prot · H10912 · 2013-10-15 00:00:00 — Det är just kombinationen där har valt att göra som hon gör som är det smarta i det hela. Det som är så bra med och andra kvinnors företagande är att de har flera olika strängar på sin lyra och skapar verksamhet som ger mervärde genom att kombinera företagandet. Genom möten och att träffa människor i verksamheten och vid föreläsningar skapas nätverk och kontakter till företag och organisationer som sedan på olika sätt bidrar till rollen som jobbcoach och för personer som behöver hjälp att ta ett första steg in på arbetsmarknaden. Min fråga till Socialdemokraterna och , som inte längre har någon ledamot här, är om det finns plats för dessa entreprenörer och företagare som . De utgör ett alternativ till hur man når människor inom ramen för insatser inom arbetsmarknadsåtgärder i samverkan med Arbetsförmedlingen. Eller vill ni stänga dörren för vad det innebär att kunna anlita dessa företagare och goda krafter för att skapa en flexibilitet och ett nytänkande inom ramen för arbetsmarknaden och ge möjligheter för människor? För mig som moderat är dessa företagare mer än företagare. De är vägvisare och ögonöppnare för att hitta flera och nya vägar att möta människor för att de ska kunna ta första steget in på arbetsmarknaden utanför invanda mönster och kulturer. har jag ställt mig frågan varför det ska vara skillnad på att vara snickare, elektriker eller målare och att ha ett företag där man tillhandahåller tjänster och att vara till exempel barnmorska och vilja ha en egen verksamhet till gagn för många. Jag kan inte förstå varför det finns kvinnor som vill hindra kvinnor från att driva egen verksamhet inom den offentliga sektorn som man höjer sin röst för att denna arbetsmarknad stoppar kvinnors möjligheter. Med barnmorskeverksamhet som exempel innebär det för kvinnor som vill driva en verksamhet precis som för alla andra som driver företag att hand i hand med verksamheten finns ett ekonomiskt ansvar för att hålla i gång och utveckla verksamheten. Vinsten är viktig för att kunna erbjuda trygga anställningar och hög kompetens. Man ökar lönen, och man tar in fler personer i verksamheten. En barnmorska säger så här: Det är min grundtanke att återinvestera. Jag tycker inte själv att det är rimligt att för skattepengar göra stora vinster för ägaren. Jag ser vinsten mer som en förutsättning för att kunna driva och utveckla verksamheten. Hur kan detta vara fel när goda idéer blir väl fungerande verksamhet till glädje för många människor? I min egen hemkommun startade två tjejer en vårdcentral efter att först ha startat ett äldreboende och sedan en vårdcentral i en annan kommun med goda resultat. Så som Socialdemokraterna resonerar om vinst skulle dessa tjejer aldrig kunnat ha fått ihop sitt kapital och vågat starta flera enheter så som de nu gjort. Många söker vårdcentralen och vill flytta in till det äldreboende som tidigare få ville vara på. Jag tycker att det är bra att kvinnor kan och vill driva verksamhet inom offentlig sektor där de har sett hur man skulle kunna driva bra verksamhet på annat sätt med god kvalitet. av de nystartade företagen inom det vi kallar LOV, lagen om valfrihet, i kommuner har en kvinnlig ägare eller vd. Det är en rätt fantastisk utveckling med smarta lösningar för människor. Jag vill se en arbetsmarknad för kvinnor och män inom den offentliga verksamheten med olika lösningar där man både kan vara anställd och där man kan driva en egen verksamhet och tillåtas att kunna leva och investera i denna för att utveckla och skapa mervärde för medborgarna. 332 (S) replik: Jag kan inte se någonstans i varje fall i de förslag som vi har lagt fram att vi skulle vilja hindra kvinnligt företagande. Man kan bli väldigt konfunderad när man hör argumentation här. Det verkar handla om att vi ska ha en typ av företag som kvinnor driver med tjänsteproduktion, och gärna sådant som inte män vill driva, och inte minst i offentlig sektor. Sedan ska vi ha en produktionsform som män vill driva men däremot inte kvinnor vill driva. Är det så man ska uppfatta det? i debatten om kvinnligt företagande handlar det om: Ni vill ta bort möjligheten för kvinnor att bedriva företag. Nej, vi vill inte ta bort möjligheten. Men vi tycker inte att man ska skapa en särskild fil där vi säger: Här är det bra att kvinnor driver företag. Det är vad vår politik bygger på. Det handlar om er konstiga syn, som vi blir istoppade, att kvinnor ska driva företag i tidigare offentlig verksamhet. 333 (M) replik: Det är inte alls så man ska se det. På den privata sidan finns det en hel del företagande. Vi har en sektor som är uppdelad, på gott och ont. Det skulle vara önskvärt att det fanns en blandad mix av människor på båda sidor. Det som vi har önskat är att den sida som är offentlig verksamhet som har varit monopol luckras upp och att det finns möjlighet att få fler arbetsgivare och fler möjligheter att hitta vägar in där man kan kombinera det privata med det offentliga. Det har här talats om arbetsmiljö. Ett sätt att påverka både lön och arbetsmiljö är att det finns, som sade, möjligheter att komma till olika arbetsgivare och själv kunna se möjligheter. Jag förstår inte. Det är inte så att vi säger att det ska vara just här. Men vi ser att det har saknats en möjlighet. Vi ser att det finns jättegoda krafter på denna sida som kan skapa smarta lösningar för medborgarna. Det vill vi gärna utveckla och . 334 (S) replik: Då fick jag veta att det är för att bryta upp de offentliga monopolen man ska göra detta. Det var inte i första hand för att gynna kvinnligt företagande. Jag skulle kunna berätta här om jättemånga erfarenheter jag har haft. Jag har träffat kvinnor som har haft små industriföretag, kvinnor som har startat jordbruksföretag och kvinnor som arbetar för att ge företagstjänster. I det här fallet blir det tydligt. och Alliansen vill använda kvinnor som ett bräckjärn för att bryta upp det offentliga monopolet. 335 (M) replik: Det är fantastiskt att du har träffat de här personerna i deras verksamhet. Monopol driver inte fram förändringar. Det är en del i det hela. finns det möjligheter. Det finns tjejer som varit anställda men som ser att de kanske kan driva mottagningen med barnmorskor eller något annat på ett annat sätt. Låt många blommor blomstra. Det är fantastiska verksamheter. Jag är helt övertygad om att det kommer att gynna oss alla när vi ser möjligheterna. Det påverkar också andra strukturer i samhället. 336 (S) replik: Eftersom Yallatrappan tidigare nämndes vill jag göra en rättelse. Jag bor själv i och har besökt Yallatrappan. Yallatrappan har inte startat på grund av RUT-avdraget, och det drivs inte heller vidare på grund av RUT-avdraget. Det handlar om kvinnor med invandrarbakgrund som står väldigt långt ifrån arbetsmarknaden. Det är många sjuka som har fått möjlighet via Yallatrappan, som är ett arbetskooperativ, att arbeta och försörja sig. Det är framför allt catering, det vill säga kafé och lunchservering, och det är en ateljé med design och hantverk. Det är också en städ- och konferensservice. Men det är då städning av lokaler, kontor och butiker. Det omfattas inte av RUT-avdraget. Yallatrappan är ett väldigt bra exempel på hur man kan sysselsätta kvinnor. Men det är alltså ett kooperativ där man återinvesterar överskottet. Det bedrivs inte genom RUT-avdraget. 337 (M) replik: Nej, det bedrivs inte alls genom RUT-avdraget, precis som säger. Antingen har jag varit otydlig eller så har det gått väldigt snabbt i den förra debatten. Jag talade delvis om RUT-avdraget. Jag talade också om möjligheten att komma till och vad det har gjort med kvinnor som blir sittande hemma. Yallatrappan har varit ett fantastiskt exempel på hur man på ett sätt kan driva en verksamhet. I det här fallet handlar det också om att låta många blommor blomstra. har redan talat om allt vad det handlar om och lite till. De arbetar dessutom med att göra kläder. De har syateljé och har kunnat vara behjälpliga för på samma grunder som alla andra. Det har inte varit som en förmån utan i konkurrens med andra. De har gjort ett jättebra jobb. Dessa kvinnor lägger undan pengar till sina barn. De har skickat sina döttrar till universitet. Det är en fantastisk verksamhet. Det är vi helt överens om. 338 (S) replik: Yallatrappan är ett bevis på att det inte framför allt är vinstdrivande företag som behövs för att få kvinnor i sysselsättning – speciellt kvinnor som står långt från arbetsmarknaden. Yallatrappan är unikt, för det är ett arbetsintegrerat socialt företag. Det bygger inte bara på sysselsättning utan även på friskvård, arbetsmarknadsutbildning och svenskundervisning. Kvinnorna är också med och påverkar; de är med och äger verksamheten, och de är med och fattar beslut. Det är väsentligt för att öka kvinnors hälsa och deltagande. 339 (M) replik: Det är väsentligt att man kommer ifrån en miljö där man har blivit sittande hemma och kan komma ut i verksamhet på olika sätt. Man driver detta kooperativt, och det är ett sätt att göra det. Men jag har ingenting emot att man kan få lite vinst på saker och investera igen i sin verksamhet. Det är inte antingen eller för mig, utan det är både och. 340 (S): Jag tänkte uppehålla mig vid otrygga anställningar – som i allra högsta grad är en del i jämställdhetsdebatten – och bristen på förslag för att komma till rätta med den problematik som finns när det gäller detta. I ett tidigare replikskifte med jämställdhetsministern nämnde jag den beräkning som har kommit från . Den visar på att det kommer att krävas en nyrekrytering på ungefär 420 000 anställda i offentlig sektor. Vi som politiska företrädare är i mångt och mycket arbetsgivarföreträdare ute i våra kommuner, och vi har kamrater i våra kommuner som också är det. Vi har möjlighet att förändra detta. tog 2011 fram en rapport som heter Ständigt standby – en rapport om visstidsanställdas villkor. Den visar på ojämlikheten när det gäller anställningsformer mellan män och kvinnor. Den visade också på att de som inte har en tillsvidareanställning utan en timanställning eller en visstidsanställning inte i första hand är ungdomar. Debatten förs ju ibland som att det alltid är ungdomar som har en visstidsanställning och att det är vägen in på arbetsmarknaden. Rapporten visade tydligt att genomsnittsåldern på de visstidsanställda var . Då är man kanske inte direkt ungdom, utan man har varit verksam ganska länge i yrkeslivet. Den visade också att visstidsanställningar inte är någon snabb väg till ett fast jobb, vilket många hävdar. Man kanske är visstidsanställd under någon , och sedan får man ganska omgående en tillsvidareanställning, menar de. Så är inte fallet. Det finns kedjor med upp till sju där man har rullat på visstidsanställningar när behov har funnits utan att få en tillsvidareanställning. Jag vill slå fast att visstidsanställningar alltid kommer att behöva finnas på arbetsmarknaden. Det kommer alltid att finnas en viss kortare frånvaro – föräldraledighet och annat – som behöver täckas upp med vikarier . Vi socialdemokrater har under lagt fram förslag i där vi vill att man inför en begränsningsregel när det gäller visstidsanställningar. Vi vill att man , det vill säga , erbjuds en tillsvidareanställning och att vi börjar med det i offentlig sektor. Där är vi själva arbetsgivare, och där har vi en möjlighet. TCO driver just nu ett fall där man har anmält till . Man vill ha en begränsningsregel , och vårt förslag är 24 månader. Man avvaktar nu ett ställningstagande från när det gäller vad som kommer att hända med detta. Jag har en fråga till de alliansföreträdare som är kvar här i kammaren. Den är enkel. Vad vill Alliansen och regeringen när det gäller anställningsformer på arbetsmarknaden? Hur ser ni på behovet av att reglera frågan? Det har uppenbarligen inte klarats ut . Risken är att detta fortsätter att rulla och att vi på så sätt också kommer att få betydligt färre in på arbetsmarknaden. Mycket handlar om att vi behöver konkurrera med goda arbetsvillkor i både offentlig och privat sektor. Men låt oss då börja i den offentliga sektorn, där vi i mångt och mycket styr över regelsystem och annat för att reglera frågan. 341 (S): Kvinnor och män ska ha samma möjligheter att forma sina liv och att forma samhället. De ska också ha samma möjlighet när det gäller villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Jag tänkte tala lite om hur det ser ut för gruppen sjuka, där kvinnor är överrepresenterade. En kvinna sade: Hej! Har du tid att prata med mig? Hon som ringer mig har en angelägen fråga: Får jag finnas? Kvinnan som ringer är en av alla dem som har utförsäkrats från sjukförsäkringen. Hon är för sjuk för att arbeta, men enligt den borgerliga regeringens politik ska hon prövas mot en allt tuffare arbetsmarknad. Hennes ekonomiska situation är svår. Pengarna räcker inte. Det är hon som ska tvingas stå tillbaka när regeringen väljer att sänka skatter . Kvinnan som ringde mig är inte ensam. Situationen för de över 70 000 utförsäkrade ser olika ut. Men det finns ett återkommande mönster som visar att de har fått en sämre ersättning och att de är sjuka med nedsatt arbetsförmåga. Detta är inte något enskilt fall, som de borgerliga ledamöter försöker framställa det som. Det är sjuka som utsätts för något som vi friska inte ens kan föreställa oss. Att tvingas leva på en låg ersättning på kanske och vara sjuk gör människor ännu sjukare. Stressen och pressen i tillvaron blir förödande. Hur länge ska vi ha det så här? Hur ökar detta system möjligheten till ekonomisk självständighet livet ut? Inte alls, skulle jag vilja säga. Vi har sett att många av de här kvinnorna dessutom inte har någon inkomst. Det blir de som tvingas leva på en mans inkomst. Hur fri är man då? Hur självständig är man då? Dagens omänskliga sjukförsäkring slår hårt mot dem som drabbas, och vi vet att den slår extra hårt mot kvinnor. Jag är förundrad över att regeringen i stället för att granska symtomen bakom de höga sjukskrivningstalen fokuserar på att försämra de ekonomiska villkoren för dem som är sjuka. Hur blir sjuka kvinnor och män friska av att bli fattiga? Även om tror det får inte alla jobbskatteavdrag. De sjuka och arbetslösa ska inte få det. Det är liksom det som är poängen med regeringens politik; några ska förlora, och några ska betala för detta. Om vi ska ha en politik som bidrar till fler jobb där både kvinnor och män kan få ekonomisk självständighet livet ut måste vi också ha en politik som klarar av att ge stöd när människor saknar arbete. Om vi ska ha en politik för ett friskare samhälle måste vi också ha en politik som klarar av att ge sjukvård och ekonomisk trygghet vid sjukdom. ökar antalet sjukskrivna och är nu på samma nivåer som 2008, då regeringen försämrade sjukförsäkringen. Drar regeringen några slutsatser när vi ser att den psykiska ohälsan bland kvinnor ökar? har vi en arbetsskadeförsäkring som uppfattas som både rättsosäker och ojämställd. Kvinnors skador godkänns inte i samma omfattning som mäns skador. Det behövs forskning på arbetsplatser inom kvinnodominerade sektorer och när det gäller de arbetsrelaterade besvär som är återkommande. Varför ska kvinnors arbetsskador inte godkännas? Om vi ska ha en politik för fler arbetade timmar måste arbetslivet bli hållbart. Delade turer i kombination med helgarbete har gjort att det som vi tidigare benämnde som åtta timmars fritid numera är utspritt mellan arbetspassen. En busschaufför berättade för mig att hans barn låg och sov när han åkte till jobbet, och de låg och sov när han kom hem. All sin fritid hade han mellan passen. Barnens mamma hade gått ned på deltid för att hinna med att både hämta och lämna barnen och för att hinna med hemarbetet. Hur ekonomiskt självständig blir den här mamman? Vilken del av föräldralivet kan den här pappan ta i den här situationen? Vill vi ha ett jämställt samhälle krävs också en politik som ser samband mellan beslut och verkningar. Att som dagens regering bedriva en skattesänkarpolitik som minskar resurserna till den gemensamma sektorns verksamheter och försämrar socialförsäkringarna får som resultat ett mer ojämlikt och ojämställt samhälle. Det är något som vi socialdemokrater starkt motsätter oss. 342 (S): I det här sjoket av jämställdhetsfrågor vill jag speciellt ta upp frågan om kvinnor och funktionsnedsättningar. Men först några allmänna ord. Det är skillnad mellan jämställdhet och jämlikhet. Det vanligaste är att jämställdhet är jämlikhet mellan könen, medan jämlikhet kan syfta på vilka grupper eller individer som helst. En alternativ definition är att jämlikhet är individbaserad, medan jämställdhet innebär jämlikhet mellan olika kollektiv. Man kan alltså tala om jämställdhet mellan till exempel olika etniciteter eller, som jag , mellan de utan och de med funktionsnedsättningar, och jag gör det ur ett könsperspektiv. Jag tror inte vi kan uppnå jämställdhet om vi inte har jämlikhet, och vice versa. Kvinnor med funktionsnedsättningar är långt ifrån jämställda eller jämlika i vårt samhälle. ser vi det väldigt tydligt och klart, men lika ofta är det dolt. Ojämställdhet och ojämlikhet består av många små nyanser som vi inte heller alltid är medvetna om. När alla dessa små nyanser läggs samman blir de tydliga, och det kan vi inte blunda för. Rapporter och undersökningar har visat att ett flertal myndigheter, stat, landsting och kommuner bemöter och bedömer kvinnor och män på olika sätt. Olika bedömningssätt förekommer också när det gäller de som inte har och de som har skador eller sjukdomar som medför olika funktionsnedsättningar. Ja, det är ju inte bara myndigheter utan även arbetsgivare, föreningar och omvärlden, alltså vi människor, som brister. De mest utsatta är kvinnor med funktionsnedsättningar, och speciellt kvinnor vars funktionsnedsättning medför att de inte kan tala för sig eller ta för sig av egen kraft. Könsstereotypt bemötande och tänkande gör tyvärr att jag ifrågasätter om vi kan säkra att kvinnor med funktionsnedsättningar beviljas bistånd på lika villkor eller ens om de är lika inför lagen. Vi kan ta biståndsbedömningar när det gäller ADL, hemtjänst och så vidare som exempel. Det verkar ibland som om vårdare, utredare, biståndsbedömare och rättsinstanser utgår från en förlegad, snedvriden syn där mannen är familjeförsörjare och kvinnan ska sköta barn och hem, städa, tvätta med mera. I det sammanhanget kan ju en man bedömas ha större omsorgsbehov än en kvinna. Det är inte rätt gentemot kvinnan, och det är inte heller rätt att vi gör män med funktionshinder mer nedsatta än funktionsnedsättningen i sig. Samma sak är det när det gäller att uppmärksamma hur kvinnan som lever med en funktionsnedsatt i familjen har det. Kvinnor kan utnyttjas på olika sätt. Hur många härdar inte ut för att den ekonomiska situationen låser fast dem vid en förvärvsarbetande partner? Hur uppmärksammar vi hur kvinnan har det som vårdtagare i ett äldreboende eller hur det fungerar med den personliga assistansen? Forskning visar att kvinnor med funktionsnedsättningar är mer utsatta för förnedrande bemötande, förtryck och ibland även våld av anhöriga och vårdgivare. Speciellt utsatta är kvinnor med intellektuella svårigheter, de som inte kan berätta eller de vars berättelser avfärdas som vilda fantasier. Jag vet att det pågår en hel del. sjösattes en plattform som innebar att kommuner och landsting fick medel för att kvalitetssäkra att deras verksamheter var likvärdiga. Jag undrar hur det har gått med uppföljningen. Har den gett någon effekt? utbildningsmaterial sedda riktar sig speciellt till dem som kommer i kontakt med våld i nära relationer. Det är bra med utbildning på detta område, men räcker det? Det är viktigt att det finns en klarsyn och ett medvetande hos myndigheter och organisationer, ja, hos oss alla, som möter kvinnor med funktionsnedsättning. Samhället måste ha modet att se i stället för att blunda. Vi måste våga ställa de rätta frågorna utan att vara rädda för de obehagliga svaren. Framför allt måste vi ha kraften att agera. Jag tycker inte att regeringen sovit helt i de här frågorna, men jag efterlyser mer energi och handlingskraft. För som vi inte kommer närmare att utrota denna brist på jämlikhet och jämställdhet förnedras ett antal kvinnor med funktionshinder, och det är inte acceptabelt. 343 (S): Jag tänker prata lite grann om jämställdhet i utbildningssektorn. I skolan finns, och har länge funnits, betydande skillnader i prestationer och upplevelser mellan grupperna flickor och pojkar. Om jämställdhetsarbetet i skolan ska bli effektivt måste det bedrivas kontinuerligt och inte i projekt som varar en begränsad tid, varken nationellt eller på den enskilda skolan. Jämställdhetsarbetet i skolan måste bedrivas enligt principen om jämställdhetsintegrering. Det finns ett stort behov av att förstärka den del av jämställdhetsarbetet som handlar om ämnesstoffet och ämnesdidaktiken. När Delegationen för jämställdhet i skolan lade fram en av sina delrapporter hade man granskat fyra läroböcker i historia. I den granskningen redovisade man att det fanns 62 namngivna kvinnor i de fyra böckerna och 930 män. Om skolan via läroböckerna och undervisningen ger en så enkönad bild av exempelvis historien har vi problem som vi måste göra någonting åt. Programvalen till gymnasiet är könsstereotypa, och det gäller särskilt valen till de yrkesförberedande programmen. Morgondagens samhälle möter också andra utmaningar än dagens, och jag tycker att det är synd att regeringen inte har valt att se över programstrukturen utifrån detta. Man borde se på nya inriktningar som måhända kan attrahera både unga kvinnor och män och som kan vara ett bra sätt få till otraditionella val som ökar jämställdheten. Det skulle till exempel kunna röra sig om utbildningar som innehåller både vård och teknik eller som kombinerar bygg och arkitektur. Det skulle inte bara göra gymnasieskolan mer modern, utan det skulle också stärka jämställdheten och minska risken att vi går miste om enskilda personers engagemang och förmågor på grund av att traditionella strukturer påverkar valet av inriktning. domineras yrkesprogrammen av män, och de yrkesprogrammen har fler och tydligare yrkesutgångar än program där de flesta studerande är kvinnor. Det är någonting som man måste ta tag i. Alla yrkesprogram måste ha tydliga yrkesutgångar. Utvecklingen mot en jämställd akademi går alltför långsamt. Vi socialdemokrater vill därför kraftigt förstärka arbetet för en mer jämställd akademi där såväl kvinnors som mäns kompetens tas till vara. Kvinnor är i majoritet bland studenterna och har varit så , men deras andel minskar successivt ju högre upp man kommer i den akademiska hierarkin. Andelen professorer som är kvinnor är . är chansen att bli professor markant mycket större för doktorer som är män, och professorer som är kvinnor utnämns generellt sett betydligt senare under sin akademiska karriär. Ökningstakten har varit . Med den hastigheten kommer det att ta nästan tre decennier innan vi når en numerärt jämställd professorskår. Det håller inte. Inom teknik och naturvetenskap pekar prognoser rent av på att andelen professorer som är kvinnor riskerar att minska. Inte ens hälften av högskolorna och universiteten har som mål att av de professorer som rekryteras ska vara kvinnor. Vi socialdemokrater anser också att en jämställdhetsbonus bör införas inom ramen för resurstilldelningssystemet. Bonus bör utgå till lärosäten där jämställdheten, både kvantitativt och kvalitativt sett, efter systematisk utvärdering bedöms vara god eller har förbättrats. Slutligen, herr talman, räcker det inte med att prata om hur viktigt det är att vårt samhälle är jämställt. Vi som har fått förmånen att ha politiska uppdrag på olika nivåer måste också sätta upp konkreta mål för hur vi ska nå till det tillstånd där män och kvinnor behandlas som människor och inte som olika kön, och vi måste efterfråga resultaten av de mål som vi har satt upp. kan betydligt bättre än det vi ser just . 344 (S): Vi började den här debatten .