prot · H00964 · 2013-02-13 00:00:00 — Kvinnor måste få möjlighet att delta i samhällslivet på samma villkor som män. Det kommer att avgöra den arabiska vårens framtid och om det blir det deprimerande slutresultat som mycket riktigt varnar för, nämligen att det blir en förväntningarnas kapitulation och att man ger upp. Det är bra att utrikesministern i denna deklaration gör det vi gjorde , nämligen pekar på vikten av att kvinnornas rättigheter i tas till vara. kommer jag till de delar där vi socialdemokrater inte är överens med regeringen. har under många, varit den ledande nationen i samarbetet inom . Vi har haft ledartröjan i det arbetet. Hörde ni i utrikesdeklarationen texten om engagemang i ? Nej, det var bara en mening en enda mening om att stödet till FN fortsatt är en hörnsten i svensk utrikespolitik. Om jag talar om för diplomater och publik att utrikesministern ingår i en regering som för ganska länge sedan meddelade att avser att söka medlemskap i , känner ni då att det är allvarligt menat? vill alltså vara medlem i säkerhetsrådet, men det enda regeringen orkar prestera i sin utrikesdeklaration är en enda mening som säger att FN är en hörnsten i svensk utrikespolitik. Vi socialdemokrater misstänker att det beror på att regeringen är rädd för att åka på storstryk i omröstningen. Jo, för att regeringen har visat ett totalt bristande engagemang för . har haft så få soldater ute i fredsbevarande operationer som leds av FN. ställde upp som kandidat i valet till för mänskliga rättigheter. Vi kom sist i omröstningen. Det var av två skäl. Kampanjen startade , och engagemang i är för dåligt. Därför uppmanar vi socialdemokrater regeringen att i stället öka engagemanget. Visa tydligt och klart att ska bli medlem i ! Meddela att ni är beredda att svara ja på FN:s begäran att sända svenska soldater till fredsbevarande operationer! skakar på huvudet som vanligt. Men vi har fått mängder av förfrågningar under de år som har varit utrikesminister. Det har handlat om Sydsudan, logistikverksamhet, ingenjörer, helikopterplattor. Det har varit diskussion om att ersätta i när de har tagit hem sitt transportkompani. Jag kan fortsätta med fler exempel. Regeringen har dock ständigt sagt nej till . Men varje gång Europeiska unionen och Nato har bett oss skicka ut soldater har svaret varit: Ja, vi ställer upp. Har man denna attityd till finns det kanske en orsak till att man bara har en enda mening i deklarationen, trots att man är kandidat till säkerhetsrådet. Utrikesministern borde i talarstolen säga att nästa fredsbevarande operation ska vara ledd av . När det gäller säger utrikesministern i utrikesdeklarationen att bosättning efter bosättning är en ond cirkel som förhindrar fred. Ja, så är det. Bosättningarna utgör det största hindret för fred. Vad föreslår då regeringen? Vad tar regeringen för initiativ för att förhindra och bekämpa bosättningarna? Vi socialdemokrater har sagt: Märk produkterna som kommer från bosättarna i de ockuperade områdena! Svenska konsumenter måste få veta om produkten kommer från ockuperat område eller från israeliskt område. Jo, för att det är viktigt för svenska konsumenter att kunna välja att bojkotta de produkter som kommer från bosättningarna för att den vägen protestera mot bosättningspolitik. Vi socialdemokrater driver ockupation. Därför har jag den här knappen på mig. Det är en kampanj som vi har startat för att pressa regeringen att göra som och införa ett regelverk eller att göra som och driva på i Europeiska unionen för att EU ska ta fram riktlinjer så att konsumenterna kan veta om en produkt kommer från bosättare eller inte. Vi socialdemokrater vill gå ännu längre. Vi tycker att EU borde ta initiativ till att se om det finns möjlighet att strypa de finansiella transaktionerna till bosättarna. Vi kanske ska fundera på om bosättarna ska kunna resa fritt till länderna i Europeiska unionen. Bosättarna är ett brott mot folkrätten. För varje ny bosättning som den israeliska politiken tar fram förhindras en tvåstatslösning. Om israelerna gör slag i saken med det hot som de kom med efter det att palestinierna fick ökad status i generalförsamlingen, nämligen att bygga område E1, är möjligheten till en tvåstatslösning borta. Därför måste omvärlden sätta ett gigantiskt tryck på . Vi socialdemokrater har sagt att bilateralt borde erkänna staten . har sagt att är en non member state. Då borde nästa steg för vara att erkänna den palestinska staten. Tyvärr är regeringen totalt splittrad. Därför är den helt tyst och handlingsförlamad när det gäller att lägga fram konkreta förslag som innebär att bidrar till att få i gång en fredsprocess. Jag kan inte låta bli att säga något om den senaste tidens diskussion om säkerhetspolitik och försvarspolitik. I den här kammaren försöker vi vara så eniga vi kan när det handlar om säkerhetspolitik och hur det svenska försvaret ska skötas. Så ska det naturligtvis vara. Det är viktiga frågor. Det är viktigt för ett litet land som att försöka ha så stor politisk enighet som möjligt. har vi en regering där inte ens statsministern och vice statsministern är överens om hur försvarspolitiken och säkerhetspolitiken ska utformas. Vi har en statsminister som inte är beredd att ta ansvar för de förändringar man har gjort i det svenska försvaret. Man har avskaffat värnpliktssystemet och infört en yrkesarmé ett personalförsörjningssystem som uppenbarligen inte fungerar. Man har ett materielberg som man har skjutit framför sig med kostnader som ingen riktigt kan överblicka. Man har beställt JAS utan att finansiera det fullt ut. Det är inte underligt att försvarsledningen är helt utmattad när man försöker lösa de problem som har orsakats av den här regeringen. Är regeringen beredd att ta ansvar för det? Statsministern pekar på Försvarsmakten och säger: Ni är ett särintresse. Jag vill fråga utrikesminister : Är Försvarsmakten i ett särintresse? Är det inte ett nationellt intresse som vi från vänster till höger gemensamt måste engagera oss i? Vem har rätt? Är det som har rätt om det militära hotet från eller är det statsminister som säger att det inte finns något hot från ? Innan jag gick in hit läste jag . Där står det, stort uppslaget, att tar sida i striden mot . Är det rimligt att vi har en regering där statsministern, vice statsministern och utrikesministern inte ens är eniga om försvarspolitik och vår säkerhetspolitiska situation? 4 (MP): Ledamöter, ambassadörer och övriga åhörare! Vi har lyssnat på en lite annorlunda utrikesdeklaration . Det är mindre fokus på folkrätten, som just sade. Är det en anpassning till förd politik kanske? Den här deklarationen har alliansregeringens partier enats om, får man utgå från. Den stora frågan är hur de moderata ministrarna på levt upp till de tidigare. Vi i har haft synpunkter på hur det varit , och det visar sig att det inte bara är vi. Också de mindre allianspartierna får allt som oftast information om vad politik går ut på via medierna eller Twitter i stället för via regeringen. stora nyhet i årets deklaration digital diplomati, Facebook och Twitter är inte den kanal jag förväntar mig att få information från på. Hur alliansregeringen sköter sitt interna arbete är det inte upp till mig att lägga mig i, men jag måste medge att jag känner frustration när jag ser hur det fungerar så här från utsidan. Att regeringspartierna är splittrade i utrikespolitiken är uppenbart, och när det gäller försvarspolitiken är det hela havet stormar. Min frustration blir inte mindre av att fått skarp kritik av , som konstaterat att det finns allvarliga brister i UD:s hantering av allmänna handlingar. Det handlar bland annat om att diariet inte funnits tillgängligt . Därefter har det också framkommit kritik mot hanteringen av UD:s egna biståndsmedel, det vill säga ca 11 miljarder som departementet självt beslutar om och som är föremål för full politisk styrning inom departementet. delgav i en förstudie att departementet saknade rutiner för hantering av biståndsinsatserna. Den slog till exempel fast att UD hade sämre kontroll på sina projekt än Sida och att den skärpta resultatredovisning som biståndsministern krävt av myndigheten inte berörde ministerns eget departement. Studien stoppades då på märkliga grunder men har åter uppmärksammats. Utrikesministern säger att varje biståndskrona ska användas på bästa möjliga sätt. Då borde han också välkomna den granskning av UD:s hantering av biståndsmedel som jag nu väljer att be göra för att se hur biståndsministern och UD hanterar de egna biståndsanslagen. är det en enig riksdag fattade beslut om den svenska politiken för global utveckling. Tanken var att den ska vägleda all svensk politik så att de beslut vi fattar här också bidrar till en rättvis och hållbar global utveckling. Det var ett framsynt och unikt beslut som fick stor uppmärksamhet även utanför gränser. Överlag har ett gott rykte när det gäller bistånd. Antingen har deltagit som givare till olika FN-organ eller som nation funnits på plats genom Sida eller svenska frivilligorganisationer. Ett mycket gott exempel på det sista är hur satt på kartan bland både beslutsfattare och medborgare i . Det finns oerhört många svenska organisationer som är verksamma runt om i världen, och de förtjänar vårt erkännande för de viktiga insatser de gör för demokratiutveckling, jämlikhet, miljö och klimat, respekt för mänskliga rättigheter, fred och fattigdomsbekämpning. Det beslut som då togs om politiken för global utveckling, att låta fattiga människors perspektiv och rättigheter vägleda våra beslut, förpliktigar. Löften som inte infrias blir till svek, och såväl frivilligorganisationer som Statskontoret och har visat att genomförandet av nämnda politik försvårats av att saknar tillfredsställande system och resurser för samordning. Den bristande samstämmigheten i svensk politik får konsekvenser för fattiga länder och människor men också för trovärdighet som global aktör. hölls här i kammaren en aktuell debatt om klimatförändringarna. Då upprepade regeringens företrädare vad statsministern sade i sin första regeringsförklaring: Klimatfrågan är en ödesfråga för och för världen. Rent konkret hade allianspartierna inte mycket annat att säga än att frågan måste lösas internationellt. står vi här och ska diskutera utrikespolitik och ödesfrågan nämns som hastigast. Det är tyvärr ingen slump. Det handlar om att inte prioriterar den. När det är inrikesdebatt anser de att klimat är en utrikespolitisk fråga. När det är utrikesdebatt är den inrikespolitik. För mig och är det uppenbart att det handlar om både och, men i dagens debatt handlar det i synnerhet om klimatpåverkans konsekvenser för människor i andra länder. besökte delar av utrikesutskott det nu hårt prövade . Vid ett besök i en liten by berättade ortsbefolkningen att de tidigare visste att det var dags att så när flyttfåglarna passerat. Då skulle regnet komma. var läget ett annat. kom inte flyttfåglarna alls, och ibland kom regnet så häftigt att det sköljde bort de satta fröna och spolierade odlingarna. På höglandet i minskar vattentillgången när glaciärerna smälter. försvann temporärt en glaciärsjö i . När eller isar smälter får det ödesdigra konsekvenser för de människor som bor och lever i området. Medan vi talar om klimatförändringarnas konsekvenser kämpar världens mest utsatta för att hantera dem. Många fattiga människor är direkt beroende av naturresurser från lokala ekosystem. En ökning av jordens medeltemperatur med några grader kan leda till betydande förändringar av ekosystemens struktur och funktion och därmed människors möjlighet att försörja sig på den plats de bor på. Vi har inte råd med en sådan utveckling. Trots att det främst är människor i den rika delen av världen som skapat problemen drabbar klimatförändringarnas konsekvenser de fattiga värst. Klimatfrågan är inte bara en ödesfråga utan i högsta grad en av vår tids viktigaste rättvisefrågor. Fattiga människors rätt till utveckling måste respekteras som vi stoppar klimatförändringarna. Inför klimattoppmötet i enades de rika länderna om att medverka till att ca skapas för klimatarbete . Löftet, som var med och drev fram, var avgörande för fortsatta förhandlingar, men det ligger långt under vad de flesta anser kommer att behövas. Beloppet kan jämföras med de beräkningar som har kommit från G77 på mellan av de rika ländernas bni. Det motsvarar för del. talar vi alltså om en mycket stor transferering av kapital. Frågan är varifrån pengarna ska tas och hur de ska föras över till vettiga ändamål i fattiga länder. Det är uppenbart att finansieringen inte kan ske bara genom statsbudgeten utan att det behövs fungerande kanaler för överföringen. FN:s så kallade gröna fond ska förhoppningsvis vara operationell . internationella åtaganden genom klimatkonventionen kräver att vi har en plan för ökad svensk finansiering. har regeringen använt biståndet, eller snarare bokfört det dubbelt, men 2013 har till och med halverat finansieringen till de internationella klimatfonderna. Det är inte acceptabelt. menar att ska vara pådrivande för att utveckla de nya finansieringsmekanismer som krävs. Vi menar också att intäkter som kommer från auktionering av utsläppsrätter ska öronmärkas till internationell finansiering av klimatarbete och särredovisas utanför biståndet. har redan gått den vägen. avancerar ständigt på listan över stora vapenexportörer i världen, och vi befäster vår topposition som störst vapenexportör per capita. Grunden för svensk vapenexport är att den är förbjuden om den inte sker i ett försvars- eller säkerhetspolitiskt intresse och dessutom inte strider mot svensk utrikespolitik. En bärande grund för svensk utrikespolitik är respekt för mänskliga rättigheter. Enligt politiken för global utveckling ska vapenexporten också utgå från de fattigas perspektiv. Ett land som väljer att köpa vapen i stället för att försörja sin befolkning kan väljas bort även om landet inte är i krig, är en diktatur eller förtrycker sin befolkning på andra sätt. Efter ett antal skandaler kring vapenexporten tvingades tillsätta en utredning för att se över kriterierna för vapenexport till icke-demokratier då övriga allianspartier tillsammans med oss i oppositionen efter Saudiaffären sade: Stopp och belägg nu räcker det! Jag är representant i kommittén. Vi är fortfarande i fasen där vi lyssnar in olika aktörers synpunkter. Det jag ändå tycker börjar skönjas rätt tydligt är att momentet att export inte får ske i strid med svensk utrikespolitik i praxis har bleknat i bedömningsunderlaget, att politiken för global utveckling i princip är okänd och att hänvisningar görs till gamla utredningar som aldrig nått för beslut men som indirekt godkänt då den hanterat den årliga skrivelsen om vapenexport. Det känns inte tillfredsställande. I debatten lyfts oftare fram vikten av den svenska vapenindustrin i termer av många arbetstillfällen i än vilka konsekvenser den får för människor i länder i krig. Arbetsmarknadsskäl är inte grund för att frångå vapenexportförbudet i svensk rätt. Det är bra att utredningen kommit i gång men synd att vi inte ska vara klara förrän . hinner sälja många vapen fram till dess till icke-demokratier och länder som kränker de mänskliga rättigheterna. Jag nämnde tidigare att har gott rykte i biståndssammanhang, och det ska vi vara stolta över. Men det goda ryktet kan snabbt förändras om det inte vårdas. Det kan dock inte åvila bara biståndsministern att vårda goda rykte eller arbeta med politiken för global utveckling dessutom i motvind i sitt eget parti, verkar det som. Från biståndet tar den moderata finansministern pengar för att betala vår klimatskuld. Från biståndet tar han pengar för att betala vår flyktingmottagning i . Från biståndet tar han pengar för att bekosta våra ambassader. Till och med försvaret knackar på biståndsministerns dörr för att ta del av kassakistan. Det verkar dock som om ministern gömt nyckeln så att de inte kan öppna den. är inte kända för att tro på biståndet som medel för utveckling, och genom biståndsminister har de under snart två mandatperioder lyckats skapa en misstro inom hela det biståndspolitiska området här på hemmaplan. Genom medieutspel har övriga allianspartier, utrikesutskottet och biståndets aktörer fått ta del av ett fyrverkeri av idéer om resultatstyrning och koncentration av biståndet. Men i realiteten har mest oro skapats, både här hemma och hos våra samarbetsparter i övriga länder. Länder har fasats ut utan att en stabil grund för fortsatta men annorlunda relationer har säkerställts. Gång efter annan får vi nu indikationer från olika aktörer som är aktiva i EU eller internationellt på att inte längre går i täten för mänskliga rättigheter. fick ledamöter ett brev med en påminnelse om att röst även på nedrustningsområdet har tystnat. Med gårdagsnattens besked om kärnvapenprov i påminns vi än en gång om hur skört läget i världen är och vikten av starka röster för fred och nedrustning. talar om oron när det gäller mänskliga rättigheter i vissa länder. Men vi hör inga reaktioner från regeringen till försvar för de mänskliga rättigheterna och folkrätten när begår utomrättsliga avrättningar med sina drönarattacker eller när de fängslar whistleblowers som har mod att avslöja obehagliga sanningar. Det är sorgligt att regeringen lyckats solka bilden av det som varit svenska paradgrenar i svensk utrikespolitik, det vill säga mänskliga rättigheter och nedrustning, och i stället bytt ut dem mot att ta ledningen i frihandel, med stort fokus på handel med vapen och övervakningsutrustning. Detta i kombination med UD:s stängningar av ambassader gör att jag inte blir förvånad när sedan inte får tillräckligt med röster för att få plats i till exempel för mänskliga rättigheter. Det blir lite grann: som man bäddar får man ligga. 5 (SD): Ärade gäster och ledamöter! I dagens utrikespolitiska debatt skulle jag vilja börja med att säga något om EU och dess utveckling. har gång på gång i denna riksdag påtalat att det är en oroande utveckling som sker i EU med en centralisering av makten till längre och längre från medborgarna. Det var därför mycket välkommet att , som ledare för en av de större medlemsstaterna, , också vågade föra fram kritik mot utvecklingen inom EU. Jag hoppas att detta kan leda till en mer konstruktiv debatt om EU även i . Jag anser att svenska politiker har fallit in i något slags EU-vänlig slummer, där man inte inser eller helt enkelt inte vill inse vad som håller på att ske och bara dumförklarat dem som kommit med kritik. menar dock att det största hotet mot EU inte är de som förespråkar förändring utan de som fördömer nytänkare. pekar även på flera andra viktiga saker i sitt tal. Han påpekade att det finns en växande frustration bland medborgare i EU:s medlemsländer om att beslut tas längre och längre ifrån dem, att deras levnadsstandard har skurits ned genom påtvingad åtstramning eller att deras skatter används för att rädda regeringar på andra sidan av kontinenten. Detta har visat sig i demonstrationer på gatorna i , och , men även i parlamenten i , och . En annan viktig poäng från är att vi är olika nationer med olika och att vi inte kan och inte ska låtsas något annat. menar att vi borde välkomna att vi är en mångfald av stater i stället för att ge sken av att alla vill och kan stöpas i samma form. Jag ställer mig samma fråga, varför EU och vår svenska regering vill delta i att utradera den värdefulla mångfald av nationalstater vi har i . Självklart menar även vi att en värdegemenskap i form av respekt för mänskliga rättigheter och demokratiska principer är av stor vikt. Men jag menar att om vi genom ska utradera nationalstaternas olika identiteter utraderar vi också en del av stolthet. menar även att ett flexibelt frivilligt samarbete binder länder starkare samman än något som är påtvingat från en central makt, och jag kan inte annat än att hålla med. har också gång på gång påpekat att vi vill se ett mellanstatligt samarbete i och tror att detta också är en förutsättning för stabilitet och fred. När problem blir globala finns fördelar med att bekämpa dem via just en global plattform, och ett europeiskt marknadssamarbete inom EU är naturligtvis något vi vill värna. Men i dagens EU, med en politisk union vars konstitution står över medlemsstaternas, kan vi inte längre tala om att det bara handlar om ett mellanstatligt samarbete i stora frågor och handel. har sagt sig välkomna en EU-kritisk debatt. Vi gratulerar givetvis till att man äntligen öppnat ögonen och vaknat upp ur sin EU-foriska dröm. Jag skulle dock vilja få svar från om denna nyvaknade EU-kritiska hållning kommer att innebära några som helst praktiska konsekvenser i politiken. I den politiska verkligheten nås vi ständigt av förslag och direktiv från EU där gång efter annan som ensamt parti motsätter sig beslut som kränker vår nationella suveränitet. har varit en stor ja-sägare till de allra flesta förslag som kommer från EU. Vi ska med spänning se om verkligen menar allvar med sin nya EU-kritiska hållning eller inte. talar om ett omförhandlat medlemskap och folkomröstning menar att även tydligt borde deklarera att vi vill omförhandla vårt EU-medlemskap. Vi anser att även svenskarna borde få tycka till om EU-medlemskapet i en folkomröstning. har det gått de omvälvande förändringarna i började. Förändringarna hyllades från utan förbehåll. Också vi välkomnade givetvis en verklig demokratisk utveckling i området men var inte riktigt lika naiva som andra i vår analys utan befarade att detta också kunde innebära förändringar som innebar makt till extrema islamistiska grupper och kränkningar av mänskliga rättigheter och däribland kvinnors rättigheter. Så här senare kan vi bara konstatera att utvecklingen tyvärr inte varit enbart positiv i området. I har oroligheterna varit många. vill EU och regeringen välkomna och uppmuntra en demokratisk utveckling i genom ekonomiska medel. Frågan vi måste ställa oss är dock vad det är för utveckling vi då stöder. Vår regering är väldigt otydlig i vad den anser om till exempel den nya konstitutionen och dess tillblivelse. Självklart ska man respektera demokratiskt valda beslut, men vi bör fråga oss hur legitimt valet var. Folkomröstningen i utlystes med endast två veckors varsel. En politiker från jag träffat uttryckte sin känsla av hopplöshet över att bedriva valkampanj som det är oerhört svårt för oppositionen att nå ut i medier. Dessutom är en stor del av befolkningen analfabeter, vilket gjorde det näst intill omöjligt för människor att hinna skapa sig en uppfattning om vad konstitutionen skulle innebära. I omröstningen var det oerhört lågt valdeltagande. röstade även om av dem röstade ja. Vi kan även notera att den nya konstitutionen förefaller att näst intill helt sakna minoritetsskydd, vilket oroar kristna i landet. Dessutom ska ett islamistiskt teologiskt institut agera som remissinstans för stiftandet av lagar. Man kan fråga sig om det verkligen är i enlighet med rättsstatens principer. Som utvecklingen ter sig just nu i ifrågasätter vi därför om EU och över huvud taget ska ge något finansiellt stöd på statlig nivå. I den mångåriga konflikten mellan och vill vara tydliga med att vi förespråkar en tvåstatslösning. För att en sådan lösning alls ska vara realistisk och möjlig att uppnå krävs förhandlingar mellan parterna där både israeler och palestinier tvingas till uppoffringar och avstår från provocerande handlingar. Inför en sådan förhandling måste också palestinierna vara beredda att erkänna och judarnas rätt att existera, upphöra med alla våldshandlingar och ta avstånd från antisemitism. kontrolleras av den terrorstämplade organisationen , som har ett uttalat mål att utplåna . Sedan de tog över makten i har över 13 000 raketer skjutits in mot . Det är ett faktum som från Socialdemokraterna över huvud taget inte nämner. Den palestinska myndigheten har heller inte tillräckligt tagit avstånd från terrorism, då den ger ekonomiska bidrag till fängslade terrorister i .