prot · H00974 · 2013-03-07 00:00:00 — Denna reform är en bit av hela bilden, av den stora utmaningen. tror att de föreslagna åtgärderna i propositionen kommer att bidra till att fler kommer ut i arbete. 131 (S) replik: Det är spännande att höra på . De börjar låta ungefär som har låtit tidigare. säger sig vilja ha en tydlig och stark omställningsförsäkring. En av frågorna får då bli: Har vi en tydlig och stark omställningsförsäkring i ? har ju röstat för alla de här galenskaperna med sänkta ersättningsnivåer, höjda och differentierade avgifter och försämrade regelverk, som har slagit ut hundratusentals människor ur försäkringen och som gör att de flesta arbetslösa inte kommer att få ta del av försäkringen och att väldigt få har sin inkomst försäkrad. Det är vad aktivt har jobbat för i den här . Man har röstat och voterat i utskott och lagt fram förslag som har inneburit försämringar . säger sig vilja ha en tydlig och stark omställningsförsäkring. Hur rimmar detta med faktiska agerande? Sedan säger att tre av fyra i Alliansen nu vill ha en höjning av ersättningen. är det väl tyvärr inte de tre småpartierna som har något att säga till om, utan det är som styr. Men vi får väl se i himlen efter vad som kommer att ske med detta. Man talar nu om avskaffande av de differentierade avgifterna. På punkt efter punkt underkänner den vägande delen av alliansregeringens jobbpolitik. Det var ju dessa reformer differentierade avgifter, sänkta ersättningar och försämrade regelverk som skulle avskaffa arbetslösheten. Det är ganska anmärkningsvärt. Slutligen säger att det finns de i oppositionen som vill se försäkringen som en försörjning. Jag hör ju inte till dem, men jag undrar: Hur ser på medborgarlön? 132 (C) replik: Det är märkligt med inlägg att han ska tala om för mig vad mitt parti kan påverka och inte eftersom vi är så små och det är som styr. Det kanske inte riktigt hör till i den här debatten om arbetslöshetsförsäkringen. Jag skulle faktiskt vilja be att få slippa sådana påpekanden i debatten framöver. Vad gäller de förslag som har drivit tidigare och som vi driver nu erkänner vi att vi ibland kanske gör fel saker. Det är inte konstigare än att våra åtgärder inte alltid slår riktigt som det var tänkt. En del av dem vill vi förändra. Vi envisas inte intill slutet att det är rätt, utan de åtgärder som inte har lett till att fler har kommit ut i arbete ska vi förändra till det bättre. Det viktigaste är att människor kommer ut i arbete inte att vi ska vara stolta eller inte. Vi är så pass vettiga och nära verkligheten att vi är beredda att driva nya förslag för att fler människor ska komma ut i arbete. Du frågade mig om medborgarlöner. Nej, driver inte den frågan, och det är inget jag känner igen i partiet. Men de andra förslagen som jag har tagit upp är inte på något sätt emot alliansregeringens förslag, utan det är vår ambition att arbeta för att genomföra dem. I detta samarbete har vi hittat en plats där vi kan förhandla och förverkliga de politiska förslag som vi har. 133 (S) replik: Jag måste tyvärr göra lite besviken. Det är klart att jag kommer att fortsätta påpeka att inte har någon som helst makt i regeringen och att det man säger inte har något som helst inflytande. Självklart kommer jag att fortsätta påpeka det. För övrigt är det väl ganska uppenbart för väljarna också. Sedan kan jag väl försöka vara lite positiv här på kvällskvisten och säga att det ändå är bra och hedrar att hon erkänner att de bärande delarna av alliansregeringens politik är felaktiga. Det tycker jag är skönt att få fört till protokollet i denna kammare. Det kommer inte att förändra verkligheten här och , men det är ett led på vägen mot att riva ned alliansregeringen när även dess egna medlemmar ser att de bärande delarna av politiken inte håller och är felaktiga. Det handlar nämligen inte om vilken fråga som helst. Den fråga vi diskuterar är den ena av de två viktigaste frågorna i alliansregeringens politik för sysselsättning och för att bekämpa arbetslösheten. Försämringen av arbetslöshetsförsäkringen, de differentierade avgifterna, de sänkta ersättningarna och det försämrade regelverket, som slog ut folk ur försäkringen, skulle tvinga folk att välja att arbeta i stället för att vara arbetslösa. Det var hela idén, och det är en misslyckad politik. Den har inte lett till något annat än höjd arbetslöshet. 134 (C) replik: Fortsätt du att påpeka, . Jag tycker att du gör bort dig när du gör så, men det kanske hör till den socialdemokratiska retoriken och organisationen. Jag tror inte att skulle ha haft så mycket mer att säga till om ifall vi hade samarbetat med Socialdemokraterna. Där har man väl ungefär samma tankesätt som du har, alltså att de små partierna inte ska vara med och påverka. Alliansen bygger på fyra partier som har lika mycket att säga till om, även om du inte tycker att det är så jätteroligt. Men fortsätt du att påpeka! talar om bärande delar och drömmer igen om att vi river alliansregeringen. Jag skulle vilja kalla det utveckling. Vi är självkritiska och vågar se när det går fel och försvarar inte in absurdum saker som kanske inte är rätt. Men saken är att den här försäkringen och reformerna är en del av en helhet som innehåller bland annat jobbskatteavdragen, sänkta arbetsgivaravgifter, och och så vidare. Det handlar inte bara om att stärka arbetslöshetsförsäkringen. Det handlar också om att skapa jobb, så att folk går från arbetslöshet till arbete. Där har inte socialdemokratin lyckats komma fram med några förslag som skulle kunna öka antalet arbeten. Man försvarar fortfarande höga arbetsgivaravgifter. Man vill inte ha sänkta skatter och så vidare. Jag undrar hur det kan få fler människor i arbete. 135 (V) replik: talade om att man hade ändrat sig i vissa frågor. Man tycker att man ska kunna ändra sig om det visar sig att man har haft fel. Detta är vi i positiva till, i princip. Man ska kunna ändra sig om man har haft fel. Det är inte det som är problemet här. säger att man kan tänka sig att se över de differentierade avgifterna, vilket är bra, för att de inte har lett till varaktigt högre sysselsättning. Problemet är väl att inte heller någon av de andra ändringarna har gjort det. Det är ju samma sysselsättning vi pratar om. Eftersom vi inte har fått en varaktigt högre sysselsättning måste man i alla fall försöka argumentera för hur de andra delarna har bidragit till att sysselsättningen har blivit högre än den annars hade blivit. Man har till exempel försvårat när det gäller inträdesvillkoren. När det gäller golvet och taket har det blivit snävare och snävare. De är mindre och mindre värda i kronor eftersom de har legat fast. Varför är de ändringarna bra för att öka sysselsättningen? Vad skulle det basera sig på, är min fråga, när man nu har insett att just differentierade avgifter inte fick den effekt som man önskade? Det vore bra att få höra lite mer om det från . 136 (C) replik: Jag tror att jag tappade bort exakt vad det var du, , ville veta. Men min och ingång vad gäller de differentierade a-kasseavgifterna är att det handlar om orättvisa. Det är de med otrygga anställningar, de som är visstidsanställda och de som har lägre löner som drabbas hårdast av de differentierade a-kasseavgifterna. Vi tycker att det är en rättvisefråga, helt enkelt. Att man har en viss form av anställning ska inte påverka ens känsla av trygghet. 137 (V) replik: Det var ett intressant svar. Då är det intressant att tänka sig att insikten om att detta är orättvist har vuxit fram . Det är i alla fall glädjande att man nu ser det som påpekades tydligt från början, nämligen att det är orättvist om risken för arbetslöshet inom en bransch läggs på dem som har det sämst. inser man att det är orättvist. Men det är en annan sak som också är intressant. nämner att de grupper som har en svag anknytning till arbetsmarknaden, till exempel de som jobbar visstid och deltid, drabbas av just differentierade avgifter. De drabbas väldigt mycket av de strikta inträdesvillkoren för försäkringen. Jag nämnde i mitt anförande det som står i våra motioner och det som är väldigt tydligt. De grupper som jobbar deltid det är ofta kvinnor och kommer in på korta vikariat är de som inte kvalificerar sig för arbetslöshetsförsäkringen. Önskar ändra på inträdesvillkoren för försäkringen? Och vill man i så fall göra det inom ramen för en fortsatt inkomstbaserad försäkring, eller tänker man sig en modell där man bara har en bottenplatta för alla? 138 (C) replik: har drivit frågan om en allmän a-kassa som ska omfatta alla på arbetsmarknaden. Men självklart ska det finnas ett golv och kvalifikationer. Så ser den föreslagna reformen ut . Jag tror att det är bra att pröva det här. Jag tror vidare att det är viktigt att man inte gör om den här försäkringen till en försörjning. Det ska fortfarande vara en omställningsförsäkring, och de här kraven ska, så att säga, motsvara det som man får ut i försäkringen. Det handlar inte om att man ska få ut en lön, utan man måste ha jobbat ett visst antal timmar eller jobbat ihop pengar för att få tillbaka lite pengar. Det är klart att det med allt fler som jobbar i visstidsanställningar och så vidare kanske kommer att krävas en annan reform . Men jag är villig att vänta på resultat och se vad de kommer fram till och sedan kanske fatta ett beslut. 139 (KD): Debatten har till ganska stor del handlat om förslaget i regeringens proposition, bland annat om fler men mildare sanktioner när det gäller a-kassan. I dagens system är sanktionen hård och absolut. Om en arbetssökande med a-kassa tackar nej till ett erbjudet jobb eller på annat sätt bryter mot reglerna i arbetslöshetsförsäkringen ska den arbetslöse straffas med helt eller delvis indragen a-kassa. Eftersom sanktionerna ofta anses för hårda och oproportionerliga för den enskilde i förhållande till handlingarna rapporterar arbetsförmedlare inte alltid in de här regelbrotten. För att få ett tydligare och mer rättssäkert system behövs det fler men mer välavvägda sanktionsmöjligheter. Åtgärderna måste vara utformade så att de sänder en tydlig signal till den arbetssökande som brutit mot någon regel utan att sanktionerna innebär oproportionerliga ekonomiska konsekvenser för den arbetssökande. Forskning visar också att mildare men fler sanktionsåtgärder är effektiva för att stärka a-kassan som en omställningsförsäkring. För det är viktigt, fru talman, att arbetslöshetsförsäkringen är just en omställningsförsäkring mellan två arbeten och att försäkringen ger goda incitament att gå från arbetslöshet till arbete. Varje människas vilja att arbeta måste tas till vara, och utanförskapet måste brytas. När man hör debatten jag har suttit här och lyssnat lite grann kan man nästan glömma bort hur landet såg ut . Fanns det inget utanförskap? Var det inte 140 personer , exempelvis, som förtidspensionerades? Var det inte så att människor satt fast i arbetslöshetsersättningar i stället för att få hjälp att komma ut i arbete? Var det inte en bidragslinje som byttes ut av väljarna på valdagen 2006 mot en arbetslinje? , tror jag, med socialdemokratiskt regeringsinnehav var inte himmelriket på jorden, i alla fall inte för alla. Därför vann Alliansen valet, och därför har vi gjort förändringar. Det innebär inte att vi inte gör förändringar igen. När vi sitter i regering tittar vi inte bara tillbaka och är nöjda med allt som har hänt, utan vi blickar framåt. Vi justerar där det behövs. Men vi måste komma ihåg hur det såg ut . När det gäller de ändringar som föreslås i propositionen har mycket redan sagts av mina allianskamrater och även av Socialdemokraternas företrädare. Men en miss från en arbetssökande kan inte innebära, fru talman, att hela ersättningen dras undan. Enligt de nya regler som regeringen föreslår i propositionen skulle en arbetssökande vid en sådan förseelse i första hand varnas och få möjlighet att ändra sig och bättra sig. Om inte det hjälper går den arbetssökande vid den andra förseelsen miste om en ersättningsdag. Det är ett kännbart misstag som kan stämma till eftertanke och förhoppningsvis hjälpa personen i fråga att komma till rätta med vad som förväntas. Först vid det femte tillfället som en arbetssökande bryter mot reglerna riskerar han eller hon att förlora hela ersättningen. Det här skapar ett signalsystem snarare än ett system för bestraffning. och anser att förslaget i propositionen innebär ökad kontroll och stramare villkor och vill därför avslå propositionen. Men de nya åtgärderna blir mjukare än vad de är och fokuserar på att den sökande snabbt ska kunna anpassa sig till de krav som ställs för att kunna få ersättning. När vi talar om hur a-kassan ska utformas handlar det, som jag sade tidigare, om att finna en balans där fokus är att a-kassan är och ska vara en omställningsförsäkring. En generöst utformad försäkring kan öka flexibiliteten och göra människor trygga och mer benägna att pröva nya arbeten. Men om försäkringen bara är inriktad på detta minskas drivkrafterna att gå ifrån arbetslöshet till arbete. Vi menar att den tidigare linjen med hög ersättning för många riskerade att bli en försörjning snarare än ett ekonomiskt stöd under en omställningstid. Enligt statistik från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har arbetslöshetskassornas medlemsantal stigit med ca 115 000 personer mellan . Det vore önskvärt om ännu fler förvärvsarbetande som uppfyller arbetsvillkoret var berättigade till en trygg omställningsförsäkring vid arbetslöshet. Därför är det positivt att arbetslöshetsförsäkringen är en viktig del i arbete. Den framtida arbetslöshetsförsäkringens inkomstrelaterade ekonomiska ersättning ska omfatta alla som förvärvsarbetar och uppfyller arbetsvillkoret. Många står utanför a-kassan, och vi i har preciserat våra förslag på a-kasseområdet som vi föreslår att arbetar med och gärna också lägger fram som sina egna förslag vad det lider. För det första föreslår en allmän och obligatorisk a-kassa med en enhetlig avgift. En allmän och obligatorisk a-kassa tror vi är en förutsättning för en flexibel och trygg arbetsmarknad där det är naturligt att byta arbete ett antal gånger under ett liv. För att människor på en sådan arbetsmarknad ska känna trygghet är en obligatorisk a-kassa viktig. För det andra vill ersätta arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen med ett inkomstvillkor. På det sättet kommer också fler att ha rätt till ersättning. Det har under debatten varit lite begreppsförvirring kring medborgarlön, vilket har varit inne på, men eftersom det är inkomst som försäkras i arbetslöshetsförsäkringen anser vi att det också är rimligt att det är inkomsten som är kvalificeringsgrund för att få a-kassa. För de allra flesta är det dock så att ett arbetsvillkor och ett inkomstvillkor hänger samman. Att byta ut arbetsvillkoret mot ett inkomstvillkor är inte att ta bort arbetsvillkoret i a-kassan. Vi tror dock på det sättet att bredda så att fler har rätt till ersättning. För det tredje vill vi höja och indexera taket i a-kassan. Vi föreslår en höjning av taket från dagens till per dag, och enligt de beräkningar som vi har gjort kan denna takhöjning göras utan att det påverkar statsfinanserna. Det är slutligen bra med en sammanhållen översyn av de allmänna försäkringarna. Det är viktigt för medborgarna att försäkringssystemen är förutsägbara och konsekventa. Med tanke på arbete yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet, vilket innebär bifall till regeringens proposition och avslag på motionerna. (Applåder) I detta anförande instämde (KD). 140 (S) replik: Det är bra att vi kan konstatera att och sällar sig till dem som konstaterar att alliansregeringens arbetsmarknadspolitik har havererat. Den fungerar inte. Den är felaktig. De differentierade avgifterna ska bort, ersättningarna måste höjas och så vidare. Det är positivt. Sedan försökte i någon mening att rätta till begreppsförvirringen, men då tror jag att han lyckades med precis det motsatta. För säkerhets skull ska vi därför låta och reda ut var de står i den så kallade medborgarlönsfrågan. Det ska bli intressant att höra. har jag försökt pröva allianspartierna. Det var väl bara från som kanske ställde sig bakom tanken på att man skulle kunna få arbetslöshetsförsäkring utan att ha arbetat och det som skulle kunna likna en medborgarlön. sade vad jag förstod nej till det. sade också nej till det. vill jag bara för säkerhets skull kontrollera var står i den här frågan. Om jag förstår rätt hävdar tanken att man ska kunna räkna arbetsvillkoret som ett inkomstvillkor. Det kan vi ha olika uppfattningar om. Det är ändå så att menar att man kvalificerar sig till försäkringen via arbete. Sedan kan man mäta det eller i inkomst. Men man kvalificerar sig inte till försäkringen utan att ha arbetat. Är det korrekt uppfattat? 141 (KD) replik: Jag tackar för en väldigt konkret fråga. Jag har på mig att ge ett väldigt konkret svar. har uppfattat mig rätt. Vi tycker att det är viktigt att man som grund för att kvalificera sig för arbetslöshetsförsäkringen ska ha arbetat. Arbetsvillkoret, om man sedan kallar det för arbetsvillkor eller inkomstvillkor, är viktigt. 142 (S) replik: Då kan jag till protokollet konstatera att kräver att man ska arbeta för att få arbetslöshetsförsäkring. Det gör också och och eventuellt även . Det är tveksamt. Då har vi åtminstone rett ut det. Det har ju varit en debatt om detta i samhället och i medierna där man från allianspartierna har kommit med ett helt annat svar på den här frågan. Men det måste väl ändå vara det som sägs här i kammare, fru talman, och det som förs till protokollet som är den officiella politik som allianspartierna står för. Jag tackar för detta. 143 (KD) replik: Jag hade också gärna hört säga någonting om verklighetsuppfattningen , men det kanske vi får ta i ett annat sammanhang. 144 (SD) replik: Som jag tog upp i mitt anförande var det så att det innan alliansregeringen tog makten fanns ett regelverk som gjorde att man som arbetslös kunde begränsa sitt sökande till det geografiska närområdet och till det egna kompetensområdet. Detta tog alliansregeringen bort med aktiva medverkan. Sedan har detta underkänts av den samlade oppositionen i som har gett ett tillkännagivande om att denna möjlighet ska återinföras. Detta har regeringen än så länge inte hörsammat. Jag undrade i mitt anförande hur utifrån sin ideologiska grundsyn där just värnandet om familjen och det civila samhället utgör en kärna kan motivera stödet till den borttagna hundradagarsregeln. Hur stärker det familjerna och det civila samhället att arbetslösa redan från dag ett tvingas bort från sin hembygd, flyttar i väg långt från sin familj, kanske lämnar den förening där man är aktiv, till exempel innebandy, som jag vet ligger varmt om hjärtat, eller den församling där man är verksam? Hur kan det stärka och stötta familjerna och det civila samhället? Det vore intressant att höra. 145 (KD) replik: tror jag kanske inte att det är innebandyklubb som är riktmåttet för svaret på min fråga. Det är ändå positivt att den klubben nämns i kammare även . Mitt svar på frågan är att familjen och det civila samhället är oerhört viktiga i den kristdemokratiska ideologin. Att familjen kan hänga samman är också oerhört viktigt för oss kristdemokrater. Det handlar om många familjer, . Det handlar om familjer som bor i , men det är också familjer som kommer till . Vi vill att familjer ska kunna hålla samman. Det är en viktig grundläggande princip för oss kristdemokrater. Just när det gäller hundradagarsregeln finns det ett tillkännagivande från , ett tilläggsdirektiv till , att jobba mer med frågan. Det finns ju regler som säger att Arbetsförmedlingen ska pröva varje enskilt fall och att den sökande kan få begränsat sökområde av exempelvis familjeskäl. som den regeln finns är det också viktigt att understryka att det kanske är , den , som det är lättast att komma tillbaka till arbete när man har kommit in i arbetslöshet. Därför tror vi att det är viktigt med tidiga insatser. Det är viktigt att ge stöd och att hitta ett nytt jobb, men det finns ett undantag, och Arbetsförmedlingen ska pröva varje enskilt fall. Man kan av familjeskäl få undantag från den här regeln. Om man sedan inte lever upp till regeln eller om det finns problem med den är det ändå positivt att det finns ett tilläggsdirektiv till . kan belysa frågan och komma med förslag till ändringar. För oss kristdemokrater har det varit väldigt viktigt att det här undantaget finns, att man kan undantas från hundradagarsregeln av just familjeskäl. 146 (SD) replik: Jag tackar för svaret. Jag kan dock inte säga att det var så värst hoppingivande. Jag tolkar helt enkelt svaret som att inte tänker göra någonting särskilt för att verka för att återinföra den undantagsregel som gjorde det enklare att söka jobb i sitt närområde, som underlättade att hålla ihop familjer och att bevara de sociala strukturer som det civila samhället bygger på. Beskedet från är att man får hoppas på att få nåden av ett undantag eller att man får vänta i och sedan får man kanske, om man har tur, se ett ändrat system. Det är det besked som ger. Jag tycker att det är beklagligt. 147 (KD) replik: Jag tycker att det ändå är ett viktigt undantag. Man kan undantas från den här regeln av familjeskäl, och jag tror att det var familjen som du lyfte fram. Det är kanske viktigaste fokus, den viktigaste frågan. Du frågade mig vad beskedet är till familjer, och beskedet är att det finns ett undantag. Man kan undantas från hundradagarsregeln av just familjeskäl. Däremot har vi kristdemokrater flera förslag på förändringar som vi tror skulle göra matchningen ännu bättre på arbetsmarknaden. Vi vill konkurrensutsätta Arbetsförmedlingen. Vi vill öppna upp för fler privata aktörer. Det kan vara ideella organisationer. Det kan vara företag som startar jobbförmedlingar. I närområden med speciella kontaktnät som man kanske kan ha i en förening som startar en arbetsförmedling, eller det kan vara en företagare som startar en arbetsförmedling, kan man också hjälpa personer att hitta jobb i sitt närområde så att vi får bättre stöd till personer som befinner sig i en situation där de är arbetslösa och vill ha ett jobb. Då vill man gärna ha det så fort som möjligt så att inte arbetslösheten biter sig fast. 148 (V) replik: Jag tänkte faktiskt börja med att besvara en av frågor. Han frågade: Var det inte så att 140 personer blev förtidspensionerade ? På den frågan kan jag svara nej, det var det inte. Man kan bara komma fram till den siffran om man till exempel räknar med dem som hade sjukersättning på just för att inte lämna arbetsmarknaden. Det är mycket missvisande siffror som använder. Däremot är det säkert sant att det inte blev något himmelrike av ett långt socialdemokratiskt regeringsinnehav. Utan att vara kan jag väl säga att det är väldigt högt ställda krav på vilken regering som helst att få in det. Det jag skulle fråga om är resonemangen om att det finns en risk för att om man får en långvarig försörjning sjunker sysselsättningen om man har en högre ersättningsgrad i arbetslöshetsförsäkringen. Jag skulle vilja veta vad baserar detta på, för jag står här och tittar på ett diagram över just detta för historiskt. Där går sambanden åt helt motsatt håll. mellan mitten av och ökade vi ständigt ersättningsgraden i a-kassan i . ökade också sysselsättningsgraden . När hade den högsta ersättningsgraden i a-kassan var de facto också sysselsättningsgraden som högst. Detta skedde så det borde ju ha varit indikationer på motsatsen. Men det var det inte, och det skulle vara intressant att veta vad det är. Finns det andra siffror som känner till? Finns det till exempel andra länder där den här teorin, som man vilar sig så tungt mot, har visat sig vara riktig? 149 (KD) replik: Jag får väl också hälsa välkommen till . Jag vet inte om det har gjorts tidigare under den här debatten. Tack för frågorna! Vi kanske ska uppehålla oss kring himmelriket lite grann. Det kan man också diskutera i kammare.