prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Från det att fredsprocessen inleddes har antalet bosättare dubblerats, helt i strid med folkrätten. I samtal med företrädare för den israeliska regeringen görs stor skillnad på bosättningar och utposter. I synnerhet gäller det vissa av bosättningarna i östra . De var över huvud taget inte förhandlingsbara i ett fredsavtal, enligt den dåvarande regeringen. De utposter som regeringen anser vara illegitima kan till och med vara polisstationer, alltså myndighetsutposter. Det verkar bara vara utposterna som regeringen kan tänka sig att förhandla bort. För bosättarna gäller civila lagar, men för palestinierna gäller militära. har planeringsmonopol i den så kallade Area C. I teorin har alla möjlighet att begära bygglov, men i praktiken råder byggförbud på palestinsk mark för palestinier. På råder begränsningar av byggrätten, vilket lämnar kvar. Bosättarna får allt vatten de behöver. För palestinier råder begränsningar, förutom att det är dyrt. För elförsörjning behövs tillstånd som inte går att få i praktiken, bara i teorin. förstördes 8 000 olivträd. förstördes 10 000. Genom att förstöra palestiniernas odlingar kan marken sedan anses som oanvänd och användas för bosättningar. Det är inte värdigt en demokratisk stat att tillåta och möjliggöra detta. Det är givetvis inte bara palestinierna som lider av konflikten. Den israeliska civilbefolkningen är också ett stort offer för den konflikt som pågått . Ett annat starkt intryck på mig gjorde en kvinna i Sderot som trots att hon själv drabbats av raketbeskjutningarna var i färd med att bygga ett nätverk av israeliska och palestinska kvinnor för att de ska lära känna varandra bättre, förstå varandra och kunna gå vidare i en fredsprocess. Nätverket har som utgångspunkt att bara tillsammans och med en djupare förståelse för varandra kan man skapa fred. Det behövs en starkare press på att förhandla fram en lösning som ger båda folken en möjlighet att äntligen få ett någorlunda lugn. Det hat som har byggts upp kommer det att ta generationer att komma ifrån. Men ett erkännande av skulle sätta press på att åtminstone ta ett första steg i denna freds- och försoningsprocess. Jag yrkar därför bifall till den gemensamma reservation som Socialdemokraterna, har lämnat. 17 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 1. Utskottet har i föreliggande betänkande valt att godta regeringens skrivningar i denna proposition gällande ett värdlandsavtal med . Ett värdlandsavtal är i sig inget nytt utan något som har slutit med flera internationella organisationer. Det här aktuella avtalet är dock mycket långtgående. Med de skrivningar som är aktuella i det liggande avtalet jämställs PLO:s representation på i princip samtliga sätt med en ambassad. Det är svårt att se det här som något annat än ett sätt att smygvägen ta ytterligare ett steg mot ett fullständigt erkännande av , vilket ännu inte har godkänt. Vi menar dessutom att ett praktiskt erkännande av detta slag riskerar att förvärra konflikten i stället för att lägga grunden till ett hållbart fredsavtal. I konflikten mellan och förespråkar en tvåstatslösning. För att en sådan lösning alls ska vara realistiskt möjlig att uppnå krävs förhandlingar mellan båda parterna där både israeler och palestinier tvingas till uppoffringar och avstår från provocerande handlingar. Inför en sådan förhandling måste palestinierna vara beredda att erkänna som en judisk stat, upphöra med alla våldshandlingar och ta avstånd från antisemitism. behöver också avstå från provocerande handlingar och till exempel agera för att förhindra sammandrabbningar mellan bosättare och palestinier på . Vi anser det inte lämpligt att ge denna typ av erkännande till när det fortfarande råder missförhållanden där. borde i stället ställa tydliga krav på att dessa missförhållanden ska upphöra. I palestinsk tv hyllas personer som begått terrordåd. En av dem som hyllas ledde en självmordsattack på en pizzeria i där femton personer, varav sju barn, dog. Antisemitiska budskap om en bättre värld utan och judar får också spridas i palestinsk tv. Vi tycker att det är fullständigt oacceptabelt att man i offentliga palestinska medier går ut och hyllar terrorister som dödat civila personer i och sprider denna typ av antisemitiska budskap. Om ska stödja den palestinska myndigheten på det här sättet ska vi ställa tydliga krav på att man måste ta avstånd från alla former av terrorism och antisemitism. Vi har också ett mycket olustigt läge där kontrolleras av terrororganisationen , vars uttalade mål är att utplåna . finns uppgifter om att den palestinska myndigheten betalar stora ekonomiska bidrag till fängslade terrorister. Hamas utsätter fortfarande för våldshandlingar och vill inte erkänna landets rätt att existera. För att ett hållbart fredsavtal ska kunna komma till stånd anser vi även att de krav som måste ställas på Hamas, det vill säga rätt att existera, upphörande av våldsanvändning från Hamas sida och att Hamas på allvar upprätthåller ordningen i , verkligen måste vidhållas och följas upp. Först när ett fredsavtal förhandlats fram bör det bli aktuellt med erkännande av en palestinsk stat, vilket vi också har framfört i andra sammanhang. Vi menar även att ett erkännande av som stat inte är aktuellt med hänvisning till tidigare angivna missförhållanden. Innan rätt förutsättningar för ett erkännande från svensk sida föreligger anser vi inte heller att regeringen ska föregå ett erkännande genom att i praktiken upphöja den palestinska missionen i till ambassad på alla sätt förutom till namnet. Därför ställer vi oss inte bakom att någon ambassadliknande verksamhet med alla dess förmåner förekommer från palestinskt håll i . Att gå händelserna i förväg och ge den palestinska myndigheten olika förmåner om det så handlar om ökad status i FN eller ökad status i innan man uppfyllt nödvändiga krav och innan rätt förutsättningar föreligger anser vi inte vara rätt väg att gå för att gynna en långsiktigt hållbar fred i mellan och . Regeringen har tidigare vad gäller erkännandefrågan varit tydlig med att man först vill se ett fredsavtal innan ytterligare steg ska tas. Men vad gäller de diplomatiska förbindelserna och upprättandet av detta avtal har regeringen uppenbarligen släppt den linjen, vilket jag anser vara beklagligt. På vilket sätt menar regeringen att en palestinsk ambassad gynnar freden och förhandlingsviljan i denna konflikt? Man kan dessutom ställa sig frågan: Om vi nu ska upprätta de facto-ambassader i för icke erkända områden, vilka andra områden ska också ges sådana rättigheter? Ska vi ge det till , eller kanske till , som en majoritet i har erkänt? Var ska vi dra gränsen? Det blir svåra gränsdragningar. Någonstans tycker jag att regeringen får bestämma sig. Regeringen anser inte att är redo för ett erkännande men vill ge samma rättigheter som en stat har. Även om jag inte håller med de rödgröna i frågan är de i alla fall konsekventa, vilket regeringen inte är. Vi vill att tvåstatslösningen ska innebära fred och stabilitet för båda parter och inte en situation där det finns representanter från den ena sidan som vill utplåna den andra. Fred måste vara målet, men det målet verkar övriga partier ha släppt. Med detta yrkar jag åter bifall till reservation 1, som också innebär ett avslag på propositionen. 18 (S) replik: Jag håller med sverigedemokraten om att regeringen har en inkonsekvent politik. Vill man ge den palestinska beskickningen samma diplomatiska privilegier och immunitet som vilken annan ambassad som helst är det givetvis ett sätt att visa palestinierna att man vill behandla som vilken annan stat som helst. Då är det lustigt att regeringen inte vågar gå hela vägen och erkänna staten . Varför vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att erkänna staten har jag i ett tidigare inlägg redan sagt. Vad jag tycker är tråkigt är när jag hör säga att hon är emot att man ger ett värdlandsavtal till palestinierna och att det är palestinierna som försöker utplåna israelerna. Var medveten om att det är en konflikt som har mycket lång historisk bakgrund! Man har försökt göra enorma insatser för att få till en fred i . Vad hela det internationella samfundet säger nu är att den israeliska bosättningspolitiken är det största hindret för en fredlig lösning. Det är inte svårt att tänka sig, eftersom bosättningarna sker på ockuperat område, det vill säga på palestinsk mark. Det är det som utplånar möjligheterna för en fred i . Därför tycker jag att det är så förvånande att lägger hela skulden på palestinierna och säger: Oj oj, det är som är hotet mot en fred i . Det är inte vad kvartetten säger. Det är inte vad president säger. Det är inte vad FN:s generalsekreterare säger. Det är att den israeliska bosättningspolitiken måste få ett stopp. Om israelerna gör slag i saken, det vill säga genomför det hot som man har talat om, att man vill ha bosättningar i E1-området, då utplånar man möjligheterna för att det ska bli en palestinsk statsbildning . Det är därför viktigt att riksdag och är tydliga med att vi vill erkänna staten för att den vägen ge ett klart besked. Varför förstår inte detta? 19 (SD) replik: Vi ifrågasätter inte att bosättningspolitiken försvårar för att uppnå ett fredsavtal. anklagar mig för att lägga hela skulden på . Men då måste jag nog säga: , gång på gång i talarstolen, lägger hela skulden på och säger nästan aldrig något om våldshandlingarna från Hamas och från . Vi har inte hört kritisera antisemitiska budskap från palestinsk tv. Jag har inte hört kritisera att palestinska myndigheten betalar ut löner till terrorister i . Varför får vi aldrig höra även den sidan från Socialdemokraterna? Varför handlar det om att all skuld läggs på ? Vi båda bör se att det finns två parter i konflikten och att vi ska se ett fredsavtal. När en del av det palestinska territoriet i är kontrollerat av en terrororganisation anser jag inte att det är läge att erkänna . Vad är det då vi erkänner, enligt ? Ska vi erkänna även och Hamas när vi ska erkänna en palestinsk stat, eller hur gör vi med den delen? Kan svara på det? Ska vi erkänna antisemitiska budskap och den typen av aktiviteter? Vad är det vi erkänner? Jag menar att detta måste vara uppfyllt först innan vi erkänner. Även vi vill se en tvåstatslösning med fred. Vi vill inte se en tvåstatslösning där två stater är i konflikt med varandra. Vi vill att ett fredsavtal först ska förhandlas fram, så att vi kan se en fredlig lösning. Jag skulle gärna vilja att svarar på mina frågor om vad han anser om de missförhållanden som råder i , eftersom vi bara får höra om skuld mot . 20 (S) replik: Jag ska gärna svara på det. Vi socialdemokrater tar alltid avstånd från våld och extremism, terrorattacker mot civila och så vidare. Vi menar att den politiska kampen inte ska föras med sådana medel. Det gäller oavsett om det handlar om Hamas eller någon annan terrororganisation i världen. Jag har varit mycket tydlig med det. Vi tar också avstånd från alla antisemitiska yttringar, oavsett om de sker i eller i . Det är vår grundläggande politik. Problemet i den här frågeställningen är att vi som vill ha en tvåstatslösning måste inse att den ena parten just nu lägger under sig den andra parten. Genom att bosättningarna ökar och palestinskt område tas till israeliska bosättare omöjliggörs ett tvåstatsavtal, av den enkla anledningen att inte kan existera , eftersom ockupationsmakten tar all mark. Det är det som är det grundläggande problemet! Om man säger att man vill ha en tvåstatslösning och ett fredsavtal, då måste man se till att det finns två parter . Men det vi ser är att fakta på marken talar. Bosättning efter bosättning gör att en palestinsk statsbildning totalt omöjliggörs. Det är vad kvartetten säger. Det är vad president säger. Det är vad FN:s generalsekreterare säger. Det är problemet, . Under många decennier har vi sagt att vi ska ha ett tvåstatsavtal och försökt sätta press på både israeler och palestinier. Men den trista sanningen är att det inte har lyckats. Och just nu håller israelerna genom bosättningspolitiken på att omöjliggöra ett framtida fredsavtal, eftersom antagligen inte kan existera. Det är det vi menar är problemet, och därför borde erkänna staten , för att markera för ockupationsmakten: Stopp och belägg vi accepterar inte att ni fortsätter att ockupera områden och på det sättet omöjliggöra en framtida fredslösning! Så enkelt är det. 21 (SD) replik: Det hade varit en sak om rätt förutsättningar hade funnits för att erkänna , om de hade uppfyllt sina krav. Men jag anser inte att de har gjort det. Då kan vi inte heller lösa bosättningspolitiken genom ett erkännande, utan kraven måste vara uppfyllda även från palestinsk sida. Därför tycker jag inte att vi kan föregå en sådan utveckling. Jag tycker inte att det gynnar ett fredsavtal. Vi vill se ett fredsavtal först, att man går den andra vägen, medan ni vill ta vägen genom erkännande. I det här fallet anser jag inte att det är rätt väg att gå. Jag vill se press på båda parter och ett fredsavtal först. Där ska det ställas krav på både och . Jag anser det vara den enda vägen att gå för att uppnå en hållbar fred. Vi vill inte bara se att det blir en palestinsk stat där konflikt och hat fortfarande råder mellan parterna. Vi vill se en långsiktig, hållbar fred. Vi tycker inte att ett erkännande innan rätt förutsättningar föreligger är den rätta vägen att gå. 22 HANS (V): Jag vill börja med att säga att jag instämmer i mycket av det som både och har sagt tidigare i debatten. Det är kanske inte är så konstigt, när vi tre rödgröna partier har en gemensam reservation, som jag också inledningsvis vill yrka bifall till. Det är reservation 2. Vi kan också konstatera i debatten att den borgerliga regeringen i på flera olika sätt har uppgraderat representation i . betecknas representant i som ambassadör. uppgraderades den palestinska representationen här i från att vara en generaldelegation till att bli den palestinska myndighetens representation. Genom riksdagsbeslutet kommer att godkänna det avtal som regeringen har ingått med den palestinska representationen, som i stora delar ger de palestinska diplomater som finns här i samma immunitet och samma privilegier som diplomater från andra länder. I realiteten innebär det att representation här i jämställs med en ambassad. Detta kan tyckas som en lek med ord. Men jag tycker att det är en tydlig signal, och det är en viktig signal att skicka. Det är en signal om att vi stödjer den palestinska myndighetens försök att bygga en stat. Det är också en oerhört viktig signal i när alla former av fredsprocesser har avstannat. Därför välkomnar jag som vänsterpartist regeringens förslag till värdlandsavtal med , och står bakom regeringens proposition. Men, herr talman, i det akuta läge som råder i räcker inte ett värdlandsavtal. Därför har vi i tillsammans med Socialdemokraterna och också krävt att erkänner som stat. Vi ser , , hur förutsättningarna för en tvåstatslösning steg för steg slås sönder av , hur alla chanser att bygga fred i håller på att utplånas. Det sker genom blockaden mot , genom byggandet av bosättningar och genom byggandet av muren på de ockuperade områdena. Det sker genom det ökande antalet checkpoints på och i östra , och det sker genom rivningarna av palestinska hem. även , som vi står här i denna kammare pågår det en kamp om kvadratcentimetrar på och i östra , en kamp som palestinierna alltför ofta går förlorande ur. Successivt ser vi hur palestinier fördrivs från sina hem, från sina åkermarker, och ersätts med israeliska bosättningar. rev 568 palestinska hem och fördrev därigenom 1 014 palestinier från sina hem. Mellan och ökade antalet israeliska bosättare på de ockuperade områdena med 15 579 enligt de israeliska medierna. genomförde israeliska bosättare 247 attacker mot palestinier. Man attackerade deras hem, deras olivlundar och deras moskéer men naturligtvis också palestinierna som människor. ser vi hur blockad mot har gjort av de 1,6 miljoner palestinier som bor där helt beroende av humanitär hjälp för sin överlevnad. Under beskjutningen från mot dödades 103 civila palestinier. dödade raketbeskjutningen mot fyra civila israeler. Den israeliska ockupationen kan inte bara beskrivas i militära termer och bara i termer av skadade, attacker och dödade. Genom mer än fyra decennier av ockupation har byggt upp en hel samhällsordning på de palestinska områdena baserad på sin ockupation. Det samhällssystem som vi ser på de ockuperade områdena påverkar varje del i palestiniernas liv, från morgon till kväll, från den dag du föds till den dag du dör. har byggt upp ett samhällssystem på de ockuperade områdena där dina rättigheter, dina skyldigheter och dina möjligheter avgörs av din etnicitet. Om du kan få ett bygglov, vilka vägar du får åka på, om du har tillgång till grundvatten, om du kan odla din avgörs av om du är palestinier eller . kunde vi i den israeliska tidningen läsa om ett sådant exempel. har skapat skilda busslinjer för israeler och palestinier. Palestinier ska inte längre få åka med samma bussar som israeler mellan de ockuperade områdena och . Att man gör denna åtskillnad av människor på grund av deras etnicitet är tyvärr ingenting nytt. Det har vi sett förut. Vi såg det i apartheidregimens , och vi såg det under segregeringen i den . Det är en rasistisk politik, och den ska kallas vid sitt rätta namn. Den var förkastlig då, och den är förkastlig . I går fick jag ett brev från som är ekumenisk följeslagare på . I sitt brev till mig beskrev han mycket väl vardagen för palestinierna under israelisk ockupation. Han beskrev hur särskiljer människor utifrån deras etnicitet och hur det påverkar palestinier, även barnen, i deras vardag och i deras liv. Jag skulle vilja använda av min talartid till att läsa upp det som skrev till mig där han beskrev det som han själv mött på . skrev följande: Två pojkar bor på samma gata. De kanske till och med bor i samma hus. De är lika gamla, håller kanske på samma fotbollslag, och båda tycker om samma dataspel. En är israelisk bosättare. Den andra är palestinier. Om de begår exakt samma brott på exakt samma plats kommer de att dömas av olika rättssystem, efter olika lagar, och till olika straff. Den israeliska pojken kommer att prövas i en israelisk civil ungdomsdomstol, medan den palestinska pojken kommer att få möta en israelisk militärdomstol. Med sig under förhöret har det israeliska barnet oftast en förälder, eller i alla fall en advokat. Palestinska barn förhörs oftast ensamma, utan föräldrar eller advokat. möter de sin advokat först i domstolen. Då har de kunnat förhöras av erfarna förhörsledare utan stöd från en vuxen person. Palestinska barn som ställs inför domstol nekas att släppas fria mot borgen i av fallen. För ett israeliskt bosättarbarn som begår ett liknande brott är siffran . Det handlar om samma brott, på samma plats, utförda av barn i samma ålder men med olika utfall. För lite mer än sedan fördes bort från sitt hem i flyktinglägret al-Arubb utanför . är , han är ett barn. Kl. 2 stormade soldater in i hemmet. Soldaterna satte handfängsel och ögonbindel på innan han fördes ut. Utanför huset började soldaterna slå . Vi kunde höra hans gråt, berättar mamma. Grannarna såg från fönstret hur de började slå honom. har sex bröder. Alla hans bröder utom en har blivit bortförda och arresterade av soldater. Ahmeds yngsta bror är . Ännu har hans tid inte kommit. Det är inget som tröstar hans mor. Han kan också bli bortförd vilken dag som helst. Vi bor i ett flyktingläger, och här kan vem som helst bli arresterad när som helst, säger hon. arresteras, förhörs och fängslas barn av på . har omkring 7 500 barn fängslats. Det innebär mer än 500 barn två barn , , år . är bara ett av alla dessa barn. Så beskrivs vardagen för palestinier under ockupation. Det är därför som det är så alarmerande. Det är därför som det är så viktigt och så bråttom att vi får till ett svenskt erkännande av . Alla partier i denna kammare säger att de vill se en tvåstatslösning. Men man kan inte i retoriken tala om en tvåstatslösning och passivt bevittna att på de sätt som jag har beskrivit slår sönder förutsättningarna för en tvåstatslösning. Menar man allvar med retoriken med en tvåstatslösning då finns det bara ett alternativ, nämligen att ge sitt stöd till en tvåstatslösning och ett svenskt erkännande. Därför yrkar jag avslutningsvis bifall till reservation 2. 23 (M): Det känns skönt att kunna konstatera att det finns en stor enighet här i kammaren om att den palestinska myndigheten förtjänar och har nytta av det värdlandsavtal som ligger på bordet. Samtliga partier utom har också här mycket tydligt uttryckt att det är ett nödvändigt och bra steg att ta detta beslut . Jag vill därför inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Men jag vill också välkomna det faktum att vi tillsammans kan tala om att detta är ett riktigt steg att ta, alltså att teckna värdlandsavtalet. Den debatt som vi har här handlar möjligen av naturliga skäl, möjligen av andra skäl om lite annat än enbart värdlandsavtalet. Låt mig därför också kommentera en del av de andra sakerna. Detta är naturligtvis en fullständigt omöjlig konflikt. Flera har varit inne på att den har löpt med många insatser för att man ska försöka lösa konflikten. Men egentligen har det inte blivit någon riktigt bra lösning på denna gordiska knut. Konflikten har en historia åtskilliga i tiden, eller åtminstone , beroende på vilka utgångspunkter man har. Naturligtvis måste det göras klart från början att båda staterna, både palestinier och israeler, har en ovillkorlig rätt att existera och att existera inom säkra gränser. Det är klart att man inte kan peka finger bara åt den ena sidan, även om mycket av det som vi har sett när det gäller bosättarpolitiken och de övergrepp som har skett både i och på förtjänar en mycket tydlig kritik. Jag ska gärna sälla mig till denna grupp, trots att jag betonar rätt att existera, och ändå mycket tydligt uttrycka att mycket av det som har skett förtjänar att mycket starkt kritiseras när det gäller hantering av konflikten. Vi ska också se på den andra parten. Vi måste också ställa krav på . uppgraderar vi representationen och säger: Vi tycker att ni ska ha en god möjlighet att vara företrädda. Men vi bör då också ställa krav på att på ett säkerställt sätt erkänner rätt att existera. Det får inte bara bli så att det är en läpparnas bekännelse och att man inte har med sig befolkningen i detta ställningstagande. Detta handlar nämligen om säkerhet. Det handlar om den israeliska befolkningens möjlighet att utvecklas och komma vidare. Därför är det viktigt att vi, som vi kritiserar för övergrepp, också ställer tydliga krav på den palestinska parten. En tvåstatslösning eller en fredsförhandling en fred mellan två parter kräver nämligen att båda parter kan närma sig varandra med respekt och utlova en situation där man gemensamt löser frågan. Det är klart att det för oss moderater är väldigt tydligt att vi helst av allt skulle vilja ha en förhandlad fred en fred som i varje fall initialt utgår års gränser och en tvåstatslösning. Jag tror att det är där man måste komma fram. Hur det ska gå till är dock naturligtvis lättare att säga när man står utanför än när man är i konflikten. Vi måste förstå att det är människor och människors känslor som är påverkade här och ligger bakom många av de problem som finns. Detta ärende handlar om en uppgradering av representationskontoret. Där är vi alltså överens. Sedan har vi av bland andra beskyllts för inkonsekvens. tycker jag att debatten väldigt tydligt visar på hur det är just en stegvis ansats man måste ha. Å ena sidan säger några att vi inte bör uppgradera eftersom de grundläggande förutsättningarna inte har uppfyllts, och å andra sidan säger några att vi bör gå ännu längre till ett erkännande av en palestinsk stat.