prot · H00953 · 2013-01-17 00:00:00 — När det gäller det kommunala ansvaret står det i socialtjänstlagen att socialnämnden i sin omsorg om barn och unga har att tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller ärende om vårdnad, boende, umgänge eller adoption har avgjorts. har också skrivit allmänna råd kopplade till den paragrafen. Där skriver man: Om en person begär att få ta del av uppgifter om sin adoption, bör socialnämnden erbjuda honom eller henne råd och stöd i samband med utlämnandet av uppgifterna. Även om de begärda uppgifterna omfattas av sekretess och därför inte kan lämnas ut, bör socialnämnden erbjuda råd och stöd. Den person det gäller bör också få information om vart han eller hon kan vända sig för att få veta mer om sitt ursprung, t.ex. till adoptionsorganisationen och Myndigheten för internationella adoptionsfrågor. Det är sålunda ganska väl definierat i allmänna råd. Jag måste ställa en motfråga till : Anser att vi ska lyfta och förändra socialtjänstlagen och lyfta det här ansvaret från kommunerna? Jag har inte sett några sådana förslag från Socialdemokraterna tidigare. 11 (S): Nej, det är inte det jag diskuterar. Jag diskuterar att det är ett delat ansvar och att det är viktigt att man som adopterad i vuxen ålder får det stöd och den hjälp som man behöver. Det gäller också den problematik som jag tog upp i mitt tidigare inlägg om att det ser väldigt olika ut och att staten inte kan frånhända sig sitt ansvar som en nivå i som måste ha ett helhetsansvar och inte bara ska kontrollera och se om det inte fungerar på vissa håll. Man måste kanske också stötta, tycker jag. Jag pratar absolut inte om att frånta kommunerna något ansvar. Precis som statsrådet säger i sitt svar fick Myndigheten för internationella adoptionsfrågor ett extra anslag för att utveckla stödet till dem som söker sitt ursprung. När man läser myndighetens årsredovisning finner man ett långt, jättebra stycke där som handlar om just det uppdraget, där man får en bakgrund och också får reda på vad de har kommit fram till. Myndigheten säger i sin årsredovisning att det finns ett stort behov av praktisk hjälp och att det krävs särskild kompetens, inte minst om ursprungsländernas samhällssystem och kulturer, samt kontinuerlig efterforskning i ursprungsländerna för att kontakterna ska kunna bibehållas och utvecklas. Myndigheten säger också att detta inte är något som adoptionsorganisationerna har ekonomiska möjligheter att göra fullt ut själva . Myndigheten ser därför ett behov av en organiserad verksamhet där psykosocialt stöd är en viktig del. Det är deras slutsats i årsredovisningen , som jag läser den i alla fall. Att just en organiserad verksamhet med kompetens kommer till är oerhört viktigt. Myndigheten har på ett vis gjort en kartläggning. Den är jättebra. Precis som statsrådet skriver i sitt svar: Om man går in på hemsidan och tittar får man mycket bra information. Men man har också sett att det finns stora behov av en utveckling på det här området. Därför blir jag lite grann fundersam över statsrådets slutkläm i svaret på interpellationen, där hon säger att myndigheten kommer att lämna förslag på vad som kan göras ytterligare och att hon ser fram emot att få ta del av de förslagen. Jag ser också fram emot det. Men som jag ser det har myndigheten ändå varit ganska tydlig och talat om att det finns stora behov av utveckling. Myndigheten har också talat om att de frivilliga adoptionsorganisationerna inte har ekonomiska möjligheter att göra detta fullt ut. Jag undrar, herr talman, vad regeringen egentligen väntar på. 12 Statsrådet (KD): Vi har tagit ett ganska stort nationellt ansvar från regeringens sida, ett ansvar som har inneburit att vi har gett ökat ekonomiskt stöd till , när vi såg att behoven ökade. Det är just därför som de har fått ett extra påslag. Vi är lyhörda för de behov som myndigheten påtalar. Vi har också bett myndigheten om ett samlat förslag, som ska levereras , för att se var bristerna finns och om det behövs ytterligare insatser. Det sker i den planerade form som vi vill ha det. Vi för en kontinuerlig dialog med myndigheterna för att hålla oss uppdaterade. Men det är viktigt att göra de här avstämningarna i en organiserad och bra form. Jag är fortfarande konfunderad över diskussion när det gäller vad som är kommunernas ansvar och statens ansvar. Staten har vidgat sitt ansvar genom att gå in med ytterligare resurser. Vi kanske behöver göra mer. Det ska bli intressant att se vad skriver. säger att kommunerna har olika kompetens på området och att det skulle vara en indikation på att staten skulle gå in i stället för kommunerna. Är det så jag ska tolka resonemang? Det lät precis så i början. Jag skulle bestämt vilja vända mig emot det. Jag tror att det är mycket viktigt att socialtjänstlagen får vara giltig i alla kommuner. Vi har en lagstiftning som gäller precis lika, oavsett om det är stora eller små kommuner. Det är ganska vanligt i den politiska retoriken att man drar till med den här typen av argument. Jag tycker att det vore mycket olyckligt. Jag tror att det behövs ett klarläggande från sida, att hon inte menar att staten ska gå in och ta över det som är ett lagstadgat kommunalt ansvar, vare sig man är en liten eller stor kommun. 13 (S): Jag trodde att jag klargjorde det i mitt förra inlägg. Jag pratar om stöd, råd och hjälp så att alla har samma chans att utföra sitt uppdrag. Jag pratade inte om socialtjänstlagen ska ändras eller att det ska flyttas över till staten. Jag var ganska tydlig med det i mitt förra inlägg, och jag är tydlig med det . Men jag tycker att man på den statliga nivån måste kunna erbjuda det stöd, den hjälp och de råd som behövs. Det tycker jag faktiskt. Det är en viktig diskussion som vi har haft. Den är viktig för många kvinnor och män som gör en fantastisk insats och adopterar ett barn som på det viset får en mamma och en pappa. Men är det dyrt för dem som vill adoptera. Det är också något som man kan diskutera. Mediankostnaden var strax . låg den på . Orsakerna till prisbilden är många. Det krävs längre vistelsetid och fler resor och så vidare innan adoptionen är slutförd. Man har också ökat kraven på dokument och uppföljning. Samhällets bidrag till adoptioner har legat stilla, vilket innebär att de som adopterar får betala en allt större summa själva. Detta gör såklart att de som adopterar barn är i en utsatt situation. Deras start på att bli en familj är betydligt dyrare än för en familj som får biologiska barn. Vi får kanske ta en ny debatt om adoptionsbidraget eftersom det inte var det som frågan gällde, men med tanke på att antalet adoptioner har minskat kraftigt borde det finnas plats i statens utrymme för att ge det allra bästa stödet både före, under och efter en adoption. Det är viktigt att regeringen då har med sig perspektivet att en adoption är livslång. Funderingar på ursprung och på vem man egentligen är kan komma tidigt för vissa och i livet för andra. Då ska det stöd som man behöver finnas. Avslutningsvis vill jag fråga statsrådet om hon känner sig nöjd med informationen . Är den bra? Och har vi en bra stöttning för dem som vill veta sitt ursprung? 14 Statsrådet (KD): Det blev ännu mer förvirrat av klargörande i början. I socialtjänstlagen står det att i sin omsorg om barn och unga ska tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas. I nästa mening säger återigen att hon tycker att staten ska ge råd, stöd och hjälp. Jag tror att det är viktigt att vi håller detta åtskilt och tittar på vad som är statens ansvar i frågan och vad som är kommunernas ansvar. Vi ska inte blanda ihop det, och det är det jag försöker låta bli. Barn är fantastiska. Det är fantastiskt att barn kan finna nya familjer, och det vill jag göra allt för att underlätta. Men jag måste också titta på vad som är statens roll. Detta är anledningen till att jag har stärkt med extra anslag. De har fått mer ekonomiska resurser för att fler vill veta sitt ursprung. Det är viktigt, och det är bra och nödvändigt att man för möjligheten att göra det. Det är också därför jag nu med förväntan ser fram mot MIA:s förslag till hur vi ytterligare kan förbättra stödet. En adoption innebär för många att man kan få två familjer, vilket är en rikedom om det faller väl ut och om man till fullo lyckas. Det stöd vi har upprättat är naturligtvis inte en gång för alla givet. Det behöver uppdateras. Det behöver kanske finna nya former så att det passar dem som har behov av att få kunskap och information om sin egen adoption och om sina biologiska föräldrar. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2012/13:180 om klimatvision till 2050 15 Miljöminister (C): Herr talman, ärade ledamöter och ärade åhörare! har ställt fyra frågor till mig i samband med att presenterade sitt underlag till en svensk klimatfärdplan. Mer specifikt undrar om jag 1.avser att driva ett klimatmål till 2050 i med noll utsläpp eller nettoutsläpp 2.avser att verka för nya samt höjda miljö- och klimatskatter 3.avser att verka för styrmedel som minskar köttkonsumtionen 4.avser att verka för att i beräkningar och redovisningar rörande utsläpp även räkna in konsumtionens totala klimatpåverkan. Regeringen gav ett uppdrag att ta fram underlag till en svensk färdplan för att uppnå visionen om att inte ska ha nettoutsläpp av växthusgaser 2050. Uppdraget redovisades till regeringen . Det är ett digert underlag som regeringen har mottagit från . Underlaget innehåller flera olika scenarier som är beroende av utvecklingen av olika omvärldsfaktorer. Teknikutveckling och övriga länders agerande är exempel på faktorer som får betydelse för hur når målet till 2050. Det är för tidigt att nu lägga fram så pass konkreta förslag som efterfrågar. innehåller en rad olika förslag som ska analyseras, och en bred diskussion ska genomföras med olika aktörer i samhället. Att komma med detaljerade förslag vore att föregripa den diskussionen. Frågan är komplex och kräver en helhetssyn. Alla sektorer ska vara med och bidra med hänsyn till sina olika förutsättningar. Ett pris på koldioxid bör utgöra motorn för nödvändiga förändringar. Det är viktigt att vi hittar kostnadseffektiva lösningar som också driver på utvecklingen av ny teknik. Klimatarbetet måste också präglas av långsiktighet och förutsägbarhet för både näringslivet och det civila samhället. Regeringen kommer, som vi har meddelat, att återkomma med att närmare beskriva hur det svenska arbetet för att nå visionen om noll i nettoutsläpp ska genomföras. 16 (V): Jag vill tacka miljöministern för svaret. Jag förstår att inte kan gå in på alla detaljer här och i en sådan omfattande vision som hur vi ska kunna uppnå nollutsläpp till 2050. Jag hoppas att vi ändå kan komma lite närmare en konkretisering än den som lämnar i sitt svar till mig. En av de frågor som jag tog upp i min interpellation gäller huruvida vi ska tala om nollutsläpp eller om nettoutsläpp. Om man talar om nollutsläpp, som vi i gör, innebär det att alla utsläpp ska bort här i . Om man talar om nettoutsläpp tolkar jag det som att vi kan tillgodoräkna oss det vi gör på andra områden och på så sätt kan fortsätta att släppa ut. Det är någonting som oroar mig i det uppdrag som regeringen har gett till . Verket har kommit med sitt förslag. I regeringens uppdrag till handlar det just om att ska uppnå netto nollutsläpp. Det innebär att regeringen uppmanar att räkna på att ska kunna köpa till exempel utsläppskrediter i andra länder för att kompensera för de utsläpp som vi gör här. Det handlar också om att , som jag förstår det, ska kunna tillgodoräkna sig skogen och markanvändningen som en kolsänka för att det ska kompensera för de utsläpp som sker inom andra sektorer. Här vill jag att miljöministern är tydlig mot oss. handlar av den borgerliga regeringens klimatpolitik om att köpa billiga utsläppskrediter i andra länder. Det innebär alltså att en tredjedel av de utsläppsminskningar som gör egentligen görs genom uppköp av de billiga utsläppsrätterna. Ska detta fortsätta att vara en strategi för regeringen, , ända ? Ska vi fortsätta att köpa billiga utsläppskrediter i andra länder? Det tycker jag vore olyckligt. Jag vill veta hur miljöministern ser på skogen och markanvändningen. räknar vi inte in skogen och markanvändningen som en kolsänka när vi rapporterar in till FN. Det tycker jag är bra. Om vi skulle räkna in detta som en kolsänka skulle det innebära att som land skulle kunna släppa ut väldigt mycket mer, och vi skulle ändå kunna uppnå våra klimatmål. Här tycker jag att underlag känns lite oklart. Därför tycker jag att det är viktigt att miljöministern berättar för oss här och att självklart kommer att kämpa för att skogen och markanvändningen ska bidra till att binda kol i marken. Men vi ska inte redovisa det som minskade utsläpp i . Det finns en mängd andra spännande måste jag säga förslag i underlaget från . Jag tycker att det vore bra om miljöministern åtminstone kunde kommentera dem. Det gäller inte minst användandet av ekonomiska styrmedel för att få ned utsläppen. Det handlar i hög grad om koldioxidskatten, som kanske är det främsta styrmedel vi har för att minska våra utsläpp. I den senaste budgeten höjer inte regeringen koldioxidskatten. Jag vill veta vad har för vision om koldioxidskatten . 17 (C): Jag vill tacka för att han har ställt den här interpellationen till miljöministern. Det är jätteviktigt att föra en diskussion om hur vi i ska nå visionen noll nettoutsläpp av klimatgaser till 2050. har vi underlag. Det är jätteviktigt. Det är nu vi ska diskutera, precis som miljöministern sade i sitt svar. Vi ska stöta och blöta detta. Det gäller inte bara regeringen, utan hela , kommuner, landsting, företag och privatpersoner, ska bidra i ett sådant här arbete. Det är viktigt att väga för- och nackdelar och olika handlingsstrategier mot varandra. Målet, visionen, är formulerat som ett netto på noll till 2050. Jag tycker att det är riktigt. Precis som som ska prata här senare kommer jag från . Kol är en aktiv del i stålprocessen. gör oerhört energieffektivt och stål. Det är konkurrenskraftigt på världsmarknad just därför. skriver i sin interpellation och säger ännu tydligare nu att alla utsläpp ska bort här i . Det innebär att inte ska finnas. De ska inte få driva sin verksamhet om de inte har ställt om till någonting där de har lyckats ersätta fossilt kol med förnybart kol. Det kan vara möjligt. Vi ska bidra med teknikutveckling till det, och det handlar framför allt att ha den här Carbon Capture and Storage. Jag gillar inte det om man tror att man ska fortsätta att bränna kol, men det är en bra teknik om man ska kunna fortsätta att göra stål. Det handlar om att fånga in koldioxid och skicka ned den i berggrunden. Det handlar också om att kunna använda förnybara drivmedel och att fånga biologiskt kol och på så sätt få negativa utsläpp. Det är jag också mycket positiv till. Men uttrycker det så att alla utsläpp ska bort här i . Det innebär tyvärr att får lägga ned sin verksamhet i . Det är jag inte beredd att medverka till. Därför tycker jag att vi ska kunna använda skogen och marken som en kolsänka. Det handlar inte om att räkna in den kolsänka som finns , utan som jag ser det handlar underlag om att vi ska bli bättre. Vi ska kanske bli bättre på att röja i skogen så att vi får en större tillväxt. Det finns internationella regelverk för hur mycket av en ökning av kolsänkan som vi får tillgodoräkna oss. Vi har den fantastiska förkortningen LULUCF, Land Use, Land Use Change and Forestry. Den reglerar precis hur vi får tillgodoräkna oss ökningen av kolsänkan. Det är jättebra att vi har den regleringen. Jag tycker att vi ska utnyttja den. Jag åker gärna till och pratar om hur man kan bli bättre på att minska koldioxidutsläppen i stålindustrin. Vi ska ha klart för oss att står för enskilt största punktutsläpp, men gör de ett sådant oerhört smart stål. Det innebär att man kan ha tunnare stål som en slityta i en dumper till exempel. Det ska vi kunna göra i . Vi ska kunna göra det i och ända säga att vi har noll nettoutsläpp eftersom vi kan kompensera det genom att till exempel fånga in kolet och skicka ned det i berggrunden eller genom en ökad kolsänka i skogen och marken. 18 (S): Jag vill börja med att tacka för att han har ställt den här viktiga interpellationen. Jag vill också tacka miljöministern för att hon åtminstone försöker svara på den. Men svaret lämnar en del att önska. menar att det beror på att det är för tidigt i processen för att kunna ge besked i de frågor som ställer. Jag kan förstå att det är svårt att svara på exakt vilka styrmedel som ska användas och när och hur de ska användas eftersom detta är ett mycket gediget underlag. Men frågorna är i huvudsak av rätt generell karaktär. Det gäller till exempel frågan om hur man ska se på den klimatpåverkan som den svenska konsumtionen har. Där borde miljöministern åtminstone kunna ha någon tanke om hur man ska tänka och räkna på det och om det finns en politik som man bör driva i för att minska vår konsumtions klimatpåverkan. Jag tycker att det är särskilt anmärkningsvärt att inte svarar på frågan om målet till 2050 ska vara nollutsläpp eller noll nettoutsläpp. Indirekt gör hon det, men hon verkar ogärna vilja diskutera vad det innebär. Det blir en avsevärd skillnad beroende på hur man räknar och hur man uppskattar eventuella kolsänkor. Det spelar också stor roll hur detta definieras. Det skulle vara intressant att höra vilka fördelar menar finns med olika sätt att räkna. Att räkna in de eventuella kolsänkor som skog och mark kan utgöra innebär flera problem. Det finns en rättviseaspekt. Ska vi som råkar bo här i , där vi har mycket skog, kunna släppa ut mer och inte behöva göra den omställning som krävs på andra ställen? Det är också förknippat med en stor vetenskaplig osäkerhet. Forskning är inte entydig när det gäller hur mycket koldioxid som tas upp och när upptaget är som störst beroende på hur man brukar skogen. Det finns också en gräns för hur mycket koldioxid skogen kan ta upp innan den börjar släppa ifrån sig den i stället. Jag tycker att det vore rätt oansvarigt att bygga sin klimatpolitik på denna bräckliga grund. Den enda rimliga måste vara att vi sätter ett klimatmål som handlar om utsläppsminskningar och lämnar eventuella sänkor från skog och mark utanför. De är viktiga och positiva. Vi ska följa dem och föra statistik över dem, och vi ska se till att utnyttja potentialen. Men det måste ske i ett separat ramverk. Regeringen är tydlig i sitt uppdrag till . Det är nettoutsläpp man ska räkna på. Hur det exakt ska ske är svårt att få något svar på från regeringen. Vad är det som gör att regeringen, till skillnad från många andra, kan känna sig så bekväm med beräkningarna av kolsänkorna att man vill ta in dem i det svenska klimatmålet trots att väldigt många skulle säga att det är en mycket bräcklig grund för att sätta klimatmål? Jag skulle också vilja veta hur realistiskt anser det vara att kunna tillgodoräkna sig billiga utsläppskrediter även . Vad är det som gör att den , till skillnad från till exempel , inte ser de fördelar för svensk konkurrenskraft som omställningen utgör? I förslag till färdplan för hela EU räknar man bara på inhemska utsläpp. Man tar inte med de krediter som man kan köpa genom CDM-systemet. Vad är det som gör att den inte ser det som ser? Jag vill kort bemöta inlägg om i . Jag tycker att Tiefensee blandar olika saker här. och svensk stålindustri är redan nu duktiga på att minska sina utsläpp. Man lägger också rätt stora forskningsresurser på att ta fram CCS-teknik. Jag tycker inte att man ska blanda ihop det med att ta in hela skogs- och marksektorn i klimatmålet. Det är att blanda äpplen och päron. 19 Miljöminister (C): Det här är en mycket intressant debatt. Förhoppningen med uppdraget till att presentera den här rapporten om hur vi ska nå ett av våra tuffa svenska klimatmål är att det ska bidra till en rejäl debatt i hela samhällets olika sektorer och på olika politiska nivåer. Om vi ska nå de tuffa svenska klimatmålen, som är att minska utsläppen till 2020, en fossiloberoende fordonsflotta 2030 och noll nettoutsläpp , måste hela samhället involveras. Målen är satta, och har uppdraget gjort att vi kan börja en bred diskussion. I material finns en bruttolista på förslag. Det kommer säkert fram fler förslag under den här diskussionen. Det hoppas jag verkligen. Det är ingen lätt sak, men det är absolut nödvändigt att vi når de svenska klimatmålen. Jag skulle vilja tacka för att vi , genom den här interpellationsdebatten, drar i gång den svenska debatten gemensamt. Jag hoppas att vi kan fortsätta det arbetet utifrån våra olika respektive utgångspunkter. Sedan hade ett fel i sitt förra inlägg. I uppdraget till står det väldigt klart att man ska räkna på scenarier både med och utan utsläppsrätter. Det är viktigt, för det ger oss möjligheter att ha en mer transparent diskussion och titta på vad olika sektorer i samhället behöver göra. Det som fick med sig i uppdraget var att de ska samråda med utpekade myndigheter, att målet ska nås på ett kostnadseffektivt sätt och att de ska ta hänsyn till de senast tillgängliga vetenskapliga bedömningarna om hur målet kan nås. Senast fick vi en väldigt allvarlig rapport från . Och vi kan se tillbaka på hur allvarligheten i klimatdiskussionen har ökat med varje vetenskaplig rapport som har kommit. Därför är det naturligtvis viktigt att i det här arbetet ska ta hänsyn till forskningsfronten när det gäller klimatfrågor. Man skulle också räkna på scenarier både med och utan internationell utsläppshandel. Det är för att öka transparensen och kunna göra diskussionen mer tydlig. Det är något som är lite förvånande, tycker jag. Man kan ha väldigt olika åsikter om hur vi ska nå de här målen. Man kan ha olika åsikter om vad som ska räknas in och så vidare. Men att säga att diskussionen om att titta på skogen som kolsänka vilar på bräcklig grund tycker jag inte är korrekt. I så fall gör hela FN fel, eftersom LULUCF är en del, en hörnsten, i FN-pusslet när det gäller klimatförhandlingarna. Vi blev faktiskt för sedan klara med en ganska stor del av de riktigt sega internationella förhandlingarna runt frågorna om hur skogen ska räknas som kolsänka i det här Land use, land-use change and forestry-initiativet eller den förhandlingsplattformen, som har funnits med i FN-förhandlingarna. Det är också så att för de fattiga länderna är detta en möjlighet. Ta ett land som , till exempel. Det är en stor möjlighet för dem. Det är kanske också väldigt viktigt. Precis som vi hörde ska man titta på skogens möjligheter och också utnyttja skogen maximalt, alltså återplantera, vilket är oerhört viktigt. Innan jag avslutar det här inlägget vill jag bara tillägga, herr talman, att ruttnande skog avger metangas. Det bör vi helst undvika, förutom den del som vi ska ha för biodiversitetsändamål. 20 (V): Jag instämmer fullt ut med om att situation blir värre och värre för varje vetenskaplig rapport som vi politiker får. I den Världsbanksrapport som miljöministern hänvisar till talar man om att vi kan nå en temperaturhöjning i världen på fyra grader . Det finns en väldigt stor risk ifall temperaturen skulle stiga så kraftigt. Det är därför vi inte kan vänta till 2050, utan vi måste visa här och att vi menar allvar med att minska våra utsläpp. Och vi måste göra det på ett trovärdigt sätt. Det är därför jag tycker, precis som , att det är viktigt att vi är noggranna med definitionerna, att vi är tydliga med att vi ska ta vårt historiska ansvar, att vi ska göra vår hemläxa och att vi ska minska våra utsläpp. Sedan ska vi självklart samarbeta med resten av världen. Vi ska ha ett ambitiöst klimatbistånd, exempelvis. Låt mig få berätta, , att jag var i och pratade med regeringsföreträdare och andra politiker. har beslutat att de också ska minska sina utsläpp till 2020. Men till skillnad från säger att allting ska göras inhemskt. Just nu håller politikerna och tjänstemännen i på att arbeta för fullt med att ta fram en koldioxidbudget.