prot · H10946 · 2013-12-13 00:00:00 — Det här med resurser och samverkan är jätteviktigt. Varför kan inte regeringen och bemöda sig om att ge resurser till samverkan? Det är någonting som man frågar efter. Man vill samverka med andra. Man vill samverka med och andra myndigheter och ha en större samverkan med facken. Man vill nå ut längre. Det är det ena. Det andra är att när det gäller inspektioner finns det en tickande bomb i och med de psykosociala arbetsmiljöproblemen. Det här är svåra inspektioner och ingenting som går på en kvart. Det här vet arbetsmarknadsministern. I har det till och med blivit så att man inte kan gå ut och göra vissa inspektioner ensam, därför att det förekommer våld och hot mot arbetsmiljöinspektörerna. Det kräver också resurser att komma åt detta. Ni skär ned på och säger att det inte bara är verket som betyder något för arbetsmiljöarbetet. Men satsa på samverkan då! har läst upp vårt tiopunktsprogram. Ta efter något av det! Det vore tacknämligt. Sedan vill jag säga till att det bara är att gå in på hemsida och leta fram hennes uttalande om att företag som följer arbetsmiljöreglerna borde få sänkt arbetsgivaravgift. Så var det med den saken. Jag for inte alls med osanning. En vädjan: Låt oss gå in i julefriden med förhoppningen om att det finns intresse för arbetsmiljöfrågorna, inte bara vackra ord. Skapa möjligheter att jobba internationellt ute i och möjligheter att anställa fler experter för att nå längre ut. Ge arbetsmiljömedicin större möjligheter och satsa på arbetsmiljön för löntagarnas skull. 62 (S): Jag har sagt det tidigare, och jag säger det igen. Arbete utgör en stor del av vår livscykel. En heltidsarbetande person tillbringar en tredjedel av sin livstid på jobbet. Det innebär att det ligger ett stort ansvar på företag och samhälle att garantera att arbetstiden förenas med en rimlig arbetsmiljö och att det är en säker arbetsplats med sjysta villkor. Att i detta läge fortsätta nedrustningen av kan enbart beskrivas som att regeringen inte har något större intresse av att satsa resurser i den omfattning som krävs. Det blir helt enkelt sämre när man skär ned resurserna så radikalt, som uttrycker det. Regeringen visar med sin framlagda budget att man inte prioriterar arbetsmiljön. Ministern har, trots två möjligheter, valt att inte kommentera min fråga om min slutsats är riktig. Min slutsats blir då att regeringen medvetet minskar anslagen till för att få en sämre arbetsmiljö och fler arbetsplatsolyckor. Jag kan bara konstatera att det uteblivna svaret samt det som har hänt på detta område sedan regeringen tillträdde 2006 visar på ett tydligt fortsatt ointresse för arbetstagarna när det gäller arbetsmiljön. 63 (S): Min fråga var: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att den nu föreslagna omorganisationen inte ska resultera i försämrade möjligheter att driva ett framgångsrikt arbetsmiljöarbete och bekämpa den stegrande trenden mot ett ökat antal arbetsolyckor som leder till sjukfrånvaro? Jag tycker inte att jag har fått ett svar som är konkret, innehåller någon substans eller ger en bild av att någonting positivt skulle kunna hända från regeringens sida som bidrar till att vända den här trenden. Det här har blivit en diskussion där man rör sig i ett ytskikt och inte vill ta till sig exempelvis ett så grundläggande faktaförhållande som att det förebyggande arbetsmiljöarbetet har tonats ned eftersom resurserna har minskat. Ni pratar här i kammaren om att man ska hjälpa till att förebygga, men det är ju det som man har fått spola. Sedan försöker man ge en bild av att antalet olyckor inte har ökat. Om 29 071 är mindre än 28 386 har antalet olyckor minskat. Men så är det ju inte. Enligt normal matematik är 29 071 mer än 28 386. Det här är fakta från , och så har trenden sett ut . Antalet olyckor minskade konsekvent genom en mycket målmedveten satsning som då gjordes på att angripa problemen och skapa bättre arbetsmiljöer. Jag får hoppas att den här debatten, om den inte har lett till något annat, leder till någon form av eftertanke och möjligen en insikt som kan vända utvecklingen. Tack för debatten och tack för intresset! 64 Arbetsmarknadsminister (M): Jag vill tacka för debatten. Vi har haft den , och vi kommer att fortsätta att debattera arbetsmiljö. Jag ser att mycket av det som gör , där de fokuserar mycket på kunskapsspridning och information och har fått specifika uppdrag av regeringen när det gäller till exempel kvinnors arbetsmiljö, har varit och är viktigt. Det är en viktig del av det förebyggande arbetet. Sedan kan jag och och andra här i kammaren ha olika syn på hur det här förebyggande arbetet ska ske. Vi kan ha olika syn på antalet inspektörer till exempel. Men jag tycker att gör ett fantastiskt jobb, och jag tror också att det är viktigt med det fokus som vi har gett i de här insatserna. Jag vill tacka för debatten och önska en glad luciadag till er som inte kommer att vara kvar i kammaren till, som några av oss ska vara. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2013/14:142 om renhållningsarbetares risk för olyckor i samband med färd på ståplatta 65 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vad jag avser att göra för att förhindra att fler olyckor sker och om jag avser att se över lagstiftningen angående ståplattor på renhållningsfordon. Jag har svarat på en fråga från om ståplattor, och vad som då anfördes gäller fortsatt. Att renhållningsarbetare åker bakpå avfallsfordon på en ståplatta är givetvis någonting som ställer krav på ett gott förebyggande arbetsmiljöarbete, och det är inte heller alltid lämpligt eller tillåtet. har mottagit en anmälan från skyddsombud avseende renhållningsarbetare som åker på avfallsbils ståplatta. I det fallet beslutade med stöd av gällande arbetsmiljöreglering om ett förbud med följande motivering: Det ska finnas skriftliga instruktioner på arbetsplatsen för säker användning av ståplattan och säker körning i samband med att ståplattan används. De skriftliga instruktionerna ska vara genomgångna och kända av arbetstagarna. Det ligger i sakens natur att det förebyggande arbetet med instruktioner ställer krav på uppföljning av arbetsgivarna för att det ska få effekt. Att åka på en ståplatta är också en trafiksäkerhetsfråga, och dess tillåtlighet regleras även i trafikregler och regler om hur fordon ska vara utformade. I korthet kan jag säga att det inte finns något generellt förbud men att tillåtligheten villkoras av att plattan uppfyller tillämpliga produktdirektiv och förordningar och att dess användning inte får innebära att fara kan uppstå. Med en korrekt tillämpning av dagens trafik- och arbetsmiljöregler ska renhållningsarbetare inte behöva vara utsatta för fara, och ny lagstiftning är därför inget som jag planerar. 66 (S): Tack, ministern, för svaret! Det stämmer att jag har ställt en fråga om ståplattor på renhållningsfordon tidigare. På den skriftliga frågan fick jag då ett liknande svar som fick mig att undra om ministern förstår hur det fungerar i verkligheten. Jag undrar om ministern förstår hur utsatta renhållningsarbetarna är när de står därbak eller vilket ansvar chauffören som kör har när jobbarkompisen står därbak. Vet ministern det? Lagstiftningen på området är inte bra. I trafiken har vi många andra lagstiftningar för att skydda oss eller för att förhindra olyckor. I det här fallet finns det brister i reglerna för arbetsmiljön för den som jobbar i renhållningsbranschen. Om vi ska färdas i ett fordon måste vi vara bältade, oavsett om vi kör i eller i . Om man kör moped måste man enligt vår lagstiftning ha hjälm på huvudet när man kör. Det är också förbjudet att stå utanför ett fordon när någon annan kör; då ska alla medresenärer sitta inne i fordonet och vara bältade. Och om man åker bakom föraren på en moped ska man ha hjälm. Vi har inte lagstiftat om bilbälten och hjälmtvång för att det ska se bra ut eller för att det är kul utan för att det ska förhindra allvarliga skador eller dödsfall vid eventuella olyckor. Men när det gäller renhållningsarbetarna är det fullt lagligt att stå på en liten ståplatta bakom ett stort, tungt fordon när någon annan kör detta mitt ute i trafiken, mitt ute i trafiken utan hjälm, utan bälte eller någon annan säkerhetsutrustning när det stormar, snöar och regnar – vid är det dessutom ofta väldigt mörkt. Det är rent av livsfarligt och borde vara förbjudet. Jag har träffat och pratat med skyddsombud som säger att olyckor och tillbud händer regelbundet. Det finns också ett stort mörkertal där man inte anmäler olyckor som har hänt på ståplattorna, så som att plattorna lossnar och att personer trillar ned mitt i trafiken. Det är bara en tidsfråga innan en dödsolycka inträffar. Att förebygga arbetsolyckor är självklart viktigt för såväl arbetsgivare som skyddsombud. Det tror jag att vi alla kan vara överens om. En del skyddsombud har lyckats få sin arbetsgivare att förstå sitt arbetsmiljöansvar, och därmed har man tagit bort ståplattorna från fordonet. Men alla arbetsgivare är inte medvetna om, eller struntar rent av i, säkerheten för sina anställda. En förändring av regelverket och lagstiftningen bör ske . Har ministern någon som helst förståelse för hur utsatta renhållningsarbetarna är när de står därbak? Varför vill inte ministern göra någon förändring? Måste det hända en dödsolycka först? När en olycka inträffar är arbetsgivaren ytterst ansvarig för arbetsmiljön och den skada som uppkommit, men enligt trafiklagstiftningen blir föraren vållande till kroppsskada om jobbarkompisen skadas. Enligt skyddsombud jag har varit i kontakt med har flera allvarliga olyckor hänt. Skyddsombuden tycker att lagstiftningen måste ändras. Jag håller med dem om det. 67 Arbetsmarknadsminister (M): Tack, , för interpellationen! Som jag nämnde i svaret omfattas ståplattan av krav i produktdirektiv. Det betyder att den är en del av en påbyggnadsprodukt till fordon som faller under maskindirektivet och ska CE-märkas. Detta är tekniskt, tycker jag, men om påbyggnaden uppfyller den harmoniserade standard som finns för avfallshanteringsfordon uppfyller den alltså maskindirektivet. En CE-märkt produkt som uppfyller en standard ska enligt antas uppfylla den produktens hälso- och säkerhetskrav. Det kan låta konstigt, men på ren svenska kan man säga att ståplattan alltså betecknas som en maskin. Ett EU-direktiv, maskindirektivet, bestämmer hur maskinerna regleras. Det betyder att inte kan ändra kraven på utformningen av ståplattorna genom nationell lagstiftning. Vi kan inte heller införa generella regler som begränsar användningen av dem eftersom det alltså inte är förenligt med . Självklart är det så – och det regleras också i trafikförordningens tredje kapitel – att ingen får färdas på fotsteg utanför fordonet om anordningen inte är särskilt inrättad för detta. Man måste dessutom anpassa fart och körning till trafiksäkerhetens krav. Det är grunden. Det är en maskin, men man ska självklart också uppfylla trafiksäkerhetskraven. gör bedömningen att standarden på området omfattar riskerna med dessa. Därför kan jag inte göra, och gör inte heller, någon annan bedömning. 68 (S): Ja, man kan ju tycka att det är en maskin. Men i verkligheten sitter den bak på ett fordon där människor åker. Enligt skyddsombud jag har varit i kontakt med, och som har kontaktat mig, har många allvarliga olyckor hänt. Jag kan ta några exempel. Man har tappat handgreppet och fallit av. Trots att det har varit låg fart vid de aktuella tillfällena har man fallit av mot mötande fordon och skadat både rygg och händer. Man har stigit av i farten och stukat eller brutit fotleder, ramlat av i starka kurvor och krossat skallen mot trottoaren. Det är allvarliga olyckor. Man har blivit påkörd av fordon som kommer bakifrån där en av renhållningsarbetarna stod därbak på ståplattan, ramlade ned och fick en krossad höftled – det hände på sommarjobbet. Detta är allvarliga olyckor, och de borde förhindras. Tycker inte arbetsmarknadsministern också det? Oavsett vad EU och andra säger måste vi här i kunna göra det vi tycker är viktigt ur ett arbetsmiljöperspektiv. Jag pratade med en renhållningsarbetare om att det inte ska gå att stå därbak när man backar. Det säger nämligen reglerna. Han svarade då: Det går visst att backa. Det är bara att hoppa upp på den lite högre kanten. Så gör vi . Det är ännu farligare kan jag tala om. Det är underligt att ministern tar så lätt på frågorna. Det handlar trots allt om samhällsservice som bedrivs med våra skattemedel. Då har vi politiker ett extra ansvar. Fordonen, som ska vara säkra både för den som åker i dem och för den som passerar dem, betalas med skattemedel. Det ska också vara säkert för den som jobbar med att ta hand om våra sopor. Det ska inte gå att köra i mer än 30 kilometer om någon står därbak. Men det går också att fixa genom att koppla ur det, vilket man gör. En del i branschen gör det för att ge en falsk tidsvinst som aldrig kan uppvägas av de risker i trafiksäkerhet och i arbetsmiljö som det innebär för den som kör eller åker därbak. En annan anledning till att det är farligt att stå därbak är att den eller de som står där inte har någon möjlighet att kommunicera med den som kör detta stora, tunga fordon. Sikten framåt är också liten. Plattorna ska enligt regelboken kontrolleras . Precis som ministern säger finns det regelverk kring det. Men det görs inte alltid, och där det görs vittnar chaufförerna om att det är ganska svårt att utifrån slitaget eller de sprickor som finns avgöra om plattan kommer att hålla. Skyddsombuden berättar också att även trafikpolisen, som de har samtalat med, vill ha en förändring för att de i sin tur skulle kunna få ett medel för att stoppa detta. Är inte detta ett arbetsmiljöproblem och en risk för trafiksäkerheten som vi måste göra något åt i , ministern? 69 Arbetsmarknadsminister (M): Det handlar inte om att jag som minister tycker att det är en maskin utan om att den bedöms vara en maskin och därför sorterar under maskindirektivet. De flesta maskiner som används i arbetslivet finns det risker med. Därför är det alltid viktigt att göra rätt riskbedömning, och det är alltid arbetsgivaren som har huvudansvaret för att arbetstagarnas säkerhet ska stå i centrum. har fått in fyra tillbud, och en olycka har rapporterats i samband med ståplatta. I den kontexten bedömer jag att de produktregleringar som finns tillsammans med trafikförordningen kompletterar varandra väl. Det handlar både om fart och om hur maskinen ska fungera. Utifrån det menar jag att det inte behövs ny lagstiftning, det är inte min utgångspunkt, och vi i kan inte genom egen lagstiftning hantera det eftersom det ingår i maskindirektivet. Det betyder inte att jag tar lätt på olyckor, och det är extra viktigt att arbetsgivaren, när det är fråga om maskiner som det finns en risk med, tillsammans med skyddsombudet jobbar fram och gör bedömningar av hur man ska hantera riskerna så att det blir så säkert som möjligt för den som hanterar maskinen, i det här fallet ståplattan. 70 (S): Jag vet inte om jag tror att arbetsmarknadsministern tar de här frågorna på största allvar. Det är en viktig arbetsmiljöfråga för dem som jobbar med det. Vi har tidigare sett att arbetsmiljön inte är någonting som regeringen sätter högt på dagordningen. Det finns ett stort mörkertal vad gäller dessa olyckor, vilket de skyddsombud i olika delar av landet som jag talat med vittnar om. Tillbuden som rapporteras är inte så många som de borde vara. Många av tillbuden rapporteras till arbetsgivaren, och där stannar de. Då blir frågan återigen: Har man en arbetsgivare som bryr sig om en god arbetsmiljö, tar problemen på största allvar och gör någonting åt dem, eller en som tycker att ekonomin och snabbheten går före de anställdas trygghet på jobbet? Arbetsmarknadsministern vet lika väl som jag att där finns stora skillnader. Jag vet att skyddsombuden just nu har stoppat arbetet i för att det funnits brister med översynen av ståplattorna. Ståplattorna är kopplade till att jobbet ska göras , och lagstiftningen och reglerna är inte moderna nog. Om de hade varit moderna nog skulle de inte ha funnits . Vi jobbar med många saker för att förebygga olyckor, för vi vet att olyckor sker. Frågan är bara när, och därför måste vi ha en lagstiftning och ett regelverk som gör att skadorna kan minimeras. är de som jobbar helt oskyddade när de står där bak. De befinner sig mitt ute i trafiken och har varken bälte, hjälm eller annat skydd. Det är farligt och behöver ses över. Vi socialdemokrater vill i alla fall få till en ändring. 71 Arbetsmarknadsminister (M): Ja, man kan absolut driva den här frågan. För mig är utgångspunkten att våra maskiner ska vara harmoniserade med och att våra arbetstagare naturligtvis ska ha en säker arbetsmiljö. Därför är det viktigt att följa både trafikförordningen och de arbetsmiljöregler som finns. Om skyddsombudet anser att man i en situation inte har tillräcklig säkerhet, att det är farligt, då ska man ingripa. Det är därför viktigt att jobba med riskbedömning, se till att det fungerar som det ska och att de regler som finns följs så att människor inte utsätts för fara. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2013/14:143 om kvinnors arbetssituation 72 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vad jag avser att göra för att förbättra arbetsvillkoren för många kvinnor och om jag avser att arbeta för att förbättra förutsättningarna för att kvinnor ska kunna arbeta. har också frågat mig om jag kommer att lägga fram några konkreta förslag till . Som arbetsmarknadsminister är det min viktigaste uppgift att arbeta för att alla som kan, både kvinnor och män, ska ha möjlighet att arbeta. Goda arbetsvillkor är ett viktigt mål för arbetslivspolitiken. Självklart ska kvinnor och män ha samma möjligheter att trivas och utvecklas i sitt arbete. Regeringen har under både föregående och innevarande mandatperiod genomfört stora satsningar. Nästan har anslagits till särskilda jämställdhetsinsatser. bedriver regeringen ett långsiktigt och systematiskt arbete för att de jämställdhetspolitiska målen ska genomsyra regeringens politik inom samtliga ansvarsområden. Möjlighet till omsorg för barn under så kallad obekväm arbetstid är särskilt viktigt för ensamstående föräldrar och särskilt kvinnor. Enligt den nya skollagen, som började gälla 2011, ska kommuner sträva efter att erbjuda omsorg i den omfattning som behövs med hänsyn till bland annat föräldrarnas förvärvsarbete eller studier. Sedan den nya skollagen infördes har antalet kommuner som erbjuder omsorg på obekväm arbetstid ökat något, likaså antalet inskrivna barn. Det är riktigt som säger att det finns undersökningar och kunskap som visar att det finns problem när det gäller kvinnors villkor i arbetslivet. Jag menar dock att det fortfarande finns många viktiga kunskapsluckor som behöver fyllas. Vi vet att kvinnor oftare är sjukskrivna, men vi behöver veta ännu mer om orsakerna. Vi vet att kvinnor i högre grad än män uppger att ohälsan är arbetsrelaterad, men vi behöver mer kunskap om sambanden mellan arbetsmiljöfaktorer och olika besvär. Detta är bara några exempel på frågor som mer systematiskt behöver belysas utifrån ett könsperspektiv. Regeringen har därför redan vidtagit en rad olika initiativ inom flera olika politikområden. Det handlar både om att få en klarare bild av olika orsakssamband och om konkreta åtgärder. Regeringen har tillsatt en delegation för jämställdhet i arbetslivet som ska sammanställa och tillgängliggöra kunskap om kvinnors och mäns olika villkor och möjligheter i arbetslivet och de förhållanden som ligger till grund för skillnaderna. I delegationens uppdrag ingår att stimulera till debatt och lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. Uppdraget ska redovisas . fick 2011 ett uppdrag från regeringen att utveckla och genomföra särskilda insatser för att förebygga att kvinnor slås ut från arbetslivet på grund av arbetsmiljörelaterade problem. I uppdraget ingår att hämta in kunskap, informera, utbilda inspektörer och genomföra nationella inspektionsaktiviteter. Uppdraget ska genomföras . Detta är några exempel på åtgärder som pågår inom arbetslivsområdet. Därutöver pågår som sagt även åtgärder av betydelse för kvinnors arbetsvillkor inom flera andra politikområden. I avvaktan på de förslag som Delegationen för jämställdhet i arbetslivet ska lämna avser jag inte att nu vidta några ytterligare åtgärder. 73 (S): Tack, ministern, för svaret! Det är ett väldigt tydligt svar. Regeringen kommer inte att göra någonting för att kvinnor ska få bättre arbetsvillkor. Det framgår mycket tydligt av svaret. Vi socialdemokrater har redan insett det. Regeringens utredningar ska vara klara efter valet , vilket tydligt visar att den moderatledda regeringen inte vill göra någonting för att kvinnor ska få möjligheter till ett bättre arbetsliv och till bättre arbetsvillkor, detta trots att vi har mycket kunskap och fakta om vad som behöver göras och många utredningar redan är gjorda. Handels skriver i sin rapport men inte längre? att av de medlemmar som jobbar i detaljhandeln arbetar av kvinnorna deltid. En av fyra säger att de hindras att jobba heltid på grund av barnomsorgens öppettider och att utvecklingen inom branschen mer och mer går mot att arbeta på obekväm arbetstid. vet vi att många kommuner inte kan erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid. Enligt rapporten tycker medlemmarna inte att man har utökat med nya platser eller gett möjlighet till barnomsorg på obekväma arbetstider. Två av tre tycker att äldreomsorgen blivit mycket sämre . har i en rapport redovisat att ca 100 000 människor, oftast kvinnor, går ned i arbetstid eller faktiskt lämnar arbetslivet för att de inte litar på omsorgen om deras nära och kära. Bra barnomsorg och äldreomsorg är oerhört viktigt för kvinnor och för kvinnors möjlighet till egen försörjning. Det är också en förutsättning för att kunna ta de jobb som finns eller erbjuds. Men regeringen gör ingenting åt det, utan säljer i stället ut och experimenterar med vår gemensamma välfärd. Ministern tar upp regeringens så kallade satsning på jämställdhet, men det är ju bara ett siffertricksande för att dölja den verkliga förlusten för kvinnor. Alla dessa skattesänkningar har gett mest till högavlönade män. Om regeringen hade haft viljan att få ett jämställt arbetsliv skulle man ha satsat på politiska förslag och fattat beslut som gett faktiska resultat. Ca har regeringen sänkt skatterna med, och vinnarna är – som de säger på galorna – männen. Jag undrar om kvinnorna ens var nominerade. I stället borde man utjämna de orättvisa skillnaderna mellan kvinnor och män och se till att minska de brister som finns i vår gemensamma välfärd. Om man hade drivit på jämställdhetsarbetet genom barnomsorg , nätter och och äldreomsorg av god kvalitet hade kvinnor och män kunnat jobba. En bättre arbetsmiljö skulle göra att kvinnor kunde och orkade jobba heltid utan att riskera sin hälsa. Det är sådana politiska förslag som ger resultat och möjligheter för kvinnor att få villkor som mer liknar männens. På en punkt håller jag dock med arbetsmarknadsministern: Det behövs mer forskning om varför kvinnor är sjuka mer än män och anser att ohälsan är kopplad till arbetslivet. Men om nu regeringen tycker att det är viktigt, varför lade ni då ned arbetslivsforskningen det första ni gjorde när ni tog över makten? Det är mer än sju förlorade år för forskningen om kvinnors ohälsa kopplad till arbetslivet. 74 (M): Jag tycker att arbetsmarknadsministern var ödmjuk när hon pratade om våra satsningar på jämställdhetsområdet. Vi debatterade jämställdhet här tidigare , och då nämnde jag att Alliansen har gjort historiska satsningar på jämställdhetsområdet sedan maktskiftet. Åren 2007–2010 tiodubblades satsningarna på området i jämförelse med vad tidigare regeringar gjort. 1,6 miljarder investerades på området. Som ministern sade är det 1 miljard . Detta är den största satsning på jämställdhet som har genomförts i .