prot · H10944 · 2013-12-11 00:00:00 — Medan läsförmågan är god i befolkningen i övrigt och läsandet till och med verkar öka bland vuxna, åtminstone enligt , måste vi bryta trenden av försämrad läsförmåga bland de unga. För mig är detta den mest prioriterade frågan. Regeringen har genomfört flera läsfrämjande insatser inom kulturområdet. Några har nämnts här, jag ska nämna några andra. fördubblades Statens kulturråds bidrag till läsfrämjande insatser, utanför skolan. uppgår stödet till ca 10 miljoner. Och i nästa års budget föreslår vi en förstärkning till detta anslag med ytterligare 15 miljoner, totalt . fick extra medel, som nämndes här, för att genomföra ett projekt där idrottsföreningar ska samverka med bibliotek. I den nya bibliotekslagen, som börjar gälla , stärks folkbibliotekens uppgift att ägna särskild uppmärksamhet åt barn och unga för att främja deras språkutveckling och stimulera till läsande. I propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst höjs Utbildningsradions anslag med . Det sker bland annat för att UR ska kunna fortsätta att göra viktiga insatser för att öka läsförmågan och intresset för läsning hos svenska barn och ungdomar. är det obligatoriskt enligt lag, som flera har påpekat, att erbjuda elever tillgång till ett skolbibliotek. Men det är tydligt att vi måste göra mer, som att höja medvetenheten på alla nivåer – på barnavårdscentralerna och hos föräldrarna, i förskolorna, i skolorna och hos det civila samhället. Det behövs ett brett engagemang för att böcker och läsande och glädjen i ord och berättande ska bli en naturlig del i barns och ungas vardag. Skolan har givetvis en viktig roll här, men det har även kulturpolitiken, herr talman. Genom flera nya förslag i Läsa för livet vill regeringen stödja ökat läsande och stärka litteraturens och de litterära upphovsmännens ställning, framför allt när det gäller läsfrämjande arbete utanför skolan. Förmågan och lusten till läsning är en förutsättning för att vi ska kunna ta del av vår kultur och vara aktiva medborgare. Vi vet att det är bland unga som läsförmågan sjunker, och framför allt är det unga pojkar som läser mindre. Orsakerna till och teorierna om detta är flera, men jag tror personligen att det betyder mycket med vuxna förebilder och att inte skambelägga viss läsning. Fackböcker och till och med serier kan vara väl så goda ingångar i läsrymden som etablerade klassiker. För att samla hela politiken och alla delar av samhället bakom tydliga målsättningar att öka läsförmågan föreslår regeringen nya nationella mål. Alla i ska, oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. För att nå det övergripande målet ska statens samlade insatser syfta till att läsförmågan förbättras jämfört med att fler än regelbundet tar del av både fack- och skönlitteratur att kunskapen om läsningens betydelse för utbildning, bildning och delaktighet i samhällslivet ökar jämfört med . Därtill ska de insatser som genomförs utanför skolans område följas upp för att sedan kunna utvärderas. Nästan allt läsfrämjande arbete bedrivs lokalt, herr talman, vilket innebär att erfarenhetsutbytet inte är så omfattande som det borde vara, att större nationella eller flerregionala satsningar uteblir liksom att läsfrämjande projekt sällan utvärderas, trots att de finns. Därför ger regeringen det till i uppdrag. ska också ta fram ett handlingsprogram för det läsfrämjande arbetet utanför skolan. Kultursamverkansmodellen, som vi talat om här, har haft stor betydelse för att utveckla kulturpolitiken och de kulturella verksamheterna. Regeringen anser därför att litteratur- och läsfrämjande bör ingå bland de verksamheter som kan få statligt stöd inom ramen för kultursamverkansmodellen. Jag talade förut om att ingen kommer undan och att ökat läsande och läsförståelse är en angelägenhet för hela samhället. Folkbildningen till exempel engagerar många och har en lång tradition av att arbeta med läsande och självbildning, inte minst när det gäller vuxna som inte läser. Men det finns verksamheter, och detta lyftes förtjänstfullt fram av just , som inte får statligt stöd. Arbetsplatsbibliotek och vägkrogsbibliotek är några av de exempel som utredningen tog fram. De faller utanför ramarna för bidragen till studieförbund som ofta bygger på att verksamheterna anordnas i form av studiecirklar. Av det statliga stödet till folkbildningen bör därför destineras till planerad läsfrämjande verksamhet inom folkbildningen. På så vis blir det möjligt för folkbildningen att stödja fler former av läsfrämjande verksamhet. En annan framtidsfråga, herr talman, för hela det litterära fältet är den digitala utvecklingen. För bibliotekens del är det avgörande att i ökad utsträckning kunna tillhandahålla e-böcker och kunna hantera kostnaderna för detta. Regeringen har därför givit i uppdrag att inleda en verksamhet för att förmedla och göra e-böcker tillgängliga. I uppdraget ingår att se till att upphovsrättslig fri e-litteratur via Libris ska finnas tillgänglig för förmedling via det allmänna . För detta har KB fått . Regeringen ser positivt på möjligheten att huvudmännens samarbetsorganisation, Kommuner och Landsting, går in som avtalspart gentemot rättighetshavarna i förhandlingarna om avtalsvillkor för e-böckerna. Regeringen anser att biblioteksersättningen fortsatt ska medverka till att förbättra författarnas ekonomiska villkor och att de litterära upphovsmännen ska ersättas för att deras verk lånas ut vid folk- och skolbibliotek. Grundbeloppet ska fortsatt vara utgångspunkt för ersättningen. Några förändringar föreslås emellertid i propositionen när det gäller biblioteksersättningen. Den förordning som styr biblioteksersättningen bör ses över. Bland annat bör det framgå att användandet av fysiska exemplar av verk ska ligga till grund för biblioteksersättning. Regeringen och de litterära upphovsmannaorganisationerna bör sluta en ny överenskommelse om hur man ska fastställa grundbeloppets storlek. Överläggningarna bör också ske med längre tidsintervall än vad som gäller . Regeringen bedömer att är ett lämpligt intervall. Det skulle ge större stabilitet och bättre förutsättningar för planering. I Läsa för livet betonar vi att de språkvårdande insatserna bör stärkas, framför allt när det gäller nationella minoriteter och personer med annat modersmål än svenska liksom för det svenska teckenspråket. I budgetpropositionen , som vi debatterade tidigare, beräknas att och folkminnen tillförs ytterligare . I Läsa för livet lyfts också litteraturens roll inom internationella bistånd fram. Biståndet ska kunna stärka förändringsaktörer i det civila samhället som arbetar för demokrati och yttrandefrihet. I regeringens strategi för särskilda insatser för demokratisering och yttrandefrihet lyfts också fristadsförfattare fram. Mina meddebattörer har tidigare talat om att de satsningar som sker inom utbildningspolitiken kompletterar det som vi här arbetar för inom Läsa för livet. Ja, , jag har diskuterat läsande och litteratur med utbildningsministern, eftersom du frågade om det. Avslutningsvis handlar Läsa för livet just om att ge alla tillgång till läsandet i sina liv. Regeringen har uppsatt tydliga mål. Till detta kommer nya strategiska uppdrag och insatser för att samla och stärka den statliga kulturpolitikens roll i läsfrämjandet utanför skolan. Jag ser fram emot att fortsätta debatten, inte bara här i kammaren utan även den debatt som jag är övertygad om kommer att pågå – en debatt som förs för att lyfta medvetenheten om hur vi ska öka läsförmågan bland våra unga. Detta är en verklig framtidsfråga. Med Läsa förlivet tar vi nu flera initiativ för att möta den utmaningen! Jag vill gärna avsluta med ett tänkvärt citat. När vi debatterade bibliotekslagen lånade jag några 2000-åriga ord från . Det finns många att välja mellan, men går ordet till den danske litteraturkritikern som föddes och dog . Han sade så här: Böcker är våra bästa vänner – även när de vänder oss ryggen! 193 PER (S) replik: Jag tror att kulturministern och jag är precis lika oroade för utvecklingen när det gäller läsförståelse. Sedan har vi förmodligen olika vägar att gå för att åtgärda detta och skapa en bättre situation. När jag lyssnade på ministerns anförande reagerade jag på en liten detalj som jag har ställt en fråga om . Man tar pengar från folkbildningen för att ge folkbildningen så att den kan utvecklas. Då tänker jag: Om du å ena sidan tar pengar från folkbildningen för att sedan stoppa tillbaka dem funderar jag över tilltron till folkbildningens verksamhet, som du bedyrade var bra. Vart tar tilltron vägen om man ska göra den transfereringen? Det innebär ju att man tar bort 30 miljoner och destinerar dem på ett särskilt sätt. Både du och jag vet ju att folkbildningen ägnar sig åt betydligt mycket mer läsande än vad man får ut av dessa pengar. Jag vet inte riktigt om jag hängde med på den loopen. Kan du förklara för mig? 194 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Jag hoppas att jag inte använde uttrycket tar. I så fall tar jag tillbaka det, för jag menade inte så. Vad jag hoppas är att jag använde uttrycket öronmärker. Vi har höjt anslagen till folkbildningen; det framgår tydligt i budgetpropositionen. Anslaget ligger på ca 3 ½ miljard kronor. Vad vi gör är att vi följer det förslag som lämnade till oss, att öronmärka innan de stannar inom folkbildningen. Det är inte så att vi tar pengar och ger till dem någon annan aktör. Vi öronmärker dessa pengar för att folkbildningen ska kunna arbeta friare och stödja verksamheter som annars inte ryms inom de regler som gäller. Jag tog upp arbetsplatsbibliotek och vägkrogar som ett sådant exempel. 195 PER (S) replik: Det kan ha varit jag som hörde fel. Men du sade nu att ni specialdestinerar medel för att man ska kunna arbeta friare. Då tänker jag: Den ekvationen gick inte riktigt ihop. En annan fråga som har varit inne på handlar om bibliotekspersonal. Av våra reservationer framgår det ju att vi är väldigt angelägna om att den kompetens som bibliotekarier har skulle tillföra så mycket mer. beskriver det hela i exakta tal. Jag är lite mer svepande än så. Men jag vet att deras kompetens är oerhört viktig. Överväger ministern att vara lite mer spetsig i den frågan så att det blir en högre kompetens på skolbiblioteken? 196 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Jag har haft flera interpellationsdebatter här i kammaren där det har handlat om bibliotek, skolbibliotek och läsande. Jag, liksom mina kolleger, har lyft fram hur viktigt det är att rätten till skolbibliotek är inskriven i lag. Det är en bra ambition att också se till att den här lagen verkligen följs, även om jag har respekt för att det är skillnad mellan en mindre skola på en liten ort och en skola i en storstad. Där finns olika möjligheter och olika resurser, men ambitionen är viktig. Jag tror – och det har jag också sagt i olika debatter – att det vore väldigt bra om det fanns utbildade bibliotekarier på skolbiblioteken. Det skulle vara till stöd både för lärarna och för eleverna. Den satsning som sker på område – de som går till att utbilda lärare i effektivare metoder i läsning och skrivande – ska också kunna omfatta personal som arbetar i skolbiblioteken. Men vi har nog samma vision. Allt går inte att göra på en gång. Detta är en stor satsning. Det handlar om att det måste finnas personal. Det kostar pengar, och det är egentligen en angelägenhet. Men jag tycker att det är bra att vi pekar ut riktningen och att vi gemensamt – för detta är egentligen en partiöverskridande och blocköverskridande opolitisk fråga – för att vi ska nå målet, nämligen bildning, tillgänglighet och att läsa ska vara för livet. Innan Per går och sätter sig skulle jag vilja överlämna en bok till honom och önska god jul. Jag har valt en bok som jag vet är väldigt bra. 197 (MP) replik: Jag tänker inte fråga om skolbibliotek, och jag tänker inte nämna . Däremot tänkte jag ta upp jättekrångliga frågor som inte är så lätt att debattera. De handlar om biblioteksersättning, förhandlingsrätt och roll. Det är sådana frågor där de små detaljerna kan avgöra vad som kommer att hända. Därför finns det reservationer i betänkandet. Jag skulle vilja ställa en fråga runt roll. Om jag tolkat texterna rätt handlar det om att den tidigare riksdagsbindningen bör upphävas när det gäller att ta ställning till biblioteksersättningen. Då är min fråga till kulturministern om hon verkligen ser det som en bra politik, för om det blir så minskar ju inflytande, som jag har tolkat det hela. Det är också därför det finns en reservation på det här området. Vi har också en reservation som handlar om förhandlingsrätten om biblioteksersättning. Vi har läst att i direktiven till utredningen kultur anförde regeringen att utredaren skulle överväga om den förhandlingsordning mellan staten och upphovsmännen som tillämpas för biblioteksersättningen är tidsenlig eller om den kan ersättas med ett annat förfarande som ger de berörda grupperna insyn i för dem viktiga processer. Detta är också en fråga som skapar farhågor: Vad menas egentligen? Kommer man att utesluta möjligheten till förhandlingsrätt såsom den har sett ut? Detta är inte minst en viktig demokratisk fråga, och den är viktig för författare och så vidare som undrar hur det kommer att bli. 198 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Som inledningsvis sade är det en lite komplicerad fråga. Det är svårt att debattera den. Då ska jag bli mer formell än vad jag brukar vara i ett replikskifte. För att det ska bli korrekt ska jag mer eller mindre läsa innantill. Jag har också ställt mig frågor om hur det fungerar. Vad som gäller är att förhandlingsrätten blir kvar. Det framgår också i propositionen Läsa för livet. Vi bedömer från regeringens sida att en ny överenskommelse om förutsättningarna för förhandlingarna om biblioteksersättningen ska träffas eftersom förändringar sker på ett antal punkter. Vi har också lyssnat på remissynpunkterna, inte minst från , och har därför uppfattningen att utgångspunkten för förhandlingarna, liksom , bör vara biblioteksersättningens grundbelopp, vilket jag också nämnde inledningsvis. Det föreslås också att förhandlingar ska ske för att skapa större stabilitet, bättre förutsättningar för regeringen att planera för budgetarbetet och minskad arbetsbörda för parterna generellt. Vi har också skrivit att de här frågorna ska tas upp i dialog med upphovsmännens parter. Men det är inte så att vi rundar . Det stämmer inte. Biblioteksersättningen blir kvar. Den har en stor kulturpolitisk betydelse, vilket vi också påpekar. Men man ska inte i detalj reglera ersättningens utformning utan begränsa den till de övergripande principerna. Det ligger helt i linje med hur regeringen binder frågorna till . Liknande ändring har gjorts tidigare när det gäller litteraturstödet. Jag är ledsen att jag var så formell. Men det här är komplicerade frågor, och det är viktigt att det blir rätt. 199 (MP) replik: Jag tackar för svaret. Egentligen får man fundera på exakt vad som sades i svaret eller läsa texten. Men det finns en oro, och det är inte för inte som de här reservationerna finns i betänkandet, för det finns ett tolkningsutrymme som gör att vi upplever det som oklart vad det hela innebär. För att inte svara fel byter jag ämne . Då handlar det om e-böcker och folkbibliotek som är en intressant fråga. I reservationen från efterfrågas ett mer aktivt arbete med e-böckerna från regeringens sida. Vi har haft en väldigt intressant fördjupningsstudie i kulturutskottet om e-boken. När den presenterades hade saker redan hänt, så det är en fråga som inte står stilla. Men det som oroar mig i utredningen är att flera aktörer påpekar att det inte är självklart att folkbiblioteken kommer att kunna låna ut e-böcker om parterna inte lyckas komma överens. Regeringen har ju lagt över förhandlingen på SKL. Det finns andra initiativ man skulle kunna ta, för här sker saker fort. vill folkbiblioteken säkert inte stå utanför utvecklingen, utan de vill verkligen vara med och hitta lösningar. Ett förslag är till exempel att göra som man har gjort i , som jag tog upp tidigare i mitt anförande. Det kan vara en positiv bild för folkbiblioteken och visa att regeringen är intresserad av frågan. Hur ser kulturministern på e-boksfrågan och folkbibliotekens roll? Och vad skulle man kunna göra mer än att bara lämpa över förhandlingarna till SKL? 200 Kultur- och idrottsminister (M) replik: När vi debatterade bibliotekslagen för fattade vi sedan beslut om att fysiska böcker ska vara tillgängliga gratis på biblioteken liksom e-böcker. Vi har i flera vändor återkommit till . De fick i uppgift att se hur man ska lösa det här, för det är en kostnadsfråga, ibland en besvärlig kostnadsfråga, för biblioteken. De föreslog SKL som förhandlingspart. Efter att de gjorde det och innan vi kom så långt att vi hade en proposition på bord har det naturligtvis varit kontakter inom SKL, med kommunerna, med och framför allt med förlagen. Den information som jag har fått är att arbetet har startat inom SKL, att man inom kulturberedningen har satt i gång arbetet och att man nu i första hand ägnar sig åt en internanalys för att kartlägga problemen och se vilka behov som finns i kommunerna. Jag känner mig trygg med att den här viljan finns inom SKL och att man tillsammans med förlagen och andra aktörer kommer fram till en handlingslinje som fungerar i kommunerna ute i landet, för den här formen av läsande kommer naturligtvis att vinna ännu fler. Men det blir en svår budgetfråga för många kommuner när kostnaden ibland kan uppgå till per lån och man tvingas begränsa lånen när halva månaden har gått. Jag tror att SKL har god förmåga att lösa det här, och vi har naturligtvis fortlöpande en dialog med dem om detta. Efter denna långa dag vill jag även ge en läsklapp. Jag hoppas att du inte har läst den redan. 201 (V): Tack så mycket för boken, kulturministern! Mitt långa anförande kommer att bli väldigt kort. Det finns en reservation från och som har nr 35. Den handlar om moms på e-böcker. Egentligen är det en fråga där jag tror att vi är överens. fattade den här ett beslut utifrån skatteutskottets betänkande om att momsen på e-böcker skulle sänkas till samma nivå som den för fysiska böcker. Den minnesgoda vet säkert att bokmomsen sänktes till som en del av det samarbete som Vänstern, och Socialdemokraterna då hade i budgetfrågor. har det visat sig att EU inte har tillåtit differentierade momssatser för e-böcker. Men den frågan kommer att komma upp, om jag är rätt underrättad, den 19–. Jag vill yrka bifall till reservationen framför allt av det skälet att den här frågan inte får glömmas bort. Det är viktigt att den är tydlig och arbetar enligt riksdagsbeslutet, så att vi får en lösning på EU-nivå som innebär att bokmomsen också för e-böcker kan sänkas och därmed också stimulera till ökat läsande även i den mest moderna form som vi kan ta del av böcker. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Gemensamt konsumentskydd i EU betänkande 2013/14:CU7 Gemensamt konsumentskydd i EU (prop. 2013/14:15) föredrogs. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 14 § Frihandelsavtal mellan EU och Republiken () betänkande 2013/14:NU8 Frihandelsavtal mellan EU och Republiken () (prop. 2013/14:20) föredrogs. 202 HANS (M): Detta är ett frihandelsavtal som på många sätt är historiskt eftersom det är ett avtal mellan några av världens största handelsländer. Det fanns när man trodde att den egna styrkan frodades genom att begränsa omvärldens styrkor. Allteftersom har kombinationen demokrati och frihandel visat sig vara den överlägset bästa vägen till välstånd. Att handla är stort, att handla fritt är större. Den mest rättvisa handel är den som inte hindras av tullar, godtyckliga regler eller begränsande export- och importkvoter. Avtalet med är det mest omfattande frihandelsavtal som Europeiska unionen har förhandlat fram, och det innehåller ett brett spektrum av handelspolitiska frågor. Tullarna för industri- och jordbruksprodukter avvecklas nästan fullständigt, faktiskt till . Andra områden som liberaliseras är tjänstehandeln, etableringsrätten och den elektroniska handeln. Avtalet innehåller även omfattande åtaganden på konkurrensområdet. Det har också som mål att liberalisera parternas marknader för offentlig upphandling och ge effektivt skydd för immateriella rättigheter. Den övergripande målsättningen med avtalet är att bidra till en harmonisk utveckling och utvidgning av handeln och att främja ökade investeringar mellan parterna och stärka dessa ekonomiers konkurrenskraft. En långtgående liberalisering av handeln med tjänster kommer att genomföras där avtalet förväntas skapa rikligt med nya möjligheter till handel och investeringar och därmed också stärka svenska och europeiska företags position på den sydkoreanska marknaden. Avtalet kommer utöver ekonomisk tillväxt att leda till välfärdsvinster för konsumenter i form av lägre priser och ett ökat utbud av varor och tjänster. I sammanhanget är det uppenbart hur avgrundsdjup skillnaden mellan och är vad gäller frihet, demokrati, tolerans och vilja att utveckla kontakter utanför de egna gränserna. Man kan hoppas att det även kan bli ett frihandelsavtal med den dagen landet öppnat sina gränser och gett sitt folk möjlighet att smaka på frihet, marknadsekonomi och demokrati. Det är därför viktigt att i riksdag markera detta frihandelsavtal. Även om det inte blir en fullödig debatt om detta avtal är det viktigt att markera att som en del av Europeiska unionen ingår ett avgörande frihandelsavtal med den fjärde största handelsekonomin i världen. Vad ger avtalet för signaler till omvärlden? utgör inte minst en viktig politisk signal om den stora vikt och EU fäster vid öppna marknader och frihandel. Det är också en signal till andra länder och delar av världen att och EU menar allvar med att öppna upp handeln och göra sig av med destruktiva hinder. Den som inte är med på det tåget kan inte vara säker på när det är dags för nästa avgång. Kanske är tåget då försenat eller rent av inställt. Inte minst kan man hoppas på att avtalet mellan och blir agendasättande för de samtal som förs mellan och . Finns det då inga negativa sidor med frihandelsavtalet? Kanske inte med själva avtalet, utan det negativa är snarare att denna sorts uppgörelser sker mellan de länder och regioner som redan från början har bäst förutsättningar. Tredje världen och de mindre utvecklade länderna halkar efter i kölvattnet av att ett övergripande globalt handelsliberaliserande avtal kan slutas. De plurilaterala avtalen sluts mellan de redan utvecklade ekonomierna, och hjälper inte de länder som kanske skulle må allra bäst av att få bort handelshinder i form av tullar, handelskvoter och komplicerade regelverk. Förra veckans avtal i , , är välkommet, men det är bara ett steg på vägen. Sammantaget kan vi glädjas över att EU slutit ett historiskt avtal med , den fjärde största handelsekonomin utanför EU. Avtal av denna kaliber är det bästa exportstöd svenska och europeiska företag någonsin kan få. Jag noterar att det finns en samstämmighet om detta i riksdag. Inget parti från oppositionen eller Alliansen har något att invända mot detta. Det är både historiskt och tacknämligt att är en av de ledande nationerna i att sprida frihandel, demokrati och frihet över världen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Bordläggning och beslut om förlängd motionstid Följande dokument anmäldes och bordlades: Skrivelse 2013/14:52 rekommendation om nationellt socialt grundskydd Kammaren biföll talmannens förslag att motionstiden för denna skrivelse skulle förlängas till och med . 16 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Skriftliga svar på följande frågor hade kommit in: