prot · H00985 · 2013-03-27 00:00:00 — Jag tycker att det är självklart att alla kommuner ska ha verktyg för att säkra en god välfärd och grundläggande service i stad och land i hela . Jag tycker att det är självklart att man i offentlig sektor generellt och på lokal och regional nivå ska bli mer innovativa och produktiva. Och jag tycker att det självklart att säkra och utöka medborgarnas valfrihet i välfärdstjänsterna, detta oavsett skede i livet eller behov. Jag börjar med den första. Det är självklart att alla kommuner ska ha verktyg för att säkra en god välfärd och grundläggande service i stad och land i hela . kommer vi att ha ett nytt skatteutjämningssystem på plats för våra kommuner och våra landsting. Det är mycket glädjande att detta kommer på plats, för det ger våra kommuner långsiktiga spelregler att planera verksamheten efter. har jobbat hårt för detta och ser fram emot att det börjar verka runt om i Kommunsverige när man nu ska besluta budgetar . Det finns också annat som är positivt när det gäller denna självklarhet. Kommunsektorn står inför svåra beslut och avvägningar framöver. Vi ska värna välfärdens kärna som en demografisk utmaning står för dörren. Förutom den kommunala skatteutjämningen får kommuner och landsting nya verktyg att jobba med, däribland reformerna om kommunala skatteutjämningsreserver. Man får större möjligheter att rusta sig och samla i ladorna i goda tider för att sedan jämna ut intäkterna i sämre tider. Kommunerna kommer att kunna bygga upp så kallade resultatutjämningsreserver inom ramen för det egna kapitalet. De pengar man då lägger undan kommer att kunna täcka underskott i en lågkonjunktur. Det här började gälla . Också det har varit högt prioriterat från sida. Det här stärker det kommunala självstyret, som ju är en central del i tanken om decentralisering och att demokrati ska byggas underifrån. Men det handlar också om att bygga en mer robust kommun- och landstingssektor. Det är självklart att vi i offentlig sektor generellt och på lokal och regional nivå ska bli mer produktiva och innovativa. I en ofta citerad rapport hävdade SKL, Kommuner och Landsting, att fram måste kommunalskatten höjas med för att värna den välfärdsnivå som vi nu tar för given. I rapporten pekar man själv på brister i exaktheten och att detta inte är en fastslagen prognos, men det tecknar ändå en bild av att vi har stora utmaningar i att värna den svenska välfärden framöver. För mig är det också en självklarhet att vi inte ska höja kommunalskatten med fram , men då krävs det något annat i stället. Jag är helt övertygad om att en väldigt stor del av svaret på den här utmaningen är en höjd produktivitet och framför allt en ökad innovationsgrad i hela samhället men kanske främst i den offentliga sektorn. Här sker det några spännande saker som jag skulle vilja tala om. Innovationsupphandling är någonting som blir mer och mer i ropet i . Det handlar om att man från offentlig sektor upphandlar produkter och tjänster som ännu inte finns. Det är egentligen inget nytt. Man har från offentligt håll stimulerat framväxten av produkter som ännu inte lämnat ritbordet. Det må vara ett stridsflygplan eller något annat, och det här skulle vi kunna utnyttja mycket mer. upphandlar offentliga organisationer . Det är väldigt mycket. Om en del av dessa pengar skulle kunna gå till att utmana näringslivet och samhällets aktörer till att ta fram de nya tjänster och produkter som kommer att lösa välfärdens utmaningar är mycket vunnet. Som sagt är det en hel del på gång här. jobbar med att ta fram ramar för detta, och inte minst den utredning som ser över den offentliga upphandlingen i aviserar detta. Vi har en spännande tid framför oss. Ser vi ut internationellt kan vi konstatera att i både och pågår det program för detta. I konstaterar man att det här inte bara är en fråga för politiken utan att det handlar om, precis som i övrig innovationspolitik, att samhällets olika aktörer måste närma sig varandra och jobba tillsammans. När det gäller produktivitetsökning och innovationsgrad skulle jag också vilja nämna de öppna jämförelser som tillbaka sker, inte minst på SKL:s initiativ. Det finns i Kommunsverige stora skillnader när man mäter hur mycket pengar som man lägger in i en verksamhet, till exempel skola, förskola, omsorg eller något annat, och vilken kvalitet man får ut. Att kommuner kan benchmarka sinsemellan och den vägen sporra varandra att hitta de bästa lösningarna och bli bättre är mycket positivt. Min tredje självklarhet har också bäring på innovation och nytänk. Det är självklart att säkra och utöka medborgarnas valfrihet i välfärdstjänsterna. Det gäller hela livet och alla människor. Det anknyter som sagt till produktivitet och innovation för att valfrihet, att kunna rösta med fötterna och välja den aktör som bäst svarar mot de egna behoven, är en av de starkaste drivkrafterna för att stimulera utveckling. De aktörer som är bäst på att introducera nya metoder och produkter är också de som får flest nöjda brukare. Jag välkomnar att en utredning nu tittar på hur fler kommuner kan öka valfriheten inom välfärdssektorn, inte minst inom äldreomsorg och hemtjänst. För är detta givet. Vi vill se en ökad valfrihet i välfärdstjänsterna i hela landet. Vi tycker att en lämplig väg att säkra detta är att lagstifta fram det. Många andra partier vacklar tyvärr i detta stöd, inte minst på vänsterkanten. representant var mycket tydlig i denna debatt. Även från Socialdemokraterna har en utmaning framför sig i och med den stora striden inom partiet. När man har partikamrater som säger festen är slut, nu ska ni ut till privata företag som jobbar med att utveckla välfärden har man mycket att kämpa för internt. Jag kan förstå att inte talar om lagen om valfrihet alls utan om den del av välfärdssektorns utveckling som vi alla håller med om är negativ, alltså de dåliga privatiseringarna. Valfrihet kan inte vara ett storstadsprivilegium. I alla delar av vårt land, i stora och små kommuner, måste vi kunna välja välfärdstjänster. Det kommer att bli viktigt inte minst för nya generationer äldre och nya generationer föräldrar som vill välja skola och så vidare. Om det inte blir en självklarhet överallt bygger vi upp högre trösklar för att bo i andra delar av landet än de delar där det presenteras. 152 (FP): Jag ersätter min kollega som tyvärr fick förhinder. Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner. Jag tänker göra några nedslag i detta betänkande om kommunala frågor. Mångfald i välfärden är mycket positivt. Jag tycker att vi ska vara tydliga med det. Ytterst handlar det om hur vi använder skattebetalarnas pengar lokalt och nationellt. I betänkandet finns ett antal motioner som ifrågasätter vinstutdelning i offentlig verksamhet. Här är det fortfarande högst oklart vad Socialdemokraterna och egentligen tycker. I det särskilda yttrandet på s. 29 står det att medlen inte ska läcka ut ur välfärden genom vinster till privata företag. Vad detta innebär får gärna förklara för mig. Ännu en märklig motion handlar om huruvida vi ska ha alternativ över huvud taget. ifrågasätter inslaget av alternativ och menar att konkurrensupphandling inte har föranlett effektiviseringar eller kvalitetsförbättringar i offentlig verksamhet. Det är ett felaktigt påstående. Jag vet inte, herr talman, om det bygger på ideologisk uppfattning eller felaktiga fakta. Låt mig ta ett exempel från mitt hemlän . stad har till exempel sparat på att upphandla äldreomsorg. Det är viktigt med valfrihet i skolan. Vänsterpartisten, som tyvärr har lämnat salen, ifrågasatte indirekt rätten till valfrihet när det gäller skola. Vuxenutbildning och svenska för invandrare är utmärkta exempel på konkurrensupphandling. I har vi fått dubbelt så mycket vuxenutbildning för samma pengar. Det skulle vi inte ha fått om vi inte hade konkurrensupphandlat. Det viktiga för oss är kvalitet, vilket betänkandet också lyfter upp. Viktigt är också att oseriösa aktörer inte får bedriva verksamhet på statens eller kommunens uppdrag. Därför är det bra att , som har fått ett förlängt uppdrag till , tittar på just detta. Man ska inte kunna gå ut på Blocket och sälja tillstånd för . Några har varit inne på avknoppningar och så vidare. Jag kan nämna . sade : Utifrån det oklara läget kommer vi inte att tillåta avknoppningar av förskolor, grundskolor och gymnasieverksamhet. Låt mig ta som exempel igen. Accessum, med tillgänglighetsguiden, är en handikappförening för personer med funktionsnedsättning som driver en avknoppad verksamhet. Den blev årets kooperativ 2009. Ett annat exempel är gräsklippning som fick avslag. Sådant här ska alltid prövas i demokratisk ordning av lokala politiker som är väl insatta, och det vore tråkigt om vi ska förbjuda detta härifrån. I betänkandet står en tydlig allianspolitik för valfrihet och kvalitet mot en splittrad rödgrön röra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 19 § Hushållningen med mark- och vattenområden Föredrogs civilutskottets betänkande 2012/13:CU12 Hushållningen med mark- och vattenområden. 153 (MP): När människan tog steget från jägar- och nomadlivet över till fasta bosättningar och började samla och odla blev åkermarken den centrala källan till välfärd. Vid de bördigaste områdena på jorden växte därför de högst stående kulturerna, liksom de girigaste erövrarna, sig starka. Årtusenden av utveckling inom jordbrukssektorn har sedan skapat grödor med mångdubbel avkastning liksom odlingsmetoder som nästan helt rationaliserat bort behovet av mänsklig arbetskraft. Men behovet av åkerjord kvarstår. I betänkande 12 som rör frågor kring hushållning med mark- och vattenområden behandlas ett stort antal förslag från ledamöter. Många av förslagen upprepas år , och utskottet väljer därför att vissa år behandla förslagen med så kallad förenklad behandling. Det innebär att vi ledamöter avstår från att lyfta upp förslagen och skriva reservationstexter till dem. Det betyder dock inte att förslagen skulle vara mindre viktiga. Tvärtom kan man hävda att de förslag som återkommer i motioner från olika ledamöter kanske är de viktigaste förslagen som väcks här i kammaren. Avslagen kan ha många olika orsaker. säger man att tiden inte är mogen. Men varför är den inte det i så fall? motiveras avslagen med att det på någon nivå, i eller kanske i EU:s struktur, pågår ett arbete med frågan. I sådana lägen vill inte regeringens företrädare att föregriper de förslag som man räknar med ska komma. Det arbetssättet illustrerar maktförskjutningen från oss folkvalda till andra. Man kan självklart anse att det vore rimligt att har en uppfattning i många av de frågor som exempelvis tas upp i detta betänkande. Att självmant avstår från att uttala en åsikt i väntan på att andra ska bestämma sig kastar lite av ett löjets skimmer över oss folkvalda, kan jag tycka. Med tanke på de omfattande utmaningar som exempelvis infrastrukturen för vatten och avlopp står inför, inte minst avseende de effekter som det ändrade klimatet beräknas ge, är det ganska märkligt att inte kan uttala att en nationell översyn av dessa utmaningar borde ske. När de grundläggande förutsättningarna för vår överlevnad, tillgång till rent vatten och brukbar jordbruksmark, båda är utsatta för snabb exploatering och därmed riskerar att utarmas och skadas, är det då inte rimligt att uttrycker en uppfattning kring det? Varför är det så farligt för regeringspartierna oavsett vem som har makten att exempelvis beslutar att uppdra åt regeringen att utreda frågan om åkermarkens ställning som ett eventuellt framtida nationellt riksintresse? Man kan undra vad det är som gör en sådan fråga så farlig. Men, herr talman, alla frågor som betänkandet hanterar behandlas inte förenklat. En motion berör ett gammalt ämne som vi har hanterat ett flertal gånger i utskottet, men den motion som är aktuell, med sina fyra förslagspunkter, ger ändå frågan lite nya vinklar och innebär lite förtydliganden gentemot tidigare. Den motionen har utskottet valt att behandla traditionellt. Motionen, som är skriven av två miljöpartister i , tar upp situationen för det som kallas nationalstadsparker. Än så länge har vi bara en sådan i , och den ligger här i . Men jag vet att en del miljöpartister i arbetar på att få fram en ansökan om att ett område även där ska klassas som nationalstadspark, så förhoppningsvis kan frågan gälla fler områden än det aktuella här i . För er som lyssnar på detta i kammaren och inte känner till i tänkte jag bara berätta att den sträcker sig från norr om österut genom och och söderut ned till och med . Det är alltså ett väldigt stort parkområde norr om . Bakgrunden till motionen och dess fyra förslag är att många människor här i anser att utsätts för ett intrång och en exploatering som inte överensstämmer med syftet med att området har status som nationalstadspark. Det kanske viktigaste kravet i motionen är att de planer som beslutas för hur en sådan park ska förvaltas ska ha rättslig verkan, vilket de inte har . fungerar sådana planer mest som någon sorts inriktningsdokument. Viktigt är också, anser man i motionen, att alla de ingrepp både i och i dess omgivning som kan ha betydelse för parkens funktion och dess värden måste utredas genom en så kallad miljökonsekvensbeskrivning. Jag tänkte avstå från att ge mig in i en djupare argumentation kring dessa som jag tycker ganska självklara och enkla krav. Det beror på att jag är ledamot för i och rätt ofta tycker att debatten här i kammaren är väldigt Stockholmsfixerad. Därför känns det nästan lite olustigt att ta kammarens tid i anspråk för en sådan här tydlig Stockholmsfråga. Det är inte riktigt mitt bord, om man säger så. Självklart delar jag ändå stockholmarnas oro för att de grönområden som finns kvar i stadens närhet blir utsatta för ett växande tryck av olika slag. Jag yrkar alltså bifall till reservationen. För mig är emellertid den stora frågan som vi inte har några reservationer om men som finns i de motioner som behandlas förenklat frågan om mark- och vattenresurser och hur vi i det moderna, urbaniserade samhället ser på dem. Det slit-och-släng-tänkande som präglar det samhällets framväxt är ett förödande sätt att se på resurser, om man skulle applicera det på ekosystemresurser. Vi måste faktiskt inse att vi inte kan förbruka de resurserna, utan vi måste förvalta dem åt kommande generationer. Som avslutning, herr talman: Det var länge sedan, men tycker jag faktiskt att det är dags att jag påminner kammaren om att regeringen borde ge i uppdrag att bygga ett dubbelspår mellan och . 154 (M): I betänkande CU12, Hushållning med mark- och vattenområden, behandlas merparten av motionerna i förenklad ordning, eftersom vi redan tidigare har tagit ställning till dessa eller likvärdiga motioner. Dem vi nu har tagit upp till behandling är dels två motionsyrkanden om allmänna vattentjänster, dels en motion om förbättrat skydd för nationalstadsparker. Kommunerna har långtgående skyldighet att ordna vattenförsörjning och avlopp i befintlig eller blivande bebyggelse genom att tillhandhålla en allmän VA-anläggning med bland annat vattenverk, vattenreservoarer, avloppsreningsverk, pumpstationer och olika ledningsnät. De ska drivas med god hushållning av naturresurser och uppfylla krav med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön. , som på uppdrag av regeringen har utrett vilka styrmedel som kan förbättra vattenkvaliteten, har lämnat ett antal förslag som bereds inom . Motionärerna och utskottet är av samma mening som utredningen beträffande de förslag som utredningen har lagt fram. Vi avvaktar därför det pågående beredningsarbetet. Den ytterligare motion som vi har behandlat i utskottet gäller förbättrat skydd för nationalstadsparker. Som just sade har vi en enda nationalstadspark, i . Det är världens första i sitt slag. Den sträcker sig från och i norr till i söder, från i väster till i öster. Jag tror att den är . Vi ska vara otroligt stolta över att vi har denna ekopark. Det gröna perspektivet ska understrykas. Det är viktigt att säkerställa grönområden i våra storstäder. Behovet av grönområden förtydligas också i den nya . För att skydda just denna ekopark i olika avseenden finns en omfattande rättslig reglering och olika plan- och styrdokument som rör vården och utvecklingen av parken. i har antagit en vård- och utvecklingsplan som även om den inte är rättsligt bindande ska ge en samlad bild av de mål och riktlinjer som finns. Den ska även fungera som ett stöd för skötsel och förvaltning, som den ger ett underlag för uppsikten över utvecklingen av parkens värden. Utskottet är inte berett att föreslå ytterligare initiativ från i den frågan, inte heller när det gäller frågan om miljökonsekvensbeskrivningar. Här har lämnat ett förslag till ändring. Utskottet anser att vi bör avvakta det arbete som pågår i EU. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 155 (MP): Först vill jag tacka för att jag har fått tillfälle att komma till civilutskottets debatt för att argumentera för min motion Gör åkermarken till ett riksintresse. Jag har under varit ekobonde i med mjölkproduktion. Det kanske delvis förklarar min vördnad för jorden. Sambandet mellan jord, växtlighet och människa står helt klart åtminstone för mig och inga växter utan fotosyntes. Därför är våra åkrar ingenting mindre än gigantiska solfångare. Den enda tillväxt som sker på vår jord är den som fotosyntesen skapar. Man kan också lägga till kosmiskt damm. Med detta i minnet kommer jag in på själva åkermarken. Runt jordklotet finns en mycket tunn hinna, en absolut livgivande hinna. Vi kallar den matjord. I marken finns mikroorganismer som lever av förna, det vill säga döda, inte helt nedbrutna växtdelar. Av detta bildas en relativt stabil fraktion, humus, som består till mer än hälften av kol. Därför är ökad humusbildning i åkerjorden ett viktigt bidrag i kampen mot klimatförändringar. Snacka om ekosystemtjänster! Åkerjorden ska naturligtvis i första hand förse mänskligheten med mat. Möjligtvis skulle man kunna använda åkrar till energiproduktion också. Vi noterar att jordens befolkning ökar och att jordens bördigaste åkerarealer minskar, för att bytas ut mot mindre bördiga nyodlingar av till exempel regnskog. är geologiskt sett unga och bördiga. Det ger oss ett alldeles särskilt ansvar. Åkerarealen per capita minskar alltså och tappar i bördighet. I denna situation försvinner prima åkerjord för alltid och exploateras irreversibelt för att asfalteras eller bebyggas. Det sker inte bara i utan runt om på jorden. I kan vi än så länge välja att låta andra länder producera mat och foder på sin åt oss. Man uppskattar att ungefär att det är i så kallad skuggareal. Det ökar vår sårbarhet, och för tillfället har vi råd. Bland annat av nämnda skäl anser jag att ska öka självförsörjningsgraden av livsmedel, och då behövs . När det gäller bevarandet av har vår generation ett odiskutabelt ansvar att överlämna förutsättningar för kommande generationer att föda sig. När tillgången till billig fossil energi sinar och blir en bister realitet kommer helt andra krav att ställas på samhället och på vår livsmedelsförsörjning. Det går då inte heller att lita till import från andra länder och från deras , utan vi i måste förlita oss på egna resurser. Då återkommer åkermarkens absolut centrala betydelse. I det skenet är värnet av åkermarken av absolut fundamental betydelse. Skyddet som finns finns dels i , dels i . Men det skyddet har visat sig otillräckligt. Jordbrukets intressen väger lätt mot parkeringsplatser. Därför anser jag att den svenska åkermarken måste klassas som riksintresse. Tyvärr finns det de i detta hus som har en linje här och en annan ute i samhällsdebatten. Titta gärna på Den goda jordens hemsida. Var och en får välja vilken etikett man vill ha för detta. Jag uppmanar de av er här som sympatiserar med mitt förslag och vill bli ihågkomna i historieboken: Tryck på gillaknappen! Med det, herr talman, tackar jag för mig. I detta anförande instämde (MP). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas ) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2012/13:UbU9 Vuxenutbildning. 156 (S): ska vi debattera de motioner som kommit in under den allmänna motionstiden som rör vuxenutbildning. Självklart står jag bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 5. är det inte så lätt det där med ny teknik. Jag har kämpat nu för att lämna papperstidningen och gå över till e-tidning, och det är inte utan att jag ibland saknar det där med att vända blad på det riktiga sättet. Men köper jag DN och blir lite gammalmodig. Så gjorde jag också . Jag vet inte hur många av er som läste DN:s söndagsbilaga och reportaget om de människor som hamnat i fas 3. Om ni inte läst det, så gör det. I reportaget fick vi följa några människor som hamnat i fas 3. En av deltagarna, , frågade sin handledare på om han fick gå en utbildning. Då säger de: Du är inte prio för utbildning. borde självklart ha varit en av dem som hört till målgruppen eftersom han var en av dem som fått minst utbildning. En annan av deltagarna, , ville gå en kurs i webbkunskap och bemöttes med ett skratt och orden: Vet du inte att det kostar pengar?. Det är ovärdigt och ett slöseri utan dess like med människor och deras kompetens att inte satsa på att fylla på utbildning för dem som ber om det och som är motiverade. Ofta beskylls vi socialdemokrater för att vara systemkramare, men jag skulle vilja påstå att det är precis tvärtom. Det är med stöd av de tre mindre kamraterna som in i väggen försvarar ett system som visat sig vara inhumant och som dessutom inte på något sätt leder till en arbetslinje. Vi socialdemokrater ser vuxenutbildning som en möjlighet till personlig utveckling. Utbildning och bildning öppnar för vidare studier och för att vara en kritisk samhällsmedborgare. Vi ser också vuxenutbildningens viktiga roll i att erbjuda utbildning och bildning som svarar mot arbetsmarknadens och näringslivets behov. Den är en motor för kompetensutveckling för vuxnas lärande i arbetssituationer då människor ständigt både i arbetslivet och i sitt personliga liv behöver fylla på och lära nytt. Se bara till detta med att lära sig läsa e-tidning i stället för att vända blad i en papperstidning. Än är det inte en nödvändig kompetens. Men ingen vet vad som händer . kanske man måste ha it-kompetens för att läsa en dagstidning. Då kan vi inte stänga ute människor från den kunskapen. Vi har flera stora utmaningar i . Vi har över 800 000 människor som slutade gå i skolan efter . De människorna lever i en risksituation eftersom det är deras jobb som kommer att försvinna först av alla. De människorna hör jag sällan mina politiska motståndare tala om. Många av dessa är dessutom i arbetsför ålder. De är i högsta grad viktiga personer för den framtida kompetensförsörjningen nu när vi är mitt i den stora pensioneringen av alla 40-talister. Det kan inte vara så att människor ska behöva bli arbetslösa bara för att deras jobb förändras och de inte får den kompetensutveckling som behövs för att de ska klara av de nya kraven. En annan stor utmaning är självklart de över 400 000 arbetslösa i vårt land. Det som gör att vi alla förstår att regeringens politik inte fungerar är att långtidsarbetslösheten ökar. hade vi 26 000 personer som hade varit arbetslösa . har den siffran tredubblats. Där ser vi regeringens första beslut och resultatet av det. Det var att skära ned vuxenutbildningen så ofantligt mycket som man gjorde samt att ta bort 7 000 platser inom arbetsmarknadsutbildningarna. I stället för att ge människor nya möjligheter i livet har man skapat ett inlåsningssystem som fas 3 där människor göms undan. Vi måste ha en vuxenutbildning som ser positivt på människors vilja till omskolning och som inte har några stängda dörrar beroende på tidigare gjorda val.