prot · H10946 · 2013-12-13 00:00:00 — Min slutsats är att det skulle behövas ett tillägg till utredningen som rör behovet av uppgifter om antalet resenärer. Det är då lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna och kommunerna med planeringsansvar på området får vara med och yttra sig kring det behovet. Alternativet är att det ska tillsättas en helt en egen utredning kring hur man ser på statistikfrågorna. Frågan om statistik inom kollektivtrafiken är inte en jättegammal fråga, utan den är rätt ny. Det jag har läst mig till är också att man kan lära sig av andra länder. har ett mer öppet sinne för att hantera statistikfrågorna och tillgänglighet till uppgifter, som saknas i . Det tas fram i form av rapporter i . Jag tycker att de har en öppenhet som jag skulle vilja fanns också i i synen på statistikfrågorna. Det handlar i grunden om hur vi ska planera vårt samhälle. Vi vill ju att fler ska åka kollektivt. Vi vill ju att fler ska känna att tåget är lösningen på hur man ska förflytta sig. Då måste också kommunerna och regionerna som planerar detta få förutsättningar. Det är därför jag tycker att den här frågan är så central. 21 Statsrådet (M): Varför ägnar jag så mycket tid åt de regionala kollektivtrafikmyndigheterna? Ja, det beror bland annat på att de inte har funnits och ska hitta sin roll. Det är självklart att vi har en dialog med dem. Jag såg det mer som ett sätt att informera om att det är många som behöver bli bättre för att det i slutändan ska bli bra för resenären. Jag hoppas att och jag delar den uppfattningen. När det gäller , om järnvägens organisation, var det väldigt tydligt för regeringen att , som gör utredningen, verkligen ska identifiera flera olika områden inom järnvägen utifrån att fler ska välja att åka tåg. Det handlar om att göra järnvägen som organisation både mer effektiv och framför allt mer hållbar för framtiden. I de samtal som har förts, inte minst under utredningens gång, har även operatörer nu framfört att de också skulle vilja ha tillgång till bättre statistik. Jag tycker att det är glädjande. Operatörerna måste också bli bättre på att lämna statistik. Det är när man börjar se nyttan av öppna data som man ser att man kan bli mer givmild. Det är en förändring av en kultur där man vill hålla information för sig själv. Detta syftar då inte minst till att kunna göra en bättre verksamhetsplanering. Det är det som är själva syftet med det här, att kunna göra rätt prioriteringar och dimensioneringar för att det i slutändan ska bli bäst för den som ska använda sig av den. har precis blivit klar. Det är alldeles riktigt, som säger, att man har gjort internationella jämförelser. Det ingick också i uppdraget. Där har varit med, och man har tittat på hur de jobbar med uppgifter och hur uppgifter kan lämnas. Då kan man jämföra och se om vi kan ta del av det som de gör i till exempel . Den fortsatta processen kommer i nästa steg att vara en redovisning. Jag tror att det är som har en hearing tillsammans med utredaren. Det är jätteviktigt i detta läge att identifiera och se om utredaren har kommit fram till rätt brister och hittat rätt områden. Regeringen ska sedan i nästa steg komma med direktiv och gå vidare med detta för att se vad vi ska göra åt det hela. Det är självklart att det kommer att vara rätt brett när det gäller vilka som kommer att ta del av det arbetet. Det blir inte minst de regionala kollektivtrafikmyndigheterna men också olika operatörer. 22 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag blir glad över att det tas initiativ på området. Jag vill bara försäkra mig om att behovet av en bättre resandestatistik som också blir tillgänglig för dem som har planeringsansvaret i regioner och kommuner blir fyllt. I de kontakter jag har med kommuner längs och med kollektivtrafikmyndigheter ser jag att man inte är nöjd med öppenheten i redovisningen av resandestatistiken. Jag skulle verkligen vilja att statsrådet ser till att frågan finns med i det fortsatta arbetet med en bättre statistik. Jag skulle välkomna om det vore på det viset. Jag skulle önska att statsrådet nu i sitt avslutande inlägg mer påpekar att i sitt fortsatta arbete ska fånga upp statistikfrågorna, titta på resandestatistiken och försöka se till att stämma av detta med de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. Jag hoppas att detta i så fall har medverkat till att frågan fångas upp på ett bättre och tydligare sätt, för den är viktig för planeringssituationen ute längs våra järnvägar. Vi vill ju att fler ska nyttja järnvägen, och vi vill att man ska klara av att bygga ut den på ett bra sätt så att fler människor kan dra nytta av den. På så vis hoppas jag att denna debatt bidrar på något positivt sätt. 23 Statsrådet (M): Jag tycker att det finns en mycket stor skillnad i attityd, kultur och förhållningssätt genom hela järnvägsorganisationen i jämfört med för bara . Som kanske känner till har hela järnvägsbranschen nu gått tillsammans för ett arbete som kallas för Tillsammans för tåg . Det handlar i och för sig mycket om punktligheten och målsättningen som man har , men för att tåg ska vara punktliga har branschen nu ännu mer övertygat sig själv om att var och en verkligen är en länk i en kedja. Allt måste fungera. Man bjussar mycket mer på information, kunskap och teknisk utveckling. Där någon annan stannar upp eller stör så störs man själv också. Detta tycker jag är en ny insikt. I det här ligger naturligtvis tanken om hur man ska kunna ha bra information till resenärer. Resenärerna bryr sig inte alltid om vem det är som kör just det tåg som de åker på, utan de förväntar sig att åka tåg och att ta sig fram. I detta ligger också det grundläggande: statistik, data och öppenhet i syftet att det också ska bli bättre för resenären. Därför tycker jag att det är bra att , Trafikanalys och Transportstyrelsen återigen har fokus på öppen data och statistik. Först när de som opererar på järnvägen själva börjar efterfråga egen statistik inser de att de själva också måste lämna statistik – det som kanske har varit ens egen dolda box tidigare. Detta sammantaget gör att svaret på fråga när det gäller fortsättningen på järnvägens organisation och uppdraget är detta: Det kommer troligtvis, och med största sannolikhet, att vara så att statistiken är en fortsatt viktig fråga i detta. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellationerna 2013/14:192 och 193 om åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser 24 Statsrådet (M): har frågat mig om jag delar bedömning av förslag till nationell plan samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att infrastrukturplaneringen och det kommande infrastrukturbeslutet bidrar till uppfyllandet av de nationella klimatmålen. har dessutom frågat miljöministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att uppfylla de nationella klimatmålen samt huruvida hon delar bedömning av miljöeffekterna i förslaget till nationell plan. I och med att interpellationen till miljöministern hänvisar till processen om nationell plan för transportsystemet svarar jag även på den då arbetet inom regeringen är så fördelat. Regeringen ser allvarligt på att utsläppen av växthusgaser i världen fortsätter att öka. Klimatfrågan måste lösas i internationell samverkan, men ska vara ett föregångsland. Vi har därför ambitiösa klimatmål som ska nås genom en kombination av olika styrmedel och insatser. Eftersom transportsektorn står för drygt en tredjedel av de svenska utsläppen av koldioxid har vi en stor utmaning där. Men klimatfrågan kan inte lösas enbart genom transportpolitik och ännu mindre enbart genom infrastrukturåtgärder. Alla politikområden behöver bidra. till transportsektorns totala utsläpp från vägtrafiken leder de nya investeringarna i planförslaget till en relativt liten förändring. Även om nya investeringar endast berör en mindre del av dagens transportsystem så påverkar de förutsättningarna för framtida trafik och transportsystem. Men styrmedel som påverkar vilka fordon som kommer ut på marknaden och vilka drivmedel som används har stor påverkan på koldioxidutsläppen. Regeringen har bland annat ökat incitamenten att välja rätt fordon och minska bränsleförbrukningen. Med en ökande befolkning och därmed ett ökat behov av resor och transporter måste transportinfrastrukturen vidareutvecklas. Parallellt med denna utveckling krävs det att man strävar mot en mer transporteffektiv samhällsstruktur för att nå klimatmålen. Ett steg som vi redan har tagit är att vi har bildat , som tar ett trafikslagsövergripande grepp i planeringen. I uppdraget från regeringen till att ta fram en nationell plan för transportinfrastrukturen 2014–2025 ingick att tillämpa 6 kap. i syfte att kontinuerligt integrera miljöaspekter i den kommande planen så att en hållbar utveckling främjas. lämnade ett förslag till ny nationell plan för perioden –2025 till regeringen . Ett stort antal remissinstanser har lämnat sina synpunkter i frågan, bland andra . Jag noterar att nämner att det i planförslaget ingår investeringar som ger ökade koldioxidutsläpp. ingår också åtgärder som bidrar till minskade koldioxidutsläpp. Det är bland annat satsningar på olika bytespunkter, kollektivtrafikkörfält, cykelvägar, trafiksäkerhetskameror och kapacitetshöjande åtgärder i järnvägsnätet, vilka alla är åtgärder som ger resenärerna bättre möjligheter att göra just klimatsmarta val. Jag noterar vidare att utredningen om fossiloberoende fordonsflotta redovisas och därefter kommer att beredas i . Förslaget till nationell plan bereds nu inom , och regeringen avser att ta ställning till förslaget . 25 (S): Låt mig inledningsvis säga att det är lite komiskt. Jag frågade miljöministern vilka åtgärder hon tänker vidta för att klara klimatutsläppen från trafiken. Hon lämnar då över frågan till infrastrukturministern, som svarar: Det krävs många fler åtgärder än de som kan vidtas på mitt område, trafikområdet. Det var ju därför jag ställde frågan till miljöministern och inte till infrastrukturministern! Utsläppen från trafiken utgör, precis som ministern säger, av totala utsläpp. Även om lågkonjunkturen och energieffektiviseringen har lett till delvis minskade utsläpp från personbilstrafiken ökar utsläppen från den tunga trafiken. förslag till nationell plan klarar inte de miljö- och klimatmål som riksdag och regering har slagit fast. Detta är inget som bara jag påstår, utan det slås fast av , , och Transportstyrelsen, och till och med självt konstaterar det i förslaget till plan. Myndigheterna, med i spetsen, menar att målen inte nås och att det behövs en alternativ plan. Man behöver visa på alternativa sätt att uppnå de klimatmål som regering och riksdag slagit fast. Med anledning av detta ställde jag två frågor till statsrådet. Den första är: Delar statsrådet myndigheternas slutsats? Klarar förslaget till plan de utmaningar vi står inför eller inte? Jag får inget svar av statsrådet. , , och Transportstyrelsen är överens, men vad anser statsrådet? Är planen förenlig med och regeringens mål? Den andra frågan är: Om det nu visar sig finnas brister i plan på det sätt i princip alla expertmyndigheter inklusive självt har hävdat, vilka åtgärder tänker man då vidta? Jag får inget svar på den frågan heller. Min slutsats av denna om än mångordiga tystnad är att statsrådet helt enkelt inser att planen inte lever upp till de mål som riksdag och regering har antagit men att statsrådet inte avser att vidta några åtgärder för att planen ska klara målen. Tydligare än så kan inte det moderata ointresset för klimatpolitiken manifesteras. 26 Statsrådet (M): Jag tror att är ganska väl insatt i den konflikt som ofta uppstår mellan olika mål. Å ena sidan har vi tillgänglighetsmål, å andra sidan har vi miljömål. Dessa står ibland i direkt konflikt med varandra. Det pekar också på i sitt remissvar. Här får man ibland göra politiska avvägningar just för att det är konflikt i målen. Icke desto mindre tycker vi att det är viktigt att ha miljömål, och vi tycker också att det är viktigt med tillgänglighetsmål. Här skulle jag vilja höra vad har att säga, så att jag förstår honom rätt i vår fortsatta debatt. Jag utgår från att har läst remissvar på hela trafikplaneringen. Det är mycket bra. Svaret på den fråga som uppstår och som också ställde – om jag delar uppfattning – blir både ja och nej. tar ju också upp ifrågasättandet av om det ska byggas mer vägar och större väginfrastrukturprojekt. I , som är ett stort och avlångt land, är vägen viktig. Ett viktigt objekt som man är i gång och arbetar på är Förbifart . I den nationella planen har beskrivit att det är ett objekt som i själva byggskedet kommer att påverka CO2-utsläppen. Är det uppfattning att vi då inte ska bygga Förbifart ? Det är i så fall viktigt att få veta. Ett annat viktigt objekt som tas upp av är Ostlänken, den nya första delen av stambanan mellan och . Den kommer också att under byggandet medföra utsläpp av CO2. På kort sikt är det negativt, men vi har naturligtvis tanken att den på lång sikt ska vara bra för miljön då människor väljer att resa med tåg. Det handlar alltså om vilken syn man ska ha på det som har skrivit. Jag noterar att har ett särskilt avsnitt om gruvnäringen i och omkring och ifrågasätter om vägen mellan och behöver rustas upp. Det är ett stort frågetecken. Det gäller också om man ska bygga en ny genväg och sedan en järnväg utifrån perspektivet att man tar mark i anspråk. Vi har ett viktigt ansvar för också när det gäller jobb och tillväxt, inte minst i de norra delarna av . Eller ska jag tolka engagemang som att gruvnäringen inte ska få infrastruktur för att få ut malmen eftersom det är negativt för miljön? Detta är varken svart eller vitt. Därför menar jag att infrastrukturen i sig inte ensam kan lösa miljömålen. Infrastrukturen behövs för att klara tillgängligheten i ett land som . Däremot kan vi göra andra insatser i planeringen så att människor och företag kan göra klimatsmarta val när de gör sina resor eller transporter. 27 (S): Man ska vara väluppfostrad i kammare, men detta var väl ändå en lång väg mot ingenting! Det var inget svar över huvud taget. Statsrådet ställde om jag räknade rätt två eller tre frågor till mig. Till skillnad från statsrådet ska jag försöka svara på frågorna. Finns det en konflikt mellan tillgängligheten och klimatmålet? Den kan finnas, men remissvar går ju ut på att den plan som lade fram inte klarar målet, och man vet inte vad konflikten är, för man har inte tagit fram en plan som skulle nå målet. Det finns två punkter i remissvar. Den första är att planen inte uppfyller målet. Jo, det är samma kritik som har. Den måste vara i samklang med målen, annars klarar man dem inte. Den andra är att det bör tas fram ett alternativt underlag som visar vilka åtgärder som kan eller skulle kunna vidtas för att klara klimatmålen. Då går det inte att gömma sig bakom att det eventuellt finns en sådan konflikt. Man har ju inte tagit reda på hur den konflikten i så fall ser ut. Vilka vägval ska man göra? Regeringens vägval ser ut så här: Det är bra med vägar och järnvägar, och det är viktigare än klimatet, och därför väljer vi det. Detta håller inte! Vi måste både kunna ge tillgänglighet, exempelvis genom den järnväg som regeringen nu vill bygga, Ostlänken, och klara klimatmålen. Det är detta som är utmaningen: Hur bygger vi framtidens samhälle i samklang med klimatet genom att klara miljömålen? Sedan ställer statsrådet frågan hur jag ser på Förbifart . Jag antar att det är en retorisk fråga. Vi har ju åtminstone två gånger fattat beslut om den här i , senast för väldigt sedan. Vi står självfallet bakom den. Frågan är ändå: Hur ska den utformas för att klara klimatmålen? Från SL och det landsting som själv hade ansvar för tidigare finns det en del kritik mot hur exempelvis bussramper är utformade på den vägen. Det borde man ta ställning till. Låt mig komma tillbaka till huvudpoängen. Det finns en plan från en av regeringens myndigheter som inte klarar klimatmålen. Även om det var svårbegripligt uppfattar jag ändå att statsrådet delar , och kritik på det området. Då är frågan: Tänker statsrådet vidta några åtgärder med anledning av detta? Den enklaste åtgärden är den som är den andra punkten i remissvar, nämligen att se till att det finns ett utredningsunderlag för vilka åtgärder som skulle kunna vidtas så att en ny transportplan kan bidra till att uppnå klimatmålen. Därför blir min enkla fråga: Är statsrådet beredd att bidra till att en sådan plan tas fram? 28 Statsrådet (M): är väl medveten om att vi har en helt ny planeringsprocess. I varje steg i processen och i varje objekt är ju miljöhänsynen och det ansvar man har i det avseendet inte på något sätt undantagna eller borttagna. Miljöhänsyn tas kontinuerligt av i planering, byggande, drift och underhåll liksom i de forskningsinsatser man gör. Man kan inte bara titta på enskilda objekt. Varje objekt i sig kommer att vara miljöstörande. I stället ska man se till hur de hänger ihop. Just roll att vara trafikslagsövergripande i sin planering är viktig för att vi ska kunna uppnå en mer transporteffektiv samhällsstruktur. Det är då också bra, naturligtvis, att ha bra underlag. I den här planen har räknat på utsläpp från byggandet. Det har man inte heller gjort tidigare. Det är naturligtvis någonting som ständigt måste återupptas. Det är intressant ändå, tycker jag, att Förbifart av anses som ett retoriskt grepp av mig. Ja, det skulle jag väl kunna säga att det är. Men den är fortfarande oerhört viktig. Det är ju en del utifrån det remissvar som har gett. Och utifrån om jag delar deras uppfattning eller inte tyckte jag att det kunde vara angeläget att försäkra mig om att inte heller fullt ut står bakom remissyttrande, kanske särskilt i den del som gäller Förbifart . Det är väl möjligt att ett sådant svar hade varit från miljöministern. Jag förstår tankegångar även där. Men jag ser också att är ett stort land där vi tänker oss jobb, tillväxt och konkurrenskraft som ett sätt att få oss att fortsätta hålla fanan högt. Det handlar om att avsätta resurser till ett ständigt förbättrande och utvecklande även på miljösidan. På transportsidans område handlar det om hur vi fortsätter när vi använder den infrastruktur som jag tycker är bra att den kommer på plats. Det handlar om hur den används av mer klimatsmarta bilar och mer effektiva bilar. Det handlar om att varje transport blir mer effektiv i varje trafikslag. Där är ett föregångsland, inte minst på flygsidan och fartygssidan. Vi försöker få övriga att bli ännu bättre på lastbilssidan också. Till exempel är det smartare och mer effektivt med längre och möjligtvis tyngre lastbilar än att köra flera lastbilar vid de tillfällen då lastbilen de facto fortfarande behövs. Men det handlar också om den enorma satsning som regeringen gör på att vårda den infrastruktur vi har. tycker för övrigt, fru talman, i sitt remissvar att det är väldigt bra att vi gör det. Det handlar också om att se till att vi bygger om, bygger ut och bygger nytt. Här finns det naturligtvis en problematik i den kritik som har kommit från . De skulle önska att i ännu större utsträckning verkligen fick använda sig av fyrstegsprincipen och att regeringen inte lägger sig i vilka objekt som borde göras. Men här har inte ens en gång vi i regeringen kunnat hålla oss från att peka ut att vi tycker att det är viktigt att vi bygger ut mer järnväg och påbörjar en ny stambana. 29 (S): Det verkar råda ett missförstånd. slår fast i sitt underlag att planen inte leder till att miljömålen nås. Därför frågar jag statsrådet: hon den slutsatsen – ja eller nej? Än så länge har jag inte fått något svar. Sedan säger statsrådet: är kritiskt mot Förbifart . Vad anser Ygeman om det? Han är ju för det – vad betyder det? Ja, jag är för det. Men det betyder inte att jag inte kan dela slutsatsen i remissvar, att miljömålen inte uppnås. Det är tvärtom så att om man vill bygga Förbifart är det ännu viktigare att ta reda på vilka miljökonsekvenser det leder till och vad vi kan göra för att klimatmålen ska uppnås. Det är därför jag frågar statsrådet: statsrådet och därmed även , och Transportstyrelsens bedömning att den här planen inte bidrar till att klara klimatmålen? Det borde vara enkelt för statsrådet att svara på det. Hon har tid kvar. Jag hoppas att hon tar möjligheten att svara. Nästa steg är: Vad ska vi då göra? Ja, ska regeringen fatta beslut med den här planen som grundval. Om alla de här myndigheterna – , och – menar att man inte klarar målen är frågan: Behövs det mer underlag? Vad skulle man kunna göra i planen för att klara klimatmålen? anser att man borde ta fram en alternativ plan. Därför blir min nästa fråga till statsrådet: statsrådet bidra till att det underlaget kommer fram, så att regeringen har ett bra och allsidigt beslutsunderlag när man ska fatta beslut om den nationella planen ? 30 Statsrådet (M): I mitt förrförra inlägg sade jag till , som svar på frågan om jag delar remissvar: Både ja och nej. När det gäller frågan på vilket sätt det här ska bidra till klimatmålen är det där som jag har försökt att problematisera utifrån att infrastrukturplanen i sig inte enbart är den som ska klara miljö- och klimatmålen. Här hamnar vi just i den situation som jag märker oerhört tydligt när jag åker runt i hela landet. De 522 miljarderna är en historisk satsning på infrastruktur. Det handlar om att vårda det vi har och att bygga ut och bygga nytt. Jag märker att det inte är mindre av infrastruktur som önskas ute i kommuner och regioner och i hela landet utan snarare mer. Ska jag följa bland annat det som tar upp? De säger: Det är egentligen mindre av vägar. Och det är inte det som jag hör när jag är ute i landet. Här blir det naturligtvis en balansering. Det handlar om att klara tillgängligheten i ett land som , att utgå från att alla inte bor i innerstaden och kan ta del av den kommande utbyggnaden av tunnelbanan eller har hela kollektivtrafikstråket eller möjligheter att gå och cykla. Det är naturligtvis en förutsättning för att man ska klara miljömålen, men vi har andra delar utanför storstäderna som också behöver ha bra tillgänglighet. Den balansen är jag beredd att driva. Den är jag också beredd att stå för. Jag tycker att det är viktigt att vi har fått in synpunkter från alla olika remissinstanser. Regeringen kommer att göra en bra sammanvägd balansering när den ska fastställa vad de 522 miljarderna ska användas till. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2013/14:194 om kraftigt höjda banavgifter 31 Statsrådet (M): har frågat mig vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att inte dystra förutsägelse om en förestående död för järnvägsföretagen går i uppfyllelse. ställer frågan till mig med anledning av skrivelse till och till mig som statsråd . skriver i interpellationen att är planen att femdubbla avgifterna, detta trots att punktligheten enligt sjunker och att antalet allvarliga fel i järnvägen fyrdubblats. Först och främst vill jag kommentera påstående om femdubbling av avgifterna. Banavgifterna hanteras i järnvägslagens avgiftsbestämmelser, som i sin tur grundar sig på EU-direktiv som fastslår att avgifterna ska fastställas av infrastrukturförvaltaren – . Regeringen sätter således inte banavgifterna. Banavgifterna, som ska tas ut enligt bestämmelserna, ska fastställas till den kostnad som uppstår som en direkt följd av framförande av järnvägsfordon. Jag vill framhålla att högre avgifter är tillåtna endast om marknaden kan bära det. Enligt kommer banavgifterna först att uppnå den minsta nivån som EU-direktivet kräver. Transportstyrelsen har ansvar att övervaka processer för samråd och fastställelse av banavgifter. påstår att antalet allvarliga fel i järnvägen fyrdubblats. Jag vill hänvisa till , ansvar och åtgärder, som identifierar för låga avgifter som en orsak till vissa brister i järnvägssystemet. Regeringen har gett Transportstyrelsen i uppdrag att särskilt redovisa hur tillsynen av infrastrukturförvaltares och järnvägsföretags underhållsverksamhet kan bli mer effektiv och vid behov skärpas.