prot · H10930 · 2013-11-19 00:00:00 — skriver i ett utlåtande så här: Beträffande myndigheten är huvudregeln i dess instruktion, 18 §, att prövningen av frågor om handlingsutlämnande ska ske inom det departement eller motsvarande som förvarar den begärda handlingen. Den normala beredningsgången är inte angiven, inte heller vilken eller vilka befattningshavare som ska göra prövningen. yttranden har inte kastat något ytterligare ljus över vilka handläggningsrutiner som tillämpas. Handläggningen verkar att döma av det som framkommit ske ad hoc, utan tillräckligt stöd i fasta rutiner eller principer. Ad hoc och utan principer betyder på vanlig svenska att ni hanterar offentlighetsprincipen från fall till fall, från dag till dag och lite hejsan svejsan utan fasta principer. Det blir ännu värre när man fortsätter läsa vad skriver. Det ter sig som om en begäran som inte leder till ett omgående utlämnande av den begärda handlingen lätt kan hamna i ett ingenmansland, där den skickas runt utan att vare sig tjänstemän eller statsråd kan hållas ansvariga för långa handläggningstider eller andra brister som inkräktar på enskildas och massmediers grundlagsstadgade insynsrätt. Begäran skickas alltså runt mellan departement utan att någon ansvarar för frågan. Utifrån det menar att handläggning av detta har inneburit grova åsidosättanden av tryckfrihetsförordningens krav på skyndsamhet. Man lägger också till en slutkläm i yttrandet: Det är från JO:s synpunkt ovanligt att uppenbara brister i handläggningen av frågor som gäller offentlighetsprincipen uppdagas inom en myndighet utan att myndigheten själv vidgår och beklagar det som brustit. I de här granskade fallen synes anse att dess handläggning varit normal och godtagbar. Här riktar alltså stenhård kritik mot för handläggningen. Man kritiserar dem för grova åsidosättanden. Man noterar dessutom att det verkar som att inte ens har förstått vad har sagt. Mot den bakgrunden tycker jag att justitieministerns svar är väldigt svagt. Hon säger bara: Vi arbetar med frågan. Jag har inte ens börjat prata om den andra frågan min interpellation handlar om, det vill säga handläggningen av aktieaffärer, hemligstämplandet av det och vägran att lämna ut information om när han gjorde sina aktieaffärer. Jag återkommer till det i mitt nästa inlägg. Så här långt vill jag ställa följande fråga till justitieministern: justitieministern att hon och har gjort grova fel? Förstår hon kritik på den här punkten? Medger hon att inte hanterar frågorna på det sätt som grundlagen föreskriver att man ska och på det sätt som skriver? Kan vi från och med nu förvänta oss bättre hantering av offentlighetsprincipen och ett bättre bemötande av dem som begär ut handlingar från än vi har sett? Kan vi förvänta oss att och justitieministern tar kritik och för övrigt också kritik – som också har varit stark – på allvar? 36 (): Vi lyssnar givetvis på den kritik som KU och har lämnat. Redan innan kritiken lämnades hade vi inlett ett arbete inom förvaltningsavdelningen för att bättre kunna ta hand om ett ökande antal ärenden. Inom ramen för det pågående arbetet beaktas och kritik. Inom förvaltningsavdelningen överväger man just nu att tillsätta ett särskilt projekt för att arbeta vidare med en del av frågorna. När det gäller KU:s granskning av UD handlade kritiken om att diariet inte var tillgängligt för allmänheten. kan allmänheten söka på egen hand i diariet. Det gick inte tidigare. KU pekade också på att det i ett fall saknades en uppgift om datum i en sekretessmarkering. Det var ett förbiseende som man kan beklaga. I JO:s beslut prövades ett par ärenden där JO ansåg att handläggning varit för långsam. Det är naturligtvis allvarligt, och det kan man beklaga. Men även i de fallen kan jag konstatera att åtgärder har vidtagits för att tillgodose allmänhetens tillgång till allmänna handlingar. Förvaltningsavdelningens roll som samordnare och stöd i vissa typer av ärenden har som sagt lett till ökad enhetlighet och ökad effektivitet i det viktiga arbetet. När det gäller KU:s granskning av vissa handlingar i den så kallade Saudiaffären fanns det ett e-postmeddelande som inte hade diarieförts på Försvarsdepartementet och som tyvärr raderades därefter. Någon annan kritik lämnades inte. Det rörde sig om ett förbiseende även i det fallet. Det är viktig kritik som kommer från de olika institutionerna, och vi tar det på stort allvar. Jag tror att det är viktigt att se det ökande antalet ärenden som kommer och den komplexitet som de numera ofta har. Det är viktigt att säkerställa bra rutiner och enhetlighet inom för att hantera det. Mitt svar på frågan som ställer om vi kan förvänta oss en bättre hantering är: Ja, självklart är det min absoluta ambition att både skyndsamheten och korrektheten i hanteringen av de olika typer av förfrågningar som kommer ska vara riktig. Jag tror att det är viktigt för allmänhetens förtroende att vi har regler på området. Jag vill gärna påpeka att den prövning och det sätt som vi arbetar på följer många års erfarenhet och rutiner som har legat till grund för arbetet. Men ökad efterfrågan och ökad komplexitet måste hanteras. Det innebär att vi ständigt behöver förnya och fundera över de regelverk som finns. Däremot måste vi hålla på lagar och regler som har beslutat om. Det handlar ibland om sekretessmarkeringar eller sekretesskydd eftersom det också finns integritetsaspekter i olika typer av handlingar och ärenden. Det måste också hanteras på ett korrekt sätt. Annars blir det fel. Det finns goda skäl för att detta granskas, diskuteras och prövas. Och det arbete som pågår inom leder fram till en bättre tingens ordning än vi har kunnat se. Jag vågar dock påstå att det inte har berott på ovilja eller ointresse utan snarare på de förändringar vi kan se i ärendetillströmningen, men också på grund av den komplexitet som prövningen av varje enskilt ärende faktiskt innebär. 37 (S): Problemet är att det finns ett mönster. Det är lite för mycket som händer . riktar kritik; riktar kritik. Vi har dessutom Billströmbeslutet som jag ska återkomma till. Det finns ett mönster av att sluter sig och präglas av en stark ovilja att visa vad man egentligen håller på med. Det är ett grundläggande demokratiskt problem; medborgarna har rätt till den insynen för att kunna veta att allt går rätt till. Massmedierna har också rätt till den insynen. Justitieministern försöker vifta bort KU:s kritik när det gällde Saudiaffären. Låt mig läsa från betänkandet: Att underlåta registrering och att dessutom föra över innehållet i det bifogade dokumentet till en icke diarieförd handling och att utan synbart stöd i gallringsföreskrifterna radera det ursprungliga e-postmeddelandet är ett anmärkningsvärt åsidosättande av offentlighetsprincipens bestämmelser. Det KU säger i sin kritik är stenhårt och att det inte bara handlar om något slags olycksfall i arbetet. Det pekar mot ett medvetet sätt att försöka mörklägga vad som förevarit i ärendet. Det är det som KU slår bakut mot. Då kommer vi till Billströmbeslutet. JO pekade på att det verkar som att det inte finns några principer för när man bifaller eller avslår begäran om att få ut handlingar. Allt sker ad hoc, och det är lite hejsan svejsan med principerna. Det kan man sannerligen säga om när ni prövade Billströmfrågan. Bakgrunden var att TV4 begärde ut tidpunkterna för när hade gjort sina aktieaffärer i gruvbolaget eftersom det fanns misstankar om att ägnat sig åt insideraffärer och alltså hade utnyttjat information, som han kan ha haft som statsråd, för egen . Regeringen avslog begäran med argumentet att det skulle kunna skada om informationen lämnades ut. Justitieministern var med och undertecknade det beslutet. Min fråga till justitieministern är: Vad menar ni med det? Vilken skada skulle kunna lida av att han redovisar sina aktieköp? Om har rent mjöl i påsen, vad har han i så fall att dölja? Jag skulle vilja säga att lider mer skada nu när ni hemlighåller hans affärer än om han hade redovisat dem. När ni nu har hemligstämplat detta finns det många som drar slutsatsen att han kanske har något att dölja. I mitt tidigare inlägg frågade jag vad justitieministern tänkte göra, om hon förstår kritiken och erkänner att man har gjort fel. Jag förstod på hennes svar att hon i varje fall förstår kritiken och att man ska försöka göra något åt detta. Det är i så fall bra. Jag vill också ställa en följdfråga när det gäller beslutet om . Varför hemligstämplade ni just det beslutet? Varför hemligstämplade ni hans aktieköp? Varför ville ni inte lämna ut tidpunkterna? Vad var ni rädda för? Kom inte med argumentet att du inte kan uttala dig i enskilda fall. Det kan man göra när man inte själv har varit med och beslutat, men detta är ett beslut som regeringen själv har fattat. Då måste också ansvarigt statsråd kunna svara på följdfrågor. Kan det vara så – om man ska spekulera – att ni fattar beslutet därför att det kan finnas fler tvivelaktiga aktieköp och ni vill inte skapa en redovisningspraxis? Är detta det egentliga argumentet? Jag återkommer till min fråga: Varför ville ni inte lämna ut tidpunkterna för när gjorde dessa kontroversiella aktieköp? 38 (): Tack, , som uppenbarligen inte tror att jag är dum i huvudet utan faktiskt har förstått frågorna. Det är bra. Det finns ett mönster att regeringen sluter sig, säger . Man kan faktiskt vända på saken och säga att det finns ett positivt mönster, nämligen att KU och JO kanske har blivit mer i de så viktiga frågorna. Om det är något jag välkomnar är det en diskussion om hur öppenheten ska hanteras och vårdas. Den är viktig. När det gäller uppgifter om statsråds aktieaffärer förs inom en förteckning över statsråds innehav av finansiella instrument. Syftet med förteckningen, som vi tog initiativ till under , är att det ska finnas information om statsråds aktieinnehav, som de är skyldiga att anmäla. Enligt offentlighets- och sekretesslagen gäller – och det här är viktigt – som huvudregel sekretess för den typen av förteckningar och för den information som ligger till grund för den här förteckningen. Statsråden har dock kommit överens om att själva förteckningen ska vara öppen för insyn för allmänheten och har alltså eftergett den sekretess som annars gäller. Det intressanta är att titta i den skrivelse som lämnade till . Den regering som efterträdde regering redovisade sin syn på frågorna. Man instämde i vilka regelverk som ska gälla, som vi har följt. Skälet till att förteckningen finns och att den redovisas på det sättet är att statsrådens aktieinnehav ska kunna granskas. Information skyddas annars av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen. I grunden handlar det om uppgifter om enskildas personliga förhållanden, som lagstiftaren, det vill säga , ansett bör vara skyddade av sekretess i vissa fall. Det här är de grundregler som gäller. När vi prövar frågan använder vi gällande regler och den praxis som har utvecklats sedan förteckningen infördes – ingenting annat. Vi prövar naturligtvis frågan utifrån att det råder sekretess, och därför lämnas inte den typen av information ut. Det är en generell prövning som sker i varje ärende. Jag är noga med att inte ad hoc-pröva ärenden av något slag utan att följa den praxisbildning som uppenbarligen har fungerat och ansetts riktig under regeringar med lite olika flagg. har själv varit statsråd och känner naturligtvis väl till hur reglerna har tillämpats också tidigare. Det är viktigt att vi inte ändrar på den typen av hantering som gäller handlingar, sekretess och offentlighetsprincipen utan att vi följer de riktlinjer som har lagt fast. Enda skälet till att vi har den öppenhet vi har är att statsråd själva har valt att lämna ut uppgifter. Det är därför som vi har förteckningen, som jag tycker är ett utmärkt dokument och som naturligtvis är viktigt för att allmänheten ska kunna granska statsråd på ett riktigt sätt. 39 (S): ska vi vara lite noggranna. Justitieministern skriver själv i regeringens beslut att informationen inte ska lämnas ut. Regeringen lämnar inte ut den därför att man tror att kan lida skada. Eftersom justitieministern står bakom beslutet handlar min enkla fråga om vilken typ av skada vi talar om. På den frågan har jag inte fått något som helst svar. Det är kanske så att lider mer skada av att regeringen hemlighåller informationen än om den hade redovisats offentligt. Det sås en misstanke om att allt faktiskt inte står rätt till. Skyll inte på några tidigare regeringar. Vad jag vet har inte en sådan fråga prövats tidigare, det vill säga att lämna ut information om tidpunkt för enskilda aktieköp. Vad jag vet finns inte någon sådan praxis. Det här är något nytt ni har hittat på. har en historia av slutenhet i sådana frågor. Jag minns mycket väl när vi fick tvinga er till att gå med på att göra anmälan till det ekonomiska registret i obligatorisk. Enligt er uppfattning skulle anmälan till registret vara frivillig. Det handlar om just aktiefrågor. Jag skötte själv förhandlingen med . Vi körde en förhandling, och vi vann och ni förlorade. Vi gjorde äntligen registret till ett obligatorium, men ni höll emot allt vad ni orkade. Detta mönster, det vill säga kritiken från , kritiken från och lex Billström-beslutet, visar på ett regeringskansli som gör allt vad man kan för att sluta sig mer och mer. Det bådar inte gott för offentlighetsprincipen. måste, enligt min uppfattning, präglas av öppenhet, tillgänglighet och transparens och inte av det nästan hysteriska kontrollbehov som jag tycker att man uppvisar just . 40 (): Jag sade inledningsvis hur viktigt det är med öppenheten och offentlighetsprincipen. Jag delar uppfattning på den punkten. Vi diskuterar huruvida de regler som gäller för utlämnande av handlingar är korrekta eller inte och huruvida har använt gällande regler på ett korrekt sätt. Min uppfattning är att vi har gjort det. Reglerna för sekretess handlar inte i första hand om enskilda ärenden, utan om huruvida utlämnande av vissa uppgifter kan anses vara till men för den personliga integriteten. Det är den prövningen som sker. Huvudregeln om sekretess är en fråga om att inte rent generellt lämna ut information om personliga förhållanden. Nej, vi är inte rädda för öppenheten. En av de viktigaste sakerna att värna är öppenheten i den offentliga förvaltningen och hur olika företrädare agerar. Det är vad som vaccinerar oss mot sådant som kan skapa problem i ett samhälle i form av korruption och mycket annat. Öppenheten är viktig. När det gäller en begäran om att få ta del av handlingar som har sekretessmarkeringar ska det ändå göras en prövning. Då är det den generella prövningen som ska gälla. Det ska mycket till för att ändra på den. Huvudregeln är ändå att uppgifter som rör den personliga integriteten inte ska hanteras på det sättet. Borgerliga statsråd har sedan regeringstid valt att säkerställa att det upprättas en förteckning som beskriver innehav av finansiella instrument, och den förteckningen kan lämnas ut. Det är ett beslut fattat av statsråden. Sedermera följde Socialdemokraterna efter. Det är ett sätt att öka öppenheten. Beskriv inte det som något slags desperat åtgärd för att hemlighålla saker när det är precis tvärtom. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2013/14:86 om etablering av nyanlända 41 Statsrådet (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra och utveckla samverkan mellan och de mottagande kommunerna. söker många människor asyl i . Kriget i har drivit miljontals människor på flykt och många av dem söker skydd i EU, inte minst i . bedömer att det kommer ca 56 000 asylsökande, vilket är en ökning jämfört med . Senast lika många asylsökande kom till var 1992. har huvudansvaret för mottagandet av asylsökande från det att ansökan ges in till dess att ett lagakraftvunnet beslut meddelas. I detta uppdrag ingår bland annat att ordna boende för de asylsökande som inte kan ordna det på egen hand. Av de ca 45 300 personer som är inskrivna i mottagande bor i boenden som hyr. har mellan 1 500 och 1 900 personer sökt asyl i . När ordnar boende åt asylsökande måste man göra detta i enlighet med de regler som finns för offentlig upphandling. Det är med andra ord en mycket stor utmaning för att upphandla bostäder för asylsökande i den takt som krävs just . kontaktar regelbundet bostadsbolag för att ta reda på om intresse finns av att hyra ut till . Om ett bostadsbolag visar ett intresse informerar ledningen för den aktuella kommunen. Det är viktigt att har en tidig och tydlig kommunikation med kommunerna för att i största möjliga utsträckning underlätta arbetet med att hantera de utmaningar det kan innebära för lokalsamhället vid en större etablering. I de fall en sökande har beviljats uppehållstillstånd och därmed övergår från att vara asylsökande till att vara nyanländ ska han eller hon anvisas en plats i en kommun och därmed påbörja sin etablering i det svenska samhället. Detta är huvudsakligen en uppgift för Arbetsförmedlingen. Regeringen följer noga utvecklingen inom de frågor tar upp. 42 (S): Det är svårt att föreställa sig en vardag som består av krypskyttar, bomber och skottlossningar. Tänk dig själv att inte kunna skydda dina barn, att tvingas bryta upp från nära och kära, lämna allt du har, att tvingas att ta med dina barn genom minfält, över i överfulla båtar med allt vad det innebär. Vittnena är många, men det handlar om att i första hand kunna ge skydd och mat åt sina barn och ett hopp om en framtid som inte består av hot, våldtäkter och tortyr. Allt är jättebra här; vi har fått mat och tak över huvudet. Det vittnar några av de flyktingar som befinner sig i hemma i om. Det räcker långt med mat och tak över huvudet när du tvingas att fly från det fasansfulla och ofattbara. Jag tycker att det är självklart att vi i även ska kunna erbjuda en för de människor som flyr. Det är bara att gå till sig själv: Hur skulle vi vilja ha det? Hur skulle vi vilja bli bemötta om vi tvingades att fly? Det kanske till och med är så att vi måste öppna våra gränser för ytterligare mottagande, eftersom trycket år så stort i och på så många andra håll i världen. Jag är stolt över att vi i och har en så öppen syn när det gäller att ta emot flyktingar i nöd. Asylrätten är en grundpelare för och borde vara så för alla länder i EU. Vi kan göra mer, men låt oss göra det mer professionellt. Anledningen till min interpellationsdebatt med ministern är den oro som jag möter hemma i från kommuner som inget hellre vill än kunna ta sitt ansvar för att mottagandet ska bli så bra som möjligt. Jag tackar för svaret, men jag måste erkänna att det är ett riktigt icke-svar. I ministerns svar går det att läsa: Det är viktigt att har en tidig och tydlig kommunikation med kommunerna för att i största möjliga utsträckning underlätta arbetet med att hantera de utmaningar det kan innebära för lokalsamhället vid en större etablering. Det är just detta som pekar på att verkligheten består av någonting annat. Kommunalrådets i kommun beskrivning i NWT är tydlig: Vi och andra kommuner i som tar emot många flyktingar, till exempel , , och , har länge lyft frågan om bemanning med på de olika boendena. Vi har också tydliggjort hur viktigt det är att vi som kommun informeras om vad som händer. stod det helt plötsligt en stor grupp flyktingar utanför ett boende med sina resväskor i händerna utan att vi visste någonting. Från ett flertal kommuner runt om i landet som , och vittnar lokala kommunpolitiker om hur man utan förvarning får ett nytt flyktingboende i kommunen. Med någon veckas varsel ska kommunen ordna skolgång, förskoleplatser och mycket mer. För att detta ska uppfattas som någonting positivt på dessa orter är det viktigt att både kommunerna och är väl förberedda och samarbetar. Därför krävs en dialog, men även fler insatser än vad som ministern räknade upp här. Det Värmlandskommunerna vill är att även fortsättningsvis ta ansvar dels därför att behovet är stort, dels därför att de människor som kommer hit bidrar till en positiv utveckling av vårt land. Men de vill göra det så proffsigt som möjligt. Dialogen skulle kunna lösa de flesta problem. I första hand handlar det alltså inte om pengar. Vad beror denna uteblivna dialog med berörda kommuner på? Tänker ministern ta dessa kommuners oro och rop på hjälp på allvar? 43 (S): Jag vill börja med att tacka för en viktig interpellation. hade socialförsäkringsutskottet möte med generaldirektören för . När vi ställde frågor om hur – lyfte frågan här – samverkar med kommuner var svaret inte helt enkelt. beskriver, som också beskriver, att det kommer många nya flyktingar i , och det är viktigt att ordna boendet. En offentlig upphandling ska göras, men jag vet inte riktigt hur man ska göra den eftersom det kommer nya människor och man inte riktigt vet var man ska placera dem. Från Socialdemokraternas sida har vi tryckt på att vi skulle vilja se ett tydligare uppdrag för att stödja kommunerna i arbetet med att stärka mottagningsverksamheten och menar att bör se över förutsättningarna för hur deras personal kan samverka med det lokala samhället under asylprocessen. Det har vi framfört, och det framför vi i vår motion till . Jag tänkte höra ändå hur ser på den frågan. Om inte har den här dialogen och finns med som en part blir det bara kommunerna som får försöka lösa de här frågorna. Vi vet att kommunerna tar ett stort ansvar. Vi vet också att de som tar störst ansvar i dessa krigstider är grannländerna till . tar emot 752 000 flyktingar, härbärgerar över 523 000 och har nästan en halv miljon, 500 000, flyktingar. har 192 000 och 126 000 flyktingar. Det är många i närområdet. Därför är det viktigt att också kan vara med och bidra. Min bild är, precis som , att våra kommunpolitiker i län vill ta ett stort ansvar och gör det, men vill ha en bättre dialog med . Då kan det inte handla om att varje kommunstyrelseordförande ska ha ett enskilt samtal med generaldirektör. Det är mycket smartare om migrationsministern och regeringen i stället ger i uppdrag till att ha den här dialogen och samverka med kommunerna så att man får till en bra mottagning där både barn och de vuxna får ett bra bemötande och kommunerna får de förutsättningar som de behöver. Min fråga till statsrådet är: Ska statsrådet fortsätta att hänvisa till Arbetsförmedlingen, eller tänker ta det ansvar som ligger på den myndigheten? Det räcker inte att bara hänvisa till att Arbetsförmedlingen har ansvaret för etableringen. Här pratar vi om flyktingmottagande och om asylmottagande som går i varandra och där är den part som kommunerna ska föra en dialog med. Då håller det inte att bara hänvisa till Arbetsförmedlingen. Det är inte de som finns på de små orterna. Jag skulle vilja ha ett mer utförligt svar från migrationsministern, om det går att få. 44 FINN (M): Jag vill också tacka för en viktig interpellation och tacka migrationsministern för ett uttömmande och bra svar. Vi står inför precis det problem som så tydligt beskrivs i migrationsministerns svar, nämligen att senast det kom lika många asylsökande som till var 1992. Vi har alltså ett väldigt söktryck från de behjärtansvärda och skyddsvärda individer som kommer hit. Vi ska ge dem en så anständig möjlighet det bara går när det gäller att finna sig till rätta under prövningen av asylansökan. hade vi en princip som innebar flyktingförläggningar, något som man glädjande nog lämnade i samband med att den nya migrationspolitiken infördes, nämligen ett boende i stället, det som kallas normala boendemiljöer. Det leder till det som migrationsministern lyfte fram, att då måste man på ett sunt sätt upphandla boenden som ska ha en bättre standard än förläggningarna tidigare. och jag hörde generaldirektör och medarbetare förklara för oss i socialförsäkringsutskottet hur det faktiskt ser ut med de problem de har att möta kommunikationen med kommunerna i vissa fall. När det gäller den flyktingström som kommer bör man naturligtvis så långt som möjligt förhandla och förankra med de kommuner dit man tänker anvisa flyktingar ett boende under asylprövningen.