prot · H10944 · 2013-12-11 00:00:00 — av alla i långvarigt försörjningsstöd är utrikesfödda. Bara den siffran är tillräckligt oroväckande. av dem som långvarigt lever på existensminimum är utrikesfödda. Det kan man tycka är en orättvis fördelning av det utanförskap som finns. förvärvsarbetar av de utomeuropeiska invandrarna. Det är oroväckande siffror. Jag är inte här för att det, så att säga, är kul. Jag är inte här för att vi inte har några problem, utan jag är här för att vi har problem. Tänk er själva – för väljaren i gemen – att vara på ett fyraårigt elevråd där hälften av skolkamraterna önskar er undergång. Det är såklart inget man frivilligt utsätter sig för, utan man gör det för att man vill förändra någonting och för att något inte står rätt till. Det är precis det jag tänkte bemöta här. Vi har enorma utmaningar framför oss. Därför har vi renoverat de svenska integrationsinsatserna i grunden. Borta är de kortsiktiga projekten, borta är och borta är beskyllningarna att det på något sätt är någon annans fel än politikens och individens om nyanlända inte hamnar i arbete. Det var det som gällde tidigare. Det har alltid varit någon annans fel. Det var företagen som var rasister. Det var någon annans fel att utrikesfödda inte hamnar i arbete. Det var aldrig våra egna bidragssystem, det var aldrig våra utbildningsinsatser och det var aldrig sfi vi aldrig byggt ut, utan det var alltid någon annans fel. Borta är också att vi famlar i mörkret och inte vet hur det står till med siffrorna. har vi siffror på vilka integrationsinsatser som fungerar, vilka åtgärder som leder till jobb, vilka åtgärder som inte leder till jobb och i hur stor procentandel folk tar till de här åtgärderna. Före etableringsreformen hade vi ingen aning. Det svåraste för mig när jag får kritik för etableringsreformen – jag älskar att få kritik – är nästan att man håller sig till sakfrågan och kritiserar att tillräckligt många inte kommer i arbete. Problemet för mig är att jag inte kan jämföra med tidigare siffror, för vi hade ingen aning. Det var roliga projekt hit och dit, och vi skulle mötas halvvägs och träffas på och alla sådana trevliga integrationssatsningar som man tyckte var så viktiga. Borta är nu det. är det en statlig myndighet som har ansvar för frågan och för att utvärdera. Det krävdes att vi skulle utvärdera etableringsreformen. Redan när den sjösattes gavs i uppdrag att 2014 och 2015 leverera rapporter om hur etableringsreformen har påverkat och om det har förbättrat. Vi kan se redan nu några indikatorer på att det gör det. tänkte jag fokusera på de förändringar vi har gjort och om de leder till någonting bättre. 2005 var av de inrikesfödda männen med i arbetskraften. av de utrikesfödda männen beräknades vara i arbetskraften. Det var en oförklarlig skillnad på . Det vi egentligen sade var att en stor andel av de utrikesfödda inte ens var med i matchen. De var inte ens med på avbytarbänken. De fick inte ens vara med i publiken. De hade skickats hem. Det är detta vi har åtgärdat. Vi har sett till att fler har kommit in på arbetsmarknaden. Fler förväntas och känner förväntningar på sig att delta på arbetsmarknaden. Det leder såklart till högre arbetslöshet, för vi vill att människor hellre ska vara arbetslösa och räknas i statistiken än att inte få vara med och tävla om jobben över huvud taget. Andelen som avbryter sina sfi-studier minskar. Andelen som fortsätter sin utbildning efter sfi ökar. Andelen som får godkänt totalt har ökat. Andelen som får godkänt i den högre kursen sfi D har ökat. Andelen som är högutbildade och har ett arbete som kräver eftergymnasial kompetens har ökat för både män och kvinnor. Vi pratade ofta om den där taxichauffören som egentligen var läkare, men ingenting hände. har det ökat. Det är en högre andel utrikesfödda, både män och kvinnor, som har ett arbete som matchar deras kompetens. Det är några av indikatorerna på att det blir bättre, men det finns även intressanta faktum vi måste ta till oss. Av framgår till exempel att när det gäller de av uppmålade hemska åtgärderna instegsjobb eller nystartsjobb hamnar en extremt hög andel av dem som får ett instegsjobb och därefter ett nystartsjobb sedan i osubventionerat förvärvsarbete på heltid. Räknar man med deltidsarbete kommer man fram till siffror . Det är väldigt högt. Problemet är fortfarande att det är en väldigt liten andel av de nyanlända som får denna goda kedja. Det måste vi förbättra. Men av dem som inte tar del av åtgärderna eller de subventionerade anställningarna hamnar i osubventionerat heltidsarbete. Det är en märkbar förbättring jämfört med de vi tidigare hade. Det går inte att ignorera att utvecklingen går åt ett positivt håll. Frågan är hur vi kan accelerera utvecklingen, och det är här jag blir lite oroad. När Socialdemokraterna var här uppe och presenterade sin integrationspolitik lyckades de hålla ett långt anförande utan att presentera en enda siffra – inte en enda siffra! Jag kan bara tänka mig, herr talman, om vi skulle ha ett annat budgetområde och man diskuterade just budgetar, effekter och siffror och att man kommer upp hit och beskriver en massa välvilliga saker och inte förklarar en enda siffra, ett enda indexmått, ett enda mål eller någonting om det. Det är klart att diskriminering är viktigt, och beskriver hur det satsas på de lokala antidiskrimineringsbyråerna. Vi ska dock veta att den stora skillnaden mellan inrikes och utrikes födda inte kan förklaras med diskriminering. Jag vet inte hur jag har sagt detta i den här talarstolen: är med alla mått mätt världens mest toleranta land. I World Values Survey och i andra undersökningar framkommer att är ett av världens mest toleranta länder. Trots detta är skillnaden mellan inrikes och utrikes födda som störst i hela västvärlden i just . Då går det inte att bara förklara detta med diskriminering, utan man måste ha en politik som ser till att fler hamnar i arbete. Jag håller med om att man inte ska peka ut enskilda grupper som orsaken till vissa problem. Det blir intressant då kommer upp hit och skyller problemen på vita män. Det är lika fel, anser jag, att peka ut någon grupp över huvud taget som orsaken. Det är intressant att säga att skattesänkningarna har gynnat män som är höginkomsttagare. Det är då intressant att också motsätter sig skattesänkningar som riktar sig till låginkomsttagare. Om skattesänkningar uppenbarligen gynnar vissa kan man rikta dem också till dem som är låginkomsttagare. Men dessa vänder sig ju också emot, med jobbskatteavdraget, till exempel. föreslår inte ett jobbskatteavdrag med ett lägre tak eller någonting sådant. Nej, föreslår inget jobbskatteavdrag över huvud taget. Låt mig övergå till att tala om diskriminering. Frågan är självfallet viktig. Alliansen har skapat en lagstiftning som är effektiv och heltäckande. 2014 anvisas runt till arbetet mot diskriminering. Här finns, med de lokala antidiskrimineringsbyråerna och så vidare, ett viktigt arbete att göra. Vi ska känna till omfattningen av detta och hur många personer det handlar om. När håller sina utbildningar är det runt 500 personer som har tagit del av dem. Det politiska alternativet, från till exempel, är att vi ska skjuta till av 100 miljoner som de redan har i budget. Man kan förvänta sig att man dubblar det antal som har tagit del av utbildningarna; då blir det 1 000 personer som skulle ta del av det. Vi har hundratusentals arbetslösa. Om man tänker på hur många kontakter som har haft med dem som behöver hjälp är det runt 4 000 samtal. Om vi skulle fördubbla detta till 8 000 – kommer det då att göra en märkbar skillnad i sysselsättningsstatistiken, tror ? Kommer det att göra en märkbar skillnad i bidragsberoendet? Det kommer det förmodligen inte att göra. Det kanske bara blir en minimal skillnad. Om vi har sådana extrema skillnader mellan inrikes och utrikes födda i världens mest toleranta land gäller det att inte gå vilse i att bortförklara det hela med diskriminering. Diskriminering är ett allvarligt problem som drabbar individen. Men på aggregerad nivå är det inte diskrimineringsfrågan som är lösningen när det gäller att se till att utjämna de ekonomiska skillnaderna mellan inrikes och utrikes födda. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 66 (SD) replik: Jag tyckte att det var viktigt att begära ordet och förtydliga några saker i det som talar om. Han nämner att vissa saker har blivit lite bättre. Det är riktigt, men jag tror att det är viktigt att förstå för dem som lyssnar på debatten att det är från en låg nivå i de allra flesta fall. talade också om den utvärdering som har gjorts av instegsjobben och nystartsjobben. Vi fick en presentation av detta från i utskottet. Det är viktigt att känna till att man inleder denna utvärdering med att säga att man egentligen inte kan säga någonting säkert om huruvida detta har varit en samhällseffektiv insats över huvud taget. Det finns inga kontrollgrupper. Det skulle kunna vara så att de som har fått jobb via kedjan av instegsjobb och nystartsjobb är resursstarka personer, som hade kunnat få jobb även utan dessa insatser. Man ska alltså vara ganska försiktig med vilka slutsatser man drar utifrån detta. Det viktigaste är väl ändå någonstans att trots att vissa faktorer går lite upp och vissa lite ned är det i stort sett så att utanförskapet och de grundläggande stora problemen med integration, segregation och så vidare inte har förändrats. Trots att ni lovade det inför förra valet och trots att ni lovade det inför valet har ingenting i grunden förändrats. Förvärvsfrekvensen bland utlandsfödda är fortfarande låg. Skolresultaten bland utlandsfödda elever är fortfarande låga. Jag skulle vilja veta vad du ser i er verktygslåda som framöver skulle kunna förändra detta i grunden. Ser du någon möjlighet till att man inom en överskådlig framtid till exempel kommer att komma upp i en försörjningsgrad för utlandsfödda som gör att gruppen bär sina egna kostnader och att invandringspolitiken därigenom blir lönsam? 67 (M) replik: har rätt i bemärkelsen att det inte handlar om hur många som jobbar utan hur många som jobbar i förhållande till dem som inte jobbar. Det är det som kallas för förvärvsfrekvensen. Det jag kan se som en utveckling vore delvis att man ser till att etableringsreformen är på plats och fungerar. Vi vet till exempel att av alla som har varit i har gått i sfi. Det är siffror som inte fanns tidigare. Vi kan vara eniga om, du och jag, att detta att lära sig svenska är en ganska viktig faktor för att etablera sig på arbetsmarknaden. Det lär alltså ha positiva effekter. Men i grund och botten handlar det om att se till att fler tar del av både de insatser som ges av Arbetsförmedlingen och av de olika stödmekanismer som vi har byggt in i etableringsreformen. Om vi ska säga sanningen har problemet inte varit att människor har tagit del av åtgärder och att det sedan inte har blivit mycket av dem. Problemet har varit att åtgärderna har funnits på vissa ställen, och på andra ställen har de inte funnits. Vissa åtgärder har inte fungerat men har fortfarande funnits. Problemet har också varit att många av åtgärderna inte har effektutvärderats. Det är någonting som vet att vi i hög grad gör med etableringsreformen. Vi justerar därför reformen så att den blir mer effektiv. Det kommer att leda till en högre sysselsättningsgrad och förvärvsfrekvens bland nyanlända. Men då ska vi veta att det är en liten andel av de nyanlända som har gått igenom hela etableringsreformen. Jag tror att detta kommer att ha långsiktigt positiva effekter. 68 (SD) replik: Jag tolkar det som att egentligen menar att möjligheten för utlandsfödda att nå upp till samma nivå som inrikes födda inom överskådlig framtid egentligen inte finns på kartan. Det förstärks av att det du räknar upp egentligen bara är mer av samma saker som ni redan gör och som inte har givit några bra resultat. Jag tycker att det är en märklig logik. Man ser de stora, allvarliga och potentiellt katastrofala problemen men vet inte riktigt hur man ska hantera dem. Man har egentligen inga effektiva lösningar som inom en överskådlig framtid kan åtgärda det här. Då är det märkligt att ändå fortsätta att ständigt fylla på problemen och till och med, som ni har gjort, kraftigt utöka invandringen. Anledningen till att vi behöver en integrationspolitik är att vi har en invandringspolitik; det hänger intimt samman. Jag tycker att det skulle ha varit ansvarstagande och logiskt att anpassa nivåerna på invandringen till våra grannländers och att ge integrationsprocessen en ärlig chans. Jag tror inte att de barn och ungdomar som växer upp i de segregerade förorterna kommer att ha en ärlig chans om vi spär på segregationen och ökar problemet. Om de ska behöva konkurrera med ännu mer resurskrävande nyanlända, som kanske har ännu större problem än de själva, ser jag inte denna förutsättning. Jag är rädd att vi är på väg att bygga in permanenta motsättningar i samhället med en etnisk underklass som känner aggression och utanförskap. Jag är tyvärr rädd för att konsekvenserna av de motsättningar som vi nu ser kan bli oöverskådliga. 69 (M) replik: Jag delar den oron. Det är just därför vi är här. Den etableringsreform som vi sjösatte har funnits i ungefär , om man säger att det var en implementeringsfas. Det vi ser är att detta har goda effekter på förvärvsfrekvensen och sysselsättningsgraden. finns det ett uns av sanning i uttalande, men han vänder på logiken. Vi har integrationspolitik av ekonomiska skäl, för att få ekonomin i det här landet att gå ihop, men vi har inte migration, asylmigration, av ekonomiska skäl. Det är viktigt att konstatera det. Jag tycker att vissa politiker gör väldigt fel ibland när de försöker bildsätta det. I grund och botten handlar det om människor som vi av humanitära skäl ger hjälp. Vill vi ha en mer, så att säga, ekonomiskt gynnsam invandring kan man titta på till exempel den kanadensiska modellen med invandring av högkvalificerade personer, om vi vill se till att det ska bli lönsamt att ta emot invandrare. Men det svenska asylsystemet bygger inte på att människor får asyl baserat på hur prognosen över deras avkastning är. På det sättet handlar integrationspolitiken om att invandringen, med de verktyg vi har, ska bli mer lönsam, så att det i alla fall inte, just som du säger, byggs in en etnisk underklass i . 70 (MP) replik: Tack, , för en redogörelse för var står i de här frågorna! En av anledningarna till att jag tog upp diskrimineringsfrågan var att det är ett av de områden där vi verkar ha meningsskiljaktigheter. Genom att studera tabellerna kan man se att tar bort en del pengar från ett område för att tillföra de pengarna på ett annat område. Sedan har vi småjusteringar. Men inom diskrimineringsområdet verkar det finnas en reell skillnad. Jag vill lyfta upp det. tog upp att vi skulle satsa extra på DO och att det eventuellt skulle innebära att fler individärenden skulle hanteras eller att fler människor skulle få ta del av information. Det är inte det vi skriver i vår text, utan det handlar bland annat om ett förtydligat tillsynsansvar. Men det handlar också om ett ansvar att granska arbetsgivarnas lönekartläggningar. Det är alltså ett område som inte nämnde. Det är möjligt att den kommande moderata riksdagsledamoten ska ta upp det, för det kanske faller under jämställdhetsfrågorna i utskottet – vi har ju kommit överens om att dela upp det i två delar. Men det är det som DO med de här extrapengarna ska jobba med. Det finns ett tillkännagivande. För att minska löneskillnaderna mellan könen gjorde vårt utskott ett tillkännagivande om att kravet på årliga lönekartläggningar åter ska gälla. Jag blir lite förvånad över att det verkar ha gått förbi. Jag undrar: Vad har hänt med tillkännagivandet? 71 (M) replik: Alla tillkännagivanden bereds såklart inom . Men låt mig poängtera att diskrimineringsfrågan är extremt viktig. Vi har en diskrimineringslag som Alliansen har antagit och som jag uppfattar att det finns en ganska bred samsyn kring i . Detta ska DO såklart granska och så vidare. Men jag vill säga att i den politiska retoriken måste det på något sätt matchas med kronor och ören. är såklart mycket för en individ. Men i en statsbudget är inte fruktansvärt mycket pengar. Om detta ska gå till lönekartläggningar är såklart prioritering. Men vi ska veta att det när vi pratar om diskrimineringsfrågan i stort också handlar mycket om saker som statsmakten egentligen inte rår på så mycket. Det handlar om samtal som man har kring det berömda köksbordet, om värderingar, om vilka åsikter vi lär våra syskon, våra barn, våra vänner och våra bekanta och vad vi själva accepterar för ton i samhället mot varandra. Om vi ska vara hyfsade, om vi ska ha en hyfsad ton mot varandra och om vi ska ha en civiliserad ton mot varandra gäller det speciellt inom detta område. I just diskrimineringsärenden handlar det om människor som blivit väldigt illa bemötta och illa behandlade på ett sätt som man kan konstatera är rent ociviliserat. Det kanske finns en poäng i att satsar relativt lite pengar på detta, nämligen att den största utvecklingspotentialen finns någon annanstans än just hos DO. 72 (MP) replik: Det är precis DO vi diskuterar. Det är därför vi har det här betänkandet. DO ingår som en relativt stor och viktig del i symbolarbetet, som en del partier absolut inte vill ha men som vi ser har varit framgångsrikt. När det gäller de ärenden som DO har drivit här i och vad motsvarande myndigheter runt om i världen har gjort kan ingen säga att det bara skulle vara symbolpolitik. Det har betytt väldigt mycket för att visa åt vilket håll vi i samhället vill gå när det gäller behandling av människor och deras lika värde. Så till den svenska situationen. ändrade regeringen reglerna så att företagen bara behövde kartlägga lönerna och upprätta handlingsplaner för att minska löneskillnaderna . Det var antagligen en ideologiskt formad ingång. har man fått ett tillkännagivande som ska hanteras. Det jag har sett är att det har blivit ett tilläggsdirektiv till utredningen om aktiva åtgärder mot diskriminering. Vi får se vad som kommer ut av detta. Det jag skulle vilja ta upp med är den andra sidan, nämligen att det som inte symboliskt från statsmaktens sida lyfts upp som viktigt tenderar att glömmas bort i den stora viktiga debatten i företagen och hemma kring köksbordet. Det är därför glädjande att vi ser att allianskamrater, bland annat , till exempel har lyft fram en sådan viktig fråga. Det är en symbolfråga som jag inte vet var står i. Det gäller pappamånader. lyfter fram detta och kommer att driva det. Var står i frågan om fler pappamånader? 73 (M) replik: kommer du in på jämställdhetsområdet. Då vill jag bara vänligt hänvisa till nästa debattör från , som kommer att gå in djupare på just jämställdhetsområdet, där denna fråga ingår. Den här diskussionen handlar om integration. På jämställdhetsområdet vill jag hänvisa till nästa debattör. 74 (FP): Regeringens syfte med integrationsåtgärder har varit och är att dels stimulera integrationsprocessen, dels underlätta och påskynda de nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet i . Fler ska kunna lära sig svenska språket. Fler ska lättare kunna få ett arbete, och fler ska kunna etablera sig som en delaktig individ i det svenska samhället. Kunskaper i det svenska språket liksom utbildning och arbete är helt avgörande för en lyckad integration. Det gäller att ge stöd till varje nyanländ utifrån individens förutsättningar för att de snabbt ska kunna lära sig svenska språket, kunna få ett arbete och klara sin egen försörjning. har haft en politik som fokuserat på ett omhändertagande av de personer som tagit sig till vårt land. Vi har , herr talman, inte tagit till vara nyanländas kompetens. är det många som utestängs från svensk arbetsmarknad på grund av sina utländska namn eller bristande kunskaper i det svenska språket. För är en lyckad och bra integration en av de stora utmaningarna vi har framför oss. Etableringsreformen, som ska utgå från varje individs behov, inriktar sig på att de nyanlända snabbt ska lära sig svenska och få ett jobb, bli självförsörjande och få kännedom om rättigheter och skyldigheter i . Individens delaktighet och eget ansvar för sin framtid är helt avgörande för att lyckas bryta utanförskapet. En förbättrad etablering är grundläggande för att ta till vara den resurs som den nyanlände utgör. Kommunerna har fortfarande en viktig roll i form av praktisk hjälp och stöd till nyanlända. Det gäller rollen att ordna bostad, att ansvara för sfi och samhällsorientering, att ge introduktionsinsatser inom förskola och fritidshem och att i stort underlätta etableringen i det svenska samhället. En av regeringens övergripande prioriteringar är därför att minska utanförskapet, som många utrikesfödda tyvärr hamnat i, genom bland annat satsningar inom arbetsmarknads- och utbildningsområdet. Utan våra utlandsfödda skulle stora delar av sjukvården och servicesektorn ha stora svårigheter att fungera. Invandringen har fört med sig nya kunskaper och erfarenheter och har berikat . Över 700 000 utlandsfödda går till ett arbete. Över 60 000 småföretag ägs av personer med invandrarbakgrund. Utan denna öppenhet och detta bidrag till vårt välstånd hade utan tvivel varit ett fattigare land. Behov av särskilda insatser vad gäller utbildning och yrkeserfarenhet finns fortfarande kvar. Regeringen anser att det fortfarande finns behov av en effektivare etableringstid där olika insatser kombineras med varandra. En av de stora utmaningarna vad gäller integration och jämställdhet är att fler utrikesfödda kvinnor själva ska kunna försörja sig och få makt över sin vardag. Att snabbt lära sig svenska språket och få ett arbete ger individen en snabbare etablering i samhället. Det för med sig såväl individuella som samhällsekonomiska vinster. Därför är det viktigt med ett välfungerande samarbete mellan samtliga aktörer på lokal, regional och nationell nivå. Att skyddas mot diskriminering är en mänsklig rättighet. Förbud mot diskriminering finns inskrivet i ett stort antal konventioner om mänskliga rättigheter. Det är ett samhällsansvar att bekämpa diskrimineringen effektivt. Därför måste skyddet mot diskriminering och främlingsfientlighet stärkas. Etableringsersättningen är utformad för att öka förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. En individuell ersättning som inte påverkas av inkomsterna hos andra personer i hushållet skapar starkare drivkrafter för båda makarna i en familj att delta i sfi, samhällsorientering och arbetsförberedande insatser. Detta skapar förutsättningar för nyanlända kvinnor att etablera sig på arbetsmarknaden. Det är välkommet att regeringen avser att fortsätta att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att de sammanlagda anslagen inom utgiftsområdet Integration och jämställdhet ska uppgå till . Det gäller integrationsåtgärder, kommunersättningar vid flyktingmottagande, etableringsersättningar, åtgärder mot diskriminering och rasism samt särskilda jämställdhetsåtgärder. Vi måste ha fokus på hur vi ska stimulera integrationsprocessen, underlätta och påskynda de nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet i . från Socialdemokraterna betonade i sitt anförande att regeringen har misslyckats. Om insatser för utrikesfödda med kort utbildning är ett misslyckande, om införandet av praktiskt basår för personer med högst nio års utbildning är ett misslyckande, om möjliggörandet av tillgång till praktikplatser är ett misslyckande, om bättre validering av utrikesföddas utbildning och arbetslivserfarenhet är ett misslyckande, om insatser för utrikesföddas företagande är ett misslyckande, om 160 000 fler med invandrarbakgrund eller som är utrikesfödda är sysselsatta jämfört med är ett misslyckande, om S-definitionen av misslyckande är vad jag just nämnt, så får jag väl erkänna att regeringen har misslyckats.