prot · H00977 · 2013-03-13 00:00:00 — Det här är en utveckling som är under process. Därför är 2020 ett avstämningsår som är kopplat också till att vi då ska se miljöeffekter i andra sammanhang. Matlandets och landsbygdens företagare har en viktig roll att spela i det arbetet. Det är alltså ett långsiktigt arbete och inga kortsiktiga kampanjer. 72 (S) replik: hävdar indirekt att oppositionspartier inte har hävdat att vi ska satsa på landsbygdsprogrammet i och i andra sammanhang. Jag säger bestämt att har fel. Det räcker att läsa de stenografiska uppteckningarna från ett antal EU-nämndssammanträden under både och . Det går också att läsa i vår kommittémotion. Vi har varit exempellöst tydliga från Socialdemokraterna när vi bestämt hävdat att pengar i första hand ska gå, om det ska förändras, från pelare 1, det vill säga där gårdsstöd och direktstöd ligger, till pelare 2, där landsbygdsprogrammet ligger. Skälet till det är att vi vet värdet av ett väl fungerande landsbygdsprogram. Vi vet också att en flexibilitet och möjlighet som har att styra i landsbygdsprogrammet när det gäller miljömålen, när det gäller att ha biologisk mångfald och när det gäller att stödja innovativ och bra landsbygdsnäring och så vidare är en styrka för . Vi har varit oerhört konsekventa i det här. Jag satt själv med i de här telefonsammanträdena. Jag påpekade också bristen på transparens, för jag var väldigt orolig över att de länder som står bakom minskningen av landsbygdsprogrammen, det vill säga pelare 2, kommer att vinna i det här. Det var det kritiken som jag framförde i mitt debattinlägg handlade om. Vi fick rätt. Så blev det. Regeringen noterade våra synpunkter, men vi fick pressa fram uppgifterna om att det skulle ske minskningar i landsbygdsprogrammet vid det tredje telefonsammanträdet. Därför hävdar jag bestämt, , att om du antyder att vi skulle ha stått stilla i den här frågan är det bara att gå och läsa de stenografiska anteckningarna och titta på vår kommittémotion. Det är en helt annan uppfattning. 73 (KD) replik: Jag kan bara konstatera att i den här kammaren har det varit en rörande enighet vad gäller hur vi ska prioritera inom EU:s gemensamma budget som var det stora diskussionsämnet och gällde hur mycket man skulle dra ned inom CAP i förhållande till övriga delar. Sedan, när den förändringen är på plats, måste man också se till att CAP får en sådan utformning att den möjliggör för oss som nation att ta hem resurser, att möjliggöra för oss att också se till att primär produktion fungerar i vårt land i förhållande till övriga . Det är oerhört centralt. Jag var inte själv med på alla telefonmöten, och det var därför jag lade in i talarstolen, , men jag kan konstatera att vi har haft en utgångspunkt där jag inte har kunnat avläsa några större skiljaktigheter mellan de flesta av partierna i . Något parti har mält ut sig, dock inte Socialdemokraterna på det sättet. Utifrån detta kan jag se att det nu låter som om ni är de enda som skulle ha drivit de här frågorna, och då känner jag att det inte heller är en riktig historieskrivning. Det som är viktigt att se nu är väl att det fortsatta arbete som just nu i dagarna pågår och som vi ska ha på utskottsmöte , tror jag, är att se att vi får regelverk i nästa del som möjliggör att vi faktiskt kan använda resurser som vi vill och i bästa fall förhindra andra att använda dem på ett felaktigt sätt. 74 (S) replik: Just därför blev jag lite förvånad över antydan, för det fanns i , precis som säger, en klar samstämmighet inför de här telefonsammanträdena och inför debatten och diskussionen kring långtidsbudgeten. Därför blev vi socialdemokrater också väldigt förvånade över att det här bara dök upp lite grann by the way efter en väldigt kraftfull uppmaning från oss om att få höra vad som hände, eftersom vi hade en samsyn i att det är där vi egentligen ska lägga tyngden när det gäller själva jordbruksbudgeten. De preliminära siffrorna som vi har fått del av nu är att pelare 1, det vill säga där gårdsstöden ligger, kommer att sjunka under den kommande åtagandeperioden, medan landsbygdsprogrammet för del kommer att sjunka med mellan , med viss reservation. Det kan man bara tolka som att vi förlorade i den här förhandlingen. Men det var inte så att vi kände någonstans efter de goda samsynsdiskussionerna som vi ändå har haft i att det var här som det fokus låg som vi ändå hade en bra samsyn i. Det är väl ändå bra för regeringen att kunna känna det här stödet från huvuddelen av och att ha med sig det i ryggen framgent i de fortsatta förhandlingarna när det gäller de tekniska direktiven och referensramarna kring hur vi kommer att utforma fortsättningen av jordbruksbudgeten. Det förvånar mig alltså lite grann att vi har så olika syn på hur processen har gått fram. Vi har dock aldrig backat i frågan, och vi har också gett våra signaler väldigt tydligt till landsbygdsministern. Jag tror också att landsbygdsministern har hållit med oss om att det är den här vägen vi ska gå. Därav vår förvåning när det väl blev skarpt läge. 75 (KD) replik: Jag var inte med i och förhandlade. Jag vet att det finns ett oerhört tryck från övriga medlemsstater, och jag kan också konstatera att fick med sig ett kuvert hem som gör att det här tappet kunde ha varit ännu större än vad det är , detta utifrån att vi har ett med medlemsstater som inte ser på det här på samma sätt som . Jag hade kanske personligen haft en helt annan önskan om hur allt detta skulle sluta. Jag skulle personligen kunna lägga mer resurser på landsbygdsutveckling och på CAP över huvud taget om vi fört ett annat resonemang och hade lyckats få med oss andra nationer i på ett annat resonemang kring CAP. Men har vi inte det, och vi har varit överens i och i kammaren här hur vi ska jobba med dessa frågor. Utifrån detta har jobbat, och utifrån det får vi nu också fortsätta processen. Jag konstaterade i talarstolen att nu kommer vi också till den inhemska processen, där vi måste se hur vi prioriterar resurser på ett optimalt sätt och hur vi hittar programskrivningar som möjliggör att vi får ett landsbygdsprogram som ger största möjliga flexibilitet och utvecklingspotential för det lantbruks- och landsbygdsföretagande vi vill se. Det handlar också om hur vi får resursförstärkningar på ett annat sätt till regioner i som finns i och även hemma hos mig på småländska höglandet som har de behoven. Här finns alltså mycket kvar att göra. Jag tycker dock att vi har en större skiljaktighet i talarstolen än vad jag har upplevt att det har varit tidigare. 76 (SD): Jag heter alltså . Det är min tredje dag här i och mitt första framträdande. Landsbygdspolitik är en fråga som kommer att bli viktigare och viktigare. ligger långt efter våra grannländer när det gäller utvecklingen av landsbygden och landsbygdspolitiken. Jag ska försöka presentera några förslag som jag hoppas att ni tar med er, funderar över och ser över. Utmarksbetet är en resurs som vi nyttjar dåligt. I har man forskat på detta. Varje hektar kan generera vid utmarksbete. I har man beräknat att det är ett värde på . har betydligt större utmarksbeten än vad har. Utmarksbete ökar också den biologiska mångfalden och skapar som sagt mycket jobb på landsbygden. Vi får kött- och mjölkprodukter av världsklass. har om det är 6 000 eller 9 000 fäbodbrukare. Barnen står i kö för att ta över dessa gårdar. Vi behöver bara åka till och se och lära och helt enkelt importera kunskapen om hur det fungerar hit till . har transportabla slakterier. Det minskar lidandet för djuren. Man åker ut på gårdarna och slaktar djuren. Det finns många fördelar med detta, och det kan även skapa en hel del jobb på landsbygden. , mottagare av ekonomipriset märk väl, ekonomi till minne 2009, forskade på lokal förvaltning och kom fram till att det var en ekonomisk fördel att människor förvaltade naturresurser lokalt. Det var bättre än att staten eller storföretag förvaltade dessa resurser. Någon nämnde att är det nya pratlandet. Jag hoppas att ni har fått några förslag som kan göra till ett land som tar landsbygdsfrågorna på allvar. Det är elfte timmen och för att vi ska kunna ta till vara de kunskaper som många äldre sitter på. Med dessa kunskaper, förenade med ny teknik, är jag övertygad om att landsbygden har en mycket ljus framtid. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 9 § Rehabilitering tillbaka till arbete Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2012/13:SfU6 Rehabilitering tillbaka till arbete. 77 FINN (M): Vi debatterar socialförsäkringsutskottets betänkande Rehabilitering tillbaka till arbete. Det är ett enigt betänkande mellan Alliansen och oppositionen till fortsatt stöd för regeringens omfattande satsningar på rehabilitering inom ramen för en mer effektivt fungerande sjukförsäkring. Det är glädjande, fru talman, hur vi och oppositionen i detta betänkande på ett rimligt sätt kan uppdra åt regeringen att återkomma med nya tankar på en förbättrad rehabiliteringsprocess både i vårpropositionen och i höstens budgetproposition så att vi kan förenas om detta i hela utskottet. Rehabilitering var ett sorgebarn. socialdemokratiska regeringar fick också svidande kritik av interna utredare för hur man negligerat behoven av och satsningar på rehabiliteringsåtgärder. För att förstå det skifte av fokus mot större rehabiliteringsinsatser, som en förbättring av sjukförsäkringen naturligt hänger ihop med, låt mig kort ge en politisk historieskrivning över utvecklingen för detta för svenska folket så centrala välfärdsområde. Historiereferatet behövs för debatten om sjukförsäkringen eftersom den saknas, tyvärr, alltför ofta i den dagliga diskussionen. såg den sista socialdemokratiska ministären, med som ytterst ansvarig, en sjukförsäkring som gått helt över styr och höll på att leda statsfinanserna i ruiner om inget radikalt gjordes. hade ett av världens mest sjukskrivna folk, trots ett i övrigt internationellt sett mycket gott hälsoläge. Svenska folket var sjukskrivet i genomsnitt dubbelt så ofta och dubbelt så länge som i jämförbara länder. Den arbetsföra befolkningen var sjukskriven , och av arbetskraften var sjukfrånvarande . Vi hade 220 000 heltidssjukskrivna och 550 000 förtidspensionärer. Det innebär att var åttonde person i arbetsför ålder hade förtidspension. förtidspensionerades 140 personer om dagen året om. De flyttades direkt från långtidssjukskrivning till förtidspension utan att några åtgärder vidtogs. Åren 20032005 förtidspensionerades närmare 70 000 människor . var också ett splittrat land med stora geografiska skillnader i ohälsotal, som föranledde mycket olika sjukskrivnings- och förtidspensioneringsmönster utan att detta hade någon synbar medicinsk relevans. Något var tvunget att göras akut. tillsatte sin tidigare socialförsäkringsminister att utreda frågan om sjukförsäkringen hade gått över styr, vad anledning till detta i så fall var och hur man kunde förändra den till att just fungera som en sjukförsäkring och inte som den arbetsmarknadspolitiska åtgärd den ofta såg ut att ha blivit. utredning konstaterade mycket riktigt just detta missförhållande, och utredningen kom med många konkreta och skarpa förslag på en sjukförsäkringsreform när den presenterades efter det att Socialdemokraterna förlorat valet till Alliansen. Då både iakttagelse varit riktig och utredning i grunden innehöll en riktig analys av problemen och bra förslag på hur dessa skulle åtgärdas, visade alliansregeringen handlingskraft och genomförde i allt väsentligt den sjukförsäkringsreform som ansvarsfulla socialdemokrater tidigare lagt grunden för. Det är mot denna politiska bakgrund, fru talman, ytterst förvånande att dagens socialdemokrater, med stöd av miljö- och vänsterpartister, så ofta hätskt attackerar den nödvändiga sjukförsäkringsreform som klubbade igenom och som tidigare rödgröna lagt grunden för. Detta är enligt min mening snudd på ett ansvarslöst beteende givet den samsyn som över åren rått för sjukförsäkringens utveckling mellan ansvarskännande politiker oavsett färg i regeringsställning. Är det, fru talman, någon som tror att S, V och MP om de återkommer till makten är villiga att gå tillbaka till den katastrofala situation som rådde 2002? Är svaret ja på den frågan är det i sanning en katastrof för svenska folket. Är svaret nej är den dagsaktuella polemiken från S, V och MP enbart tom retorik som ändå otillbörligt skrämmer upp folk. Men , fru talman, gläds vi åt en ansvarsfull samsyn i utskottet med ett fortsatt fokus på rehabiliteringssatsningar som vi delger regeringen. Detta sker i akt och mening att den reformerade sjukförsäkringen, som vi värnar grunderna för, verkligen också ska kunna ge aktivt stöd och hjälp åt den som vill kunna lämna sjukförsäkringen för att komma närmare arbetsmarknaden via fortsatt utbyggda system för rehabilitering. Jag tror att kanske en av de viktigaste konsekvenserna av att sjukförsäkringen reformerades i elfte timmen av alliansregeringen var att en sådan stor förändring i ett system som tappat sitt huvudsyfte skjuter över fokus på de många olika rehabiliteringsinsatser som faktiskt måste växa fram för att reformen ska bli komplett. Till sjukförsäkringsreformen knöts därför naturligt satsningar som till exempel en tvingande rehabiliteringskedja med fasta tidsgränser och en därtill hörande rehabiliteringsgaranti för majoriteten av de långtidssjukskrivna. För att detta skulle vara möjligt gjorde alliansregeringen återkommande årliga statliga miljardsatsningar öronmärkta med fokus på rehabilitering i form av den så kallade rehabiliteringsmiljarden och sjukskrivningsmiljarden men också med stora ekonomiska investeringar i bland annat en upprustning av företagshälsovården och ett närmare samarbete mellan och Arbetsförmedlingen för rehabiliteringsinsatser. I årets budget avsattes inte mindre än ytterligare nästan trekvarts miljard kronor för detta syfte. När senast besökte utskottet fick vi också veta att dessa rehabiliteringssatsningar burit frukt och att får sitt rehabiliteringsbehov utrett inom ramen för den tid de är kvar i sjukförsäkringen. Även om kunskapen om effektiva rehabiliteringsåtgärder ständigt utvecklas är själva begreppet rehabilitering både komplext och mångfasetterat. Detta har sin grund i att det finns en rad olika aktörer som enligt olika lagar är skyldiga att tillhandahålla rehabiliteringsinsatser. Kommunerna ansvarar för det som vi kallar social rehabilitering enligt socialtjänst- och kommunallagar. Sjukvårdshuvudmännen har ett huvudansvar för den medicinska rehabiliteringen enligt hälso- och sjukvårdslagen. Arbetsförmedlingen är skyldig att tillhandahålla arbetslivsinriktad rehabilitering enligt arbetsmiljölagen, och arbetsgivarna har ett ansvar för arbetsplatsinriktad rehabilitering. utför inget eget rehabiliteringsarbete men ansvarar för samordningen mellan övriga rehabiliteringsaktörer via reglering i socialförsäkringsbalken. I vissa fall sker dessutom överlappning mellan hur en rehabiliteringsinsats ska benämnas. Är till exempel fysisk träning med hjälp av sjukgymnastik att tolka som medicinsk eller arbetslivsinriktad rehabilitering? Det här beror mycket på situationen för den enskilda individen. På grund av denna komplexitet, och därtill svårigheter att utvärdera nyttan av alla rehabiliteringssatsningar och insatser som görs från bland annat regeringens håll sedan tre fyra , kommer ständigt rapporter med ibland motstridiga resultat om hur effektiva olika rehabiliteringsinsatser verkligen tycks ha varit. Dessa är dock bedrägliga att tolka alltför hastigt eftersom det vanligaste problemet med dessa rapportresultat är att det råder brist på tillräckligt lång uppföljningstid för att med säkerhet kunna belägga eller förkasta effekter på såväl sjukskrivningstider som återgång i arbete. Därför, fru talman, vill jag avslutningsvis konstatera tre viktiga saker i alliansregeringens gjorda storsatsning på rehabiliteringsåtgärder, som det kan vara vettigt att man tar med sig i det fortsatta arbetet med fokus på att förbättra rehabiliteringsinsatserna ännu mer. För det första är nu sjukskrivningstalen halverade till både antal och längd jämfört med innan sjukskrivningsreformen trädde i kraft. Detta gäller också det tidigare osunt höga förtidspensioneringsmönstret. De geografiska skillnaderna är också utraderade. Här måste rehabiliteringsinsatserna ha haft betydelse både ekonomiskt och praktiskt. För det andra har de rehabiliteringsexperter som utskottet hört tydligt angivit att rehabiliteringsinsatserna ökat sedan sjukförsäkringsreformen infördes, även om man konstaterar att mycket återstår att göra. Därav kommer också glädjen med detta eniga betänkande. För det tredje visar alltmer data för de ungefär 60 000 individer som har lämnat sjukförsäkringen vid den bortre tidsgränsen att många har kommit vidare i livet och närmare arbetsmarknaden än som varit möjligt under det tidigare rådande systemet med enbart passiva långtidssjukskrivningar och successiv övergång till förtidspensionering för alltför många som inte skulle vara där. Väldigt förenklat kan man säga att resultaten från den arbetslivsintroduktion som ersätter sjukskrivningen efter den bortre gränsen ger följande vid handen. Ungefär en fjärdedel kvalificerar sig för de många undantag som finns för att inte lämna sjukförsäkringen, vilket Alliansen infört i samband med reformen för att denna skulle ta hänsyn till enskildas skäl att fortsätta att vara sjukskrivna på ett rimligt sätt om så var motiverat även om detta förhållande sällan framkommer i debatten. Av de som trots allt lämnar sjukförsäkringen väljer en majoritet att pröva på det frivilliga erbjudande som arbetslivsintroduktionen hos Arbetsförmedlingen innebär. Av dessa återvänder efter tre månaders prövotid ungefär hälften till sjukskrivning igen, medan den andra halvan inte återvänder. Vad händer med dessa, och vad kan det bero på? Jo, av dem har fått någon form av arbete. är aktivt arbetssökande. En fjärdedel deltar i fortsatta program hos Arbetsförmedlingen, och lämnar Arbetsförmedlingen utan att återgå i sjukskrivning. Jag väljer, fru talman, att se dessa siffror som en intäkt för såväl att sjukförsäkringsreformen givit en klart bättre sjukförsäkring än som det var tidigare som att delar av denna framgång rimligen måste tillskrivas ett ökat fokus på satsningar som regeringen gjort på rehabilitering. Vi vill med detta betänkande skicka en signal till regeringen att fortsätta på den inslagna framgångsrika linjen. (Applåder) I detta anförande instämde (M). 78 HANS (FP): Den av alliansregeringen genomförda sjukförsäkringsreformen med den nya sjukförsäkringen har gett tusentals människor i ett bättre liv. Många hittar nu en väg tillbaka till arbetslivet. Med fasta tidpunkter för en individuell bedömning av arbetsförmågan har regeringen skapat en mer aktiv sjukskrivningsprocess. Sjukskrivningen fortsätter nu inte i all oändlighet utan att myndigheter, arbetsgivare och den enskilde tillsammans tänker igenom hur den sjukskrivne ska kunna komma tillbaka till arbetslivet. Grunden för reformen är att de som är allvarligt sjuka självklart ska ha sjukpenning. De som kan arbeta ska arbeta, men kanske inte med samma arbetsuppgifter som förut. Men reformen hade, som vi alla vet, en del barnsjukdomar. Från sida var vi med och drev på för en översyn, för att undvika situationer där människor inte behandlas på ett bra sätt. Ändringar har gjorts, och lagen har förtydligats, bland annat så att lättare nu kan göra individuella undantag för att inte några människor felaktigt ska överflyttas till arbetslivsintroduktion, . Jag tycker att det är bra med den reformerade sjukförsäkringen med individuell bedömning vid fasta avstämningstider för att sjukskrivna ska få så bra behandling som möjligt och få förutsättningar att komma tillbaka till arbetslivet så snabbt som möjligt. Det är det människor vill, att komma tillbaka till sitt jobb eller något annat jobb så fort möjlighet finns. En av hörnstenarna i sjukförsäkringsreformen 2008 var att förbättra rehabiliteringen. har hälso- och sjukvården fått ett tydligare ansvar i sjukförsäkringen genom rehabiliteringsgarantin och sjukvårdsmiljarden. Rehabiliteringsgarantin innebär att landstingen kan erbjuda behandling för de stora diagnosgrupperna, psykisk ohälsa och rygg- och nackbesvär. Sjukvårdsmiljarden skapar drivkrafter för hälso- och sjukvården att öka kvaliteten i sjukskrivningsarbetet och samverka med andra aktörer. Arbetsförmedlingen har fått ett större ansvar för den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Alla som lämnar sjukförsäkringen erbjuds individuellt anpassad rehabilitering hos Arbetsförmedlingen, exempelvis psykologsamtal och arbetsträning. Utöver detta får och Arbetsförmedlingen gemensamt för att utveckla tidiga insatser i sjukfallen och för att utveckla samverkan mellan myndigheterna kring den sjukskrivne, vilket förstås är viktigt. Vi ser nu flera tecken på att sjukförsäkringen börjar fungera, utöver det faktum att sjukfrånvaron i minskat till normal EU-nivå. När besökte socialförsäkringsutskottet fick vi veta att får sitt rehabiliteringsbehov utrett inom 914 dagars sjukskrivning tack vare samarbete med Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen har även i en uppföljning konstaterat att en stor majoritet av de personer som deltagit i arbetslivsintroduktionen är nöjda och tycker att insatserna varit anpassade efter deras behov och förutsättningar. En senare rapport från Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, har visat att förebyggande behandling med kognitiv beteendeterapi genom rehabiliteringsgarantin minskar sjukfrånvaron . Antalet sjukskrivna har minskat genom snabbare rehabilitering. För att socialförsäkringarna ska fungera väl krävs att människor kan lita på och ha förtroende för dem. För detta krävs att man kan vara förvissad om att få den rehabilitering och det stöd i övrigt som krävs för en återgång i arbete samt att systemet fungerar på ett rättssäkert sätt. uppnådde de första personerna till följd av de ändrade sjukförsäkringsreglerna den bortre tidsgränsen för sjukpenning, och flera av dem kommer att uppnå denna gräns för . Det är nu av stor vikt att fortsätta att följa hur dessa personer erhåller såväl rehabiliteringsinsatser som stöd i övrigt för att kunna återgå i arbete samt vilken ekonomisk ersättning de beviljas . I det sammanhanget vill jag betona vikten av att, som arbetsmarknadsutskottet anför, mer behöver göras för att stärka arbetsgivarens roll i rehabiliteringsarbetet och att öka företagshälsovårdens betydelse. Det kan konstateras att sedan rehabiliteringsgarantin infördes är det än viktigare för individen att få rehabilitering för återgång i arbete i ett tidigt stadium i sjukskrivningsprocessen. Det tycks emellertid råda vissa oklarheter om vad som menas med rehabilitering och vilka effekter en åtgärd eller insats har. Som framgår av ISF:s underlagsrapport till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen kan det vara svårt eller omöjligt att skilja mellan medicinsk rehabilitering och arbetslivsinriktad rehabilitering. Ett exempel är fysisk träning i grupp som leds av en sjukgymnast. Om detta är medicinsk eller arbetslivsinriktad rehabilitering beror mycket på deltagarna och deras individuella mål. ISF säger också bland annat följande: Om det inte är lätt att definiera vad som utgör en arbetslivsinriktad rehabilitering blir det inte heller lätt att ge en samstämmig bild av effekter av densamma. Det är viktigt att fortlöpande tillser att rehabiliteringsplanen följs och vid behov ändras. har ett samordningsansvar för rehabilitering, och detta ansvar innebär att myndigheten ska verka för att andra aktörer inom sina respektive verksamhetsområden vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. Det är viktigt att , på det sätt som föreskrivs i socialförsäkringsbalken, tar ansvar för att följa upp att behövliga åtgärder vidtas och genomförs.