prot · H009126 · 2013-06-19 00:00:00 — Det är inte alltid, ska jag erkänna, som jag sätter mig och läser protokollen från debatterna i kammaren. Men jag tror faktiskt att jag ska göra det den här gången, för det har varit mycket intressanta saker. Vi i Alliansen är inte tillräckligt självkritiska när vi ger besked om vad vi vill utveckla framåt. Det är inte bra. Det finns mycket som det behöver tas tag i. Lägger vi för mycket förslag eller för lite förslag? Vi är för lyssnande. Vi lyssnar för mycket. Vi är beredda att justera förslag. Det är inte heller bra. Gör vi det brett tillsammans med skolaktörerna blir man riktigt sur. Kritiken kommer från många håll . Det kanske blir lite så när man inte har koll på vad man själv vill och framför allt när man inte har koll på vilka kompisar det är som gäller. Jag har i mina två tidigare inlägg bett de rödgröna partierna att ge besked. Jag sade faktiskt att det räckte med ett besked. Det har jag inte fått . Det finns fortfarande en möjlighet. Men jag kan förstå att det är lite jobbigt. Det kanske till och med känns lite tråkigt, lite grann som att man måste plugga i skolan innan det är dags för skolavslutningen. Men det är faktiskt dags att ge ett besked. Ni kan ge ett besked som är framåtsyftande, ett förslag som ni är överens om. Eller ge åtminstone ett besked om att den här reformen kommer att ligga fast, att ni inte vill riva bort den här satsningen. Det skulle vara välkommet. Vi kommer att fortsätta att ställa den frågan. Väljarna och framför allt svensk skola förtjänar besked. Vi i Alliansen kommer att vara tydliga. Vi kommer att fortsätta att satsa på lärarna, och vi kommer att säkerställa att vi följer upp hur det går för varenda elev. Vi tänker inte acceptera den utveckling som svensk skola haft med fallande kunskapsresultat och bristande likvärdighet. Svensk skola är alldeles för viktig. Den ska man inte slarva med. 105 (MP): Jag kom hit med tre frågor som jag ville lyfta. Det handlar om tid. Vi vill minska den administrativa arbetsbördan och återanställa alla dem som är viktiga för att läraren ska få vara lärare. Det handlar om bredden av pedagoger, specialpedagoger, speciallärare och fritidspedagoger, och om annan personal i skolan, lokalvårdare, vaktmästare, skolvärdar och skolvärdinnor, som låter läraren vara lärare. På så sätt vill vi se till att man fördubblar lärarens möjligheter att ha tid för för- och efterarbete och spontana samtal med elever. Ingen ska gå hem från svensk skola och känna: Jag hanns inte med . Det handlar om tillit. Vi ger lärare rätt att ordinera extra stöd till den elev som behöver det. På samma sätt som en läkare har rätt att ordinera medicinska åtgärder till en patient som behöver det ska en lärare ha rätt att ordinera pedagogiska åtgärder till en elev som behöver det. Vi vill värdera lärargärningen, inte bara i ord utan också i lön. efterfrågar ett besked. Han kan få ett tydligt besked. avsätter i sin budget 5 miljarder det är mer än dubbelt så mycket som ni lägger för att höja lärarlöner. Det är en satsning som är tydlig, enkel och rak. Vi ska värdera lärargärningen som ett av våra viktigaste framtidsyrken. Den som funderar på vad den ska studera till ska ha det beskedet tydligt och klart från oss. Det handlar om tid och tillit. Och så handlar det om bildning. Det är en satsning på en läsa-skriva-räkna-garanti i de lägsta årskurserna. Det är en satsning på estetiska ämnen. Satsningen på skolan är jämte klimat- och jobbsatsningarna den största i den gröna budgeten. Det finns en anledning till det. Vår uppgift är att fundera på hur ett land kan bli starkt också när våra barn blir stora och när deras barn blir stora. Då ligger miljö- och klimatfrågorna i fokus. Då ligger lika naturligt skolfrågorna i fokus. Vi funderar ständigt på: Hur mycket mer resurser behöver skolan? Alliansen funderar i stället på: Hur mycket kan vi skära ned? Jag kom också hit med en fråga. Ni hade aviserat en nedskärning på över 1 miljard i skolan. Ni har sagt att det nog var lite mycket. Hur stor blir nedskärningen? 106 i (C): Jag och vet att svaren finns i skolan. Det gäller hur man ska göra, hur lärare arbetar och hur rektorer ska leda. Vi har från alliansregeringen också gett verktygen för att man ska kunna genomföra det på ett bra sätt. Det handlar om att utforma en kunskapsskola, som har framförts tidigare i debatten, där också de kreativa inslagen är oerhört viktiga. Det handlar om att ta hjälp av den nya tekniken. Därför är jag glad att som it-minister, tillsammans med Kommuner och Landsting, har lanserat en satsning på att skapa en plattform för den nya tekniken. Det ska på ett bra sätt främja digitaliseringen i den svenska skolan och främja den kunskap och kreativitet som vi vill se. Men det handlar också om att ta del av den forskning och det utvecklingsarbete som finns på olika sätt. Då handlar det om att ta del av den forskning som gäller lärande men också hjärnans funktioner för att man ska kunna ge alla elever förutsättningar att nå så långt som det bara går. Skolan är en oerhört viktig fråga, och det är oerhört viktigt att vi på olika sätt satsar. Sedan kan vi, på marginalen ibland, tala om att vi satsar mer på det eller att vi satsar mer på någonting annat eller att man faktiskt får dra ned på någonting för att kunna satsa på någonting annat. Det handlar om vad vi gör med alla de resurser som faktiskt finns i den svenska skolan , för vi har mycket resurser i den svenska skolan som vi skulle kunna använda på ett bättre sätt. En sådan viktig del när det gäller att använda resurser på bättre sätt handlar om att ta bort en del av administrationen. Då använder man lärarresursen på ett betydligt bättre sätt än vad vi gör . Jag vill använda mina sista till att önska alla elever och lärare som har gått på sommarlov ett riktigt skönt sommarlov. Det vill jag också önska mina kolleger i utskottet och alla som arbetar med skolfrågor. Jag hoppas på en fortsatt och förnyad bra debatt . 107 (SD): nämnde i sitt andra anförande att den svenska skolan en gång låg i topp på en rad områden. Det är helt rätt; det gjorde den. Men när Baylan försöker lägga hela skulden på regeringen menar jag att han är ute och reser, minst sagt. Jag vill påminna om att det var Socialdemokraterna tillsammans med kommunisterna, som de hette då, som kommunaliserade skolan. Det var en reform som genomfördes trots protester, trots att man avråddes från att göra detta och trots att det var mot bättre vetande. Där har vi ett av huvudproblemen när det gäller den alltmer splittrade och segregerade skolan. Detta är er förtjänst. Socialdemokraterna har också ett tungt ansvar för den havererade invandrings- och integrationspolitiken. Den har skapat ett splittrat samhälle, men den syns också i den svenska skolan. Det kan inte ens förneka. Sedan kan man diskutera hur man ska komma fram till lösningar och så vidare. Där tror jag inte att vi är överens. Men detta är ett ansvar som Baylan inte kan smita ifrån, hur mycket han än vill. Avslutningsvis, herr talman, tänkte jag ägna mig åt en aktuell fråga. Den berör egentligen mitt arbete i justitieutskottet, men jag vill ändå ta upp den, för den rör trots allt vilka lärare som jobbar i skolan. , för inte så länge sedan, kunde vi i läsa att minst 97 lärare som är dömda för sexövergrepp och/eller barnpornografibrott arbetar på svenska kommunala förskolor och skolor. Dagen efter kunde vi läsa hur lite förvånat sade att det här inte var bra. Till saken hör att vi har lyft fram frågan i den här församlingen. Vi har föreslagit att det ska vara obligatoriskt att registerkolla personer som söker anställning till samtliga yrken som rör arbete med barn men också att det ska göras förbjudet att anställa personer som har dömts för sexualbrottslighet. Det ska alltså vara förbjudet. Också personer som är dömda för allvarlig sexualbrottslighet mot vuxna ska förbjudas att arbeta med våra barn. Jag tycker att det är en självklarhet. Detta har vi föreslagit, men vi fick nej från övriga partier. Jag beklagar det, inte så mycket för mitt partis skull utan kanske mer för de barn och ungdomar som tvingas gå till skolan och ibland faktiskt möta lärare som är dömda för den här sortens brott. Jag tycker att det är skrämmande. 108 (V): Jag måste säga att jag tycker att det är lite anmärkningsvärt att det har begärts en debatt med anledning av , men ingen, knappt de som har begärt debatten, pratar om huvudproblemet som faktiskt pekar ut, nämligen det fria skolvalet. Det nämns, men man säger: finns det, men vi gör ingenting åt det. Det visar den politiska feghet som råder. Vad sitter vi här för? Vad har vi till? Varför ska de sitta och skriva en massa rapporter om de som styr över skolan inte bryr sig? I stället har det här blivit något slags allmän skoldebatt där vi pratar om lite allt möjligt. Det tjafsas om vem som bjöd till överläggningar först. Seriöst är det så vi ska behandla svensk skolpolitik? Är det så vi ska behandla de elever som har blivit drabbade av skolnedläggningar på grund av det fria skolvalet? De elever som valde att gå till , och varför är deras val mindre värt? Varför ska inte dessa elever också ha rätt till en bra skola? Det är det som är huvudpoängen i : Det fria skolvalet har ökat segregationen, och det har också lett till försämrade kunskapsresultat. Om den här och den här skolministern inte inser det spelar det nog ingen roll om vi har betyg från när barnen föds. Vi kommer fortfarande att ha samma problem. 109 (KD): till något helt annat, som det brukar heta. Lika säkert som amen i kyrkan är att debatten om skolavslutningarnas vara eller inte vara i kyrkan sätter fart inför varje avslutning, och varje jul. Debatten har kommit att handla om vad som får sägas av prästen och vilka psalmer som får sjungas, detta medan våra barn sitter i kyrkbänkarna förväntansfulla till tonerna av Den blomstertid nu kommer. Vi är många som minns känslan. Kyrkan har smyckats och finkläderna är på inför en tradition som uppskattas av många, oavsett hur ofta kyrkan besöks annars. Men en högljudd minoritet återkommer varje halvår med kritik mot den här traditionen. Man försöker utmåla stunden i kyrkan med ett par psalmer som ett stort problem. I takt med att lagstiftningen ändrats har gjort snävare bedömningar om var gränsen för religiös påverkan ska dras, vilket har inneburit en nervös osäkerhet inför hur en skolavslutning i kyrkan ska få gå till. Präster blir osäkra på om de får önska välsignelse som de önskar ett trevligt sommarlov till barnen. Under debattens förra runda i adventstid föreslog vi kristdemokrater två enkla lagändringar i skollagen. I korthet efterlyste en fortsatt icke-konfessionell skola men med ett undantag för firande av traditionella högtider, där medverkan också ska vara frivillig. Elever har bytt aulan eller gymnastikgolvet mot en kyrkobyggnad utan att de tagit någon större skada. När lärare och rektorer tvingas värdera varje enskild psalm och sång för att avgöra om den är tillräckligt traditionsenlig har det gått för långt. En lagändring enligt förslag är någonting som både skolledare och andra inom skolan skulle välkomna. I denna ljuva , herr talman, har jag fått sista ordet som riksdagsledamot. Då är det kutym att man ger magistern en blomma, så det tänker jag göra. Jag vill önska herr talmannen en glad sommar! 110 Utbildningsminister (FP): Jag har lyssnat noga på de rödgröna partierna och de förslag de har fört fram. Några har förts fram men totalt disparata och olika från de här partierna. Det som ni är överens om är kritiken av regeringens politik. Det är det enda som förenar er. Men ni är inte överens om vad ni är kritiska emot. I sak är ni kritiska mot helt olika saker. Jag har identifierat fyra frågor som ändå förenar er kritik. Ni tycker alla att reformerna just nu är för många. Men ni tycker också alla att det borde genomföras fler reformer. Ni tycker alla att reformerna går för fort. Men ni tycker alla att resultaten kommer för långsamt. Det här går inte ihop. Själva har ni gemensamt eller var för sig röstat nej till i princip samtliga de skolreformer som genomförs. Med er vid rodret hade inga förändringar skett, och det är precis det valet när det gäller skolpolitik som människorna står när man ska gå till valurnorna: att fullfölja en utbildningspolitik som steg för steg och med stor kraft nu löser de problem som svenskt skolväsen har stått inför eller att gå tillbaka till den politik som skapade problemen. På det sättet har den här debatten varit väldigt klargörande. Jag vill tacka alla ledamöter och andra som har deltagit i eller lyssnat på debatten. Jag tackar för att han begärde debatten i en mycket angelägen och viktig samhällsfråga. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2012/13:459 om ordning och reda i it-politiken 111 Statsrådet (C): har frågat mig vad jag avser att göra för att den statliga infrastrukturen ska vara delaktig i de mål som regeringen uttalat om en it-nation i världsklass. har även frågat mig vad jag avser att göra för att den statliga digitala infrastrukturen ska bli en kärnverksamhet. ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och alla företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster via bredband. Det är de mål som gäller för bredbandsområdet och mål som riksdag har fattat beslut om. Till det kommer målen i regeringens bredbandsstrategi som säger att av alla hushåll och företag bör ha tillgång till bredband om minst . Dessa mål arbetar vi nu hårt med att förverkliga. För att nå dem behöver många dra sitt strå till stacken. Och många olika parter har ett ansvar för att bidra till att den nödvändiga infrastrukturen kommer på plats: byalag, kommuner, bredbandsoperatörer. Dessutom har regeringen ett ansvar i detta genom att se till att det finns goda förutsättningar för marknaden att investera och bygga ut, genom att formulera tydliga politiska mål och genom att undanröja eventuella hinder för utbyggnaden. Staten är en av flera aktörer på bredbandsmarknaden, vilket också slås fast i regeringens bredbandsstrategi. För att öka tillgången till snabbt bredband i hela landet och bidra till ökad konkurrens är det viktigt att vi ser till att den infrastruktur som staten själv äger används effektivt. Det lyfts också fram i de utredningar och rapporter som hänvisar till. För att säkerställa det har regeringen vidtagit olika åtgärder som syftar till att vi ska kunna nå bredbandsmålen och se till att statens infrastruktur används på ett effektivt sätt. Till det hör bland annat att vi har givit i uppdrag att verka för att vi kan nå målen i regeringens bredbandsstrategi och att de dessutom ska verka för att göra sitt nät tillgängligt för marknaden. Även har fått regeringens uppdrag att på grossistnivå erbjuda tjänster till aktörer på telekommarknaden. Regeringen följer löpande upp hur dessa och andra uppdrag som syftar till att underlätta bredbandsutbyggnaden genomförs. Som skriver i sin interpellation presenterade sin rapport roll på telekommarknaden. Regeringen har tagit del av rapporten och kommer att svara på den i en skrivelse till senast . I den kommer vi att återkomma till vilka eventuella åtgärder som kan komma att bli nödvändiga med anledning av . Som framgår av mitt svar följer jag och regeringen utvecklingen väldigt noga och har givit flera uppdrag för att säkerställa att samhällsviktiga resurser används på ett optimalt sätt. 112 (S): Jag har ställt interpellationen Ordning och reda i it-politiken bland annat på grund av svidande kritik mot den oordning som faktiskt finns. Jag har hänvisat bland annat till den it-politiska strategigrupp som tillsattes 2003. Jag har hänvisat till Bredbandsnät i hela landet, som krävde att infrastruktur som statliga verk och bolag förfogar över ska kunna användas för att bygga ut elektronisk kommunikation för hög överföringskapacitet. Jag har hänvisat till . Jag har hänvisat till utredning, där fokus låg på en möjlig avskiljning av ICT från eller att slå samman den statliga infrastrukturen till ett affärsverk. Jag har också hänvisat till Bredbandsforum, som har radat upp ett antal hinder för bredbandsutbyggnaden och för målen i regeringens bredbandsstrategi. Jag har dessutom gett många andra exempel på att det måste bli mer ordning och reda, och jag tar naturligtvis fasta på den svidande kritik som kom med i sin rapport roll på telekommarknaden. har ministern försökt att svara. Jag upplever ju inte att jag får svar på mina frågor. Jag frågade: Vad avser statsrådet att göra för att den statliga infrastrukturen ska vara delaktig i de mål som regeringen har uttalat om en it-nation i världsklass? Vad avser statsrådet att göra för att den statliga digitala infrastrukturen ska bli en kärnverksamhet? De frågorna har inte jag fått svar på, tycker jag i alla fall. I försöket till svar säger ministern bland annat: För att öka tillgången till snabbt bredband i hela landet och bidra till ökad konkurrens är det viktigt att vi ser till att den infrastruktur som staten själv äger används effektivt. För att säkerställa det har regeringen vidtagit olika åtgärder som syftar till att vi ska kunna nå bredbandsmålen och se till att statens infrastruktur används på ett effektivt sätt. Hur kan man tolka det? Hur tolkar ministern det? I bolagsordningen för finns det inga direktiv för telekomverksamheten, och i AB:s bolagsordning står det lite diffust att föremål för bolagens verksamhet är att generera en marknadsmässig avkastning genom att genom dotter- och intressebolag tillhandahålla och bedriva handel med produkter och tjänster inom bolagen som främjar, stöder eller kompletterar energiverksamheten, företrädesvis inom data- och telekomområdena samt abonnemangsrelaterade produkter och tjänster. Med andra ord finns det inte ens några tydliga krav på hur de ska hantera den digitala infrastrukturen. Ministern säger att har fått regeringens uppdrag att på grossistnivå erbjuda tjänster till aktörer på telekommarknaden. Det är ju så att det har gjorts ett tillägg för innebörden när det gäller och dess fibernät. Men det finns inga tydliga krav på hur man ska hantera den digitala infrastrukturen mer än att om de har något över ska de erbjuda det, alltså inga krav på eller någon press på att man ska få fram en sådan kapacitet. När ska vi få se en tydlig instruktion, och när ska regeringen inse att det behövs en tydligare strategi? När ser regeringen den digitala infrastrukturen som en kärnverksamhet? Blir det en särskild myndighet eller ett bolag som får ta hand om det här? 113 Statsrådet (C): Staten är en stor ägare av fiberoptiska nät och är en viktig aktör på marknaden. Det är också någonting som vi tydligt har lyft fram i regeringens bredbandsstrategi. I synnerhet och är väldigt viktiga leverantörer av bredbandskapacitet på den svenska marknaden genom att just göra det som regeringen har bett dem om. Genom att leverera bredbandskapacitet på grossistnivå på villkor som är neutrala och icke-diskriminerande bidrar de till att öka konkurrensen och se till att fler i kan få tillgång till snabbt och bra bredband till bra priser. Väl utbyggda stamnät skapar förutsättningar för att öka bredbandstillgången, och det här ökar möjligheten för oss att nå de mål som vi har satt upp. Dessutom är det så att statens tillgång till fiberoptiska nät bidrar till att minska sårbarheten och att skapa en säkrare nationell digital informations- och kommunikationsinfrastruktur. Det är ju precis därför, för att vi har sett den potentialen, som regeringen har beslutat sig för att genomföra, och också har genomfört, en förstärkning av styrningen över verksamheterna för att se till att de mer effektivt ska vara aktiva och bidra till bredbandsmålen. Det innebär att i sitt fibernät ska erbjuda tjänster på just grossistnivå på konkurrensneutrala villkor till aktörer som efterfrågar elektronisk kommunikation i den mån som kapaciteten inte behövs för egna behov. Dessutom har fått i uppdrag att underlätta också anläggandet av det som man kallar för kanalisation för bredband och att tillgängliggöra den kanalisation som redan finns utmed våra vägar. Så sent som fick i uppdrag av regeringen att verka för att målen i regeringens bredbandsstrategi ska nås och att göra sitt fibernät tillgängligt för andra aktörer på bredbandsmarknaden. Självklart kommer vi att följa upp hur de här uppdragen hanteras och vid behov vidta ytterligare åtgärder. Jag kan konstatera att , som väldigt tydligt lyfte fram, tillhandahåller överkapacitet till de aktörer som efterfrågar det. Dessutom har , kan jag konstatera, fattat beslut om att öka kapaciteten i sina fibernät vid uppgradering i syfte att öka tillgängligheten och också bättre kunna bidra till regeringens bredbandsstrategi. Till det kommer att både och aktivt deltar i vårt arbete i Bredbandsforum, som jag själv leder. Där samverkar man också med andra aktörer på bredbandsmarknaden och arbetar med att skapa bättre förutsättningar för bredbandsutbyggnad. Sedan hänvisar till den utredning som genomförde då han föreslog en ökad samordning av de statliga fibernäten. Även pekar i sin rapport på att det kan finnas en samordningspotential i det innehav som vi har. I grunden ser regeringen, precis som framgår av de beslut som vi har tagit, positivt på en ökad samordning mellan verksamheterna. Jag vill betona att det inte finns något hinder för en ökad samverkan mellan dessa verksamheter. Tvärtom uppmuntrar regeringen aktörerna att själva initiera samarbete för att skapa bättre förutsättningar för respektive verksamhet och för bredbandsmarknaden i stort. Den statliga infrastrukturen används i stor utsträckning för att bidra till de mål som och regeringen har satt upp. Vi kommer att ge vårt svar på . 114 (S): Ministern talar om ökad samordning, det vill säga inget krav på en sammanslagning, en särskild myndighet eller ett särskilt bolag. Är det så jag ska tolka svaret? Jag undrar fortfarande om ministern tar kritik på allvar. Det var svidande kritik. hävdar i punkt efter punkt att regeringen måste precisera sina mål, att regeringen måste göra en samlad bedömning, att regeringen måste redovisa en analys av bedömningen av PTS, att regeringen måste överväga att förordning 2007:603 om intern styrning och kontroll ska gälla också för PTS, att regeringen måste initiera en översyn om innehav av digital infrastruktur, att regeringen måste ge Kammarkollegiet i uppdrag att ta fram innovationsinriktad upphandling och att PTS måste fortsätta att utveckla rutiner och så vidare. Trots den svidande kritiken talar ministerns medarbetare om triviala problem, att det handlar om några kommatecken. Det verkar som att ministern inte alls tar kritiken på allvar och att hon inte vill ta sig an problemen. Så har åtminstone jag upplevt hanteringen , och många med mig undrar om ministern verkligen tar kritiken på allvar. Dessutom har jag ett exempel på hur tokigt det kan bli om man inte har en strategi för de statliga myndigheternas it-infrastruktur. IT har åkt på en smäll på grund av att redan dragna nät ska flyttas mellan och . Det framgår inte tydligt hur frågan ska hanteras. IT och dess kunder får betala en gång till eftersom det inte finns någon tydlig strategi för hanteringen. Det finns många exempel på att det inte fungerar. Om utredaren återkommande använder orden vårdslöshet och bristande ordning borde ministern ta på största allvar. Gör ministern det? 115 Statsrådet (C): Jag konstaterar inledningsvis att påstår att jag har sagt saker som inte har något med sanningen att göra. Låt oss återgå till sakfrågan. är en viktig aktör på den svenska bredbandsmarknaden tack vare sitt väl utbyggda stamnät. Deras nät är ett av allra största bidrag till hög tillgänglighet och robusthet och levererar enligt deras senaste årsrapport uppkoppling till hela 125 stadsnät. är också en aktör som erbjuder ett fiberoptiskt nät på orter som annars tydligt hade saknat den infrastrukturen. är helt enkelt en viktig aktör för att vi ska nå målen i regeringens bredbandsstrategi.