prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — var bland de första partier som gick ut med att man skulle ha en tvåstatslösning när det gällde och . Vi har ända från början sagt att bromsklossen är Hamas. Det är de som gör att det inte blir fred i mellan och . Du kommer ihåg, , att det förekom gatustrider i . Det var Hamas som kastade ut PLO-representanter. Det var Hamas som mördade, eller dödade, PLO-representanter. Det var Hamas som satte representanter för PLO i fängelse. Det betyder att om man inte har kontroll över hela då menar jag landkontrollen, för halva kontrolleras inte av PLO går det inte att göra det. När det gäller fråga vill jag säga att observatörsstatus måste komma först. Det var det som stödde. gick ut före omröstningen och sade att vi var positiva, detta utifrån vilka texter det skulle bli att ta ställning till. har alltså en lång tradition av att vara för en tvåstatslösning. Vi vill ha fredsförhandlingar först. Vi vill inte ha ett erkännande bara på papper. Om man ska erkänna staten blir det, enligt vår mening, bara på papperet. 43 (S) replik: I den här debatten kommer vi tillbaka till samma problematik. Vi på den rödgröna sidan ser vad resten av världen ser, det vill säga att det är omöjligt att ha en tvåstatslösning när den ena parten lägger den andra partens territorium under sig. När bosättningarna ständigt expanderar omöjliggörs en framtida palestinsk statsbildning. Därför måste omvärlden reagera. Ett sätt som kan göra det på är att erkänna den palestinska staten för att den vägen markera för att det är ett annat lands territorium. Svårare än så är det inte. Det är det vi tycker medan ni fortsätter att traska patrullo med en tvåstatslösning, fredsförhandlingar, tvåstatslösning, tvåstatslösning som resten av världen ser att den omöjliggörs. Till och med FN:s generalsekreterare har sagt att om börjar bygga i E1, som de hotat att göra, ja då omöjliggörs en framtida palestinsk statsbildning. Till och med FN:s generalsekreterare säger det. Därför menar vi att det är viktigt att är väldigt tydligt. Det var dock inte det som min fråga till egentligen gällde. Saken är den att är bromsklossen i regeringen. När gick ut och sade att vi ska höja statusen för den palestinska representationen i gick ut och sade att det inte var förankrat i regeringen. Det tror jag ärligt talat inte heller att det var, utan utrikesministern tog chansen att för en gångs skull sätta ned foten och strunta i vad tycker. Och det gjorde han rätt i. 44 (FP) replik: Vi har varit tydliga och kritiserat när det gäller bosättningspolitiken och mycket annat. Vi har genom observatörsstatus gett en signal till om att vi inte kan acceptera allt som görs mot det palestinska folket. Vi har gjort en uppgradering som innebär att den person som representerar PLO och den palestinska myndigheten nu ska kallas ambassadör. Också det är en signal till om att vi inte kan acceptera allt. står bakom regeringens förslag, annars skulle det inte ha blivit av. Jag vill inte att vi på något sätt ska underkänna den betydelse som observatörsstatus, efter dagens beslut, innebär. Det är en signal till , men framför allt är det en signal till PLO om att man med fredliga medel kan åstadkomma mer, att man genom våldshandlingar gör det svårare för bägge parter att nå fram till en varaktig fred i . På så sätt är det en stark signal till Hamas om att de ska sluta skicka raketer, som tog upp, över gränsen till . Man vet inte vilka som träffas av dem, om det är barn, kvinnor, palestinier eller andra. Jag tycker att vi för vår del har varit tydliga på den punkten. Vi har kritiserat . Vi har kritiserat Hamas. Vi har kritiserat den bosättningspolitik som fört , när den varit mer intensiv. har alltid varit för en tvåstatslösning, men frågan är om Socialdemokraterna, kanske är för en trestatslösning. PLO har de facto inte kontroll över Hamas område. 45 (C): Utvecklingen i är på många sätt mycket tragisk. Den är labil och skör, och våld drabbar människor på ett sätt som vi har svårt att över huvud taget kunna ta till oss. Vi kunde höra att en miljon har flytt från . Det är viktigt att stödja de krafter som söker lösningar, inte låsningar, på dessa problem, att stödja de krafter som söker icke-våldsvägen framåt. Den sköra och labila situationen gäller även de palestinska områden som ockuperats av . Vi är många som besökt området och mött, sett och talat med människor i hela området. Vi är alla, tror jag, på det klara med att det inte finns någon enkel väg framåt. Det har tyvärr gått så att problemen har blivit oerhört stora och svåra att nå lösningar på. Ändå finns de som hoppas. Ändå finns de som arbetar för att det ska bli möjligt. De är värda allt vårt stöd. har misstag följt på misstag. De kan tillskrivas i stort sett alla parter, även oss. Självklart är det så att varken terroristattacker eller ockupation är okej. Men ockupationens effekter är synliga på olika sätt. För palestinierna är det tydligt och synligt vad som är följden om man ska söka sig till sin jordbruksmark eller sitt jobb, om man ska åka från ett palestinskstyrt område till ett annat eller om man ska kliva upp kl. 4 för att stå i kö för att ta sig ut ur eller in i . De flesta israeler som jag mött ser inte den verkligheten. Ockupationens effekter blir inte synliga på samma sätt beroende på var man bor. Det är klart att det är en verklighet. har nya bosättningar aviserats. Det skedde direkt efter beslutet i generalförsamlingen om uppgradering av status. Det som händer i östra bara späder på den misstro och det hat som finns i regionen. Det skapar tvivel hos många om huruvida den israeliska politiska ledningen vill se två väl fungerande och välmående stater leva sida vid sida inom gränser som är erkända och säkra för båda staterna. Jag och hoppas att det ska gå att skapa nya förutsättningar för fredssamtal. Vi ser naturligtvis med stor nyfikenhet och stort intresse på vad som följer av Obamas aviserade besök, om det nu blir av. EU har en oerhört viktig roll att spela, också politiskt, inte bara som stödjare av det palestinska statsbygget. I EU ingår självklart även . Det finns från vår horisont ett mönster som har synliggjorts tidigare i den här debatten. blev chefen för generaldelegationen ambassadör. Vi uppgraderade generaldelegationen till den palestinska myndighetens representation 2011. tecknades ett regeringsavtal om vilka förutsättningar man har när man verkar på representationen. Den likställs med andra diplomatiska representationer. Sedan fick vi en uppgradering i . kommer den här att bifalla ett värdlandsavtal som bekräftar regeringens beslut från och ger villkor till den palestinska myndigheten som ambassad. Nästa steg hoppas jag och blir en tydlig märkning i och EU av varor från ockuperade palestinska områden. Det är viktigt att vi visar att vi gör skillnad på och de av ockuperade områdena, där bosättningar växer och företagsetableringar byggs in. Det är viktigt att visa att vi inte godkänner annektering. vill fortsatt bidra till att flytta fram och EU:s positioner. Vi fortsätter att jobba för att stärka den svaga parten efter den långvariga satsning som vi har gjort på statsbyggnad. Vi vill stärka den svagaste parten på olika sätt. som vi ska behandla och besluta om är naturligtvis ett sådant steg. nämnde i att statsbygget just nu vilar på politisk kvicksand till följd av utvecklingen. blir ett väldigt viktigt år för att nå förändring. Som sagt arbetar vi från sida för att ta fortsatta steg. Jag har nämnt frågan om märkning av varor. Vi jobbar också för ett erkännande av som stat. Vi gör det arbetet inom regeringen och inom våra internationella nätverk, för vi vet att det är regeringen som fattar beslut om erkännande av stater, inte . Jag är glad att vi kommer att kunna besluta i stor enighet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet Värdlandsavtal med , som det så vackert heter, och avslag på reservationerna. 46 (S) replik: Det är alltid trevligt att höra på och när det gäller konflikten i . säger och rätt saker. Man vill erkänna staten . Man vill gå vidare. Och säger man att man vill märka produkter som kommer från israeliska bosättare, som har tillverkat produkter på ockuperad mark. Problemet är bara att ni alltid röstar fel här i kammaren, trots att ni säger rätt saker. försöker säga att man jobbar med detta inom regeringen. Det är jättesmidigt: Man har en regering där alla partier sitter. Regeringen bestämmer sig för en politik som går åt ett håll. Sedan står man här i och säger att man egentligen ville gå åt andra hållet. Vi har ett kollektivt beslutsfattande i . Regeringen är gemensamt ansvarig för besluten. De beslut som presenteras står också centerpartistiska statsråd för. Det går inte att ha olika politik. Det går inte att tala om vad som är ens politik och tycka något helt annat. Låt gå när det gäller erkännandet! Jag har en viss grad av respekt för det som säger om det. Det är regeringar som erkänner stater. Jag menar dock att tar beslut som en uppmaning till regeringen och att regeringen borde lyssna på vad en parlamentarisk majoritet säger. Men låt gå för att det enligt grundlagen är regeringen som ska ta initiativen till erkännande. Men här gick ett steg längre. Hon sade att hon tyckte att skulle märka produkter från ockuperade områden. Varför röstade då inte för den motion som socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister hade här i kammaren ? Vi krävde där ursprungsmärkning av de här varorna. 47 (C) replik: talar om vad jag försöker säga. Jag tycker att jag är tydlig med var står när det gäller och vikten av att stärka den icke-våldsväg som den palestinska ledningen har valt. Vi röstar för i regeringen. Där gör vi skillnad. Vi röstade för värdlandsavtalet i regeringen. Annars hade värdlandsavtalet inte funnits på bordet att ta ställning till. Det är naturligtvis oerhört viktigt att inte spela bort korten genom att göra upp och sitta och rösta här i kammaren på ett tillkännagivande tillsammans med oppositionen. Vi diskuterade det tidigare. Skulle göra så om hans parti satt i regeringen? Jag tvivlar på det lika mycket som jag noterar att ändå erkänner att grundlagen ger regeringen makten när det gäller erkännande av stater. Han tycker ändå att vi borde agera i och fatta beslut här. Det tycker han nu i opposition. när han själv satt vid regeringsmakten röstade han inte för att regeringen skulle erkänna . Ockupationen har trots allt pågått . Han röstade heller inte för någonting annat i det läget. Det som har hänt har hänt under vår regeringstid. Det visar var röster gör skillnad. 48 (S) replik: Det är rätt att den tidigare socialdemokratiska regeringen inte har erkänt staten . Då hade vi exakt samma resonemang som ni har . Det gäller inte , eftersom ni ju går längre. Men det gäller för och andra. Det handlar om en tvåstatslösning, fredsförhandlade villkor, och så vidare. Problemet är att världen förändras. Då måste man också ändra politiken utefter det. Vad vi har sett är att vi har en ockupationsmakt som fullständigt struntar i det internationella samfundet och fortsätter med bosättningar på ockuperat område och den vägen omöjliggör att vi kan ha en tvåstatslösning av den enkla anledningen att upphör att existera. Jag medger att vi under den tiden det fanns en möjlighet att få en tvåstatslösning drev den linjen utan att säga att vi skulle erkänna för att vi först ville få en fredsförhandlad lösning. Så var det. Men ser världen annorlunda ut. Därför har vi socialdemokrater ändrat vår position. Det är därför jag säger att vi ska erkänna staten innan det är . Det är så det de facto går till. Det är inte helt orimligt. Jag återkommer till märkningen av bosättarprodukterna. Om menar allvar med det har man här möjlighet i riksdag att fatta de besluten. Annars är det så att du har fått nej i omröstningen i regeringen. Det vore intressant att veta: Vilka av de andra partierna röstade emot i regeringen om att få en märkning av bosättarprodukter? Det var jättespännande att höra att om inte i regeringen hade röstat för värdlandsavtalet hade det inte blivit något värdlandsavtal. Det var exakt så som sade. Jag hade tidigare här ett utbyte med . Efter det att utrikesministern sade att det skulle bli ett värdlandsavtal sade : Detta är inte förankrat i regeringen. Utrikesministern körde över , som jag sade. Han sade att det inte var så och att alla var överens. säger att omröstningen i regeringen avgjorde att det blev ett värdlandsavtal. Lätta lite på förlåten. Vilka partier säger nej till märkningen, och vilka partier sade nej till värdlandsavtalet? 49 (C) replik: Det är väl bekant att regeringen fattar beslut kollektivt. har också tidigare klargjort att han har koll på det. Det är viktigt att man klarar att fullfölja alla de beslut som ska fattas. Vi har flyttat fram positionerna när det gäller relation till den palestinska myndigheten och att åstadkomma resultat. Det gäller till exempel uppgraderingen av status i FN. Man kan konstatera att vi har sagt att vi vill titta på och att regeringen jobbar med frågan om märkning av produkter som kommer från ockuperade områden. Det har varit förskjutningen under resans gång. Vi säger nu att tiden är mogen att komma till skott med ett sådant beslut från regeringens sida som styr myndigheterna. Det är framför allt detta det handlar om. Man måste säkerställa att vi får en tydlig märkning som gör att vi alla som konsumenter kan göra informerade val när vi handlar. Man ska inte få fördel av att man ockuperar. Det gäller till exempel fördel i form av att man får frihandelsavtal, att man kan smyga under falsk flagg i vissa stycken eller att vi som medborgare inte ska veta var produkten kommer ifrån. Vi har haft mycket diskussioner om produkter och falsk varudeklaration. Det är viktigt att vi går vidare på det spåret och säkerställer att vi vet att produkter kommer antingen från eller från av ockuperade områden. Då kan vi göra ett informerat val. Det vill vi arbeta vidare för i regeringen. 50 (KD): Vi kristdemokrater står bakom betänkandet. Det vi behandlar är ett godkännande av ett avtal som har gjorts mellan och till förmån för den palestinska myndigheten. Avtalet förtydligar vad som gäller i form av både rättigheter och skyldigheter i för den myndigheten. Det liknar också det som andra länder har som ännu inte har erkänt en palestinsk stat. Debatten här har som väntat mer handlat om vilken ställning vi ska ge palestinierna och den palestinska staten än bara om just avtalet. Det är naturligt att så sker. Den diskussionen fördes när vi beslutade om att som ett av 138 länder i skulle rösta för den resolution som gav den palestinska myndigheten observatörsstatus i FN. Det var ett viktigt steg för att ta steg vidare mot ett fredsavtal i . Det är därför också nu ett fullt naturligt steg att uttrycka ett gillande för värdlandsavtalet som regeringen och PLO nu har framförhandlat till förmån för den palestinska myndighetens representation. För oss kristdemokrater råder det ingen tvekan om att den palestinska myndighetens representation och dess chef, som tituleras ambassadör, liksom dess personal ska verka utifrån samma förutsättningar och på samma villkor som utländska diplomatiska beskickningar och också utländska organisationer med värdlandsavtal har i . Vi vet att till exempel har ett liknande värdlandsavtal. Det behöver inte vara en stat, utan det kan också vara en organisation. Den palestinska myndighetens representation i spelar en viktig roll för relationerna mellan och det palestinska folket och därmed också för bidrag till den israelisk-palestinska fredsprocessen. Det svenska biståndet och utvecklingssamarbetet med palestinierna är omfattande. Det syftar till, som också betonas i propositionen, att främja ett demokratiskt och hållbart palestinskt statsbyggande. För att erkänna den palestinska myndighetens stora framsteg just i stärkandet av sina civila institutioner valde därför regeringen att uppgradera den dåvarande generaldelegationen till representation. Byggandet av verkligt demokratiska palestinska institutioner spelar en oumbärlig roll i de israelisk-palestinska fredsträvandena. Genom mindre korruption och nepotism, ökad transparens och ökad öppenhet ökar den palestinska myndighetens tillförlitlighet och legitimitet, inte endast bland den egna befolkningen utan också bland ledamöter. Ökad tillit på båda sidor är det som behövs för att nu ta den till synes avstannade fredsprocessen framåt. Ju klenare tilliten är och emellan, desto magrare är chanserna att få dem till förhandlingsbordet. Utan förhandlingar blir en för båda parter godtagbar och för övriga regionen hållbar tvåstatslösning än mer fjärran än vad den kan synas just . Det föreslagna värdlandsavtalet stärker onekligen förbindelser med den palestinska myndigheten. förutsätter inte ett fredsavtal mellan och den palestinska myndigheten utan ökar möjligheter att styra den numera kantrade fredsprocessen i rätt riktning. Vissa representanter i kammaren låter påskina att det finns en sorts dubbelmoral i att å ena sidan föreslå en uppgradering av den palestinska myndighetens diplomatiska status i och inom FN och att å andra sidan ställa sig kritisk till ett erkännande av en palestinsk stat. För oss kristdemokrater är det inte dubbelmoral. Det är under rådande omständigheter den enda rätta vägen att gå. Som jag nämnde är det absolut nödvändigt att stärka och demokratisera den palestinska myndighetens institutioner för att kunna skapa den tillit som krävs för att återuppta fredsförhandlingarna. Ett erkännande är alltså inte, tvärtemot vad S och V uttrycker i sina respektive partiers kommittémotioner, en förutsättning för återupptagna förhandlingar. Snarare är det så att förhandlingarna måste återupptas för att en godtagbar och hållbar tvåstatslösning ska kunna uppnås. När en sådan lösning uppnås, vilket vi kristdemokrater hoppas på, står vi helhjärtat bakom ett erkännande av en palestinsk stat. är de folkrättsliga kriterierna för ett erkännande av en palestinsk stat enligt vårt förmenande inte uppfyllda. Att palestinierna företräds av två regeringar på de palestinska områdena omöjliggör ett sådant erkännande. Det faktum att den ena av dessa både regeringar är terrorstämplad och fortsätter att sanktionera raketbeskjutningar mot israeliskt territorium underlättar knappast fredsprocessen och ett möjligt framtida erkännande. Lika klart är det att fortsatta utomrättsliga bosättarexpansion på knappast ökar chanserna till en fredlig lösning. Jag vill ta tillfället i akt att påminna om det vi har uttalat i den här kammaren, nämligen att det i linje med grundlag åligger regeringen och inte att fatta beslut om erkännande av stater. Det är min och mitt partis förhoppning att en hållbar tvåstatslösning blir verklighet. Vi liksom de flesta andra demokratiska krafter runt om i världen önskar inget hellre än ett och en palestinsk stat som lever i fred och säkerhet sida vid sida. En hållbar tvåstatslösning är inte endast en förutsättning för att garantera israelerna säkerhet och palestinierna grundläggande fri- och rättigheter. Den är också vital för att säkra stabiliteten och främja freden i den krigshärjade regionen i stort. Med ett som brinner och ett vars demokratiska utveckling tycks ha gjort halt blir behovet av en skyndsam och fredlig lösning på konflikten mellan och oändligt mycket större. Genom att bifalla det av regeringen föreslagna värdlandsavtalet ökar vi möjligheter att bli en positiv kraft i de fortsatta ansträngningarna mot en hållbar och önskvärd tvåstatslösning. Jag yrkar således bifall till utskottets förslag i betänkandet. 51 HANS (V) replik: säger att ett erkännande kan bli aktuellt först efter förhandlingar och fredsöverenskommelser mellan palestinier och israeler. Det innebär, , att du lägger en vetorätt i regerings händer. Ockupationsmakten ska få avgöra när ockupationen ska hävas. Du ger dem den ensidiga rätten att avgöra detta själva. Problemet med en sådan ståndpunkt är delvis, såklart, att det öppnar för att kan förhala en förhandlingslösning och vägra gå in i förhandlingar under all framtid framöver. Då kommer vi aldrig att få se en tvåstatslösning och ett fritt . Det andra problemet, , är att verkligheten på marken, på , på och i östra förändras . Den förändras också . Vad vi ser är en utbyggnad av bosättningarna och en fördrivning av det palestinska folket genom att man river deras hem, genom att man förvägrar dem möjligheten att odla sin mark eller genom att man tvingar dem att fly sitt eget land. Vi befinner oss i ett läge där tiden och möjligheten att skapa en tvåstatslösning börjar rinna oss ur händerna. Det finns , om inte någonting radikalt händer, en risk för att vi inte kommer att kunna ha en tvåstatslösning eftersom det inte kommer att finnas kvar ett med en palestinsk befolkning som kan utgöra grunden för en sådan lösning. Frågan är, , varför vi ska lägga vetorätten över en framtida tvåstatslösning i händerna på det land som förhindrar att vi uppnår en tvåstatslösning. Jag har också samma fråga som ställde tidigare i debatten. Vi har hört säga att om det inte var för skulle vi inte ha haft något värdlandsavtal. Då vill man väldigt gärna, , höra vilka partier i den borgerliga alliansen som var emot ett värdlandsavtal och som blev nedröstade i den borgerliga regeringen. 52 (KD) replik: Det är det internationella samfundet som kan göra mycket genom att ha olika resolutioner och fatta ett beslut i säkerhetsrådet, till exempel, vad gäller framtiden för regionen. Jag tror att för att vi över huvud taget ska komma vidare måste palestinierna enas. De måste hitta en hållbar politisk situation, och de måste enas om vem som ska vara ledare och om hur de ska leda det som de vill kalla för sin framtida palestinska stat. Jag tror att vi tyvärr inte kan komma fram med en tvåstatslösning när vi just nu har något som man kan säga skulle kunna bli en trestatslösning. Palestinierna är så splittrade att det inte går att säga att vi förhandlar med en part. Jag hoppas och tror och det är precis det vi menar och vill försöka göra med värdlandsavtalet att den palestinska myndigheten ska stärkas. Det är det alla våra ansträngningar går ut på. Vi har gett, och ger fortfarande, stort stöd till att förbättra institutionerna på den palestinska sidan. Men vi har ännu inte ett enat . Jag tror att är så insatt i situationen på och i att han vet att situationen är svår mellan de olika grupperna. Vi måste hitta en enighet. Sedan ska vi ge allt det stöd vi kan till denna fredsprocess. Men som det ser ut kan jag inte se att det skulle kunna gå att få ett fredsavtal. När det gäller vilka som var emot är det precis som sade här tidigare: Alla beslut vi fattar fattar vi kollektivt. När vi har fattat ett beslut är vi överens. Det förs ingen diskussion om vem som sade si eller så, utan vi har fattat ett beslut som vi alla står bakom. Det är därför vi står här . 53 HANS (V) replik: När det kommer till fredsavtal, , tror jag att alla i den här kammaren skulle önska att se ett framgångsrikt sådant och ett samtal mellan och där man skulle hitta en lösning på konflikten. Med andra ord vill vi se en tvåstatslösning och att ockupation hävdes. Problemet är att vi har en politisk ledning i som inte på något sätt är intresserad av några verkliga förhandlingar. Den är inte intresserad av en tvåstatslösning. Den vill inte se två stater enligt gränser. Problemet med retorik är att vi än så länge inte kan se ett maktskifte i . Jag hoppas att det kommer snart, men jag är orolig och rädd att det kommer att vara den här typen av politiker som åtminstone framöver kommer att fortsätta att styra och därigenom förhala och stoppa möjligheterna till ett fredsavtal. Det gör, och det som jag ställer frågorna om, är att man då lägger en vetorätt i händer. Det blir som får avgöra när vi ska få se ett framtida fritt . Jag tycker att det är orimligt. Det är inte ockupanterna som ska bestämma när de ockuperade ska få sin frihet.