prot · H00969 · 2013-02-21 00:00:00 — Att regler medför att det är socialutskottet som hanterar frågan gör det ännu viktigare att socialutskottet inser att detta också berör många andra politikområden. Skydd mot hälsohot handlar också om att man måste kunna se de hälsohot som uppstår , till exempel på grund av klimatet. Det kan också handla om de kemikalier som vi har alltmer av i vår vardag eller om luftpartiklar i städerna. Här har blivit kritiserat av EU för att vi har för dålig luftkvalitet. Om detta står det ingenting i betänkandet. Tycker inte att det vore rimligt att lyfta upp detta som ett folkhälsohot? 29 (C) replik: Självklart ser vi dessa hälsohot; det är jag den förste att skriva under på. Strukturen i gör dock att vi diskuterar olika budgetinsatser på olika ställen. lyfte upp infrastrukturen. Ni har dock inga reservationer på infrastrukturområdet inom folkhälsopolitiken, utan de ligger på infrastrukturen. Det gör att situationen ser ut som den gör. lyfter vi upp en hel del frågor. har bland annat motionerat om myggbekämpning, och det ligger på det här. Det är ett hälsohot som ligger lite utanför. Kemikalier och så vidare är viktiga frågor, men vi får behandla dem i den ordning som är. Det vore visserligen intressant att ha den debatten här och , men det finns också många andra faktorer som påverkar hälsan och som finns på andra politikområden. Flera här har diskuterat arbetsmarknadspolitik. Det kanske inte alltid hör hemma i denna debatt, men det påverkar givetvis. Det är oerhört många faktorer som påverkar människors hälsa. Det måste vi ha med oss genomgående inte bara när vi diskuterar folkhälsopolitiken här . De är något som vi kanske ska ta med oss till våra partikamrater för bredare debatter och diskussioner. 30 (MP) replik: Det är just det som är det stora problemet med regeringens politik när det gäller folkhälsan. Regeringen hade kunnat välja att i den här skrivelsen lyfta in många fler frågor eftersom det finns en struktur som alla partier i riksdag var överens om 2003 när den nuvarande folkhälsopolitikens grund lades fast, nämligen att man skulle jobba brett med ett övergripande mål att minska klyftorna och att man skulle se till att jobba övergripande inom elva målområden. De elva målområdena berör en mängd politikområden. Ett målområde handlar om miljöer och produkter. Om regeringen hade velat hade man kunnat lyfta in detta. Om utskottet hade velat hade man i sitt yttrande över skrivelsen kunnat skriva att man ser allvarligt på hoten från kemikalier, klimatförändringar och luftutsläpp. Ni valde att inte göra det. Vi i har ett antal gånger motionerat om att man ska ändra på det här arbetssättet. Vi har inte fått gehör för det. Jag hoppas att ni kan ändra er på den punkten. När det gäller de ekonomiska frågor som jag har lyft upp här tidigare vill jag säga att det i debatten har låtit som om det inte finns något att göra och som att inte visste. Man vet visst. WHO har antagit en resolution som säger att man ska minska gapet closing the gap in a generation när det handlar om makt, inflytande och resurser. Där har alliansregeringen långt kvar. 31 (C) replik: Som vi hörde när talade kan de generella insatserna riskera att öka gapet. De som har förmåga att ta till sig kunskap ökar sin kunskap och därmed sin hälsa. Jag är den första att skriva under på att Marmot har gjort många intressanta saker. Det kommer vi att få höra mer om i utskottet . Jag tror också att det finns mycket som vi kan göra när det gäller samhällsekonomiska analyser av folkhälsa för att sätta in i en svensk kontext. Då blir det också spännande att höra tankar och synpunkter. Det är också viktigt att se till att den som håller i pengapåsen ser vilka folkhälsoinvesteringar som är möjliga att göra. Hur betalar de sig på lång eller kort sikt, och vilka möjligheter finns? Det kommer vi säkert att återkomma till. 32 (KD): Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkande SoU6 En folkhälsopolitik med människan i centrum. För mig låter det här som ljuv musik människan i centrum. Det är väl så i svensk politik att vi mer och mer har riktat in oss på att ställa människan i centrum och utgå från personers olika behov och möjligheter. Vi går mer och mer ifrån att se människor i grupper och ser i stället till varje människas situation. Men jag menar att man ska se upp för ett samhälle där det bara är individens eget förverkligande som står i centrum. Vi talar inom den internationella kristdemokratin om personalismen. Grundtanken där är just att människan är en person, inte endast en individ sig själv nog och inte heller endast en anonym del av samhällskroppen. En person är en individ, men också en del av en mängd gemenskaper, en del självvalda men också en del som man inte själv har valt. Dessa naturliga gemenskaper är både en viktig del av personens jag och nödvändiga för att den enskilde ska kunna utvecklas. De som är med i gemenskaperna är där både för att själva utvecklas och få stöd och för att ge detsamma tillbaka till de övriga medlemmarna. Den gemenskap som anses vara viktigast för den enskildes utveckling och goda liv är familjen. Kristdemokratiska partier runt om i , även vi i , brukar därför ofta hålla försvaret av familjen högt. Det övergripande målet för folkhälsoarbetet är att hela befolkningen ska ha förutsättningar för en god hälsa på lika villkor. Förverkligandet av en sådan politik vilar på några viktiga byggstenar. En sådan byggsten är barns och ungas uppväxtvillkor. Det är ingen hemlighet att det är fokusområde nummer ett. Så här står det i socialutskottets betänkande: En trygg anknytning till och ett gott samspel med föräldrarna skapar förutsättningar för goda uppväxtvillkor och en god fysisk och psykisk hälsa under uppväxten och även senare i livet. Regeringen har satsat ganska många miljoner, närmare bestämt 140, på lokala föräldrastöd. En annan byggsten är samverkan. Här är tanken att man från olika myndigheters sida ska gå från stuprörstänkande till mera av samverkan mellan stat, kommuner och landsting samt näringslivet och det civila samhället. Jag har själv arbetat i en ideell organisation och sett den kraft och energi som finns där. Där kan man tala om att komma nära människan och sätta människan i centrum. De människor som vi arbetade med i hade antingen en psykiatrisk problematik eller ett missbruk eller både och, alltså en dubbeldiagnos. De flesta som vi arbetade med var hemlösa. Det engagemang som våra fältarbetare visade var enormt. Jag minns särskilt en kvinna som kom direkt från gatan. Hon sa: Jag vet inte om jag finns. Det var ingen som hade tilltalat henne på . Andra människor hade betraktat henne med förakt. Hon hade inte haft kontakt med sina anhöriga på länge; kontakterna var brutna. När hon satte sig i minibussen på väg till hemmet för hemlösa kvinnor sade hon: Jag vet inte om jag finns. Självkänslan var förlorad. Så kom hon in i den värme som det civila samhället kan ge kanske mer än något annat. Man får uppleva att man är respekterad, och man möts i ögonhöjd. I det finns en kraft och en energi som jag tycker att vi ska ta vara på. Ett gott samhälle byggs med en bra balans mellan stat, näringsliv och ett civilt samhälle. En tredje byggsten för att förverkliga folkhälsopolitiken är stärkt kunskapsstyrning. Jag vill uppehålla mig vid psykisk ohälsa som ökar. Jag vill lyfta fram det viktiga projektet . Hela den satsningen är ett regeringsuppdrag som drivs av myndigheten och samverkan för psykisk hälsa. Hjärnkoll är en kampanj som arbetar för ökad öppenhet kring psykisk ohälsa med målet att alla ska ha samma rättigheter och möjligheter oavsett psykiskt funktionssätt. Motorn i kampanjen är över 300 personer som kallas ambassadörer och berättar om sina egna erfarenheter av psykisk ohälsa. Psykisk ohälsa är den vanligaste orsaken till sjukskrivningar. Nästan fyra av tio sjukskrivna har den diagnosen. Det är framför allt bland kvinnor mitt i livet som den psykiska ohälsan har ökat kraftigt. Ändå är det så, och då stöder jag mig på projektet undersökning där man har frågat 1 000 tjänstemän, att uppger att förebyggande arbete kring psykisk ohälsa inte förekommer på arbetsplatsen, trots att det är den vanligaste orsaken till sjukskrivningar. Här finns mycket att göra. När det gäller barn och unga är vi tillbaka i föräldrastödet och de nära gemenskapernas betydelse. Regeringen gör mycket när det gäller att i samarbete med bland andra Kommuner och Landsting genomföra särskilda satsningar för att förbättra vården för barn och unga med psykiatrisk problematik. Det preventiva arbetet och insatser som den virtuella ungdomsmottagningen på nätet, , är viktiga inslag. Regeringen har också tagit initiativ till att pröva ett självmordsförebyggande program som har utvecklats i The Mental Health First Aid Training and Research Program, MHFA. Syftet är att undanröja de tabun och som finns när det gäller självmord och psykisk sjukdom. Jag genomför tillsammans med Hjärnkoll ett arrangemang här i riksdag, då förre statsminister från kommer. är den enda statsminister i verksamhet, såvitt jag vet, som sjukskrivit sig på grund av utmattningsdepression. Det hände 1998. Han kommer hit för att berätta om hur han förlorade all kraft att utföra sitt uppdrag. Han kommer hit just för att minska stigmatiseringen när det gäller psykisk ohälsa. 33 (S): En av de mest angelägna frågorna för folkhälsan är att minska de sociala och ekonomiska klyftor som finns i . Vi vet att ojämlikhet i ekonomiska resurser bidrar till ojämlikhet i hälsa, vilket flera har lyft fram i debatten. Det borde leda till slutsatsen att omfördelning av ekonomiska resurser kan påverka graden av ojämlikhet i hälsa. Detta är ett av skälen till att jobben är viktiga för folkhälsan. Ett arbete och en uppgift betyder mycket för självkänslan. Det har flera andra tagit upp i debatten. Det handlar om möjligheten att klara sig själv, det sociala kontaktnätet och så vidare. Men detta kan inte ställas i motsats till bra och trygga socialförsäkringar. Vi möts av berättelser från människor som har kommit rejält i kläm på grund av de försämringar som den så kallade alliansregeringen har gjort vad gäller sjukförsäkringen. Om jag minns rätt var det i går som denna onådiga lunta överlämnades till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Där kan vi ta del av flera människoöden som få av oss, om ens någon, skulle önska vår värsta ovän. Drivkraften att få möjlighet att klara sig själv är stark. Men den understöds knappast av den utförsäkringspolitik som förs . Många av dessa människor upplever sig dessutom vara helt rättslösa. Jag tänker på en berättelse som jag fick mig till livs . Den handlar om en person för vilken en anonym anmälan inte bara har resulterat i att själva utbetalningen av sjukförsäkringen har stoppats utan också att återkravet har landat i brevlådan innan överklagningstiden har gått ut. Vad detta innebär i form av oro och inte minst sagt en försämrad hälsa för denna person och hans eller hennes familj kan vi bara fundera på. Tanken om folkhälsa lyser med sin frånvaro när vi talar om dessa saker. På detta sätt tycker jag att det finns en folkhälsodimension i detta sammanhang som man borde fundera över. Det borde vara självklart att man är för tidig och individuellt anpassad rehabilitering om det nu är arbete som ska vara i fokus. Men regeringen passar i den frågan. Folkhälsa är inte bara en fråga om att uppmana och uppmuntra till sundare vanor, utan i politiken handlar det om vilka förutsättningar som finns för att kunna leva sundare. Därför är det angeläget att motverka och minska de sociala och ekonomiska klyftor som finns i . Det blir mer och mer angeläget för . Avslutningsvis vill jag ansluta mig till yrkandet som min partikollega har framfört. I detta anförande instämde (S). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 11 § Statsministerns frågestund Jag hälsar statsministern välkommen. 35 (S): Den så kallade Nuonaffären har snurrat runt i medierna , och regeringen har fått hård kritik. Statsministern har glidit på svaren, både till oss i oppositionen och till journalister. Därför är jag glad att statsministern är i och kan svara rakt och tydligt på mina frågor. köpte det helstatliga bolaget holländska Nuon för . Det var en mycket stor affär, faktiskt den största kontantaffären i historia. Det var dock också en mycket dålig affär en affär som skapat miljardförluster för svenska staten och de svenska skattebetalarna. Det var en affär statsministern avråddes från att godkänna, av sina egna tjänstemän. Min fråga till statsministern är väldigt enkel: Varför godkände du köp av Nuon för trots att dina egna tjänstemän avrådde från detta? 36 Statsminister (M): Jag ska ge samma svar som jag har givit i alla andra sammanhang: Regeringen har inte fattat något beslut om detta; det har gjorts i . Det är förankrat i regeringen via då ansvarigt statsråd, . Detta har hon redogjort för. Jag ifrågasätter om det är möjligt att som Socialdemokraterna nu gör i kampanjer framställa det som att 97 miljarder därmed har gått förlorade. Jag skulle tycka att det vore intressant om kunde redogöra för hur har kommit fram till denna siffra, att vi skulle ha förlorat 97 miljarder. Jag tror att det är för tidigt att säga något om detta. Nuon är en del av , och avkastningen har gått upp. Man måste se till mer än pris. I satt den tidigare socialdemokratiske näringsministern . Då blir onekligen frågan tillbaka till Socialdemokraterna: det inget ansvar alls hos för detta beslut? 37 (S): Allt detta kokar ned till ansvar. Statsministern har väldigt lätt att peka finger åt andra men väldigt svårt att se sig själv i spegeln. Någonstans måste också statsministern och regeringen ta eget ansvar för den politik man bedriver. var det fel att klyftorna ökar i , och är det en avgången näringsministers fel att regeringen fattade ett felaktigt beslut om köpet av Nuon, trots att egna tjänstemän förklarade att det var alldeles för dyrt att göra köpet. Statsministern måste fundera över sitt eget ansvar i denna situation. Han påstår nu att han var informerad. Varför agerade inte statsministern om han var informerad? Det var en affär på som egna tjänstemän sade var alldeles för dyr. Min fråga till statsministern kvarstår: Varför godkände regeringen att köpte Nuon för ? 38 Statsminister (M): kommer ni att höra att jag upprepar mig. Det gör jag därför att har så svårt att återge vad jag säger. Regeringen har alltså inte fattat något beslut i detta ärende. Om känner till något annat sätt att fatta beslut kring , som gällde vid makten, är jag intresserad av att höra om det. Gäller det till exempel inköp av kol- och kärnkraft? Fanns det andra sätt att fatta beslut vid makten? Däremot var det då ansvariga statsrådet, , förankrad kring denna affär på det sätt hon har redogjort för. Det skiljer dock inte beslutet från , och där hade vi den tidigare socialdemokratiske näringsministern. Förnekar att har något ansvar i denna fråga? Jag ger 15 sekunders talartid för att reda ut detta. 40 (S): Det pinsamma för statsministern blir att nu har tillstått att de hade uppgifter bland sina tjänstemän om att det inte var en bra affär för . Man informerade dock inte ens styrelsen om dessa underlag. Detta har i alla fall framgått i medierna. Styrelsen fick alltså inte veta att trodde att affären inte var lönsam. 41 Statsminister (M): De som fattade beslutet, , ska alltså beroende på att det i styrelsen sitter en socialdemokratisk tidigare näringsminister nu framställas som att de inte visste någonting. Det är en fullkomligt fantastisk slutsats. Jag är absolut beredd att stå upp för det ansvar regeringen har haft eftersom vi var förankrade via på det sätt som angivits. Socialdemokratin måste dock börja se till vilka som har fattat beslut och vara beredda att se att de också har ett ansvar. 42 (MP): är det Alliansen bildades. Alliansen hade två tydliga mål. Det ena var att bryta socialdemokratins långa monopolinnehav av regeringsmakten, och det andra var att sänka skatterna. Jag får väl erkänna att detta är mål man kan ha viss sympati för, men det är också mål som är avklarade. De är färdiga och avbockade, och står nu inför mycket stora utmaningar: 150 000 unga söker jobb utan att få ett, 12 000 barn lämnar nionde klass utan att ha med sig det de behöver för att gå vidare till gymnasiet, och i Alliansens takt kommer vi att nå klimatmålen först . möter statsministern sina partiledarkolleger i Alliansen i föräldrahem i Maramö. Jag vill därför fråga: När ni kommer ut från stugvärmen, har ni med er någon ny politik och några idéer för att möta utmaningarna med jobben, skolan och klimatet? Eller blir det bara nya arbetsgrupper? 43 Statsminister (M): är det som de rödgröna har misslyckats med att formera ett regeringsalternativ som står gentemot Alliansen. Det är i grunden det regeringspolitik till slut handlar om. Det sitter åtta partier i denna riksdag, och det finns inget parti som har större stöd än . Ödmjukt ska man då inför svenska väljare erkänna att ingen ensam kan göra anspråk på regeringsmakten. Var och en av oss som representerar olika parter vill mycket, men förmågan att regera tillsammans med andra avgör om man kan bära regeringsmakten. Det har Alliansen insett, men det saknar de rödgröna partierna insikt om. Vad vi än producerar i Maramö gör vi alltså mer än vad ni har åstadkommit tillsammans . 44 (MP): är det mer tydligt än annars att statsministern är generationskamrat med för det där måste väl ändå ha varit ironi. Jag kom med en fråga om vad Alliansen vill göra åt den växande arbetslösheten, de sjunkande resultaten i skolan och den skenande klimatförändringen, och Alliansens företrädare svarar genom att börja prata om oppositionen. Jag är uppriktigt oroad över att statsministern verkar ägna mer uppmärksamhet åt hur man ska hantera ett valresultat om än åt de utmaningar står inför här och . Jag kan upplysa om en sak: Det är inte så att utmaningarna när det gäller skolan, jobben och klimatet tar paus i väntan på resultaten från Alliansens arbetsgrupper. Därför vill jag än en gång fråga statsministern: När ni kommer ut från mötet i , kommer ni att ha någon ny politik att presentera? Eller är det någon annan typ av möte ska ni spåna valsloganer en gång till? 45 Statsminister (M): Jag är jättestolt över att få delta i möten som också handlar om att förbereda mig för kommande val och lägga grund för hur vi ska möta framtidsutmaningar. Jag är dock även stolt över att har antagit den budget som innehöll satsningar på 23 miljarder till bland annat skolan och forskning och innovation. Vi gör detta i ett där nära nog alla andra drar ned, höjer skatter och gör nedskärningar på många områden. satsar för att kunna möta en internationell konjunkturavmattning och minskad efterfrågan på många av våra exportprodukter. Ja, det får sysselsättningseffekt här, som i många andra länder, men vi har haft resurser och utrymme att göra investeringar som andra saknar resurser för. Det tycker jag i grunden är bra. Det är effekten av en ansvarsfull politik. Jag ska gärna erkänna att det tar tid att få till förändringar av resultaten i den svenska skolan därför att reformer tar tid. Vi visste vad vi ville göra bland annat när det gäller betygssystemet när vi tillträdde 2006, men det var först som sjätteklassarna fick nya betyg . Sådana är ledtiderna i demokratin, och det tar naturligtvis innan resultaten syns. 46 (SD): Det finns många skäl för ett samhälle att straffa dem som begår brott på olika sätt, statsministern. Delvis handlar det givetvis om att man ska skydda samhället och de laglydiga medborgarna från grova brottslingar. Om man håller dem inlåsta kan de inte begå nya brott; det är ganska enkelt att förstå. Det är en viktig poäng. En annan viktig poäng är att vi på något sätt måste upprätthålla respekten för de lagar som vi stiftar i den här församlingen i god demokratisk ordning. Ett annat skäl är att de som blir offer för ett brott har rätt till upprättelse på olika sätt. Statsministern och även justitieministern har i många olika sammanhang gjort ett stort nummer av att man har skärpt straffen mycket, särskilt vad gäller grova våldsbrott. kunde vi ta del av en granskning från som visar att de så kallade skärpningarna inte har gett någon effekt över huvud taget. Straffnivåerna ligger kvar på ungefär samma nivå som . Min fråga till statsministern är: När tänker regeringen vidta åtgärder som faktiskt får effekt och som skärper straffen på riktigt? 47 Statsminister (M): Rättsstatens princip bygger på att vi stiftar lag i riksdag och att ett självständigt rättsväsen sedan har att både göra uttolkning och formera praxis. Det är via domstolspraxis som det faktiska utfallet i verkställighet av olika straffpåföljder uttolkas. Ofta fattar beslut om långa spann inom vilka man ska lägga straffpåföljderna, och det är sedan i domstol som detta uttolkas. Det tycker jag är en riktig ordning. Detta gör att vi med en majoritet till stöd i kan fatta beslut om att vi vill se straffskärpningar för våldsbrott, vilket vi också initialt såg att man i rättsväsendet rättade sig efter för att sedan återgå till kortare påföljder, så som det såg ut förut. Vi har också sett en praxisförskjutning när det gäller påföljder för narkotikabrott, vilket gör att vi just nu ser en bred strafförkortning i . Detta tar jag på fullt allvar. Det gör hela regeringen. Vi analyserar och följer detta och förbereder oss för att eventuellt vidta olika åtgärder. Vi är inte färdiga med analysen. Men det är helt rätt utformat med lagstiftning, och praxisförskjutning sker i domstolar. Jag vill inte ändra på det, utan det ska se ut så. 48 (SD): Det är behjärtansvärt att statsministern ändå erkänner att problematiken finns. Jag är väl medveten om ordningen. Jag har inget annat att säga om den än vad statsministern har. Men det jag frågade var vilka åtgärder man avser att vidta för att komma åt problematiken. Detta är bevisligen ett problem. Om nu domstolarna väljer att och ständigt, oavsett vilka signaler vi sänder ut härifrån eller från , lägga sig i den nedre delen av straffskalan får det ingen effekt. Det skadar inte minst tilltron till hela systemet när regeringen sänder ut signalen om att det ska bli straffskärpningar och att vi ska ta brotten på allvar och det sedan inte händer någonting. Det skadar tilltron till hela systemet, och så kan vi inte ha det. Jag upprepar min fråga, herr talman: När får vi se åtgärder och vilka åtgärder får vi se från regeringen avseende denna problematik? 49 Statsminister (M): Vi har beställt en översyn som kommer . Utvecklingen är inte alldeles entydig. Regeringen och har fattat beslut om att till exempel införa en ny straffnivå när det gäller det som kallas för synnerligen grov misshandel. Där har vi lagt minimistraff i straffskalan. Det beror på att vi senare såg att den tidigare straffskalan för grov misshandel, som rörde sig från ett till , i realiteten i utfall bara låg nere på miniminivåerna. Jag tycker att det finns all anledning att analysera hur detta med synnerligen grov misshandel har använts. Det är likadant när det gäller det faktum att vi har ändrat i straffskalan för mord, som tidigare antingen gav upp till eller livstid. Där har vi nu sagt att skalan går upp till eller livstid. Det finns anledning att analysera detta, men det är inte någon entydig utveckling. Den stora förskjutningen har gällt narkotikapåföljderna. Det finns anledning att analysera detta särskilt. Vi ska återkomma. Vi har bland annat fått analysen beställd till , och vi följer detta mycket noga. 50 (V): Där redovisades att löneandelen av det samlade produktionsresultatet har sjunkit , medan vinstandelen har ökat. Politiken för ökade vinstandelar har ofta motiverats med att den ska öka investeringarna och minska arbetslösheten. Resultatet har emellertid blivit det motsatta.