prot · H009105 · 2013-05-15 00:00:00 — Det finns ju undantag som ska bekräfta regler; så även i det här sammanhanget. Jag sade att miljömålen är beroende av ett jordbruk för att uppfyllas, och vi behöver ett jordbruk för att de ska fungera. Jag sade inte att jordbruket skulle vara konventionellt, ekologiskt eller något annat etiketterat, utan jag sade att ett jordbruk behövs för att vi ska klara miljömålen. Vi måste se att vi går igenom olika faser i produktionscykeln, och det kan du bättre än någon annan eftersom du har levt rent praktiskt med verksamheten . Du kan konstatera att mängden bekämpningsmedel och processen för att odla och utsädeskvalitet har förändrats , vilket gör att vi får ett mindre behov som vi står inför en klimatomställning med problem som vi inte kan hantera fullt ut och som gör att vi kommer att ha behov av precis det jag sade, nämligen en liten mängd. Den ska naturligtvis vara så liten som möjligt, och vi ska hitta så bra andra verktyg som möjligt. Jag skulle bland annat önska vilket du ger mig möjlighet att säga nu att vi fick en större debatt om vad vi använder för utsäde och vad vi har för förädling för att klara de framtida miljöutmaningarna, och för den delen de miljöutmaningar som redan finns, inom jordbrukssektorn. 67 (MP) replik: Det är jätteintressant att tar upp utsädesfrågan. Jag tror att vi skulle behöva en särskild debatt för den. Jag tänker inte glömma att du har nämnt den var så säker! Sedan kan vi hålla på och käbbla om att vi ska bara ska spruta lite jag delar naturligtvis inte din uppfattning om det. När det gäller att det konventionella jordbruket inte klarar miljömålen sade du att jordbruket hjälper till att klara miljömålen. Det gör mig väldigt glad eftersom det bara är det ekologiska jordbruket som gör det. 68 (KD): Jag säger det återigen: Jag satte ingen etikett framför, och jag kan konstatera att utan det som beskriver som konventionellt skulle landsbygden i vår hemtrakt växa igen, den biologiska mångfalden skulle minska och vi skulle inte ha möjlighet att ha extensiv djurproduktion som gör att vi till exempel kan äta det som mularna har betat och få ett kött som är bra och väl användbart. Jag kan läsa innantill ur betänkandet. Tyvärr, herr talman, har jag fel glasögon. Vi blir skumögda ibland, men det kan vara bra att läsa innantill: När det gäller klimatpåverkan, växtnäringsförluster och människors hälsa är situationen mer osäker och inga klara slutsatser kan dras, enligt . Detta är från vårt betänkande och det arbete som bland andra jag har fått följa i miljö- och jordbruksutskottets uppföljningsgrupp, som har ägnat ett antal timmar åt de här frågorna. Vi kan nog båda två konstatera att vi förhoppningsvis kan driva in utsädesfrågan i den här kammaren men att vi kanske kommer att ha lite olika perspektiv även där. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 10 § Ändrad beslutskompetens i vissa ärenden på bank- och försäkringsområdena Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU36 Ändrad beslutskompetens i vissa ärenden på bank- och försäkringsområdena (prop. 2012/13:95). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 20 §.) 11 § Myndigheters tillgång till elektronisk identifiering Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU37 Myndigheters tillgång till elektronisk identifiering (prop. 2012/13:123). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 20 §.) 12 § OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU39 OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (prop. 2012/13:72). 69 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i finansutskottets betänkande OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister medanledning av regeringens proposition. Detta handlar om att införa kompletterande bestämmelser och anpassa bestämmelser till EU:s förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister. Det är en anpassning till . De delar som redan finns i EU-förordningen upphävs i svensk lagstiftning. Anpassningen till syftar till att bättre motverka bristande insyn, som har varit en del av problematiken under finanskrisen. Dessutom anses bristen på insyn i OTC-handeln i kombination med för hög motpartsrisktagning och koncentration av risk ha bidragit till att förstärka finanskrisen och förloppet . Därför har Europeiska kommissionen gjort ett arbete för att både identifiera och åtgärda risker samt rapportera resultatet av arbetet . lade kommissionen fram ett förslag till förordning. Denna förordning antogs . De förändringar som propositionen nu föreslår ska innefatta centrala motparter och deras clearingmedlemmar, finansiella och icke-finansiella motparter i vissa angivna fall och transaktionsregister samt handelsplatser i vissa angivna fall. Auktorisation av OTC-derivat kommer att krävas, och ansvaret för auktorisationen kommer att ligga på enskild medlemsstat. För del föreslår regeringen att ansvaret ska ligga på . får också enligt förslaget som uppgift att ta ut särskild avgift av den som åsidosätter sina skyldigheter enligt EU-förordningen. ska också ansvara för registerhållning runt auktorisationen. Ett speciellt transaktionsregister ska införas, vilket enligt propositionen innebär att sekretess ska gälla för uppgifter i registret som handlar om enskildas ekonomiska och personliga förhållanden. Vidare får möjlighet att ta ut erforderliga avgifter samt ta handräckningshjälp av vid behov av platsundersökning. Förslagen i propositionen innebär att svensk lagstiftning nu anpassas till EU-förordningen på ett ändamålsenligt sätt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 13 § Stiftelsen verksamhet 2012 Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2012/13:UbU11 Stiftelsen verksamhet 2012 (redog. 2012/13:RJ1 och redog. 2012/13:RR3). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 20 §.) 14 § Kommittéberättelse 2013 Föredrogs betänkande 2012/13:KU23 Kommittéberättelse 2013 (skr. 2012/13:103). 70 (M): I detta betänkande behandlas regeringens skrivelse Kommittéberättelse 2013. I den lämnas en redogörelse för verksamheten i de kommittéer som tillsattes av regeringen . Kommittéberättelsen innehåller uppgifter om kommittéernas sammansättning, redogörelser för deras arbete, kostnaderna samt fördelningen mellan kvinnor och män. tillsattes 66 kommittéer, och av dessa avslutades alla utom två. Kostnaderna för dessa uppgick till , och i det ingår utgifter för konsultationer. Könsfördelningen redovisas enligt en ny mätmetod. Syftet med ändringen är att redovisningen bättre ska kunna jämföras med annan statistik av de statliga myndigheter och styrelser som lämnas till . I betänkandet noterar i utskottets ställningstagande att det i kategorierna ledamöter, sakkunniga och sekreterare råder jämn könsfördelning. Det som avviker är gruppen ordförande. Liksom utskottet betonar är det viktigt att eftersträva en jämn könsfördelning även inom denna grupp. Vidare förutsätter utskottet att regeringen arbetar aktivt för att säkerställa detta. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet, det vill säga att lägger skrivelsen till handlingarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 15 § Reglering av Föredrogs betänkande 2012/13:KU24 Reglering av (framst. 2012/13:RS3). 71 (M): I detta betänkande tar utskottet ställning till framställningen från riksdagsstyrelsen om ett delvis nytt regelverk för . Förslaget innebär att får en instruktion i form av lag. Riksdagsstyrelsen föreslår ett regelverk för som motsvarar det som gäller för övriga nämndmyndigheter som finns under . Bland annat kan vi notera i förslagen att regler om verksamhetsansvar utformas på samma sätt som för övriga nämndmyndigheter och att ska ha en arbetsordning, vilket innebär att en viss delegering kan ske om så är möjligt. Vidare förs det fram förslag om arvoden, kostnadsersättningar vid resor och att nämnden kan besluta om ersättningar till sekreterare och andra som tjänstgör. Riksdagsstyrelsen gör bedömningen att det kan bli en viss kostnadsökning i och med detta. I det stora hela medför dessa ändringsförslag från riksdagsstyrelsen att det för del blir ett förtydligande, vilket jag tycker är bra. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 16 § God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården Föredrogs socialutskottets betänkande 2012/13:SoU18 God kvalitet och ökad tillgänglighet inom missbruks- och beroendevården (prop. 2012/13:77). 72 (S): Det finns i runt en halv miljon personer med missbruk eller beroende. Majoriteten av dessa, ca 330 000, har alkoholproblem. 30 000 personer har ett dagligt narkotikamissbruk. De allra flesta med missbruk har familj, vilket betyder att av alla barn och vuxna har det i sin omedelbara närhet. Socialtjänst och sjukvård satsar tillsammans ca på missbruksvården. Det ska jämföras med samhällskostnaderna för missbruk som kan uppskattas till 150 miljarder. Det kostar med andra ord mycket i pengar räknat, men framför allt i lidande, att inte lösa och ta tag i missbruksproblemen i ett tidigt skede. , som är utgångspunkten i dagens debatt, genomförde en total genomlysning av den svenska missbruksvården. Vi socialdemokrater anser att utredningens slutsatser bör leda till att samhället omprövar en hel del i dagens system som samordnar och förbättrar insatserna mot missbruk. Regeringen har nästan helt missat den chansen och presenterar i propositionen mycket få eller inga förslag på de olika områdena. Vi socialdemokrater anser att propositionen är så ofullständig att den endast kan ses som ett första steg. Vi har därför väckt en inriktningsmotion där vi anger färdriktningen i en rad frågor. Samhällets hjälpinsatser når fortfarande en liten del av alla med beroende. Vi har en otydlig behandlingsorganisation som är ojämn, oförutsägbar och dålig på att ta till sig nya metoder som inte tilltalar brukarna. Behandling mot alkohol- eller narkotikamissbruk bör erbjudas mycket snabbare och vara mer individanpassad än vad som sker . Det ska vara lätt att få vård och stöd på ett tidigt stadium, innan missbruket gått för långt och lett till svåra beroenden och sociala problem. Samhällets förebyggande och tidiga insatser behöver intensifieras exempelvis inom skolan, fältassistenters arbete bland ungdomar med flera. Inom primär- och företagshälsovården bör man tydligare ställa frågor om dryckesvanor och livsmönster. Det behövs en kvalitetsuppbyggnad och långsiktighet i satsningarna för att ge varaktig effekt. De förbättringar som skett har skett trots regeringen, inte på grund av regeringen, ofta till följd av initiativ i kommuner och/eller landsting. De skillnader i vårdutbud som finns mellan olika kommuner och landsting är oacceptabla och indikerar tydligt att staten måste ha ett större samordningsansvar för området. Primärvården behöver ha bättre beredskap att ge insatser till personer med missbruk. Många personer med riskbruk och missbruk har ännu inga sociala problem, och för dem är det orealistiskt att hänvisas till kommunernas socialtjänst för hjälp. Primärvården behöver därför erbjuda snabb hjälp i ett tidigt skede med tillgång till effektiva verktyg i form av strukturerade program för hur man tillsammans med patienten gemensamt kan ta sig an riskbruket och missbruket. Kommunernas insatser behöver utvecklas. Missbruksvårdens kvalitet varierar avsevärt mellan olika kommuner. I vissa delar av landet får missbrukare vänta på behandling om de över huvud taget kommer i fråga. Eftersom vårdbehovet hos missbrukare är akut bör målet vara att väntetiden till behandling ska vara mycket kort. När någon är motiverad och vill bryta ett missbruk är det bråttom, annars försvinner tillfället och motivationen. Vi socialdemokrater föreslår att det införs en särskild behandlingsgaranti för missbrukare. Exempelvis är narkotikan kriminaliserad, och slutmålet med narkotikapolitiken är ett narkotikafritt samhälle, och då måste kraven ställas höga på samhällets insatser för dem som vill sluta med sin kriminella aktivitet. Det är ett starkt moraliskt argument för en vårdgaranti som innebär att insatser ska påbörjas när en individ söker hjälp för sitt missbruk. är det rimligt att vårdinsatser kommer till stånd. Trots att tidiga insatser är mycket kostnadseffektiva förekommer de i förhållandevis liten utsträckning, och variationen mellan kommunerna i kvalitet och utbud är alltför stor. Det är viktigt att kommunerna satsar på att utforma attraktiva insatser så att människor med beroendeproblematik i större utsträckning söker hjälp i ett tidigt skede. Att tidiga insatser inom beroendevården och insatser för personer med svår problematik inte finns i tillräcklig utsträckning brukar förklaras med kommunernas bristande resurser. Det kan även vara svårt att prioritera sådan verksamhet i konkurrens med till exempel skola och äldreomsorg. Det är tyvärr relativt riskfritt att inte tillgodose behov hos människor med beroendeproblematik, för det är en grupp som sällan överklagar. För att kommunerna ska motiveras till att avsätta resurser till kompetensutveckling, bygga upp insatser av hög kvalitet och arbeta aktivt med tidiga upptäckter bör man undersöka möjligheterna till att skapa ekonomiska incitament där en prestationsbaserad ersättning utgår till kommuner med effektiva insatser av hög kvalitet som är attraktiva för brukarna. Genom att inrätta nationella kvalitetssystem, med indikatorer som utformats i enlighet med vad som visat sig ge bäst resultat, skulle även kunskapen om vad som fungerar i kommuner med olika struktur öka och goda exempel spridas. Personer med missbruksproblem har i praktiken en svagare ställning än flertalet andra patientgrupper. Genom att snabbt erbjuda vård och skräddarsy behandlingen efter missbrukarens egna behov och önskemål ökar möjligheterna till snabb och lyckad rehabilitering. När beroende och missbruk har pågått har det oftast utvecklats till en livsstil, och det är då nödvändigt med insatser som berör detta. Det behövs då rehabilitering, sysselsättning och psykosocialt stöd. Självhjälpsgrupper som Anonyma Alkoholister och Narkomaner och den idéburna sektorn behöver stödjas, och brukarinflytandet bör lagregleras. På missbruksbehandlingens område krävs att undermåliga vårdalternativ sorteras bort genom en auktorisation och att kvaliteten på vården höjs, liksom att en genomarbetad eftervård erbjuds. Här finns det anledning för staten att satsa särskilda resurser på metodutveckling och utvärdering. För att få fram optimala vårdmodeller bör staten subventionera dessa vårdmodeller inklusive inbyggd forskning så att de får möjlighet att utvecklas. Det får inte heller vara så att narkomanvården bara blir medicinskt inriktad. Den medicinfria narkomanvården i seglar i motvind. Utifrån ett brukarperspektiv är det viktigt att det vid sidan av den medicinska behandlingen också erbjuds medicinfria vårdalternativ för dem som så önskar. Precis som underhållsbehandling för opiatberoende handlar om mycket långa vårdperioder krävs ofta långvariga stödinsatser för personer som väljer medicinfria alternativ för att dessa ska bli framgångsrika. Den svenska missbruksvården behöver bli mer kunskapsbaserad. Kvaliteten varierar alldeles för mycket. Vi måste vara säkra på att pengarna används rätt. Det gynnar både skattebetalarna och dem som behöver vård. Kunskaper om bra behandlingsmetoder kan användas som underlag för en nationell standard. var inne på rätt väg när man föreslog krav på auktorisation för behandlingshem samt utveckling av kvalitetsregister för att kunna följa upp vårdens kvalitet. Vi socialdemokrater föreslår att det införs auktorisation för personal och vårdhem. Detaljerna för detta måste utredas närmare. Läkare, psykologer, socionomer och vårdpersonal behöver på många områden få en kompetensförstärkning om beroendefrågor. Därutöver behövs specialistutbildning, utökad forskning och start av med utbildning för personal som arbetar med personer med beroende och missbruk. Samordningen mellan kommuner och landsting när det gäller missbruksvård måste förbättras för att få till stånd säkra och kompletta vårdkedjor. En bra modell var det tidigare initiativet i tvångsvården Ett kontrakt för livet. Regeringens förslag om att det ska bli lagstadgat krav på att huvudmännen samarbetar genom överenskommelser, exempelvis om gemensamma mål, resursfördelning och stöd till vissa grupper, låter bra, men risken är stor att det i sin nuvarande lösa utformning blir en ny pappersprodukt som påverkar situationen för dagens missbrukare mycket lite. För att undvika att den föreslagna lagändringen bara blir en ny pappersprodukt bör någon form av belöningssystem övervägas för kommuner och landsting som gör rätt, och sanktionssystem för dem som gör fel. Den borgerliga regeringen som tillträdde lade ned och . Vi tycker att det var ett felaktigt vägval. Den tidigare specialiseringen ledde till ökad kraft i det förebyggande arbetet. Vi anser att den arbetsmodell som befästes i den antagna nationella ANDT-strategin har lett till att arbetet blivit otydligare och tappat i fokus, tempo och kraft. Vi är beredda att se över den nu gällande organisationen. Regeringen berör inte spelberoendefrågan i propositionen mer än att man kommenterar en remissinstans i frågan, och den fanns inte heller med i direktiven till . Det är beklagligt, eftersom kraven på att kommunerna ska hjälpa personer med spelberoende är stora. När det gäller vård och hjälp till spelberoende behövs mer forskning. Det är högst oklart vad som fungerar och vad som inte fungerar. Risken är stor för att hjälp till spelberoende blir verkningslösa insatser till hög kostnad. Kognitiv beteendeterapi kan minska symtomen på spelberoende, men om det finns långtidseffekter vet vi inte. När det gäller olika psykologiska behandlingar finns det tecken på att motiverande samtal kan minska omfattningen av spelande och penningförluster, men i övrigt saknas underlag för att dra slutsatser. Det är dags att kraftigt stärka forskningen på området. Vi föreslår att man undersöker möjligheterna till att de outhämtade vinster som inte tas ut från går in i en särskild forskningsfond som administreras av det statliga forskningsrådet FAS. Då kan exempelvis personer göra ett medvetet val att inte hämta ut småvinster och därigenom veta att pengarna går till forskning. har på ett tydligt sätt visat de stora samhällsekonomiska och humanitära vinster som kan göras om missbruksarbetet blir mer effektivt. Vi socialdemokrater hade hoppats mer på regeringens proposition inom detta viktiga område. Med detta vill jag säga att jag självklart står bakom samtliga socialdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 8, 10 och 24. I detta anförande instämde och (båda S). 73 (MP): Jag vill inleda genom att yrka bifall till några av våra reservationer. Givetvis står bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande begränsar jag mig till att yrka bifall till reservationerna 2, 8, 10 och 27. Det behövs förändringar inom missbruksvården. Det vet människor som själva har beroendeproblematik, anhöriga och professionen. Även politikerna inser detta. Ett stort antal utredningar har gjorts, nu senast den mycket omfattande . Utredningen arbetade länge och presenterade flera rapporter, bland andra en som hade till syfte att skapa diskussion. Utredningen lade slutligen fram en genomarbetad slutrapport som innehöll drygt 70 förslag. De flesta kunde inte annat än att känna en viss snopenhet när regeringen nu presenterade en påfallande tunn proposition. Där håller vi med . Regeringen kunde ha gjort mycket mer. Det är en proposition där det enda konkreta förslaget till ändring är att det ska föras in en lagparagraf i socialtjänstlagen respektive hälso- och sjukvårdslagen om krav på samarbete mellan landsting och kommun, alltså krav på att en överenskommelse ska ingås om detta, och att organisationer som företräder dem som berörs eller deras närstående, om det är möjligt, bör ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet. Området är för viktigt för att inte större förändringar än så ska föreslås. Det räcker helt enkelt inte med den här framlagda propositionen. har lämnat ett antal förslag för en väsentligt förbättrad missbruksvård i . Jag tänker här beröra några av våra förslag. Tiden medger inte att jag går in på alla förslag. Allra viktigast för att människor inte ska börja missbruka är naturligtvis en aktiv och förebyggande politik. Det handlar om tillgång till vård och behandling, synsätt över huvud taget när det gäller individen och möjlighet att tidigt uppmärksamma problem och tendenser till riskbruk. Alltför ofta kan vuxna redan i förskola och skola ana vilka barn som är på väg att hamna i de här problemen längre fram i livet. Då gäller det att sätta in tydliga stödinsatser och att vuxenvärlden inte ger upp eller blundar. bedriver en politik för att varje barn ska ha rätt att bli sett. Det kräver en offensiv skolpolitik, bland annat förbättringar av lärarnas villkor liksom elevernas villkor och en mer tillgänglig elevhälsovård. Det är en viktig pusselbit i detta. Hit hör också ett mänskligare och ur socialt perspektiv mer hållbart samhälle, där människor ska kunna kombinera arbetsliv och övrigt liv utan att det ska gå ut över barnen och deras tillvaro. Vuxna måste ju ha tid för sina barn. Att börja använda droger kan ibland för den unge handla om spänningssökande. Det är ett behov som vi måste kunna kanalisera på andra sätt. Unga har enormt många idéer och en handlingskraft som i mycket begränsad omfattning får utrymme i dagens samhälle. För att tidigt stävja missbruk som påbörjats är det bland annat därför viktigt med tidiga insatser, såsom speciella mottagningar för unga med missbruksproblem. Jag kan nämna att i mitt hemlän har tillsammans med allianspartierna det är det styre vi har där börjat satsa på sådana mottagningar. Det är glädjande. Många missbrukare har även psykiska problem. Gränslinjen mellan ett psykiskt sjukdomstillstånd och ett beroende är ofta mycket flytande och skapar stora problem inom psykvården. Det händer att psykiskt sjuka nekas att tas in på avgiftning, liksom drogpåverkade nekas på psykiatriska avdelningar. Då många missbrukare är psykiskt sjuka och ofta påverkade blir resultatet att de som behöver vård inte alltid får den vård de behöver. Frågan om vilken problematik som ska anses vara den huvudsakliga har ofta gjort att människor inte fått behövlig vård utan hamnat mellan stolarna, som man brukar säga. anser att denna kombinerade problematik mellan psykisk sjukdom och missbruk behöver lyftas fram särskilt i nationella riktlinjer. Vi vill se en verksam vårdgaranti för personer med missbruksproblem. Frågan om särskild vårdgaranti är dock komplicerad. Som regeringen påpekar omfattas personer med missbruk och beroende av hälso- och sjukvårdens vårdgaranti. kan det konstateras att den vårdgarantin knappast är utformad på ett bra sätt för gruppen. Kontakt med primärvården ska erbjudas , besök hos läkare i primärvården och besök inom den planerade, specialiserade vården efter remiss. Och behandling ska inledas efter att vårdgivaren beslutat att erbjuda behandling. För den som missbrukar är motivationen avgörande för att kunna ta emot behandling, precis som nämnde tidigare. Därför är det helt centralt med en vård som kan vara flexibel och tillgänglig när den enskilde söker hjälp. Motivationsarbete måste också kunna göras från profession, arbetsplatser och anhöriga med en vetskap om att den enskilde verkligen ska kunna få vård den dag individen är redo, så att säga, att ta emot den. Vad vården innehåller är givetvis skiftande beroende på behovet av avgiftning eller inte och vilken karaktär missbruket har i övrigt.