prot · H00987 · 2013-04-09 00:00:00 — Det finns möjligheter till nya jobb om man använder utbildningsmöjligheterna rätt, om man till exempel ger Arbetsförmedlingen riktade uppdrag att utbilda i stället för att kasta pengarna i sjön, som man gör nu till ingen nytta. Hur gör man med bostadssituationen? Vi upplever just nu bostadssituationen uppe i malmfältet. Vi vet vad som händer uppe i malmfältet. Ska det fortsätta att hända? Eller kan vi redan nu börja planera för nya lägenheter i Tärnabyområdet? Hur gör vi med infrastruktursituationen? har faktiskt varit väldigt framsynt. Tillsammans med Region har man satsat på en järnvägsterminal, en godsterminal, som är väldigt fin. Jag har själv besökt den. Det är väldigt framsynt. Jag hoppas också att kommer att få nytta av den mer än då man faktiskt bara skickar timmer ut till kusten. 130 Näringsminister (C): Jag kan konstatera att frågan om huruvida regeringen ska lägga fram en strategi eller inte till därmed får anses besvarad. Och debatten dog i och med den tydlighet som socialdemokratiska statsråd har visat när man har presenterat sådana här strategier som regeringens egna dokument. säger att har stora utmaningar med jobb och företagande. Ja, det är tufft på många håll i landet. Därför har regeringen presenterat ett konjunkturpaket omfattande 3 miljarder , innevarande år och 2014. Det är 3 miljarder som går till yrkesvuxplatser, praktikplatser runt om i landet, förstärkta regionala tillväxtanslag till åtta riktigt utsatta regioner i landet men också infrastruktursatsningar på 1,2 miljarder. Det är breda satsningar som ska komplettera den offensiva tillväxtbudget som vi lade fram på 23 miljarder. Vi ska också komma ihåg att när vi i regeringen lade en 23-miljarders puck i höstens budget valde Socialdemokraterna att säga: Det där var för mycket. Ni gasar för mycket. Och man hade i sin höstbudget eller i sin motion många färre miljarder. Man tyckte att vi hade saltat för mycket. Jag kan konstatera att regeringen valde rätt. Vi valde att satsa på forskning, infrastruktur, innovation och företagsamhet. Socialdemokraterna valde en annan väg. Vad gäller bostäder, kompetensförsörjning och infrastruktur inom gruv- och mineralområdet jobbar vi i regeringen nu efter vår mineralstrategi och med det mineralforum som vi nu upprättar och som jag är ordförande i. Tillsammans med Malmfältsgruppen kommer vi att fortsätta att arbeta för ett helhetsgrepp för att stärka län som och men också Bergslagen, som har en aktiv och väl fungerande gruvverksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 21 § Svar på interpellation 2012/13:292 om åtgärder för den svenska mineralnäringen 131 Näringsminister (C): har frågat mig om jag avser att verka för att regeringen skickar mineralstrategi till riksdag för behandling och politisk förankring. Det är glädjande att ser potentialen i mineralstrategi, som regeringen har presenterat, för att utveckla den svenska gruv- och mineralnäringen. nämner i interpellationen bostads- och kompetensförsörjning samt investeringar i forskning, innovation och infrastruktur för godstransporter som viktiga frågor att adressera för att utveckla gruvnäringen. Dessa frågor, och många fler, behandlas i mineralstrategi. Dessutom har regeringen genomfört kraftfulla satsningar på just forskning, innovation och infrastruktur med åtgärder riktade till gruvnäringen genom forsknings- och infrastrukturpropositionerna och den nationella innovationsstrategin, som presenterades . Med mineralstrategi ska mineraltillgångar nyttjas på ett långsiktigt hållbart sätt i samklang med miljö och natur- och kulturvärden. I strategin identifieras fem strategiska områden och elva åtgärdsområden som viktiga att adressera för att gruvnäring ska kunna expandera i takt med de möjligheter som rådande starka efterfrågan på metaller ger. 19 konkreta åtgärdspunkter presenteras. Strategin har tagits fram i en omfattande dialog mellan regeringen och gruv- och mineralnäringen och andra aktörer som bidrar till eller berörs av gruvnäringens verksamhet. Samtliga av åtgärderna som presenteras i strategin kan genomföras inom befintligt regelverk och inom av regeringen anslagna medel. Strategin är därför inte i formen av en proposition som behöver behandlas av . 132 (S): Tack för svaret! Den förra interpellationen tog upp en hel del av de frågeställningar som statsrådet och jag nu ska debattera. Jag kommer senare att återkomma till frågan om det där och vår regering som tog fram några branschprogram. fick vi majoritet i för att regeringen skulle ta fram det här strategiska programmet. Det är gjort, och jag tycker att det är en oerhört god början. Men jag är oerhört bekymrad över att näringsministern har valt att bara behandla det som ett regeringsbeslut, alltså i ett slutet rum, och inte har lyft in det i ett vidare politiskt sammanhang. Jag tycker nämligen att gruv- och hela metallindustrin har varit och är en given förutsättning för vår hela industriella tillväxt och utveckling. Inte bara det: Hela samhället är ju beroende av mineraler på en mängd områden som beskrivs väldigt utförligt i mineralstrategin. Mineraler har alltså byggt vår välfärd och måste fortsättningsvis göra så. Mineraler bygger daghem, skolor, sjukhus, bostäder, vindkraftverk, medicinsk utrustning etcetera. Listan kan göras oändligt lång över det vi behöver mineraler till. När det gäller mineraler är i första hand men även och en stor kornbod för resten av världen. I antog den finska regeringen för en mineralstrategi för att stärka den finska gruvnäringen. Det är också en väldigt god början i . Vad jag har förstått har regeringen använt den finska som underlag och låtit och jobba fram koncepten till den mineralstrategi som regeringen nu har antagit. Men det finns ett problem i med mineralstrategin, och det är det att det inte händer så mycket i frågan. Samtalen och dialogerna mellan aktörerna har inte kommit i gång. Strategin ses inte längre som särdeles viktig, och till mig har finska parlamentariker sagt att man börjar uppleva att den finska strategin blev en hyllvärmare. Man gjorde alltså på samma sätt i som den nu har gjort: Man tog beslutet i ett slutet regeringssammanträdesrum och förde det inte vidare till en vidare politisk debatt. Jag hade helst av allt sett att den här interpellationsdebatten hade blivit av före när vi behandlade näringsutskottets betänkande om mineralfrågor. blev det inte så, och jag har väntat många veckor på att den här debatten skulle komma till stånd. Jag hade nämligen velat belysa och framföra det här direkt till ministern. Jag känner mig som sagt oerhört bekymrad över handläggningen och att inte har fått möjlighet att behandla den i en demokratisk öppen debatt. I mineralstrategin tar regeringen upp två relevanta hotbilder som kan uppstå. Den ena är fallande priser på metall och mineraler. Den andra handlar just om det jag pratar om och som bekymrar mig, det vill säga att den bristande samsynen och dialogen mellan aktörer gör att möjligheter inte tas till vara fullt ut. Det är det jag tycker är en oerhört stor risk med det sätt som regeringen och ministern har hanterat mineralstrategin på. 133 (M): Jag delar både ministerns och syn på gruvnäringens betydelse för landets utveckling. Själva näringskedjan, eller värdekedjan, börjar ju i gruvan och slutar här i med advokatkontor och marknadsföringsbyråer som egentligen lever på våra naturresurser. Jag blir ändå lite oroad, för Socialdemokraterna har faktiskt varit ute och argumenterat för ökade kostnader, i alla fall för att öka avgifterna vilket förändrar en investeringskalkyl för att starta ett gruvprojekt. Det tycker jag inte är som hand i handske om man vill ha en ökande gruvnäring i hela landet. Socialdemokraterna pratar ofta om samverkan. Men när de pratar om samverkan menar de egentligen samordning. Jag har varit officer , inte bara universitetslektor, och samordning utövar man genom befäl. Det är kanske inte det man är ute efter, utan samverkan, och ska det vara parter på samma nivå som har ett ömsesidigt utbyte. När Socialdemokraterna pratar om samverkan blir det inte ofta den argumentationen. Regeringen har ett stort ansvar för samhällsutveckling och då särskilt för infrastrukturen och utbildningen. Jag tycker att regeringen har tagit det ansvaret. 3 ½ miljard är avsatt till gruvrelaterad infrastruktur. 700 miljoner går till forskningssatsningar inom gruvindustri, metallurgi, stål och skog. Det tycker jag är jättebra, och som norrbottning är jag särskilt glad för att det som hand i handske är på . Jag blir lite oroad när jag hör gruvkommuner prata, för är man gruvkommun har man helt plötsligt en särskild problematik. Jag har stor förståelse för den problematiken, så jag tar inte lätt på den, men de ser ofta problem. De här problemen är helt annorlunda än biltestkommunernas. Ta de biltestkommuner som är stora: , och . De är pyttesmå. De har inga resurser att tala om. Deras näring är procentuellt sett minst lika viktig som gruvnäringen på gruvorterna. Men på något sätt klarar de det här utan att staten och andra ska komma och göra några jättesatsningar. Det blir jag väldigt fascinerad över, fru talman. Jag tror faktiskt att vi kanske kan lära oss lite av de biltestkommuner som finns i inland. 134 Näringsminister (C): Jag blir glad när jag hör att även socialdemokrater gillar den expanderande gruv- och mineralnäringen. I mångt och mycket är det vad som bland annat regionala brp, eller bnp, växer av. Här skapas nu många nya arbetstillfällen och en stark framtidstro i ett län som och för den delen även i . Mineralstrategin har sin utgångspunkt i EU:s råvarudirektiv för , där man uppmanade medlemsstater att ta fram sina egna mineralstrategier. Faktum var att regeringen påbörjade det här arbetet , det vill säga innan Socialdemokraterna sade till oss att nu borde vi jobba fram en mineralstrategi. Innan tillkännagivande var vårt arbete med en ny mineralstrategi för redan i gång. Jag är glad att också oppositionen vill se, och ville se då, en mineralstrategi. säger att strategin utarbetades i ett slutet rum. Det var ett citat från i ett slutet rum. Vi har haft fyra öppna workshops med akademi, näring, markägare, andra sakägare i dessa frågor och miljöorganisationer. Otaliga skriftliga inspel har kommit in till regeringen, och tillsammans med det arbete vi gör i Malmfältsgruppen där även socialdemokratiska kommunalråd ingår har vi en bra grund för den mineralstrategi som vi slutligen lade fram. Jag tror inte att de människor som har varit delaktiga i mineralstrategin under det här året när vi har jobbat med detta känner att det har skett i något litet slutet rum på . Det har varit en väldigt öppen process, och vi är väldigt måna från att göra det öppet, inkluderande och transparent. Sedan är det så att vi har ju inte bara tryckt på pausknappen och jobbat med mineralstrategin. Under det här året har vi också presenterat offensiva satsningar för gruvnäringen. 3 ½ miljard i riktade infrastruktursatsningar lade vi fram i höstens budget 3 ½ miljard. Vi lade också fram 200 miljoner till ett forskningsprogram just riktat till gruv-, mineral- och stålnäringarna. Dessutom har vi öppnat upp Nordmin som är en nordisk forskningsknutpunkt, placerad vid . Vi har gjort en hel del vi har jobbat fram strategin, och vi kommer att fortsätta att se till att de 19 åtgärdspunkter som vi konkret presenterar i strategin nu kommer att lämnas i form av uppdrag och beslut för att fortsätta att förverkliga kompetensförsörjningsfrågor, bostadsfrågor och tillståndsfrågor. Det är inte ett demokratiskt sätt man har arbetat fram mineralstrategin på, säger . Menar man då att alla de strategier jag räknade upp förut, strategin för fordonsindustrin, strategin för flyg- och rymdindustrin, läkemedelsstrategin, skogs- och trästrategin, it- och telekomstrategin, metallurgistrategin och innovativa strategin, som Socialdemokraterna jobbade fram 2004, 2005 och 2006, var odemokratiskt framarbetade och beslutade? 135 (S): Jag vill börja med att diskutera våra tidigare branschprogram, som faktiskt ligger , 2005. Det är väldigt som har förflutit. Såvitt jag, som då var ny i , förstår fördes diskussioner i utskottsgruppen om alla de här branschprogrammen. Dessutom fanns det föregångare. Man satt i dialog med fackföreningsrörelsen, med utbildningssamordnare, med kommuner och med näringen. Det var på det sättet man jobbade fram dem, och diskussionerna fördes. Men det mest intressanta, vet statsrådet vad det var? Det var nämligen så att när ni hade vunnit regeringsmakten hann ni inte ens öppna förrän ni hade beslutat att lägga ned den här typen av branschprogram som vi hade jobbat upp och som det fanns beslut på att det skulle jobbas vidare med. Att komma , sju och ta samma steg betyder ju att hela näringen och hela den här frågan har levt sju i ett vakuum, men bättre sent än aldrig. EU:s råvaruinitiativ har jag följt nära och varit inne i de diskussionerna. Skillnaderna där är att lagt fram förslag. Man har lagt fram ett förslag som har genomarbetats i de parlamentariska utskotten i EU för att sedan gå vidare till , där man har haft en ganska rejäl diskussion innan man till slut antog kommissionens förslag till råvaruinitiativ. Så valde man att jobba i EU. Därmed har man också fått en ganska bred politisk förankring i den frågan. I mineralstrategin beskrivs ju att decentralisering av det politiska ansvaret har lett till ett ökat behov av samordning och koordinering av politikens genomförande. Då är min fråga: Hur ser det politiska ansvaret ut egentligen? Vem ska ta ansvar och för vad? Vad ligger på lokal nivå, vad ligger på regional nivå och vad ligger på nationell nivå? Hur ska en sådan rollfördelning se ut i ett sådant här enormt viktigt, brett och stort program? Vad är regeringens ansvar och vad är ministerns ansvar? Det går inte att som decentralisera allt politiskt ansvar till lokal och regional nivå och tro att några andra ska fixa det. Det är trots allt naturresurser vi pratar om, och naturresurser ägs och beslutas om på en nationell nivå. Därför måste regeringen ta ett helt annat ansvar än man har gjort. När det gäller små kommuner som har fullt upp med att hålla näsan ovan vattenytan när det gäller ekonomin tycker ministrarna som har besökt de här småkommunerna uppe i vårt län att det får kommunerna lösa själva tillsammans med bolagen. Jag vill bara ta exemplet igen, som jag har tagit en gång tidigare i kammaren. har 6 000 invånare. De har ett stort ansvar när gruvan nu är i gång och fler ska öppnas. Trots den osäkra finansieringsfrågan för bolaget kommer gruvorna att finnas kvar, men kanske med annat bolag. Kommunerna har enorma investeringsbehov. De har klarat av 15 miljoner själva, och är kommunkistan helt tom. Enorma satsningar ska göras. Man räknar med att ytterligare 340 miljoner ska satsas inom loppet av för att man ska få den service som behövs till den växande gruvnäringen. Hur är det, ministern? Jag skulle vilja veta hur ministern ser på det. Hur tänker du att lösningen skulle kunna vara för det här gruvsamhället? 136 (M): Jag var i och såg den utveckling som har skett där. Det jag blir mer och mer imponerad av i är att det blir fler och fler privata investeringar i bostadssektorn och annat. Det tycker jag är någonting som måste välkomnas så att det sker i än större utsträckning. Som jag nämnde tidigare handlar det här till stor del om att hantera motstridiga intressen och att dialogen mellan aktörerna som är inblandade är oerhört viktig. Det måste en mineralstrategi fokusera på, ta till vara den kraft som finns och hantera de motstridiga intressena. Gör man inte det kommer man aldrig att nå framgång i gruvnäringen. Jag tycker att den mineralstrategi som har lagts fram har alla förutsättningar att hantera de här utmaningarna. pratar om branschprogram. Jag är inte riktigt vän av begreppet branschprogram. Då är det som någon sorts pick the winner. Jag är inte så säker på att man klarar att ha en pick-the-winner-strategi. Jag tror snarare att man ska låta entreprenörer plantera frön. Entreprenörer kan finnas i en mängd olika näringar. Sedan vill det till att samhället är med och vattnar och ser till att sköta de här plantorna så att entreprenörerna, deras anställda och samhället kan skörda frukterna. Det är svårt att skilja de fina plantorna från ogräset, men det visar sig med tiden om man vårdar sin plantering på ett bra sätt. Det är otroligt farligt att ha en pick-the-winner-strategi. 137 (S): debatterar vi faktiskt regeringens mineralstrategi. Gruv- och mineralnäringen tillhör ju basnäringar. Basnäringarna har traditionellt sett haft väldigt stor acceptans i hela landet just för att de har genererat jobb och tillväxt. Det är klart att små kommuner som har det väldigt knepigt lyfter på varje sten för att om möjligt klara sin situation. Det är då inte konstigt heller att man framför förslag om både de ena och de andra avgifterna. Jag ska lyfta fram en annan fråga, som handlar om småföretagande. Näringsministern kanske kan svara på om mineralstrategin kommer att lösa det här. Det är nämligen så att , rennäringsföretagare i Grans sameby, hotas av konkurs därför att ett företag som heter har försvunnit. har blivit tilldömd ett skadestånd på drygt 800 000 som intrångsersättning för att Blackstone hade undersökningstillstånd inom naturreservat. Renägaren står utan ersättning, och bergmästaren konstaterar att detta inte är statens ansvar. Då måste jag säga att här är det någonting som är väldigt fel. Lagstiftningen säger att man måste avlägga en disposition hos bergmästaren på 50 000. Sedan kan man orsaka skador för enskilda för hur många pengar som helst. Det kan vara markägare eller rennäringsföretagare. Sedan smiter man undan. Det är oerhört allvarligt om detta får fortgå. Det drabbar hela branschen. Hela branschen får en svart stämpel på sig. Det blir inte lättare för nästa prospekteringsföretag att förhandla med en sameby om ett företag har betett sig så här. Här behövs ett statuerande exempel eller en förändrad lagstiftning så att man måste lägga en deposition hos bergmästaren. Näringsministern kanske kan svara om rennäringsföretagare och andra kan känna sig trygga med att de faktiskt kommer att få ersättning för de intrång som de har blivit tilldömda ersättning för. Detta är ett faktiskt exempel på hur det är . Det är säkert flera som väntar på ett besked i just den här frågan. 138 (C): nämnde tidigare att mineralstrategin kan bli en hyllvärmare. Jag tror inte det. Precis som var inne på har gruvnäringen, forskningsrepresentanter och andra berörda vid ett flertal tillfällen kommit med både inspel och synpunkter på mineralstrategin. Som tidigare nämndes är det inte direkt så att har suttit i något litet slutet rum och skrivit ihop mineralstrategin på eget bevåg. Jag vill ta upp kommun som exempel igen. Där har man redan nu tagit fram tre olika utvecklingsscenarier för vad man behöver göra vid olika satsningar ursäkta mig, jag har så svårt att koncentrera mig när ni pratar på den framtida utvecklingen i . Man tittar på hur man ska jobba med bostadsbyggande, hur man ska göra med infrastrukturen, inflyttning och breddandet av arbetsmarknaden. Allt detta gör man för att gruv- och vindkraftssatsningen inte ska leda till att ska bli något slags oljeplattform dit människor pendlar och att de betalar skatt någon annanstans. Man tittar också på hur man ska marknadsföra en attraktiv fritid, införa kultursatsningar med mera. Det låter på en del S-företrädare i kammaren här som att gruvetableringarna skulle skapa mer problem i kommunerna än tvärtom. Det finns kommuner som är framsynta, och är en av dem. Sedan skulle jag vilja kommentera det olyckliga fallet med Blackstone Nickel. Det var väldigt tråkigt. Jag vet också att bergmästaren har gått ut i radion och sagt att man ska se över prissättningarna när det gäller ekonomin. Jag vet också att i översynen av minerallagen som görs och som kommer att bli färdig betonar man tidig kommunikation. Här ingår bland annat att man också ska titta över eventuella framtida utgifter när det gäller ekonomi och så vidare. Jag tror säkert att det kommer att ordna sig även om det var väldigt olyckligt för den enskilda personen. Det måste jag verkligen medge. 139 Näringsminister (C): Låt mig återgå till huvudfrågan från interpellanten. Varför förankrar inte regeringen sin mineralstrategi i ? Det är faktiskt vad debatten skulle handla om. Vi kan ta bort branschprogrammen som Socialdemokraterna lade fram och som inte kom till för godkännande. Vi kan ta strategier i stället. Vi kan ta innovationsstrategin Innovativa som togs fram 2004. Vi tog också fram en innovationsstrategi . Då fick jag samma fråga från Socialdemokraterna. Varför presenterade ni inte den för , och varför får inte fatta beslut om innovationsstrategin? är frågan: Varför får inte fatta beslut om mineralstrategin? Det är bara att backa bandet. Jag är ledsen. Det är ni satt vid makten. När ni satt vid makten behandlade man strategier på samma sätt. Det är det enkla svaret på interpellantens fråga. Strategier utan lagstiftningsförändringar och utan budgetpåverkan läggs inte fram i som är den lagstiftande församlingen. De fattar regeringen själv beslut om. Däremot kommer vi att återkomma till er när det är läge för lagstiftningsförändringar eller förändringar i budgetmedel. Det kommer vi att göra när vi nu följer upp mineralstrategin. Det kommer inte att bli en hyllvärmare. Vi har tagit fram 19 åtgärdsområden. Vi ska presentera en rad olika uppdrag som kommer. Vi inrättar ett mineralforum vars syfte är att följa upp strategin och se om vi kan göra ytterligare saker för att förstärka hållbara gruvsamhällen runt om i . Jag följer näringen väldigt noga. Det gäller både enskilda fall och för näringen totalt sett. Det är en spännande och växande näring. Den innebär jobb framför allt på de orter och i de samhällen som behöver jobben allra mest. Med det följer också utmaningar. Hur skapar vi hållbara gruvsamhällen? Hur ser vi till att få tillräckligt med kompetent arbetskraft? Hur får vi tillräckligt många bostäder? Hur undviker vi baracksamhällen? Hur ser vi till att inte få fly-in, fly-out? Hur ser vi till att skapa tillväxt på de orter där jobb nu kan skapas? Jag får frågan från : Hur ser det politiska ansvaret ut? Det är bara att titta i gällande lagstiftning. Det är kommunalt planmonopol. Regeringen har ansvar för den lagstiftning som finns på exempelvis mineralområdet. Vi har också ett myndighetsansvar. När man prövar bearbetningskoncessioner och annat finns det en given rättsprocess för detta. Utöver det kan staten se till att hjälpa kommunerna på traven. Ett av åtgärdsområdena i mineralstrategin är att se till att hjälpa kommuner vid stora gruvetableringar. ska ta fram en hjälpa nya vid stora gruvetableringar. Det handlar om att sprida goda föredömen runt om i landet, för att bara ta ett exempel. Staten kan göra mycket för att sprida informationen mellan olika kommuner. Det finns ett ansvar lokalt, regionalt och nationellt. Det är ett ansvar som har tagit som jobbat med dessa frågor offensivt. När man talar om den kompetensförsörjningsplattform som de arbetar med har de valt ut just gruv- och mineralfrågor som sin särskilda nisch. Vi behöver göra mycket mer för gruv- och mineralfrågor. Mineralstrategin är ett strategiskt dokument som vi nu kommer att arbeta utifrån framöver för att stärka hållbara gruvsamhällen. Vi tittar just på avvägningen mellan miljö, andra näringar och framväxten av nya mineral- och gruvjobb. 140 (S): Naturresurser och mineraler är nationella angelägenheter. Det är det första som behöver slås fast här i kammaren. Det är precis som statsrådet pekar på oerhört komplexa frågeställningar som berör så många delar av ett samhälle. Ett större politiskt och seriöst nationellt ansvar behöver därför tas. Bland annat borde, precis som man har gjort med , involveras betydligt snabbare på ett helt annat sätt än vad som har gjorts. är min syn att man har fattat beslut om mineralstrategin i ett slutet regeringssammanträdesrum.