prot · H009113 · 2013-05-29 00:00:00 — Som jag tidigare nämnde föreslår regeringen att folkbokföringen inte längre ska ske i församling inom utan på fastighet, lägenhet och kommun. Det tycker vi är klokt. Vi har inga synpunkter på förslaget om en distriktsindelning, men den måste utgå från den församlingsindelning som gällde i samband med att staten och kyrkan skildes åt . Med distriktet kan sambandet med den historiska indelningen i församlingar och socknar, den långa serien av källor för lokalhistorisk forskning och församlingarnas och socknarnas namn bevaras så att även framtida släkt- och hembygdsforskare kan följa en geografisk kontinuitet. Inte minst därför anser vi att distriktsindelningen ska vara stabil och att namnfrågan måste hanteras varsamt. Ett fortsatt samråd med i dessa frågor ser vi som en självklarhet, bland annat med utgångspunkt i överenskommelsen då staten och kyrkan skildes åt. Här menar utskottsmajoriteten att Lantmäteriet i samråd med , och en rad andra instanser ska lämna förslag om de enskilda distriktens namn och att regeringen därefter får besluta om namnet. Vi socialdemokrater begär att ska ges möjlighet att granska det slutgiltiga förslaget från Lantmäteriet innan regeringen tar sitt beslut om indelning och distriktens namn. Vi anser att det är viktigt, eftersom frågor om hembygd och släkt har en stark emotionell laddning som ytterst handlar om känslorna av tillhörighet och lokal gemenskap. Vi riksdagsledamöter är ju till skillnad från regeringen valda efter geografisk tillhörighet och vilka regioner vi kommer ifrån. Det förslag vi nu lägger fram skulle stärka det slutgiltiga förslagets legitimitet jämfört med om det bara hanteras av Lantmäteriet och regeringen. Övergången till folkbokföring i kommun i stället för församling gör att hanteringen av begravningsavgifter måste förändras. Regeringen föreslår här en enhetlig begravningsavgift för den begravningsverksamhet som bedrivs av huvudmännen inom . Men det förslaget innebär att och kommuner inte kommer att ingå i förslaget om en enhetlig begravningsavgift från början. Anledningen är enligt regeringen att det inte finns något underlag färdigt för att dessa kommuner ska kunna ingå, men att man kommer att utreda det. Vi anser att det är att börja i fel ände. Vi avstyrker därför majoritetens förslag. Vi socialdemokrater anser att en övergång till en enhetlig begravningsavgift för hela landet är önskvärd, men först när en utredning är klar om hur avgifterna för begravningsverksamheten i och kommuner kan ingå i systemet. Det är stora skillnader mellan de begravningsavgifter som tas ut, och ska det göras en utjämning ska naturligtvis alla huvudmän vara med från början. Det här ska inte införas . Vi anser därför att det finns tid att utreda och få med och kommuner också. Det finns många olika förslag i det här betänkandet, men tyvärr finns inget konkret förslag om hur uppgift om skyddsbehov och myndigheternas hantering av skyddade personuppgifter ska förbättras. Här vill regeringen återkomma i annat sammanhang. Det är nu förslag kom, och där fanns förslag om hur skyddet för förföljda personer, som oftast är kvinnor och barn, skulle kunna förbättras. Vi har vid ett flertal tillfällen behandlat socialdemokratiska motioner som just tagit upp bekymret med att skyddet för dessa personer är undermåligt. Varje gång har vi fått svaret att regeringen håller på med beredning av förslag, och därför har man avslagit motionerna. står vi här och ska behandla folkbokföringen , men inget förslag finns när det gäller de här viktiga frågorna, trots att både finansminister och justitieminister har uttalat att detta är prioriterade frågor. Jag kan hålla med om att det behöver vidtas åtgärder inom många områden för att förstärka skyddet, men det vi har att ta ställning till är de förslag som utredningen lagt fram inom folkbokföringens område. Över 11 000 kvinnor, många med barn, lever med skyddad identitet för att kunna komma undan sina förföljare. Skyddad identitet innebär att personuppgifterna spärras och lämnas ut endast efter särskild prövning. Här konstaterar utredningen att det finns risk för att uppgifterna felaktigt lämnas ut av myndigheterna. Det kan bero på olika saker, som brister i datasystem, bristande kunskaper hos handläggare och att det råder stor vilsenhet bland myndigheterna när det gäller regelverket om sekretessens räckvidd. Utredningen har också lagt fram förslag om att borttagandet av skyddad identitet ska kunna överklagas. Det är upprörande att regeringen utredande inte nu kommer med ett förslag för att öka skyddet för förföljda kvinnor och barn. Otryggheten får alltså fortgå. Vi socialdemokrater kräver att regeringen , dock senast , återkommer med ett förslag om hur säkerheten kan garanteras. I avvaktan på det förslaget vore det väl ändå inte mer än rimligt att regeringen sätter stopp för ensidigt borttagande av spärrmarkeringar för att öka tryggheten för förföljda kvinnor och barn. Jag ska avsluta med att säga att vi också har ett särskilt yttrande som handlar om den speciella problematik som tyvärr ofta uppkommer när föräldrar delar på ansvaret för barnens vårdnad och boende. Det vi i första hand menar att det behövs förbättringar inom är kommunernas regler för olika bidrag, rätten till förskola, skola och skolskjuts. Kommunerna måste samarbeta bättre så att dessa frågor löser sig. Det är inte alltid som föräldrar kan bo i samma kommun efter en separation. Skälen kan vara olika, till exempel att det inte finns arbete och att man därför måste flytta. Det ställer ju krav på att det ska fungera med förskola, skola och skolskjuts för barnen så att de kan bo hos båda föräldrarna även efter en separation utan att behöva ha en dubbel folkbokföring. Jag yrkar alltså bifall till reservationerna 4 och 8. 31 (MP): betänkande om folkbokföringen ska vi tala om . Folkbokföringen är den grundläggande registreringen av befolkningen i . I folkbokföringen registreras uppgifter om vilka som bor i och var de bor. Det är många rättigheter och skyldigheter som är beroende av att du är folkbokförd och var du är folkbokförd. Du har rätt till barnbidrag och bostadsbidrag beroende på var du är folkbokförd. Var du ska betala din skatt och rösta beror på var du är folkbokförd. De här uppgifterna sprids också mellan myndigheter, bland annat , , , och Transportstyrelsen. Folkbokföringen i har gamla anor. Det var kyrkans församlingar som hade hand om de här uppgifterna. De äldsta bevarade kyrkböckerna är . I vanliga fall finns kompletta kyrkböcker bevarade och framåt, men det förekommer naturligtvis en del luckor. De här böckerna används i form av avfotograferingar, bland annat av släktforskare. De viktigaste kyrkböckerna är födelse-, vigsel- och dödböcker samt så kallade husförhörslängder, där alla invånare i församlingen är inskrivna familjevis med persondata och där betyg från husförhören skrevs in. Det är mycket spännande att läsa en del av de här dokumenten. Genom en kunglig förordning 1894 kom husförhörslängden att ersättas av de snarlika församlingsböckerna därpå. hade ansvar för folkbokföringen den kallades då för kyrkobokföring av alla landets invånare, oavsett deras kyrkotillhörighet fram till . fördes för hand, men under det sista decenniet kunde skrivmaskin användas för vissa typer av handlingar. Parallellt med kyrkobokföringen fanns mantalsskrivningen, som förrättades av skattemyndigheterna och låg till grund för beskattning. Mantalslängderna upprättades i en dataversion . slogs kyrkobokföringen och mantalsskrivningen samman till en enda folkbokföring som förs av i ett riksomfattande datasystem. Jag läste om mantalsskrivning, och det är väldigt intressant. Den grundar sig på militära uppgifter och den historien. Sedan kom det att handla om gårdarna och arealen, men inte bara arealen utan avkastningen var grundläggande för mantalsskrivningen på gårdarna. Det är jätteintressant när man pratar om livsmedelsförsörjning och sådant, tycker jag. Nåväl, de uppgifter som registreras i folkbokföringen är namn, personnummer och så vidare. Det är väldigt många olika uppgifter. Det vi debatterar , den förändring som har väckt en del känslor och oro, är förslaget att folkbokföring inte längre ska ske i en församling inom utan i en kommun. Som ledamot i kulturutskottet har jag blivit uppmärksammad på att man har varit orolig över just den förändringen. Men när propositionen lades fram har jag förstått att regeringen har tagit till sig av den oro som många har upplevt med att församlingsnivån skulle tas bort. Regeringen föreslår en distriktsindelning som ska motsvara en församlingsindelning så som den såg ut , vilket vi förstår svarar upp mot de önskemål som har framförts. En av de reservationer som ändå finns i det här betänkandet, som jag tänker beröra och som har ställt sig bakom, handlar om folkbokföring på fastighet, lägenhet och i kommun. Vi uppfattar att den ståndpunkt regeringen har redogjort för är sådan att även vi kan ställa oss bakom den, men vi vill i reservationen förtydliga och säkra att det blir bra och riktigt när vi fastställer distriktens namn. Vi tycker att det är av stor vikt att det blir ett bra arbete med hänsyn till hur mycket av människors tillhörighet samt känsla och respekt för hembygden som fyller frågan. Var har du ditt barndomshem, ? Det är en fråga jag fick . För mig som har föräldrar som har slitits från sitt barndomshem och skapat sig nya liv, flyttat och bytt hem och ändå har kunnat återvända till sina djupa rötter blev min reflexion att jag kan höra hemma på olika platser olika mycket. Jag kan också känna tillhörighet till olika sammanhang. I en värld där mycket förändras betyder tillhörighet mer, och det kan vara just en tillhörighet till en plats. För många människor finns ingen tillhörighet till en plats. Har man aldrig fått tillfälle att skapa sig de rötterna kan tillhörigheten finnas i form av en grupp människor med samma värderingar. Det kan vara ett levande föreningsliv eller en förenande tro, det kan vara flera saker och det kan vara enskilda saker. är gemensamma upplevelser det som förenar människor, och ibland är det starka släktband. I detta betänkande handlar det om platser. Med respekt för att förändringar ändå alltid pågår och med respekt för att människor har relationer till platser är förslaget något vi kan vara tillfreds med. Vi ställer oss dock bakom reservation 2. En annan reservation är nr 8, som handlar om skyddande av personuppgifter och som jag också yrkar bifall till. Sekretess är viktigt för människor som lever i otrygghet och under hot. För den som fått en sekretessmarkering görs ofta en prövning om att skyddet ska kvarstå. Det kan göras av en enskild handläggare. Om jag upplever att det är ett felaktigt beslut av handläggaren i fråga finns det ingen möjlighet att ompröva eller rättsligt överklaga den enskilda handläggarens beslut. har lagt fram förslag på ändrade regler för sekretessmarkering och även förslag om att beslut ska kunna överklagas. har även pekat på problem med brister i rutinen hos olika myndigheter när det gäller hantering av uppgifter om personer som är utsatta för hot och därför har fått sekretessmarkering. Vi anser att det är allvarligt och att myndigheterna bör se över sina rutiner för hantering av de här uppgifterna. Det är inte okej att låta den information om myndigheternas vilsenhet i regelverket som faktiskt kommit fram i passera utan åtgärd. Det är en mycket viktig fråga inte minst därför att det ofta rör sig om förföljda kvinnor och barn, precis som vi hörde tidigare. Rättssäkerheten för dessa människor behöver förbättras. Det handlar reservation 8 om. 32 (SD): I betänkandet föreslås att folkbokföring inte längre ska ske i en församling inom utan i en kommun. Det föreslås även att det ska införas en ny indelning i folkbokföringsdatabasen med den övergripande benämningen distrikt, vilket ska motsvara församlingsindelningen som den såg ut . I praktiken kan man säga att man tar bort en sak men inför samma sak under ett annat namn. Det är nog bara inom politiken man kan vara så ineffektiv och slösa med skattemedel. Det kommer ju inte vara gratis att genomföra denna förändring. Att den nya folkbokföringen skulle bli mer statisk är en villfarelse. Det kommer även att ske kommunsammanslagningar det diskuteras i mitt hemlän och frågan är hur statiskt distrikt blir i verkligheten. Det får dock framtiden utvisa. I mina ögon är det bara svaga politiker som kan föreslå ändringar av denna karaktär. och dess församlingar har under många århundraden legat till grund för den svenska folkbokföringen. De första föreskrifterna om kyrkobokföring instiftades kyrkolag. , 1586, tillkom dock de första kända föreskrifterna inom det svenska statsområdet i en instruktion från Revals stift. Folkbokföringens syfte är och har varit att för samhällets behov underlätta bland annat skatteindrivning, deklarationskontroller och dylikt genom att registrera medborgarna. Systemet har fungerat väl, och det finns inga uppenbara skäl att riva upp nuvarande ordning. Regeringen framför heller inte några i sak rationella argument för sin föreslagna reform utan medger i stället att det rör sig om principiella invändningar. Man anför att det kan vara rent av stötande att folkbokföringen baseras på geografiska enheter som har beslutats av utan att referera vidare till någon dylik opinionsyttring och utan att påvisa några faktiska negativa konsekvenser för den enskilde. Vi har nog alla vetskap om vem eller vilka som kan uppleva det stötande att vara folkbokförd i en församling. Att denna grupp har för vana att göra anmälningar till DO har nog inte undgått någon. Att skadestånden ofta blir höga förvånar väldigt många, och det har kritiseras. Frågan är om regeringen är rädd att någon ska anmäla till DO på grund av att man är folkbokförd i en församling som vilar på . är ett icke-konfessionellt parti. Vi är av åsikten att det civila samhället ska baseras på sekulär grund och att trosfrågor tillhör den individuella sfären. Detta förändrar dock inte det faktum att har varit statskyrka i i ett halvt millennium, att detta ger en särställning och att den har en annan status än andra samfund. Det innebär också att kyrkan är en stark kulturhistorisk bärare och att denna roll och tradition bör bevaras. Det faktum att regeringen inte kan anföra några skäl till den föreslagna reformen annat än att ska vara ett mångkulturellt land där just den inte ska anses ha någon särställning gör att , i likhet med i dess eget remissyttrande, ställer sig kritiska till förslaget om att folkbokföring inte längre ska ske inom ramen för församlingarna. Vi avstyrker därmed det föreliggande förslaget. är av åsikten att det är lämpligt att en person som inte har uppehållsrätt eller uppehållstillstånd i landet också avregistreras från folkbokföringen, i enlighet med förslag i remissyttrandet. anför i sin tur att bestämmelserna utformas efter mönster motsvarande de norska bestämmelserna, vilka medger avregistrering av en utlänning som inte längre har uppehållstillstånd. Det framstår som helt uppenbart att det finns en koppling mellan att vara folkbokförd och möjligheten att omfattas av svenska förmåner. Det är enligt mening olyckligt att det går att vara folkbokförd trots att man saknar uppehållsrätt eller uppehållstillstånd. utgångspunkt är att den som vistas olovligen i riket inte heller ska omfattas av förmåner och att det därför ter sig naturligt att den som saknar eller blir av med sitt uppehållstillstånd också avregistreras från folkbokföringen. I folkbokföringen visas dubbla eller flerdubbla medborgarskap endast för personer med icke-svenskt medborgarskap. Om en person med utländskt medborgarskap erhåller ett svenskt medborgarskap döljs alla uppgifter om annat medborgarskap som tidigare uppgifter i folkbokföringen och är därmed svåråtkomliga. Förfarandet är märkligt och kan skapa problem för olika myndigheter. Målet för folkbokföringen är att uppgifterna i folkbokföringen ska spegla befolkningens verkliga bosättning, identitet och familjerättsliga förhållanden så att olika samhällsfunktioner får ett korrekt underlag för beslut och åtgärder. Medborgarskap är uppenbart en viktig del i begreppet identitet. Det är mening att dubbla eller flerdubbla medborgarskap ska registreras hos folkbokföringen och visas vid förfrågan, även avseende svenska medborgare med fler medborgarskap. är kritiska till förslaget att inskränka möjligheten för äldre som bor på äldreboende att välja var de ska vara folkbokförda. Som mycket riktigt påpekar är det för många i den äldre generationen viktigt att kunna känna en trygghet när det handlar om vilken församling man är folkbokförd i, inte minst när det gäller frågan om gravplats. instämmer i Pensionärsförbunds yttrande och framhåller att folkbokföringen av äldre personer med särskilt boende helst ska beslutas efter att man har hört med den äldre själv eller i förekommande fall med en anhörig eller god man. Därmed yrkar jag bifall till reservationerna 1, 5 och 6. 33 (V): I det här betänkandet föreslås förändringar i hur vi som bor i ska folkbokföras som bryter mot en månghundraårig tradition. Folkbokföringen ska inte längre knytas till församlingar utan till de 290 kommuner som vi genom demokratiska politiska beslut har delat in i. Det är en naturlig utveckling nu när kyrkan har skiljts från staten och då allt fler inte är medlemmar i , antingen därför att de betraktar sig som ej troende, som jag själv, eller därför att de har en annan religionstillhörighet. Visserligen går väl inte så många och funderar på var man är folkbokförd det kan ibland kännas lite coolt att vara bokförd i församling, som jag är, även om jag knappt vet vad betyder men det är absolut mer korrekt att folkbokföras i den kommun där man bor. Den här förändringen har engagerat hembygdsforskare och andra som av helt förståeliga och legitima skäl vill säkerställa att det ska vara möjligt att jämföra den gamla församlingstillhörigheten med olika personers hemvist och . Därför är det bra att, som det föreslås i betänkandet, utöver folkbokföring i den kommun där man bor ska varje individ knytas till ett så kallat distrikt som ska vara detsamma som den församling i som fanns , det vill säga då och staten skiljdes åt. På detta sätt kan vi bevara det immateriella kulturarvet, som det sägs i betänkandet. står alltså bakom huvudförslaget i betänkandet när det gäller folkbokföring på kommun kompletterad med en distriktstillhörighet, även om det återstår en del överläggningar om vilken exakt benämning distrikten ska få. Vi förutsätter att det samråd som ska ske mellan Lantmäteriet, , , , , , och folkminnen, SKL och löser dessa namnfrågor på ett bra sätt. Även om den ändrade folkbokföringen från församlingar till kommunerna är huvudförslaget i betänkandet behandlas där även ett antal andra frågor. Jag ska uppehålla mig något vid de två reservationer i ärendet som har. Jag kan börja med reservation nr 7, som jag passar på att yrka bifall till. Det handlar om att vi anser att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag om dubbel folkbokföring av barn som bor växelvis hos sina föräldrar. Enligt SCB bor tre barn av tio växelvis hos sina föräldrar, och antalet barn som bor växelvis ökar alltmer. Det är rimligt att båda föräldrarna har samma rättigheter gentemot det allmänna eftersom föräldrarna rent faktiskt har delat vårdnads- och boendeansvar för barnen. Det kan gälla frågor som bostadsbidrag, förskole- eller skolplats med mera. Jag noterar att remissinstanserna och för kvinnojourer och tjejjourer är av samma uppfattning och att , kommun och anser att frågan bör utredas vidare. skrev till exempel i sitt remissyttrande: Nuvarande regler inom socialförsäkringen medför negativa konsekvenser för den förälder som barnet inte är folkbokfört hos. Han eller hon kan till exempel inte få del av bostadsbidraget på samma villkor som den förälder som barnet är folkbokfört hos. Även inom andra områden kan folkbokföringen ha betydelse som vid information till föräldrar från skola och barnomsorg. Informationen går oftast bara till den förälder som barnet är folkbokfört hos trots att barnet bor lika mycket hos båda föräldrarna. anser här att regeringen bör återkomma med ett förslag hur barn ska kunna folkbokföras hos båda sina föräldrar. Jag ser att trots att utskottet avstyrker detta förslag skriver i alla fall regeringen lite kryptiskt att det kan finnas anledning att återkomma till frågan längre fram en brasklapp om att regeringen kan komma att ändra sig. har en gemensam reservation, reservation nr 8, tillsammans med Socialdemokraterna och vad gäller skyddade personuppgifter. och har båda utvecklat motiveringen för denna reservation i sina anföranden , så jag kan i stort begränsa mig till att instämma i vad föregående talare har sagt. Utskottet hänvisar till att frågan bereds inom och att resultatet kommer att redovisas . Men, ursäkta mig, föreslog att det fanns behov att reglera förfarandet för prövning av en enskilds behov av skydd mot våld, hot eller annan förföljelse, inte minst mot bakgrund av att antalet människor i behov av skyddade personuppgifter har ökat kraftigt. fanns det 1 600 personer med skyddade personuppgifter. hade antalet stigit till drygt 11 000, alltså en ökning med . Det handlar således om ett stort antal personer, och är de antagligen ännu fler. Då behöver dagens oreglerade praxis regleras på ett rättssäkert sätt, bland annat med möjlighet att överklaga beslut att upphäva sekretessmarkeringen. Frågan behandlades för övrigt här i i betänkandet Skatteförfarande och folkbokföring. Då uttalade utskottet att det är mycket viktigt att reglerna om skydd för folkbokföringens uppgifter om våldsutsatta personer har en ändamålsenlig utformning och att de tillämpas på ett sätt som gör att personer som tvingas begära skydd kan känna sig trygga. Det handlar bland annat om det som justitieutskottet uppmärksammat om skyddsbehov på grund av mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld. Vi är nog ganska eniga i utskottet om behovet av ett bättre regelverk för dessa viktiga frågor, men jag finner regeringens långbänk oacceptabel. Lådorna i måste öppnas och ett förslag presenteras för . 34 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i skatteutskottets betänkande nr 25 och avslag på reservationerna. I det här betänkandet finns det tio reservationer från Socialdemokraterna, . Det är en ganska spretig bukett, men på en punkt har S, V och MP skrivit ihop sig, och det gäller, som vi hört här, reservation 8 om skyddade personuppgifter. Och jag kan bara hålla med reservanterna om att frågan om skyddade personuppgifter verkligen är viktig, för även om det är praktiskt att våra personuppgifter som huvudregel är offentliga inom den statliga förvaltningen, inklusive folkbokföring, underlättar offentligheten för illasinnade personer att leta upp adresser i syfte att förfölja och hota och i värsta fall döda någon. Ofta är det kvinnor som drabbas. I reservationen från S, V och MP hänvisas mycket riktigt till förslag om skärpta regler för sekretessmarkeringar, med mera. Den här utredningen var klar . Som vi hört i kammaren är reservanterna kritiska mot att ingenting har hänt och vill därför att regeringen senast återkommer med förslag till . Men förhåller det sig, dess bättre, så att redan har låtit en utredare se över regelverket för skyddet av personuppgifter, inklusive myndigheternas rutiner för sekretesshantering av känsliga uppgifter. Uppdraget har haft sin utgångspunkt både i och i förslag. När justitieministern informerade om den här saken vid frågestund var den utredning hon talade om redan klar och på väg till trycket. Detta betyder rimligen att ett förslag som tillgodoser reservanternas önskemål kan ligga på bord . Mot den bakgrunden känns det både onödigt och tråkigt, som ett spel för gallerierna rent av, att S, V och MP har valt att reservera sig mot utskottets förslag. Den mest kontroversiella frågan i det här betänkandet är väl annars förslaget om att införa en enhetlig begravningsavgift.