prot · H00992 · 2013-04-16 00:00:00 — Jag har väldigt svårt att se att man ska måla upp någon form av motsatsförhållande mellan ambitionen att alla människor som har kompetens att tillföra ska kunna vara i räddningstjänsten och att en del inte klarar de svåraste uppgifterna. 11 Försvarsminister (M): Den här debatten handlar om någonting bredare än de enskilda exempel som interpellanten nu har nämnt i debatten. Precis som säger har räddningstjänsten förändrats väldigt mycket . Jag vill ta min utgångspunkt i rekryteringskraven. Ja, det ska ställas höga krav, både vad gäller rekrytering till utbildningen i skydd mot olyckor som staten tillhandahåller och vid rekryteringen till den kommunala räddningstjänsten. Men det ska ställas rätt krav, och kraven för att antas till SMO-utbildningen är höga. De innehåller både teoretiska kunskaper, krav på körkort, simkunnighet, god fysik och god hälsa. Det är en myt att kraven skulle ha sänkts för kvinnor. Kraven för utbildning och anställning inom räddningstjänsten skiljer sig inte för kvinnor och män. När det gäller anställningen till den kommunala räddningstjänsten är det kommunerna som ställer upp krav som är anpassade efter den riskbild som finns i kommunen. Erfarenheter enligt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap visar att de fysiska krav som ställs i vissa kommuner är utslagsgivande i rekryteringen av brandmän. Vissa kommuner har så höga fysiska krav att i princip inte någon kvinna klarar dem. Gör man en jämförelse mellan andra traditionellt mansdominerade yrken ligger räddningstjänsten absolut sämst till när det gäller att få in kvinnor. Andelen i operativ tjänst inom är . Polisen har som jämförelse kvinnor i operativ verksamhet. I Försvarsmakten ligger det på när det gäller de heltidsanställda gruppbefälen, soldater och sjömän. Läget är alltså kvinnor i den kommunala räddningstjänsten, fru talman. MSB har i en annan utvärdering kommit fram till att det finns behov av att utveckla just ny teknik och nya metoder som underlättar tunga arbetsmoment. Det är någonting som kommer att gynna både dem som ska räddas och de män och kvinnor som arbetar inom räddningstjänsten. Då utvecklar man nämligen metoder som skapar en bättre arbetsmiljö, det blir en höjd säkerhet för den egna personalen och man ökar effektiviteten i räddningsinsatser. Det stärker också det breda arbetet som den nya lagstiftningen omfattar: skydd mot olyckor som handlar om hela kedjan, det vill säga att förebygga, motstå, hantera, återhämta och lära av olyckor och kriser. För mig är det helt självklart att en jämställd räddningstjänst också blir en effektivare räddningstjänst. ska ju ge en likvärdig service till medborgare, och ska det vara en service som möter alla människors olika behov. För att kunna förstå och möta de olika behoven i samhället behöver man olika typer av kompetenser och olika typer av meriter och livserfarenheter. Avgörande för att lyckas är nämligen att kunna göra rätt bedömningar. Det är förmågan att kunna samarbeta, kommunicera och skapa förtroende hos de drabbade, hos de anhöriga runt omkring och hos frivilliga som kanske vill vara med och hjälpa till. Det är förmågan att kunna lösa oförutsedda problem. Detta kan vara helt avgörande när det gäller att skydda och rädda liv. Mental styrka kan vara lika avgörande som fysisk styrka. Men tycks bara vilja titta på den rena arm- och benstyrkan. Det är ett väldigt omodernt och ensidigt sätt att se på räddningstjänsten. 12 (SD): När man har en interpellationsdebatt och någon annan hoppar in och börjar debattera måste man prioritera sin tid, och eftersom jag bara har en begränsad tid ska jag inrikta mig på den jag är här för, och det är försvarsministern. Jag har aldrig påstått att kraven sänktes specifikt för kvinnor. Kraven sänktes för alla för att kvinnor skulle komma in. Jag har pratat med brandmän som har jobbat i yrket. Jag har citerat flera av dem som har påstått precis det här. På Syds hemsida och på MSB:s hemsida står det precis det här, nämligen att man ska eftersträva si och så många kvinnor eftersom man av någon anledning tror att det finns ett självändamål i det. Men det finns det inte. Man pratar om att det kanske behövs sjukgymnaster och vad det nu kan vara, men det finns ingenting som säger att folk med rätt fysisk kompetens inte kan vara sjukgymnaster. Brandmän kommer ibland till trafikolyckor som också kräver det fysiska. Man ska bända loss dörrar. Man ska ta ut folk. Om man kan hitta folk som är sjukgymnaster, och det finns män som är fysiskt kapabla och som är sjukgymnaster, är det inget självändamål att ta in kvinnor bara för att. Jag har fortfarande inte hört ett rimligt argument för varför det skulle vara så. I försvarsministerns svar sade hon att kommunerna ansvarar för det här. Det stämmer, men det är , en statlig förvaltningsmyndighet, som utfärdar arbetsmiljöföreskrifter. I deras AFS för rökdykare som i grunden är brandmannayrket är det enda fysiska kravet som uppställs att man med 24 kilos packning ska kunna gå på ett rullband i en hastighet av ½ kilometer i . Det motsvarar en promenad i normal gångtakt. Det är det fysiska kravet. Är detta vad försvarsministern benämner som höga eller hårda krav? Jag hade nästan skrattat om det inte vore så sorgligt. De andra hårda kraven som ministern talar om är körkort och simkunnighet. Jag har inte sett att det står lagstadgat någonting om simkunnighet någonstans, men det finns såklart lokala föreskrifter. Tittar man till exempel på Malmös hårda krav på simkunnighet, vad innefattar det? Jo, simning i badbyxor. Det är alltså motsvarande simborgarmärket, någonting man tar på lågstadiet. De lokala räddningstjänsterna kan ställa egna och hårdare krav, och tidigare gjorde de ofta det, men även det har minskat. Alla tre storstadsregionerna har till exempel sänkt sina krav på grund av de underliga politiska mål som ger uttryck för här . Vittnesuppgifter från bankrån gör gällande att räddningstjänsten vid uppkomna situationer fått avvakta en insats på grund av bristande kompetens och förmågor. Den försämrade kvaliteten visade sig till exempel vid en brand i , där två brandmän som inte hade tillräcklig kompetens gick bort sig i ett eld- och rökhav och var nära att mista livet. Man fick skicka in andra brandmän för att rädda dem. skriver om ett tvåårigt jämställdhetsprojekt i där man avsatte för projektet brandman. Det var sex kvinnor som ingick i projektet. Enligt , han som har erfarenhet, var de inte ens i närheten av att klara kraven. Tanken var att de under utbildningens gång skulle klara dessa krav. Det gjorde de dock aldrig. Ändå fick alla anställning. När sådana här uppenbara misshållanden uppdagades, till exempel när man märkte att det tog att forcera en dörr för två kvinnliga brandmän, blev chefen förbannad. Inte på själva problemen, utan på dem som uppdagade problemen. Det var det han blev arg på, inte på att folk inte hade kompetens. Han sade: Det är ett bekymmer att vi har medarbetare som bevakar, mäter och klockar arbetskamrater i uppenbart syfte att misskreditera och förringa. Det är ett bekymmer att övningar fortfarande arrangeras med tydligt syfte att påvisa bristande förmågor hos den ena eller den andra medarbetaren. I stället för att reagera över dåliga resultat, bristande kompetens, kvotering och sänkta krav skjuter chefen i stället budbäraren. Trots allt detta står försvarsministern här och säger att det är nödvändigt. Det är chockerande att lyssna på. 13 (M): När man hör debattera den här frågan kan man få uppfattningen att det är antingen eller. Det handlar om arm- och benstyrka eller någonting annat. Men det är inte så det ser ut. Det finns ju krav på en mängd olika saker om en fungerande räddningstjänst ska kunna lösa sina uppgifter. Det handlar om arm- och benstyrka i vissa situationer och om andra kompetenser i andra sammanhang. Sedan är frågan hur man ska värdera detta. När det gäller till exempel rökdykarinsats är det omgärdat av en mängd olika detaljerade bestämmelser, eftersom det typiskt sett är farlig verksamhet, för att man ska kunna upprätthålla de rimliga krav på säkerhet som finns för dem som utför insatsen. Men det är ändå en väldigt liten del av räddningstjänstens arbete. Jag ska inte förringa dess betydelse, för den kan vara nog så viktig och avgörande i vissa situationer, men det behövs också andra kompetenser. Vad jag tror att det här egentligen handlar om, och det bygger jag bland annat också på att jag själv har arbetat som polis , är att många män är rädda om sin manlighet. Men deras arbetsinsats, om det nu handlar om styrka i specifika situationer, blir inte mindre värd av att det tillförs andra kompetenser till räddningstjänsten. Det handlar inte om det. De här så kallade vittnesmålen är partsinlagor utifrån hur man uppfattar situationen. Det kan finnas saker och ting som stämmer i det också, men allt stämmer inte. Till exempel nämndes , där jag är ordförande. Jag pratar inte om enskilda fall, men de uppgifter som florerar om den aktuella anställningen är inte korrekta i alla delar. Det är viktigt att framhålla. 14 Försvarsminister (M): Jag skulle vilja återvända till det påstådda val som måste göras mellan effektivitet, jämställdhet och mångfald. Varför är det här en viktig fråga? Varför är det någonting som regeringen skriver, beskriver och kräver på alla områden? Jämställdhet i räddningstjänsten som på alla andra områden är en demokratisk rättvisefråga. Kvinnor och män ska ges likvärdiga möjligheter att välja yrke, och de ska ha likvärdiga möjligheter att kunna bidra till ett säkrare samhälle. Jämställdhet är också en fråga om kvalitet i verksamheten och en förbättrad operativ förmåga. Arbetslivsforskning visar att jämställda arbetsplatser är mer innovativa och har mer kreativa lösningar på problem i arbetet, och näringslivsforskning tyder på att jämställda arbetsplatser ofta har bättre lönsamhet. Jag vill nämna två lagar som styr räddningstjänstens arbete och arbetsvillkor. Det ena är lagen om skydd mot olyckor. Den slår fast att räddningstjänsten ska planeras och organiseras så att räddningsinsatserna kan genomföras på ett effektivt sätt. Den andra lagen är diskrimineringslagen. Den lägger fast att arbetsförhållanden på en arbetsplats så långt som möjligt ska lämpa sig för att alla arbetstagare, oavsett kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, ska kunna arbeta där. Det finns ingen motsättning i detta. I vårt teknikberoende samhälle finns alla möjligheter att genom att utveckla metoder och teknik åstadkomma arbetsförhållanden inom den kommunala räddningstjänsten som möjliggör att båda dessa krav uppfylls. Här har vi en kombination av framför allt förebyggande arbete och rena insatser. Dagen före besökte jag en brandstation här i för att samtala med de brandmän som arbetar där och uppmärksamma deras viktiga arbete, särskilt då utryckningarna är många. De brandmän som jag träffade där var mycket noga med att betona vikten av det förebyggande arbetet, det vill säga de åtgärder som individer, företag och organisationer själva kan utföra för att motverka skador och olyckor. Den grundläggande inställningen hos räddningstjänsten ska ju vara att säkerhet och trygghet för människor, miljö och egendom är det naturliga tillståndet, inte olyckor. Att bedriva räddningstjänst handlar om så mycket mer än att rycka ut när olyckan har hänt. Det handlar om att få äldre och yngre att installera brandvarnare. Det handlar också om att kunna bära ut någon ur ett brinnande hus. Det är räddningscheferna i landets kommuner som har ansvar för att räddningstjänsten är ändamålsenligt ordnad. De driver frågan om ökad jämställdhet och mångfald utifrån förvissningen att det kommer att bidra till organisationsutveckling, förbättrat skydd mot olyckor och en effektivare räddningstjänst. Trots den styrning och trots projekt som har förekommit vill jag ändå bara slå fast att man har uppnått en andel av kvinnor inom den kommunala räddningstjänsten. Det finns deltidsanställda brandmän och heltidsanställda. Av dessa sammantaget är det som är i operativ tjänst. 15 (SD): Det första jag vill poängtera är att vi inte är emot invandrare eller kvinnor som brandmän. Det vi är emot är att man ska kvotera, vilket framgår väldigt tydligt av till exempel räddningstjänstens hemsida att man gör. Vi är emot att man ska sänka kraven för alla, vilket man har gjort i regionerna, och vi är emot de låga krav som jag läste upp tidigare. Det är vi emot, inte att kvinnor och invandrare jobbar där, men att man ska få in dem med alla till buds stående medel, vilket är fallet . Det jag säger här är inte något som jag har hittat på. Jag har talat med erfarna brandmän runt om i landet om det här. De bekräftar precis det jag står här och säger. Denna verklighet tystas ned, så som Per Widlundh försökte göra genom sin interna mejl. Jag kan citera brandmästare : I förlängningen innebär detta en fara för allmänheten. Ska vi få rätsida på problemet måste vi våga prata om det, det måste ställas krav som motsvarar yrkets behov. Det gör det inte . Vi hade fler exempel på misslyckade insatser. Vi har fler exempel på att brandmän inte har klarat av att ta upp de dörrar som de ska kunna göra när de är ute på en insats, som misslyckades med det på grund av att man satt fel person på fel plats. Ministern kanske inte skyllde på kommunerna, men har ju möjlighet att besluta om ändringar i systemet. Regeringen och ministern kan själva ändra de politiska signaler som skickas ut till exempel till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, som är den överordnade statliga myndigheten för de kommunala räddningstjänsterna. Vi och regeringen kan med andra ord lägga fram förslag för att ändra lagen, skärpa kraven och förbjuda kvotering. Dessutom kan vi införa en enhetlig nationell utbildning med antagningskrav så att kvalitet och kompetens blir hög och framför allt lika i hela landet, vilket inte är fallet eftersom varje kommun kan besluta lite som den vill själv. För mig kvittar det om det är kvinnor eller män i . Det som spelar roll är att det är de mest kompetenta som arbetar där. Med dagens signaler och dagens regler är det inte bara olyckligt utan även direkt oansvarigt. 16 Försvarsminister (M): Kraven för att arbeta inom räddningstjänsten ska vara adekvata. De ska motsvara de krav som verksamheten ställer. Det är krav på alltifrån fysisk styrka till teoretiska förkunskaper, till ledarskap och till förmåga att kunna kommunicera. Det som jag har försökt förklara här är vad den moderna räddningstjänsten ställer för krav. De ska självklart vara adekvata. har haft kvinnor som brandmän . De utgör fortfarande en väldigt låg andel. Tittar man på andra länder och de internationella erfarenheter som finns av mer könsmässigt blandade räddningstjänster ser man att det är positivt. Det visar sig att när man kommer upp till en andel av kvinnor i räddningstjänsten försvinner delar av den diskussion som vi för . Det blir helt enkelt självklart även med kvinnliga brandmän. Arbetsmiljön blir bättre. Inget tyder på att verksamheten försämras. Det är naivt att tro att det bland räddningstjänstens personal bara finns en enda kritisk förmåga som avgör om man lyckas skydda eller rädda liv. Det skulle vara den fysiska styrkan. Jag är förvissad om att ökad jämställdhet och mångfald inom räddningstjänsten ger oss en effektivare verksamhet som stärker säkerheten och tryggheten i samhället. Det här är rätt väg att gå för att möta behoven och . Överläggningen var härmed avslutad. Anmäldes och bordlades betänkanden /13:FöU8 Samhällets räddningstjänst 2012/13:FöU10 Hemvärnet betänkande 2012/13:KU4 Frågeinstituten som kontrollinstrument 10 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2012/13:379 Den nationella innovationsstrategin av (S) till näringsminister (C) Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 11 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2012/13:439 Åtgärder mot hälsovådlig luft i av (MP) till miljöminister (C) 2012/13:440 Användningen av biståndspengar av (SD) till statsrådet (M) Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 12 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen.