessutom kommer det att finnas helt nya och moderna lokaler på som kan nyttjas både undervisningslokaler och ett helt nytt djursjukhus. Veterinärer och djursjukskötare arbetar dessutom tätt tillsammans ute på arbetsplatserna. SLU lämnar inte , även om utbildningarna kommer att flyttas. Forskning liksom olika samverkansprojekt med näringslivet blir kvar i . Platschefen i har också fått i uppdrag av rektor att ta fram förslag på hur verksamheten i kan utvecklas, såväl i befintliga som i nya sammanhang. Denna verksamhet är och kommer även i fortsättningen att bli viktiga katalysatorer för den gröna sektorn. Det som är bra för den gröna sektorn är också bra för Matlandet . Jag ser och SLU i som ett fortsatt viktigt nav i för att upprätthålla ett konkurrenskraftigt jordbruk och för att tillgängliggöra och sprida kunskap och forskningsresultat till näringen. 30 (MP): Jag tackar för svaret. Jag skulle dock vilja börja med att säga att jag trots att jag har fått ett svar nog inte upplever att jag har fått några svar på mina frågor. Det är tragiskt. Vaggan till SLU ligger i . Man startade den första veterinärskolan där 1775. Det är lite intressant i sig, för man kanske tror att det inte är så man kanske tror att den ligger i . Det är mycket som präglas av SLU i och vice versa. Jag skulle också vilja säga att SLU genom tiderna har varit föremål för noggranna interna utredningar med jämna mellanrum. var det en stor utredning. Jag tror att det var i samband med den man bestämde sig för att satsa på och på SLU där. Då fick man också ett beslut från dåvarande regering och riksdag att man skulle inrätta en djurskyddsmyndighet i . Den var verksam , men när den borgerliga regeringen tillträdde var det första beslut man tog att lägga ned första djurskyddsmyndighet. Det var tragiskt i sig, både för och för, tycker jag, många aktörer. Jag kommer ihåg denna debatt i kammaren. Jag hade en interpellationsdebatt om det. Utredningar om SLU har avlöst varandra de senaste ungefär 40 åren. Ungefär har det varit en. Alltmer av beslutanderätten har flyttats från , vilket har gjort att arbetet med att utveckla och ta vara på den potential som finns på huvudorten har blivit svårare. Jag gör ett litet nedslag på hemsidan från SLU i : Det är utbildningar om etologi och djurskydd som är otroligt populära och viktiga. Det är djurskötarutbildningar, utbildning till livsmedelsingenjör och kurser inom agronom- och lantmästaredelen. Det är också forskningsbitar. De är alltså utvecklade i , och de är där för att det finns ett sammanhang. Det finns mycket produktionsdjur i länet, och det är väldigt eftersökta utbildningar. Om dessa utbildningar flyttar kommer också personal att flytta, och det kommer även att påverka forskningen. Dessutom påverkar det hela bygden, för väldigt många av studenterna hyr lägenheter och bor i . Det påverkar bostadsbolag och så vidare. Det påverkar också det samarbete man har med Ark i kommun, där det finns en fantastisk forskning och utveckling som är internationellt uppmärksammad. Jag har läst remissvar från Ark, LRF och själva SLU, och jag är inte säker på att ministern har tagit del av dem. Det är nämligen otroligt mycket som kommer att påverkas av detta. Även om ministern säger att det är utbildningssätet självt som bestämmer hur det organiserar sig tänker jag ändå att vår landsbygdsminister har visioner om hela och om Matlandet . För att förverkliga dessa visioner bör man ha en helhetspolitik. Jag frågar: Hur ska detta kunna förverkligas när man tillåter centralisering av en utbildning som denna? 31 (MP): Det känns onekligen lite spännande när den centerpartistiske landsbygdsministern framför argument för att centralisera. Jag undrar i mitt stilla sinne om så totalt kollapsat ideologiskt att man nu övergett tankarna på att decentralisera. Att som ministern i sitt svar tala om att utveckla verksamheten i när man skär bort en stor del av verksamheten i är inget annat än tomma förhoppningar. Att denna förhoppning ska utgöra något slags katalysator för den gröna sektorn kategoriserar jag som snömos. har i sin skuggbudget anvisat mer än regeringen till . Det är pengar som landsbygdsministern har tagit bort. Min blygsamma gissning är att SLU med detta tillskott inte skulle ha behövt inleda samma jakt på besparingar, och därmed skulle utbildningen i ha kunnat vara kvar. Min fråga till landsbygdsminister är: På vilket sätt gynnas svenskt lantbruk av att den högsta lantbruksutbildningen fjärmar sig från aktiv lantbruksbygd? 32 Landsbygdsminister (C): Jag tycker alltid att det är tråkigt när uppskattad verksamhet försvinner från en trakt, en stad eller ett område i landet, och jag har full förståelse för de känslor som sådana beslut och ställningstaganden väcker. Låt mig dock i detta sammanhang återigen påpeka jag har gjort det vid ett flertal tillfällen i kammaren att det är SLU som självständigt fattar beslut om sin organisation och övergripande inriktningar. Det är verkligen inget nytt att så är fallet. Det är alltså ingen ny bestämmelse som har tillkommit som gör att det är SLU som självständigt fattar dessa beslut. Samma lydelse har till exempel funnits . Redan i författningar och förordningar för SLU stadgas att det åligger styrelsen särskilt att svara för samordnande planering av de grundläggande högskoleutbildningarna. Jag hoppas att vi därmed har klarat ut vem det är som fattar beslut i detta sammanhang. Det är inte regeringen, och det är än mindre jag i egen person. Den andra fråga som framställts här vill jag kommentera med att vi i regeringen beslutat om att den svenska jordbruks- och trädgårdsnäringens konkurrenskraft ska utredas. Utredningens uppgift är att föreslå en strategi för en positiv utveckling av de gröna näringarna. Utredningen ska till exempel titta på vilka hinder och möjligheter som finns för en livskraftig svensk jordbruks- och trädgårdsverksamhet, och detta med fokus på primärproduktionen. Det är en utredning som jag är synnerligen glad över och som jag tror kan leda till utveckling inom alla de områden som finns vad gäller jordbruk och trädgård. Låt mig för det tredje, herr talman, säga att såsom jag har förstått det utifrån de diskussioner som jag har varit inblandad i är det inte i första hand en diskussion som rör pengar. Detta är en diskussion som sedermera lett till ett ställningstagande som SLU gjort utifrån grundkriterier som samhället, i det här fallet staten, har i många sammanhang, det vill säga att verksamheten oavsett vad det är för verksamhet ska drivas på ett effektivt och kvalitativt högtstående sätt och vara resurseffektiv. Det är alltså inte pengadiskussionen som avgjort vilka ställningstaganden som SLU har gjort i det här sammanhanget. Min huvudpunkt är, och det vill jag verkligen poängtera, herr talman, att det inte är regeringen som har gjort de här ställningstagandena, och det är inte anslagen till SLU som har gjort att SLU tagit den ställning som SLU tagit. 33 (MP): Det är inte regeringens ställningstagande som lett till detta, svarar landsbygdsministern. Det svaret fick också två socialdemokratiska ledamöter i en interpellationsdebatt . Jag tänker ändå att politik hänger ihop, och någonstans bestämmer man väl vilken väg man vill gå och hur man vill att det ska se ut. Det är inte pengar utan effektivitet, kvalitet och resurseffektivitet som är det viktiga, menar ministern. Det beror på vad man lägger in i de orden. Vad är kvalitet, vad är effektivitet och så vidare? Hur formulerar man de krav man vill ha från regeringens sida? Man kanske tycker att det är viktigt att den areella näringen ska ha utbildningar i hela landet, kopplat till forskning, livsmedel, djurskydd och så vidare. Det kanske är sådana krav man kan ställa i ett regleringsbrev. Jag vet inte säkert. Det har jag ställt frågor om i min interpellation, och jag har inte fått några direkta svar på dem. Jag tycker att det borde finnas ett handlingsutrymme, en dialog, en möjlighet att göra något mer. Jag tror att effekterna blir mycket större än vad man tror när det skärs i sådana här utbildningar. Jag har läst remissvar från Ark som har en stiftelse som verkar för att rädda och bevara utrotningshotade djur. Den är unik i norra . Globalt finns det bara en handfull liknande anläggningar. Man har initierat ett program tillsammans med SLU i , en vetenskapsbaserad utbildning för att täcka vissa behov som inte täcks av någon annan utbildning. Det är kandidatprogrammet för etologi och djurskydd. Studenterna har till mycket stor del fått anställning efter utbildningens slut. Det här är en av de utbildningar som man vill flytta, om jag har förstått det rätt. har man en docent från SLU på Ark som bygger upp en ekopark. Man säger i remissvaret: Om kandidatprogrammet för etologi och djurskydd avvecklas innebär det en nedmontering av ett mycket väl fungerande samarbete som givit många studenter en högklassig och värdefull utbildning. LRF i säger att man är orolig. Det är synnerligen viktigt att SLU säkerställer att studenterna vid djurskötarprogrammet samt vid etologi- och djurskyddsprogrammet har god tillgång till meningsfull och realistisk praktik. I finns en etablerad struktur med tillgängliga praktikplatser på relevanta djurgårdar och en så omfattande djurproduktion att denna struktur ska kunna utvecklas . SLU i skriver i sitt remissvar: Vi har två starkt efterfrågade kandidatutbildningar samt en tilläggsutbildning för utländska veterinärer, kallad, som är utvecklade i en miljö med riklig tillgång till studiematerial och studieobjekt och som är väl förankrade i näringen. Etologi- och djurskyddsprogrammet har dessutom under det tidigare utvecklingsskedet finansierats helt av Västa . Det är alltså uppbyggt med pengar från regionen. Man fortsätter: SLU Campus är en miljö med en utpräglad entreprenörsanda och besitter en gedigen erfarenhet av att utveckla moderna utbildningskoncept i nära samverkan med näringslivet. Det finns otroligt mycket som hotas genom detta beslut, och landsbygdsministern säger att han inte kan göra någonting. 34 (MP): Först vill jag få sagt att jag tycker att det är bra att jordbruksnäringen utreds. Sedan till frågan: Om nu ansvarig minister inte vill ta ansvar, vem ska då göra det? Det kan knappast ha kommit som en blixt från en klar himmel att SLU:s utbildning i var hotad. Jag hade tänkt fråga ministern vad regeringen har gjort för att utbildningen i skulle få vara kvar. Men landsbygdsministern svarade redan själv: Ingenting. 35 Landsbygdsminister (C): är tung och därmed viktig inom den svenska livsmedelsproduktionen. Det gäller både det vi kallar för primärproduktionen och förädlingsledet. Jag anser att den intensiva samverkan som finns i regionen mellan SLU och näringen är både bra och viktig. Den är bra för SLU, och den är bra för näringens olika delar. Denna samverkan bottnar emellertid huvudsakligen i verksamheterna som kretsar kring forskning och utveckling. Med det menar jag att den samverkan som finns dels ger influenser och idéer kring forskningsprojekt för forskarna, dels gör att de forsknings- och utvecklingsresultat som kommer fram blir lättillgängliga för användarna. Det kan exemplifieras med bönderna. SLU:s närvaro i är både viktig och angelägen. Denna typ av samverkan är något som framhölls när vi skrev direktiven för den utredning om jordbruks- och trädgårdsnäringens konkurrenskraft som regeringen har beslutat om. Detta i sin tur har utmynnat i att platschefen i har fått i uppdrag av rektorn på SLU att ta fram förslag på hur verksamheten i ska kunna utvecklas, det gäller såväl i befintliga som i nya sammanhang. Jag tycker att det är viktigt att poängtera att detta uppdrag finns. Låt mig slutligen, herr talman, åter poängtera att fattar universiteten och högskolorna, inklusive SLU, självständiga beslut om organisation och övergripande inriktning. Det är en bestämmelse som funnits länge, och enligt min uppfattning, som bygger på en ideologi som handlar om att beslut ska fattas så nära verksamheter som möjligt och kallas för decentralisering, ska det vara så även fortsättningsvis. Låt mig därtill konstatera att ett sätt på vilket jag tar ansvar är att se till att vi nu har ett beslut om en låt oss kalla det bondeutredning, alltså hur vi ska öka den svenska livsmedelsproduktionen. Jag anser nämligen att vi ska göra det eftersom vi har förutsättningar för det men också för att det ger jobb på den svenska landsbygden. 36 (MP): Ja, hur ska vi öka den svenska livsmedelsproduktionen? Jag tror att det är viktigt att vi har en politik för hela landet och att hela landet ska leva. Jag skulle kunna ge några tips. Jag tror till exempel inte att det är bra att minska anslagen till mindre lärosäten, vilket sker i . Olika högskolor och andra känner sig hotade och får helt enkelt lägga ned utbildningar. Exempelvis gäller det i , som tvingats lägga ned utbildningar. Jag besökte för inte så länge sedan i i . De känner att det är dåligt med resurser och att man inte uppmärksammar det bra jobb som görs på högskolan och den kvalitet den har. Om man har en politik för att hela ska leva men sedan styr på ett helt annat sätt, genom att till exempel dra undan resurser för de regionala högskolorna, påverkar det hela landets möjligheter. ser vi en förändring. Beslutet om SLU i är sådant som leder till centralisering. är jag absolut övertygad om att SLU i kommer att göra allt de kan för att utveckla alla möjliga verksamheter och göra ett jättebra jobb. När det fattas beslut som innebär centralisering leder det inte till att det blir lättare för hela att leva. Det påverkar mycket. Det påverkar 270 studenter och 30 anställda vid i . Till det kommer allt sådant som de är knutna till. Jag vet att landsbygdsministern har ambitionen att hela ska leva bland annat genom satsningen Matlandet men jag tror att det blir svårt om man inte har en politik som innebär att dessa frågor drivs utifrån ett helhetsperspektiv. Man måste också våga säga ifrån. 37 Landsbygdsminister (C): Låt mig tacka för interpellationen. Det är angeläget att vi i kammaren diskuterar de gröna näringarnas verksamheter och deras utveckling. Jag tror, hoppas, förutsätter att vi är överens om att vi vill se utveckling, både de debattörer som varit i aktion och jag. Jag ser det alltså som angeläget att vi tar fasta på det uppdrag som är givet av rektorn vid SLU till platschefen i , nämligen uppdraget att utveckla verksamheter i . är en viktig motor i den svenska livsmedelsproduktionen både vad gäller bondeproduktionen och förädlingsledet, industriledet. Låt mig, herr talman, avsluta med att återigen säga att det inte handlar om medelstilldelning i första hand, utan det handlar om att få bäst utväxling av de medel som vi från samhällets sida ställer till olika institutioners förfogande. Jag förutsätter att angelägenheten är lika stor hos interpellanten som hos mig för att de medel som ställs till olika institutioners förfogande ska användas på bästa möjliga sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2012/13:312 om löneskillnaderna mellan män och kvinnor 38 Statsrådet (FP): Amineh Kakabaveh har frågat mig om jag avser att skärpa kraven på lönekartläggningar så att de sker oftare, förslagsvis , och om jag avser att ge Delegationen för jämställdhet i arbetslivet i uppdrag att dels klarlägga de mekanismer som skapar könsdiskriminering och ojämställda löner, dels ge förslag på hur könsdiskriminering ska kunna motverkas. Amineh Kakabaveh har också frågat om jag avser att vidta åtgärder för att stimulera ett jämställt uttag av föräldraledigheten så att kvinnors och mäns ansvar för hem och familj delas lika. Slutligen har hon frågat mig om jag avser att som en del i arbetet med att nedmontera de strukturer som medför bristande jämställdhet verka för att kvinnor och män ska ha samma rätt till heltidsarbete. Vad gäller kraven på lönekartläggningar vill jag framhålla, vilket Amineh Kakabaveh också nämner, att regeringen så sent som gett ett uppdrag till om en större och mer sammanhållen tillsyn över tillämpningen av bestämmelserna om lönekartläggning. Uppdraget till löper och totalt avsätts . Vidare har regeringen beslutat att tillsätta en utredning som förutsättningslöst ska se över frågor om aktiva åtgärder. Det är viktigt att kraven på främjande åtgärder också i praktiken blir ett effektivt medel för att nå lika rättigheter och möjligheter för alla, oavsett till exempel kön. Det gäller därför att hitta metoder som främjar en utveckling i riktning mot ett samhälle där alla har lika rättigheter och möjligheter. Vad gäller frågan om att ge Delegationen för jämställdhet i arbetslivet nya uppdrag vill jag påpeka att delegationen redan har i uppdrag att bland annat analysera vad regeringen och arbetsmarknadsparterna kan bidra med inom ramen för den svenska arbetsmarknadsmodellen för att nå jämställdhet i arbetslivet. Delegationen ska också lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. Många kvinnor i offentlig sektor arbetar mindre än de skulle vilja. Åtgärder mot ofrivilligt deltidsarbete i denna del av arbetsmarknaden är ett ansvar för huvudmännen. Det är en fråga vi bör ta upp med våra partikamrater i kommuner och landsting. Jag håller med Amineh Kakabaveh om att det är viktigt att främja kvinnors heltidsarbete och en jämställd fördelning av föräldraförsäkringen. Forskning visar tydligt att frånvaro från arbetsmarknaden har en negativ effekt på lönen oavsett om den beror på deltidsarbete, sjukfrånvaro eller föräldraledighet. Kvinnors högre grad av deltidsarbete och frånvaro från arbetet har stor betydelse för den ekonomiska ojämställdheten. Ett mer jämställt vardagsliv där omsorgen om nära och kära, det obetalda arbetet i hemmet och föräldraledigheten delas mera lika har betydelse för, och kan minska, lönegapet. Det är min förhoppning att den förenkling av jämställdhetsbonusen som införts ska främja ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen och ett mer jämställt föräldraskap. 39 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Det är naturligtvis mycket glädjande att jämställdhetsministern redan på sin första dag som statsråd deklarerade att hon vill ta tag i de rådande könsmaktsstrukturerna när det gäller löneskillnaderna mellan män och kvinnor, vilka bitit sig fast . Det är positivt att vi är överens om denna problematik. Jag vill säga att ministern har ett starkt stöd i och med att 15.52-rörelsen startats; den är nu inne på sitt andra år. Det är mycket positivt att det arbetet nu sätter i gång och det ställs krav på om att vi inte ska ha det så här. Det här handlar inte bara om diskriminering av en grupp jämfört med en annan. Mer än halva befolkningen är kvinnor i alla samhällen. Därför har vi all möjlighet och all rätt att göra allt för att dessa skillnader ska utjämnas. Jämställdheten måste råda i . Jag hoppas att alla kan hjälpas åt med detta. Det vore glädjande. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor är ett av de allvarligaste samhällsproblemen på olika nivåer. Det påverkar familjelivet, pensionsåldern och hela livet när kvinnor tjänar mindre än män i . I betalar arbetsgivarna som vi vet människor olika lön efter kön, trots att män och kvinnor utför samma arbete. Kvinnornas lön är i snitt lägre än männens, beräknat på en medellön som omräknats till heltid. Detta innebär att en genomsnittlig kvinna tjänar mindre än en genomsnittlig man. Med andra ord får kvinnor mindre i plånboken än män. Kvinnan förlorar alltså under ett arbetsliv. Om deltidslöner inte räknas upp till heltid blir skillnaden ännu större, . Löneskillnaderna mellan män och kvinnor börjar redan vid första jobbet. Under resten av arbetslivet ökar skillnaderna. Männens löner är inte bara högre. Det är också en större lönespridning, vilket ger en bättre löneutveckling under hela yrkeslivet. De minsta löneskillnaderna finns inom sektor. Där är också lönenivåerna lägst. De största löneskillnaderna finns inom privat sektor i tjänstemannayrken. Där är lönenivåerna högst. Trots att man utför samma arbetsuppgifter ger arbetsgivarna olika mycket betalt beroende på vilket kön man har. Det här är väldigt allvarligt, med tanke på att vi i har varit ett föregångsland när det gäller jämställdhet. Man skäms faktiskt när man är i utlandet och folk frågar: Är det verkligen sant att detta råder i ? Man kan då inte svara annat än ja. Vi måste göra någonting åt det. 40 (FP): Det verkar vara en ekumenisk stämning de två kvinnliga talarna emellan. Jag tänker inte bryta den stämningen. Naturligtvis går det alldeles för långsamt med ökad jämställdhet. Det är förbluffande stora klyftor i lön mellan män och kvinnor. Även i lön och ersättning för exakt samma arbetsuppgifter är det stora skillnader, som naturligtvis är oacceptabla. Men när man talar om kvinnoyrken gäller det yrken med låga inkomster. Jag tycker ändå att det är viktigt att registrera de förbättringar som sker. Om man inte kasserar in och bejakar de förbättringar som har skett utan ständigt bara pekar på de otillräckligheter som finns tycker jag att man underkänner de män och kvinnor i som arbetar för ökad jämställdhet. Jag tycker till exempel att det är viktigt att notera att skillnaderna mellan män och kvinnor har minskat . skriver i sin årsberättelse : Resultaten visar på en utveckling med minskade löneskillnader mellan kvinnor och män under 20052011. Detta gäller både den ovägda och den standardvägda löneskillnaden, samt för alla sektorer. Dessutom gick utvecklingen mot en allt mindre könsuppdelad arbetsmarknad . Snabbast går det i de mest enkönade yrkena. Då ska man veta att yrke är den variabel som kanske är den allra viktigaste för att förklara både lönenivåer och löneskillnader mellan män och kvinnor. Jag citerar vidare ur årsberättelse: Resultatet indikerar att könsfördelningen på arbetsmarknaden blivit något mindre segregerad. Jag vet inte om interpellanten och jag är oense här, men löneskillnaderna mellan män och kvinnor i alla kategorier har minskat mest i staten. kan man säga att staten inte är en så förfärligt stor arbetsgivare om man bortser från försvaret, men det är ganska litet också numera. Det är kommuner och landsting som är de största arbetsgivarna i den offentliga sektorn. Men kommuner och landsting har inte varit lika duktiga som staten. Rätt till heltid finns i många kommuner, till exempel min egen, , som är borgerligt styrd, nota bene, och många andra borgerliga kommuner. Det är inte så att det finns någon tydlig blockskiljande politisk profil i den frågan. Min erfarenhet är att det går ganska snabbt . I alla kommuner försöker man omorganisera vård och omsorg, liksom i landstingen, så att man ska kunna ha rätt till heltid. Man har inte alls nått fram, men det går åt rätt håll. Lönerna i sätts tack och lov, höll jag på att säga, av parterna i fria förhandlingar dem emellan.