prot · H009125 · 2013-06-18 00:00:00 — Kritiken handlar om att insyn och ansvarsutkrävande har försvårats på grund av bristande dokumentation av processen, att regeringen inte givit Genomförandegruppen något direktiv, att regeringen inte har gjort tillräckliga konsekvensanalyser i samband med besparingarna samt att man inte har givit tillfredställande information om resultatet av arbetet. ingick inte i Genomförandegruppen men fick svara på frågor och lämna underlag om ett antal specifika materielprojekt. ifrågasatte dock huruvida myndigheternas sakkunskap togs till vara tillräckligt genom det sätt som regeringen valde att arbeta. Regeringen har gjort en bedömning av kritik i en skrivelse till . I denna skrivelse konstaterar regeringen att i budgetpropositionerna har informerats om Genomförandegruppens arbete och att har bifallit regeringens förslag om besparingar i budgetpropositionen . Styrningen av Försvarsmakten har varit förenlig med de principer för verksamhetsanpassad styrning som etablerats. Regeringen noterar bristerna i dokumentationen av Genomförandegruppens arbete men konstaterar att Genomförandegruppen lämnat en slutrapport samt att inte har bett om ytterligare information om gruppens arbete. Med andra ord tar man inte till sig någonting av den kritik som riktar. Angående regeringens skrivelse beslutade att beredningsformerna måste överensstämma med de former som normalt sett gäller mellan och myndigheterna. Rollfördelningen måste vara tydlig, och regeringen måste notera den allvarliga kritiken och konstruktivt använda den för att liknande situationer inte ska uppstå . Dessutom är det regeringens ansvar att garantera tillfredsställande information, särskilt som regeringen valt ett arbetssätt som avviker från den rådande rollfördelningen. Med den uppfattning som regeringen har om och det beslut som fattade blir granskning extra intressant. När gör sina granskningar börjar vi med skriftliga frågor till . I denna granskning har frågor ställts, och svaren på dessa frågor bekräftar den bild som givit i sin rapport. Exempel på svar är: Det är inte möjligt att exakt ange när rapportering gjordes eller till vem. Det är inte känt vilka närmare överväganden som gjorts avseende tidsfristerna för svar från Försvarsmakten. Remittering skedde inte. Någon handling som motsvarar beskrivning har inte påträffats. Det är inte möjligt att närmare ange hur dialogen avseende de olika verksamheterna kom att genomföras. Vad har kommit fram till är alltså detsamma som kommit fram till i sin granskning och som tidigare fattat beslut om, nämligen att regeringen måste notera den allvarliga kritiken och konstruktivt använda den för att liknande situationer inte ska uppstå . Inledningsvis nämnde jag debatten om den så kallade Saudiaffären. Vad detta ärende har för likheter när det gäller dokumentation, diarieföring, spårbarhet, ansvarsutkrävande och styrning överlåter jag till lyssnarna och kanske till medierna att bedöma, för det vore väl förmätet av en KU-ledamot att spekulera i om det finns ett mönster eller om detta var ett ovanligt dåligt skött ärende i Försvarsdepartementet. 137 (M): Det här är ett ärende som utskottet är enigt om. Det kan man inte tro när man lyssnar på , men så är det. I debattens hetta är det ibland lätt att glömma att vi faktiskt är eniga i en stor majoritet av granskningsärendena så har det varit alla år tidigare, och så är det även . Vad det handlar om här är hur man inom beredde ett ärende som handlade om besparingar inom försvarets materielförsörjning. Frågans politiska substans har varit uppe för diskussion i andra sammanhang i denna sal och i andra salar. har försvarsutskottet debatterat granskning av den så kallade Genomförandegruppen. Den som är intresserad av innehållet i den debatten det kan man vara hänvisas till kammarens protokoll från . granskar inte politiska besluts innehåll. Det är inte KU:s uppgift att granska om de fattade besluten är rimliga och viktiga och deras politiska substans. Vi granskar inte heller rapporter eller den diskussion som förs mellan och regeringen. Vår uppgift är att granska formerna för beslutsfattandet, att se till att regeringsärendena handläggs på ett korrekt sätt, att de bereds enligt reglerna och att statsråden inte överträder sina konstitutionella befogenheter. I det här ärendet har vi inte funnit att statsråden har överträtt sina konstitutionella befogenheter eller att ärendet har handlagts på ett sätt som inte står i överensstämmelse med gällande lag och författning. Genomförandegruppen tillsattes av regeringen för att ta fram besparingar på försvarsmaterielområdet, som ett led i budgetberedningen. Politiker ingick i gruppen. Det var statssekreteraren i Försvarsdepartementet, statssekreterare från och , representanter för regeringspartierna och chefer och handläggare inom . Ingen representant för Försvarsmakten eller för någon av de andra försvarsmyndigheterna ingick. Det fanns inga formella direktiv till den här gruppen. Den fick arbetsuppgifterna beskrivna i ett pm. Gruppens arbete ledde fram till att man redovisade en lista över planerade besparingar budgetproposition och att beslut om de besparingarna fattades av , och det ingick sedan i regleringsbrevet för Försvarsmakten . Det är en helt normal ordning för hur man bereder budgetfrågor. Det är bakgrunden när det gäller Genomförandegruppen. KU är, som jag tidigare sade, helt enigt i det här ärendet. Men vi vill ändå påpeka att det finns förbättringspotential. Vissa handlingar som rör genomförandegruppen har inte diarieförts. Gruppen har till sig fått inhämtade uppgifter från Försvarsmakten som inte heller har dokumenterats. Hur dessa uppgifter har inhämtats har vi inte kunnat fastställa i alla delar. Det kan ha skett skriftligt. Det kan ha skett muntligt. Utskottet anser att uppgifter som inhämtas från myndigheter måste dokumenteras omsorgsfullt. Annars blir den efterföljande kontrollen, som utskottet ska göra, mycket svårare än vad den behöver bli. Om beredningsunderlag och beslutsunderlag är bristfälliga försvåras KU:s granskningsarbete, eftersom insynen i arbete är begränsad. Jag vill i det sammanhanget påpeka att är medvetet om bristerna och att förbättringsåtgärder håller på att arbetas fram. Den här processen gick fort. Försvarsmakten fick det är regeringen medveten om möjligen inte tillräcklig tid på sig att kvalitetssäkra sina svar på det sätt som man brukar göra och på det sätt som man vill göra. Vi vill betona vikten av att remisstider är tillräckligt långa för att remissinstanserna noga och samvetsgrant ska kunna överväga de frågor de får. Utskottet konstaterar att Genomförandegruppens tidsramar var knappa och vill därför påminna om vikten av att beredningsarbetet i planeras på ett sådant sätt att det finns tid för att föra de diskussioner som man vill föra. Det vinner alla på. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Redogörelser för behandlingen av skrivelser Föredrogs betänkande 2012/13:KU21 Redogörelser för behandlingen av skrivelser (skr. 2012/13:75 och redog. 2012/13:RS4). 138 (S): behandlar vi här i kammaren granskning av hur regeringen har behandlat skrivelser. Det är en viktig granskning som gör det möjligt att bedöma om regeringen verkligen har gjort det som har begärt. Särskilt intressant är det att titta på hur regeringen har svarat på de tillkännagivanden som har gjort och . Vad begär vi då av regeringen? Hur vill vi att det här ska fungera? Utgångspunkten är självklart att vi vill att regeringen går till mötes när man får ett tillkännagivande från och att det sker inom rimlig tid. Om det av något skäl dröjer med slutbehandling av ett tillkännagivande bör regeringen berätta vad man planerar att göra och när det kan förväntas bli slutbehandlat. Om regeringen av något skäl anser att man inte kan genomföra det som begär ska man förklara varför. Generellt kan vi säga att vi i årets granskning ser en positiv trend, vilket är bra. Den tid som det i genomsnitt tar att slutbehandla tillkännagivanden har minskat och ligger nu under . kan vi också se att regeringens redovisning har förbättrats över lag. Men det finns naturligtvis också brister. Två tillkännagivanden, till exempel, är äldre än och har inte slutbehandlats . Ett par tillkännagivanden saknas till och med i regeringens redogörelse. Det är förstås inte acceptabelt. Jag vill peka på några tillkännagivanden som är av särskilt intresse och där det finns utrymme för förbättring. Det första gäller en granskning av enmyndighetsreformen, det vill säga sammanslagningen av en rad regionala myndigheter till tre stora nationella myndigheter , och . Ett viktigt skäl till att man gjorde den här sammanslagningen av myndigheter var att handläggningen av ärenden skulle bli mer enhetlig. Medborgare ska ju inte behandlas olika i olika delar av landet. har begärt en analys av om effekterna har uppnåtts. kom regeringen med en slutredovisning, men i KU gör vi bedömningen att den redovisningen behöver utvecklas, i synnerhet när det gäller den vassa frågan: Har sammanslagningen av myndigheter lett till det resultat som man hoppades på, nämligen att ärenden handläggs på ett mer enhetligt sätt? Eftersom det är en viktig fråga begär vi att regeringen återkommer med en samlad redovisning. Vi anser inte att ärendet är slutbehandlat . Ett annat tillkännagivande som KU kommenterar särskilt gäller . Regeringen har valt att inte tillmötesgå begäran om att erkänna som stat. anser, liksom utrikesutskottet, att det är olyckligt att regeringen väljer att inte tillmötesgå i den frågan. När regeringen nu gör en annan bedömning när det gäller frågan om erkännande borde man åtminstone på ett tydligare sätt motivera varför. har vi från Socialdemokraterna, tillsammans med och Vänstern, en reservation som gäller ett tillkännagivande från näringsutskottet om ett mineralpolitiskt program. Det handlar om den för så viktiga gruvnäringen och hur den ska utvecklas. Regeringen anser att tillkännagivandet är slutbehandlat, och man hänvisar till att man har lagt fram en svensk mineralstrategi. Vi anser att ärendet inte kan anses slutbehandlat eftersom mineralstrategin inte motsvarar ett sådant program som faktiskt har efterfrågat. I regeringens redogörelse saknas också en ordentlig argumentation för den bedömning man gör. Här vill vi påminna om hur viktigt det är att regeringen tillmötesgår önskemål men också att man verkligen argumenterar tydligt och utförligt när man återkommer med slutbehandlade skrivelser till . Det här är förstås särskilt viktigt när man av något skäl väljer att inte göra det som har begärt. Jag vill yrka bifall till den här reservationen. Låt mig påminna om hur viktigt det är att vi har en aktiv riksdag, en riksdag som inte bara behandlar de ärenden som regeringen lägger på bord utan också självständigt lyfter upp viktiga frågor och tillkännager för regeringen vad man vill. I det perspektivet vill jag avsluta med att peka på en utveckling som vi har skäl att fundera över en utveckling mot allt färre tillkännagivanden från . Vi kan läsa i betänkandet att lämnades ca 1 300 tillkännagivanden . är antalet nere kring 400. När KU , 2006, granskade den här trenden hade man två förklaringar: dels att fler regeringsbeslut förbereddes i samråd med flera partier, dels att den reformerade budgetprocessen, där i ett enda beslut fastställer utgiftsramar och utgiftstak, kan ha påverkat. Den reformen kan ha minskat oppositionspartiernas möjligheter att söka majoritet för sina förslag. Den här utvecklingen tycker jag är värd att begrunda, i synnerhet som vi just nu har en översyn av riksdagsordningen och också en parlamentarisk kommitté som ser över just budgetprocessen. Vi behöver ett effektivt beslutsfattande i riksdag, men vi behöver också ett vitalt riksdagsarbete. 139 (M): Vad händer när har fattat ett beslut? Hur tar det för regeringen att slutbehandla tillkännagivanden och skrivelser och på det sättet verkställa beslut? kan efter behandlingen av skrivelse 75 konstatera att andelen skrivelser och tillkännagivanden som slutbehandlas är större är tidigare, och med tanke på att det totala antalet redovisade tillkännagivanden är det största är detta utomordentligt positivt. Jag kan naturligtvis inte undanhålla ledamöterna lite statistik, oss statistiknördar emellan. Andelen icke slutbehandlade skrivelser har sjunkit från 2007 till 29,5 2012. Det är en liten ökning . Då var andelen 22,8, vilket är det lägsta redovisade . Vi ser tydligt att den långsiktiga trenden är en rätt kraftig minskning. Snittet under den mandatperiod vi nu är inne i är 29,77. Snittet den förra mandatperioden, och då inkluderar vi 2006, för det är vi har räknat, är 34,55. Snittet för är 37,38. är snittet 37,28, om någon är intresserad av det. För oss nördar kan jag också tillägga att medianen i samtliga fall är betydligt lägre än medelvärdet, vilket är intressant eftersom det visar att de flesta ärendena går fortare. Så finns det ett fåtal ärenden som är komplicerade och därför drar ut , och det är det som syns på det samlade medelvärdet. Det är klart att det finns förbättringsmöjligheter, och vi pekar på några sådana. Det första är det alldeles självklara konstaterandet att det är rätt anmärkningsvärt att två av de fem tillkännagivanden som är äldre än kvarstår som ej slutbehandlade. Vi noterar med tillfredsställelse att beredningen av dessa två tillkännagivanden ska redovisas under innevarande riksdagsår och . Men det är viktigt att komma ihåg att tillkännagivandena och skrivelserna är av olika karaktär. Framför allt är de väldigt olika komplicerade när det gäller vilka beredningsåtgärder som behövs. Vi vill också, vilket också pekade på , påpeka att två tillkännagivanden faktiskt helt saknas i redogörelsen. Det gäller ett på justitieutskottets och ett på socialförsäkringsutskottets område. Det ena tycks helt ha försvunnit någonstans på vägen mellan och regeringen, vilket självklart är rätt anmärkningsvärt. Så får det faktiskt inte gå till. Utskottet konstaterar åter att det är viktigt att rutinerna i fungerar, och vi förutsätter att åtgärder vidtas så att det här inte upprepas. När det gäller ej slutbehandlade tillkännagivanden redovisas i betänkandet synpunkter från flera av utskott. Det gäller till exempel reklamskattens avskaffande, där skatteutskottet förutsätter att det sker så fort statsfinansiellt utrymme finns. Det gäller tonnageskatten, där skatteutskottet påpekar att det i finns enighet om att det är viktigt att frågan löses snart. På socialförsäkringsutskottets område handlar det till exempel om tillkännagivanden om aktivitetsersättning och sjuklön. Utskottet förutsätter att regeringen återkommer med förslag om detta så fort som möjligt. pekar för sin del dels på en översyn av upphovsrättslagen, dels på en granskning av effekter för den konkurrensutsatta, elintensiva industrin. Här har det gått sex respektive utan att utredningarna har inletts. Orsakerna till dröjsmålen har inte redovisats. Det finns andra exempel; nämnde ett par av dem. delar de bedömningar som gjorts av dessa utskott och utgår som sagt ifrån att regeringen vidtar nödvändiga åtgärder. Om beredningen drar ut det kan den göra, och det kan den göra av väldigt goda skäl är det viktigt att regeringen informerar om orsakerna till fördröjningen. Slutligen vill jag nämna lite grann om tillkännagivandet om erkännande av som stat. I enlighet med det särskilda yttrande som vi har lämnat vill jag påpeka att enligt regeringsformen är det regeringen som sköter utrikespolitiken och inte . Regeringen har i beslut angett att man inte anser att de folkrättsliga förutsättningarna för att erkänna som stat är uppfyllda. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag att lägga redogörelsen till handlingarna och avslag på motivreservationen från S, MP och V. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Granskning av grönbok om förberedelse för en helt konvergerad audiovisuell värld Föredrogs utlåtande /13:KU26 Granskning av grönbok om förberedelse för en helt konvergerad audiovisuell värld (KOM(2013) 231). 140 i (S): Efter många timmars diskussion om förhållandet mellan regering och riksdag lämnar vi nu det och övergår till och . har fått denna grönbok om förberedelser för en helt konvergerad audiovisuell värld för granskning och behandling. Det har varit KU:s uppgift att titta på den utifrån det ansvar som KU har för grundlagarna, i det här fallet yttrande- och tryckfrihetsgrundlagarna. innehåller inga beslut, utan syftet är att öppna upp för en debatt utifrån det faktum att medietjänster och sättet att konsumera dem mer och mer smälter samman. Internet har öppnat upp för möjligheter som vi inte trodde var möjliga , och får vi tv-program levererade på många olika sätt, alltifrån linjära tjänster som tas emot via en tv-mottagare, vilket har varit det vanliga sättet sedan tv-sändningarna startade , till efterfrågestyrda tjänster som tas emot via datorer, smarta telefoner och datorplattor. Utskottet välkomnar att diskussionen kommer upp på agendan men varnar för en fullt teknikneutral reglering. Bland annat skiljer sig vår yttrandefrihetsgrundlag i förhållande till många andra länders lagstiftning, men det skiljer sig också i den reglering som berör tillhandahållandet av tjänster via tråd, alltså bland annat kabel-tv, bredband och internet, och regleringen för etersändningar. Etableringsfriheten är mycket starkare och möjligheten till begränsningar betydligt mindre genom tillhandahållandet genom tråd. Det är dock viktigt att påpeka att det finns möjlighet för att kräva att ett kabel-tv-bolag ska tillhandahålla vissa kanaler för att tillgodose allmänhetens tillgång till information och allsidig upplysning den så kallade must-carry-principen och även att begränsa möjligheterna att sända ett utbud som inriktas på våldsframställningar, pornografiska bilder och hets mot folkgrupp. När det gäller sändning via frekvens i etern finns större möjlighet till reglering eftersom frekvensutrymmet är begränsat, även om det även här har öppnats upp mycket större möjligheter sedan tv digitaliserades och frekvensutrymmet som tas i anspråk för vanlig tv-sändning är mindre . Frågan om rätten till frekvensutrymme och möjligheten till att utöka sina tjänster för tv-sändningar är en diskussion som pågått i , bland annat mellan telekombranschen och marksändningarna för radio och tv. Men ju mer sättet att tillhandahålla utbudet smälter samman, desto svårare blir ett att sätta det ena mot det andra. Utskottet framhåller ändå, och det vill jag starkt betona, att det är angeläget att man ser till att radio- och tv-sändningarna även i fortsättningen får ta del av frekvensutrymmet på ett sådant sätt att det leder till vidaste möjliga yttrande- och informationsfrihet. Vi kan inte, fru talman, ta för givet att alla har datorer och kan titta på tv när de vill och välja de program de vill. Vi kan inte ta för givet att alla har smarta telefoner som erbjuder möjlighet att beställa fram de program de vill se när de har tid. Många är fortfarande beroende av de ordinarie tv-sändningarna, av tv-tablåer och av att kunna ta emot sändningen på det traditionella sättet. Då måste vi också se till att den möjligheten finns kvar även . Slutligen, fru talman, vill jag också beröra möjligheten att blockera eller att ålägga internetleverantörer att blockera webbsidor. Eller som vi kanske ska säga från sida: omöjligheten till detsamma. Att införa tvingande regler för att utföra dessa åtgärder skulle strida mot både informationsfriheten och den svenska tryck- och yttrandefriheten. De som följt KU:s arbete under kan säkert minnas fallet med justitieministern och Muhammedkarikatyrerna. Det är inte förenligt med svensk grundlag att blockera eller på annat sätt försöka påverka eller förhindra spridning via internet. Och den principen vill vi ha även . Så uttalade sig KU då, och det är även KU:s ståndpunkt . Vi vill framhålla lösningar som bygger på frivillighet. Jag tycker att det är bra att en bred allmän diskussion inleds runt dessa frågor, och jag antar att vi från får anledning att följa och även återkomma till frågan. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut att lägga utlåtandet till handlingarna. 141 (M): har noterat att gränserna mellan traditionella tv-tjänster och nya internetbaserade tjänster blir alltmer flytande. Det förhållandet kan göra de EU-regler som finns svårare att tillämpa. Om detta har kommissionen bett om synpunkter från medlemsstaterna, och vilka synpunkter ska framföra är vad den här diskussionen handlar om. har mobiltelefoner och tv-apparater blivit allt smartare. I praktiken kan man säga att en telefon är ett slags dator. Även en ny tv funkar på samma sätt. börjar tv-bolag, till exempel , att erbjuda sitt material online genom att tillhandahålla arkiv och genom att direktsända på internet. Vad denna utveckling får för konsekvenser för säger kommissionen inte så mycket om i det här skedet. Allt vad kommissionen vill göra nu är att initiera ett samtal om att eventuellt förändra lagstiftningen. Många av de frågor vi nämner i vårt betänkande har att göra med konkurrens och öppenhet. Låt mig först säga några ord om konkurrens. Det som skiljer en smart tv-apparat från en vanlig dator är att en dator normalt har en webbläsare som bygger på öppna standarder. Därigenom kan den användas för att komma åt information från i princip vilken internetleverantör som helst. En smart tv, åtminstone de som finns , brukar komma med ett begränsat antal tjänster, vilket innebär att kunden kan komma åt material från vissa internetleverantörer, eller vissa tjänsteleverantörer, men inte från andra. Det begränsar konkurrensen på ett olyckligt sätt. Konkurrensen begränsas också genom att digitalt material fortfarande inte kan spridas fritt över nationsgränserna. En onlinetjänst för filmuthyrning i kan på grund av hur rättigheterna är utformade vara tvungen att blockera användare från . Men om en webbsändning kommer från en avsändare utanför tillkommer ytterligare komplikationer, nämligen att den avsändaren inte omfattas av europeiska regelverk, alldeles oavsett vad vi beslutar om till exempel reklam. Detta innebär att europeiska tjänsteleverantörer tycker att det inte råder lika villkor på marknaden. Dock bör vi absolut inte försöka lösa de problemen genom att blockera utländska tjänster. Om öppenheten blockeras skapas betydligt större och mer fundamentala problem än de vi försöker lösa. Precis som påpekade har ett flertal gånger uttalat att blockering av webbplatser är svårförenligt med informations- och yttrandefriheten. Det upprepar utskottet även nu i slutsatserna. Utskottet uttalar sig inte i det här sammanhanget om de redan befintliga EU-reglerna som begränsar utomeuropeiskt material, den andel av utomeuropeiskt material som en tv-sändning eller en webbtjänst får erbjuda. Syftet med att ha den sortens kvoter för material från andra delar av världen är förstås att begränsa konkurrensen till förmån för europeiskt material. Rimligheten i den typen av protektionism är verkligen värd att diskutera. Det är något som vi får ta ställning till om och när det faktiskt blir aktuellt att skriva om lagstiftningen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i utlåtandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Medgivande för att delta i Internationella valutafondens (IMF) finansieringslösning till förmån för låginkomstländer Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU41 Medgivande för att delta i Internationella valutafondens (IMF) finansieringslösning till förmån för låginkomstländer (framst. 2012/13:RB4). 142 (SD): Redan under förra behandlade finansutskottet ett betänkande som tog upp frågan om att hade sålt av en del av sin guldreserv till ett högre pris än förväntat. I stället för att använda de extra resurserna i den löpande verksamheten föreslogs då att de skulle skänkas bort. framställde då till riksdag att skulle delta i en sådan finansieringslösning.