prot · H009120 · 2013-06-11 00:00:00 — Sedan skulle jag kunna ha en lång debatt om själva yrket, men det räcker inte min talartid till. 9 Utbildningsminister (FP): Det är väl ändå bra om vi har något att stödja oss på när vi kastar ur oss påståenden. När det gäller att ungdomsarbetslösheten skulle bero på min gymnasiereform har de första eleverna inte ens gått ur det nya gymnasiet, för det första. För det andra kom det en stor forskningsrapport från utvärdering, IFAU. De skulle hitta förklaringar till varför den svenska ungdomsarbetslösheten är hög för det är den. IFAU pekar ut det treåriga gymnasiet med krav på högskolebehörighet som en avgörande faktor för att har en högre ungdomsarbetslöshet. Bakgrunden till det är inte den interpellanten säger, alltså att det är bra om alla har med sig kunskaper. Det håller jag med om om alla grejade att läsa in högskolebehörighet vore det fantastiskt; då är det en jättebra reform. IFAU konstaterar dock att det har skapat en massutslagning att alla ska tvingas läsa in akademisk behörighet. Alla måste inte bli akademiker, men alla ska tvingas läsa in akademisk behörighet i er gymnasieskola. Det har skapat en massutslagning. En tredjedel av varje årskull når inte målen, och så har det varit . Det är därför vi gör om gymnasiet. Enligt IFAU är detta orsaken. Att säga att den gymnasiereform den här regeringen har genomfört har orsakat ungdomsarbetslösheten förstår jag inte hur man får ihop, för de första eleverna har inte ens gått ur det nya gymnasiet. Det är den gamla gymnasieskolan, som vi nu lämnar, som är huvudorsaken till ungdomsarbetslösheten enligt IFAU. Vi behöver öka attraktionskraften i vårdutbildningarna. Det pågår ett arbete, och regeringen har gett ett uppdrag till . Jag delar uppfattningen att vård- och omsorgsprogrammet måste bli mer attraktivt, och jag har redogjort för de förändringar vi planerar. Jag uppfattade att interpellanten höll med om flera av dem. Sedan får vi ta ställning till förslagen när de kommer från våra myndigheter. Det ligger naturligtvis också ett ansvar hos landsting och kommuner att göra dessa yrken attraktiva när det gäller anställningsvillkor och annat. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2012/13:430 om attraktiva yrkesprogram för jobb 10 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka initiativ jag tänker ta så att de nya yrkesprogrammen rustar unga människor både för yrkeslivet och för kommande behov av studier. behöver yrkesutbildning av hög kvalitet för att klara den globala konkurrensen. Gymnasieskolans yrkesprogram utgör en viktig del av den nationella kompetensförsörjningen. Yrkesutbildningarna ska hålla hög kvalitet, leda till skicklighet i yrket och möjliggöra en övergång till arbetslivet direkt efter examen. får inga program utgöra återvändsgränder, och alla elever ska erbjudas möjlighet att förbereda sig för vidare studier. Därför finns det en rättighet för eleverna på yrkesprogrammen att inom gymnasieskolan skaffa sig grundläggande behörighet till högre utbildning. arbetar , på regeringens uppdrag, med att förändra vilka kurser som huvudmännen får erbjuda eleverna på de olika yrkesprogrammen, i syfte att det på samtliga yrkesprogram ska vara möjligt att erhålla grundläggande behörighet inom ramen för 2 500 gymnasiepoäng. Dessutom har den som har yrkesexamen rätt att senare läsa in den grundläggande behörigheten inom ramen för den kommunala vuxenutbildningen. Jag vill också upplysa om att i sin senaste lägesbedömning konstaterar att man inte har kunskap om orsakerna till ungdomars gymnasieval. har regeringen vidtagit en rad åtgärder som syftar till att öka kvaliteten i yrkesprogrammen och därmed även attraktionskraften. Låt mig nämna några av regeringens insatser. har fått resurser för att genomföra insatser för att höja kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet. Satsningar görs för att utbilda handledare på arbetsplatserna och för att öka antalet yrkeslärare med lärarexamen. Skolinspektionen och har fått permanent ökade anslag för att kunna öka sitt fokus på yrkesutbildning. Avslutningsvis vill jag peka på att det tar tid innan åtgärderna ger effekt i form av något slags kraftigt märkbar ökad andel sökande till yrkesprogrammen och i form av färre avhopp och ökad genomströmning. Yrkesprogrammens kvalitet och attraktionskraft är en prioriterad fråga, och jag följer utvecklingen noga. 11 (S): Jag får börja med att tacka utbildningsministern för svaret på min interpellation om attraktiva yrkesprogram för jobb. Jag har ställt interpellationen utifrån att behöver yrkesutbildningar som har hög status och intresserar ungdomar. I svaret som utbildningsministern ger finns en del bra delar, men verkligheten ser ju lite annorlunda ut. visar på en skrämmande utveckling åt ett helt annat håll och den debatten har pågått nämligen att andelen elever på gymnasiets yrkesprogram har minskat ganska radikalt. Vi kan alltid diskutera vad bakgrunden till raset är, men ett ras på är det. , , lärarfacken, elevorganisationerna och många andra pekar på problemen. En undersökning gjorde visar också att av de elever som går på högskoleförberedande program aktivt har valt bort yrkesprogrammen eftersom de inte ger högskolebehörighet. Jag kan bara tolka flykten från yrkesprogrammen som ett underkännande av regeringens gymnasiereform, som trädde i kraft , och som att ministern och regeringen tänkte fel på den punkten. Sedan gymnasiereformen genomfördes tappar nämligen yrkesprogrammen över hela landet elever, och en hel del program tvingas lägga ned. En rektor jag själv träffade på fordonsprogrammet hemma i mitt län, i , tycker jag på ett enkelt sätt fångade vad det hela handlar om: Man vet inte vad man kommer att drömma om och vill därför ha högskolebehörighet med sig i bagaget. analys är väl inne på detsamma, alltså att en trolig förklaring till elevtappet är att den automatiska behörigheten till högskolestudier är borttagen och att dörren till högskolan upplevs som stängd. Ungdomar vill inte göra ett utbildningsval som begränsar framtida möjligheter att göra andra val. Det är någonting som också försvårar möjligheten till karriärbyte längre fram i livet. Ministern pekar i sitt svar på att möjligheten finns att läsa in behörigheten. Det är en verklighet som stämmer, men det är också väldigt många elever som pekar på svårigheten och det tuffa i att lyckas med det parallellt med den utbildning man går. Det är många som har varnat för utvecklingen och också lyfter fram någonting från SKL som jag tycker är viktigt att ha med sig i debatten, nämligen att rågången mellan era yrkesutbildningar och högskoleutbildningar inte är särskilt bred. Utvecklingen ligger i stället någonstans däremellan. I svaret på interpellationen riktar utbildningsministern in sig på en rad åtgärder som regeringen har vidtagit. Mina funderingar, med anledning av frågan i interpellationen, är: Finns det fler initiativ ministern avser att ta, eller är ministern nöjd med de yrkesutbildningar vi har? Vad är det som har fått utbildningsministern att ändå ändra sig på punkten att tillföra möjligheten att läsa in högskolebehörighet inom befintligt program och befintliga poäng? 12 (FP): Jag vill också tacka statsrådet för svaret, som pekar på utvecklingsmöjligheter för de nya yrkesprogrammen i gymnasiet. Det är intressant att återigen ta del av denna debatt. Den förs nästan , vilket absolut pekar på att det finns ett jätteintresse. Det handlar inte minst om arbetsmarknadspolitiken, men vi landar alltid i utbildningspolitiken som grund för hur det sedan går för våra ungdomar och vuxna i arbetslivet. När man lyssnar på och hör oron för söktrycket till yrkesprogrammen kan man tro att det kanske är sant det kanske är så att den automatiska, grundläggande behörigheten påverkar ungdomarnas möjligheter att välja någonting annat. Låt oss då vrida tillbaka klockan till när Socialdemokraterna och styrde politiken och den gamla gymnasieskolan, som varade fram . Tittar vi på resultaten på nationell nivå var det som gick yrkesprogrammet som inte fick med sig något slutbetyg . På de program där eleverna skulle ges högskoleförberedande behörighet var det som lämnade utan slutbetyg. Den gamla gymnasieskolan var en treämnesskola. Det räckte med matte, svenska och engelska för att antas. har det höjts till åtta ämnen. Det är medskick in i gymnasiet som har påverkat kvaliteten. Vi har höjt intagningskraven. Det är fler praktiska moment. Det är mer tid ute på en arbetsplats. Låt mig en gång för alla säga att det inte är ett program för skoltrötta elever. Yrkesprogram är någonting viktigt. Det är någonting som branschen och inte minst småföretagen efterfrågar. De skriker efter den kompetensen. inleder med att fråga hur vi ska rusta ungdomarna, och han landar i grundläggande högskolebehörighet. , inte , har tagit fram fakta om hur eleverna presterat efter att ha gått i den gamla gymnasieskolan. Det var som lämnade er gymnasieskolas yrkesprogram utan slutbetyg. De fick inte någon grundläggande behörighet. De hamnade i vuxenutbildningen och hos Arbetsförmedlingen. De har kostat samhället, och kostar fortfarande samhället, massor med pengar för att lappa och laga. Det finns två vägval. Antingen gör man om yrkes- och lärlingsutbildningen så att eleverna lämnar gymnasieskolan med en fullständig gymnasieutbildning och får inträde in i arbetslivet, eller så fortsätter eleverna med studieförberedande, kompletterar inom vuxenutbildningen och läser vidare på högskolan. Varför drar Socialdemokraterna inga slutsatser av den gamla gymnasieskolan? Hela er argumentation bygger på att allting fungerade perfekt i det gamla upplägget. Det är precis det som era kolleger i utbildningsutskottet, där jag är ledamot, står och säger i kammaren. De vill gå tillbaka till den gamla gymnasieskolan. Det säger vi nej till. 13 (S): Jag skulle vilja ställa en fråga till utbildningsministern. En ganska väsentlig del av yrkesprogrammen är att du får lära dig yrket med arbetsplatslärandet och den praktik du gör på en arbetsplats. innebär vissa yrkesprogram till vissa yrken att du ska gå ganska många timmar på en arbetsplats innan du får ut din licens och blir licensierad yrkesman. Vi vet att arbetsplatserna är pressade. Det är slimmade organisationer, pressade arbetsscheman, och så vidare. Det är inte bara yrkesprogrammens unga som behöver arbetsplatserna för att bli fullgoda anställbara medarbetare. De ska upplåta praktikplatser till långtidsarbetslösa, sjuka, nya svenskar, och så vidare. Ovanpå det behöver arbetsplatserna ha väldigt skickliga handledare. Jag vet att utbildningsministern har sagt att man har avsatt pengar för det. Men det känns ibland som att skolan och arbetsplatserna inte riktigt lever i samma värld. Det innebär att det blir svårt för unga att få en praktikplats som gör att de blir anställbara i slutänden. Vi är överens om att målet är att de som går ut yrkesprogrammen ska bli anställbara på en arbetsplats. Men arbetsplatserna är trängda, och arbetslivet är hårt. Jag har en fråga till utbildningsministern. Hur ser han på möjligheten i den nya gymnasieutbildningen och yrkesprogrammen att tillgodose den del av arbetsplatslärandet som eleverna behöver ha så att de kommer ut på arbetsmarknaden och är anställbara? 14 Utbildningsminister (FP): Jag ska svara på den frågan. Jag ska dock börja med interpellantens frågor. En tredjedel av varje årskull i det hittillsvarande, socialdemokratiska gymnasiet så många ungdomar var det, lägg siffran på minnet har slagits ut . Om en årskull är 120 000 ungdomar, som kan vara ett genomsnitt , har uppåt 40 000 av dem inte fullföljt gymnasiet. Jag kan vänta ett tag medan interpellanten lyssnar klart på den nu som talar till honom. Det är en tredjedel av varje årskull, upp till 40 000 ungdomar , som inte har nått målen. De blev aldrig högskolebehöriga. De har slagits ut. Många av dem hoppade av helt och hållet. Andra gick färdigt men nådde inte målen och blev underkända. Det är vad ni nu vill ha tillbaka. Det var inte en gymnasieskola för alla, som det hette när införde den. Det var en gymnasieskola med en av de största utslagningsmekanismerna i västvärlden. Jag påpekade i en tidigare debatt att IFAU, det forskningsinstitut som har att utvärdera arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik i , pekar på att den treåriga gymnasieskolan med krav på alla att bli högskolebehöriga är en av de viktigaste förklaringarna till att har en högre ungdomsarbetslöshet än andra länder. Det bör interpellanten i sitt nästa inlägg förhålla sig till när han kräver att vi ska återinföra detta krav som har slagit ut så många ungdomar. Det låter jämlikt att alla ska bli universitetskompetenta. Men inte ett enda land mer än har kommit på tanken att hela befolkningen ska bli universitetsbehörig. Det vore bra om det fungerade i verkligheten. Jag förstår ambitionen. Men är det värt det när så många slås ut? Vi gör nu försök att ändra så att fler ska kunna fullfölja gymnasiet. Det räcker inte med att av ungdomarna börjar gymnasiet. De ska gå färdigt och ta en examen. Problemet ligger i att den som hoppar av och slås ut inte får något slutbetyg. Arbetsgivare blir väldigt tveksamma att anställa den personen. Personen har inget kompetensbevis och ingen examen. Man vet inte om personen klarar av att sköta ett jobb. Personen klarade inte av att sköta utbildningen. Så resonerar många arbetsgivare. Detta är en viktig orsak till den höga ungdomsarbetslösheten. Det måste ni förhålla er till när ni nu kräver att det gamla gymnasiet ska komma tillbaka. Jag är inte säker på att den reform vi har lagt fram i varje detalj är rätt. Men detta avgörande vägval är rätt. Vi kan inte kräva att alla i ett land ska bli universitetskompetenta. Det finns justeringar vi måste göra. Det kan finnas mer. Det är möjligt att vi till och med måste gå längre i differentieringar av olika utbildningar. Men att återinföra kravet på att alla i ska bli akademiskt behöriga med påföljd att en tredjedel slås ut är en omänsklig syn på ungdomar. Vad är det som har hänt i söktrycket? Några program har minskat. Det har minskat för flera av de yrkestekniska programmen. I gengäld har det ökat kraftigt för det nya teknikprogrammet. På det nya teknikprogrammet kan man läsa in ett fjärde år och bli gymnasieingenjör. Det har tagit elever från några av de yrkestekniska programmen. Det är vad som har hänt. Är det dåligt? Industrin jublar i själva verket över att teknikprogrammet ökar. Vi kan nästan börja ifrågasätta om några av de yrkestekniska programmen ska vara kvar. Att teknikprogrammet ökar och att fler vill bli gymnasieingenjörer är det man har önskat. Det är mycket mer avancerat att vara industriarbetare än vad det var . Det är ingen tvekan om det. Det är den stora förändringen i söktrycket som interpellanten väcker sin interpellation utifrån. De yrkestekniska programmen har minskat. De eleverna har i stället gått till ett teknikprogram. Det är väl bra? Industrin tycker att det är bra. 15 (S): Jag ser med stor oro på att ansökningarna minskar som det finns ett sådant stort behov av nya medarbetare i de yrken som programmen borde rusta för och utbilda till. Om jag går tillbaka till mitt eget hemlän finns där en efterfrågan på yrkesutbildad personal. Många företag har svårt att rekrytera personal med rätt kompetens. Därför är yrkesutbildningar som är attraktiva för unga människor och som är bra även för framtiden helt avgörande för och för vårt land. Det är inte bara sakfrågan i sig som gör mig orolig utan också sättet att se på samhället och helheten. Bristande studieresultat, minskat antal sökande till yrkesprogrammen och en växande ungdomsarbetslöshet kan inte längre ses som ett individuellt problem. Det handlar om den enskilda människans framtid men också om konkurrenskraft och möjlighet som nation. Utvecklingen på arbetsmarknaden har ministern själv varit inne på. Det går mer och mer från traditionellt väldefinierade yrken till en bredare yrkesroll där också behovet av ett livslångt lärande är tydligt. Då går det inte att bygga återvändsgränder i svensk skolpolitik. Kritiken mot regeringens skolpolitik är bred. Man behöver bara googla för att ha dagar av läsning, och bilden som framkommer är tydlig. Det handlar om en nedåtgående spiral; för få söker och kvaliteten sjunker. har företag svårt att hitta de personer de söker. Återförandet av högskolebehörigheten är en viktig del, men det är inte allt. Den stora frågan är hur vi ska kunna säkerställa attraktiv utbildning som möter branschernas behov av medarbetare med rätt kompetens. Det är det debatten behöver handla om. Vi kan alltid gå tillbaka och se hur det har sett ut tidigare, men såvitt jag vet har ingen annan utbildningsminister fått förtroendet att sitta så länge som utbildningsminister . Det är nu vi bygger grunden för framtiden. Det handlar om att blicka framåt och titta på vad vi behöver förändra i den svenska skolpolitiken för att den ska bli ännu bättre. Det är en stor utmaning när bransch efter bransch pekar på att man har svårt att hitta personal med rätt kompetens och kunskap. Färre och färre unga människor väljer yrkesprogrammen som vi har en arbetsmarknad som inom kommer att ha ett stort behov av att anställa nya människor. Vi behöver också titta på de yrkesprogram vi har. Här är avhoppen rätt många; man byter program och lämnar även dagens gymnasieskola utan slutbetyg. Kopplingen till arbetsmarknaden är dessutom alltför dålig. Vad tänker ministern göra utöver de uppräkningar av all förträfflig politik som han och regeringen har genomfört? Finns det fler områden där ministern vill genomföra förändringar för att säkerställa attraktiva yrkesprogram för jobb? 16 (FP): presenterades ett delbetänkande av före detta generaldirektör där han bland annat skriver att det har varit hyfsat lätt att få igenom, implementera, regeringens skolreformer eftersom de har varit efterfrågade. Det gäller speciallärarutbildningen, lärarutbildningen, matematiksatsningen och så vidare. Det är alltså inte så att alla tycker att skolreformerna inte är bra. I , och , som jag har besökt, har man helt skilda förklaringar till ungdomsarbetslösheten. I och säger man inte att den beror på utbildningssystemet, men det säger man i . Då är det vårt ansvar som politiker att göra något åt det. Jag har några kommentarer till interpellation och inlägg. I den gamla socialdemokratiska skolan användes yrkesprogrammen som en uppsamlingsplats för skoltrötta ungdomar, i huvudsak killar. Bara det är ett feltänk. Var man obehörig hamnade man på IV-programmet. Var man behörig men inte ville läsa samhällsvetenskapligt program gick man fordonstekniskt program. Många fick visserligen jobb när de lämnade bygg eller fordon, men de fick aldrig slutbetyg. Varför ska de inte få ett slutbetyg? Det är ju grundläggande. Tittar vi på övergångsfrekvensen när det gäller att gå från yrkesprogram till universitet och högskola, vilket är ert utbildningspolitiska mål, är den på yrkesprogram men på studieförberedande program. Innan ni drar förhastade slutsatser måste ni titta på fakta, på varför ungdomarna har valt som de har gjort och vart de sedan har tagit vägen. 17 (S): Jag ska fatta mig kort, för jag såg att utbildningsministern så gärna ville ge sig in i debatten med interpellanten och ska därför ge honom möjlighet till det. Jag är dock fortfarande intresserad av att utbildningsministern utvecklar detta: I det stressiga och pressade arbetsliv vi ser , där det i vissa yrkeskategorier är hårt styrt medan det i andra är mycket flexibelt, ska också yrkesprogrammens unga ha sin del av kakan på arbetsplatserna för att kunna fullfölja sitt arbetsplatsförlagda lärande. En del i detta är att ha en välutbildad handledare. Men hur ser utbildningsministern på möjligheten att öppna arbetsplatserna för det arbetsplatsförlagda lärandet? Min son gick försöksprogrammet på lärlingsutbildningen, och det var en historia för sig. Han blir nog aldrig sig själv igen, tänkte jag nästan säga, för hans arbetsplatsförlagda lärande fungerade inte alls. Kan ministern utveckla hur han ser på det arbetsplatsförlagda lärandet när yrkeslivet är så pressat som det är ? 18 Utbildningsminister (FP): När det gäller den sista frågan är det precis som beskriver. Det är ofta svårt för skolorna att tränga in med praktikplatser i olika former på gymnasiet kallas det arbetsplatsförlagt lärande. Det gäller inte bara gymnasiet utan en lång rad utbildningsformer och arbetsmarknadspolitiska åtgärder som medför praktiktjänstgöring på arbetsplats. Två saker gäller. Det ena är att vi gemensamt måste kräva av alla arbetsgivare i både näringsliv och offentlig sektor att de ställer upp. Det är deras framtida medarbetare. är attityden: Skolan får utbilda, och sedan tar vi hand om dem. Men arbetsgivarna har ett delansvar. Det andra är att vi med olika typer av insatser, både ekonomiska stimulanser och utbildning av handledare, måste förbättra detta. Jag delar uppfattningen att det är en utmaning. Så till interpellanten. hörde jag Socialdemokraternas finanspolitiska talesperson räkna upp länder i med lägre ungdomsarbetslöshet än . Det var bland annat , , och . Dessa länder har en sak gemensamt: De har yrkesutbildningar som är mycket mer yrkesorienterade än de svenska. De har i huvudsak lärlingssystem. De har inte ens kommit på tanken att kopiera och införa krav på högskolebehörighet. Nästa gång jag möter mina kolleger från dessa länder, och några har socialdemokratiska regeringar, kan jag fråga å interpellantens vägnar om de har tänkt tanken att införa högskolebehörighet. Jag lovar interpellanten att de kommer att gapflabba. De tänker inte ens tanken. Dessa länder har lägre ungdomsarbetslöshet för att de har lärlingsutbildning. Bryggan mellan skolan och arbetslivet, som talade om, uppstår per automatik när man har lärlingssystem. Lärlingssystemet är bryggan. Man lär sig yrket, och om man klarar lärlingsutbildningen blir man dessutom ofta anställd på arbetsplatsen. Det är i denna riktning vi behöver gå. Att totalakademisera yrkesutbildningarna är helt fel spår. Inget av de länder som har lägre ungdomsarbetslöshet har valt denna väg. har högre ungdomsarbetslöshet för att har valt en annan väg, och den försöker vi nu stegvis söka oss bort från. Men precis som interpellanten säger ska alla ha möjlighet att gå vidare till högre utbildning. Det tycker jag också, och så är reformen konstruerad. Man ska ha möjligheten att läsa in högskolebehörighetsgivande ämnen både under utbildningen och efteråt. Jag noterade några intressanta ordval hos interpellanten. Interpellanten hänvisar till samtal med elever som går yrkesprogram och väljer att läsa till de högskolebehörighetsgivande kurserna, och interpellanten säger att det är ganska tufft. Just det, men interpellantens slutsats är att kräva att det ska vara obligatoriskt. Men det kommer att slå ut fler. Att läsa in högskolebehörighet, som vi har som ett frivilligt tillval och som interpellanten själv säger är tufft, vill ni göra obligatoriskt. Det ökar utslagningen. Det är precis den väg som de länder i som har lägre ungdomsarbetslöshet inte har valt. De har gått mycket längre och tycker att de steg jag tar är mesiga. De tycker att man ska ha lärlingssystem och att det ska vara yrkesinriktat, men det ska inte vara så mycket krav på obligatoriska högskoleförberedande ämnen. Den reform vi har genomfört är en västanfläkt i jämförelse med de andra länderna, och de länderna har mycket lägre ungdomsarbetslöshet. Målet måste väl ändå vara att ungdomarna ska få jobb? 19 (S): behöver yrkesutbildningar med hög status som intresserar ungdomar. Där verkar jag och ministern ha en gemensam syn. Kvaliteten behöver höjas. Yrkesprogrammen behöver leda till högskolebehörighet, och en övergång till en arbetsmarknad med attraktiva arbetsvillkor måste säkerställas. En del av de elever jag träffar tycker att det är tufft att förutom det program de läser också läsa in det som tidigare ingick.