prot · H10947 · 2013-12-16 00:00:00 — Självklart finns detta samband, men vi menar att det är minst lika viktigt att också se sambandet mellan att ge människor grundläggande förutsättningar i vardagen – som vatten, sanitet och tillgång till livsmedel – för att de över huvud taget ska ha någon möjlighet att själva vara med och påverka sitt samhälle i riktning mot demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet. I det föreslagna målet ingår också begreppet förtryck, vilket har nämnts tidigare. Vi välkomnar att man lyfter in begreppet förtryck men understryker att det inte kan särskiljas från fattigdomsbekämpning och att prioriteringen i biståndet fortfarande ska vara de minst utvecklade länderna. Mot bakgrund av dessa synpunkter har vi en reservation till motiveringen av detta nya biståndsmål. Regeringen håller också på att framarbeta en ny biståndspolitisk plattform. Även här har dialogen med varit mycket undermålig. Regeringen har utlovat att denna nya plattform ska presenteras för i form av en skrivelse. Det är ju förvisso bra att vi får möjlighet att skriva följdmotioner, men den borde framställas som en proposition i enlighet med ett förslag från . Detta är ju något nytt. En skrivelse går bra när man berättar om något som har varit, men jag tycker inte det duger när det handlar om nya förslag och riktlinjer. Det är också märkligt att Socialdemokraterna i sin motion klagar över att plattformen ska presenteras i form av en skrivelse; men ni kan inte tänka er att stödja förslag om att den borde presenteras som en proposition. Kom då inte och klaga om ni inte vill vara med och påverka frågan! Krig och naturkatastrofer skapar stora flyktingströmmar och humanitära behov. Vi har sett det i den fruktansvärda, långdragna och komplicerade konflikten i , och vi har sett det efter tyfonen i . Ofta flyr människor inom det egna landet eller till direkt närliggande länder. Att bidra med resurser till dessa utsatta människor på flykt kan vara livsavgörande, och vi vill på detta område se en politik som strävar efter att på mest effektiva sätt hjälpa så många människor som möjligt. Regeringen verkar däremot anse att det är viktigare att ägna stora ekonomiska resurser till att hjälpa de få som har möjlighet att ta sig till . Låt mig först vara tydlig med att vi, likt andra, anser att ska ta sitt ansvar vad gäller kvotflyktingar – det är beklagligt att inte fler länder i gör det – och att man kan behöva ge människor tillfälligt uppehälle tills det finns möjlighet att återvända. Vi anser dock att dagens politik och regeringens prioritering är inhuman och ohållbar. I regeringens budgetförslag görs det avräkningar i biståndet på ca för flyktingmottagning i som som ansvarar för mer än 43 miljoner människor på flykt endast erhåller 500–i basstöd från regeringen. Enligt sin egen hemsida har regeringen under detta år bidragit med ca till varav har varit riktade till den akuta humanitära krisen. Enligt Sida har flyktingorganet dock endast erhållit 20 miljoner av dessa medel i extra stöd. Det är verkligen bra att regeringen har bidragit med humanitära insatser till på olika sätt. Humanitära insatser i biståndet vill vi också prioritera. Men i proportion till de 4 miljarder som läggs på asylmottagning i är detta fortfarande en mycket liten insats från . Enligt uppgifter från UNHCR har cirka två miljoner människor flytt och cirka sex miljoner syrier är på flykt i landet. Behoven i och närområdet är enorma och akuta. vill öka det totala humanitära biståndet med till nästkommande år för att generöst kunna bidra till hjälp vid katastrofer som de i och . Utöver regeringens bidrag till flyktingorganet vill vi satsa l miljard kronor i ett öronmärkt anslag , och vi ökar bidraget till UNHCR med 5 ½ miljard . Det handlar om att rädda liv. Det behövs filtar för vintern, tält till familjer, skolmaterial till barn, näring till undernärda barn med mera. Vi anser det också vara en principiellt dålig utgångspunkt att betrakta kostnader för flyktingmottagande i som bistånd. vill renodla biståndsramen och därmed prioritera fattigdomsbekämpning och hjälp till närområdet i biståndet. Tillgång till rent vatten och grundläggande sanitet är också en viktig fråga för mig och partiet när det gäller biståndet. Det är en avgörande faktor för hälsa och utveckling i utvecklingsländer. Brist på tillgång till vatten och grundläggande sanitet drabbar kvinnor och barn extra hårt och hindrar deras möjligheter till utveckling. I stället för att spendera en stor del av dagen på att hämta vatten skulle barnen kunna gå till skolan, och kvinnor skulle kunna ägna sig åt utbildning eller verksamhet som kan generera inkomst till familjen. Enligt uppgifter från organisationen saknar två och en halv miljard människor en toalett att gå till vid behov. Den del i millieniemål 7 som handlar om att halvera antalet som inte har tillgång till säker sanitet ligger långt efter. Bristen på säker sanitet bidrar till förorenat vatten, och dör ca 4 000 barn i diarré. Bristande sanitet utgör därmed den näst vanligaste dödsorsaken bland små barn i fattiga länder. Förorenat vatten och brist på tillgång till sanitet utgör också en hälsorisk för gravida och vid förlossning. Sammanfattningsvis är tillgång till vatten, säker sanitet och hygien grundläggande mänskliga rättigheter som kan vara avgörande för människors överlevnad, hälsa, jämställdhet, utbildning, välfärd och ekonomiska produktivitet. Detta samband bör lyftas fram tydligare i den nya utvecklingsagendan . Regeringen utlovade tidigare att öka biståndet till vatten och sanitet. Enligt uppgifter på Openaid hade det dock endast ökat till ca 600 miljoner 2012. anser inte detta vara tillräckligt utan vill kraftigt öka anslagen till denna typ av satsningar. Vi föreslår i vår budget 2,3 miljarder för detta ändamål nästkommande år. Dessutom menar vi att regeringen bör verka för att det ska vara ett prioriterat mål i den nya utvecklingsagendan att alla ska ha tillgång till rent vatten och säker sanitet. Det bör även göras kraftansträngningar för att uppnå målet om att halvera andelen som inte har tillgång till säker sanitet, då man ligger efter med denna målsättning. Det är positivt att utskottet lyfter fram dessa beståndsdelar som viktiga i betänkandet. En stor majoritet av de fattigaste människorna lever på landsbygden och är beroende av jordbruket för sin överlevnad. Jordbruk är en källa till familjens livsmedel samt en möjlighet att generera inkomster. På landsbygden i utvecklingsländer är det ofta kvinnorna som axlar ett tungt ansvar för jordbruket. Satsningar inom detta område kan lyfta kvinnor och hela familjen och ge dem förutsättningar för att förbättra sin livssituation även på andra områden. Att satsa på jordbruksutveckling är också viktigt för att kunna klara av plötsliga väderomsvängningar, förebygga svältkatastrofer och utrota världens fattigdom och hunger. Därför är detta också ett område vi vill se ökade satsningar på. slår fast att alla har rätt till utbildning. Vi vill stödja biståndsinsatser som verkar för alla barns rätt till utbildning och med särskilt stöd till flickor. satsade regeringen runt 600 miljoner på utbildning och av dessa gick endast 45 miljoner till den del av som ligger söder om och som är ett av de fattigaste områdena. 162 miljoner gick till som också är ett av de minst utvecklade länderna. Vi vill öka denna del av biståndet och satsa 1,4 miljarder på utbildning men då fokusera insatserna på de minst utvecklade länderna. I detta anförande instämde (SD). 110 (S) replik: Jag har först ett klargörande för och hela kammaren. uppmärksammar att vi inte har reserverat oss till förmån för bland annat motion om biståndsplattformen. Det är en högst motiverad fråga ställer. Varför har vi inte gjort det? Vi uttrycker ju kritik mot hur processen sköts. Det har den enkla förklaringen att vi vill avvakta och se om biståndsplattformen kommer och hur den i så fall ser ut. Omfattningen på den kommer att vara avgörande för Socialdemokraternas ställningstagande. Är det ett mycket omfattande dokument som gör om mål och annat på ett avsevärt sätt för biståndspolitiken kommer vi naturligtvis att vara mycket kritiska till hur man hanterat den frågan och att det enbart kommer till i form av en skrivelse. Är det smärre förändringar kommer vi säkert att kunna ha kritik mot dem också, men inte lika omfattande kritik. Vi avvaktar helt enkelt. Kommer det verkligen en biståndspolitisk plattform? Vi har hört om den ganska länge, men ständigt med nya datum. Vi får väl se när den väl har kommit fram, om den kommer fram. Jag har en fråga till . är nu det enda parti i riksdag som fortfarande vill ha ett bistånd på av bni. Det är FN:s mål, påpekar du mycket riktigt. Men det är inte ett takmål, utan ett mål om ett golv för hur högt bistånd utvecklade länder ska ge till mindre utvecklade länder. Jag vill gärna höra hur ni sverigedemokrater motiverar att sänka det svenska biståndet . 111 (SD) replik: Först skulle jag vilja anmärka på hur Socialdemokraterna motiverar att inte stödja att det ska komma i form av en proposition. Det är lite sent att klaga när skrivelsen väl kommer. Vi hade en möjlighet i utskottet att få en majoritet för att det skulle presenteras i form av en proposition, men den möjligheten tog inte Socialdemokraterna, vilket jag tycker är beklagligt. Vår motivering till att sänka biståndet är helt enkelt att det handlar om prioriteringar. Vi anser att är en högst rimlig nivå. Det är inte bara procentmålet som är viktigt, som jag sade. Det framkommer olika former av brister i biståndet. Till exempel har pengar gått till teaterföreställningar i och någon utställning i om graffitikonst i . gör man dessutom extremt höga avräkningar på 4 miljarder i biståndet. De avräkningarna gör inte vi. Vi har en mer renodlad biståndsram. Det handlar inte bara om vilket procentmål man har, utan också om vad man gör med pengarna. Trots att vi sänker biståndet till anser vi att vi ändå kan bistå mer med humanitära insatser, hjälpa fler flyktingar i närområdet, ge fler människor möjlighet till vatten och sanitet och ge fler pojkar och flickor möjlighet till utbildning. Det handlar om prioriteringar och effektivitet. Vi måste också se till det ansvar vi har mot våra svenska skattebetalare. När människor i dör för att de inte får en vårdplats, kan vi då motivera att bekosta teaterföreställningar i ? Tycker att det är rimligt? 112 (S) replik: Jag tackar för förklaringen. pekar på brister i biståndet. Ja, sådana finns. pekar på att man använder kultur som uttrycksmedel i biståndet. Ja, det förekommer. Jag skulle till och med säga att det är framgångsrikt och att det borde förekomma mer av kulturverksamhet. Det är någonting som har dragits ned ganska kraftigt av den nuvarande regeringen. menar att det går att göra mer med mindre pengar. Det är säkert fullt möjligt, men framför allt väldigt skickligt. Men i det vägval som ni sverigedemokrater har gjort, har det aldrig varit ett alternativ – och om inte, varför i så fall – att i biståndet använda även de som ni tydligen är kritiska mot på grund av brister i biståndet, kultursatsningar och så vidare, men på ett enligt er klokare sätt? av 38 miljarder är väldigt mycket pengar, men jag tror tyvärr inte att det räcker för att åtgärda de brister i det svenska samhället som pekar på. Dessa brister finns, men politik handlar om att göra både och, inte varken eller. 113 (SD) replik: Vi gör inte varken eller. Vi satsar ändå så mycket som 32 miljarder på biståndet. Jag anser inte att det är varken eller. Med vår biståndspolitik vill vi göra en ansenlig insats för utsatta människor i andra länder. av bni är ett golv även för oss. Det är inte skrivet i sten att vi ska föra denna politik. Men vi måste också se till den aktuella situationen i . I den situation som råder tycker vi att detta är en rimlig nivå. Vi måste kunna göra nödvändiga satsningar på vår svenska välfärd. Med de 32 miljarder som vi har att bidra med vill vi prioritera insatser till de mest utsatta människorna, till exempel insatser för flyktingar. Vi vill öka de humanitära insatserna och insatserna för vatten och sanitet, utbildning och jordbruksutveckling. Det är några frågor som vi anser vara väldigt viktiga. Där kan vi hjälpa de mest utsatta människorna. Ja, det finns saker som vi minskar ned på. Vi avslutar budgetstöd. Vi avslutar bistånd till europeiska länder. Vi ser det kanske inte lika viktigt med bistånd till teaterföreställningar som gör. En annan sak vi kritiserar är bistånd till den palestinska myndigheten, vilket vi ska få höra om senare i debatten. Det finns stora brister i hur man hanterar detta. Ja, det finns saker vi kritiserar och minskar, och det står vi för. Men med de pengar vi har vill vi göra det bästa möjliga för att hjälpa de mest utsatta människorna. Det är jag stolt över. 114 HANS (V): utgångspunkt när vi diskuterar utvecklingspolitik är den internationella solidariteten. Vi vet att ett samhälle grundat i omtanke, medmänsklighet och rättvisa i grunden är ett bättre och starkare samhälle än ett samhälle där girighet får styra. Idéhistorikern har definierat solidaritet som att se sig själv i andra. Det handlar om att se att var och en av oss har samma grundläggande mänskliga rättigheter. Var och en av oss har samma grundläggande mänskliga behov, oavsett om man är riksdagsledamot i , småbonde i eller för den delen flicka i . Solidaritet innebär insikten att fattigdom, hunger och orättvisor slår sönder den enskildes liv oavsett var på jordklotet man lever och att orättvisor är ett gemensamt samhällsproblem som vi behöver möta tillsammans. Solidaritet är insikten om att ensam inte är stark, men att vi blir starka tillsammans. Därför vilar solidariteten på jämlikhet. Den vilar på att människor i syd är aktiva allierade i ett arbete för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling, inte passiva mottagare av vår välvilja. står därför upp för ett högt svenskt bistånd av hög kvalitet. Vår biståndspolitik tar sin utgångspunkt i solidariteten. Det är en biståndspolitik där det är män och kvinnor i syd som sätter dagordningen, de som känner fattigdomen, orättvisorna och förtrycket i sin egen vardag. Jag är därför stolt över att förslag till budget är det som innebär de största satsningarna på internationellt bistånd av de fem olika budgetalternativ som ligger på bord. Vi vill att dagens så kallade enprocentsmål förändras till ett enprocentsgolv. Vi avsätter strax mer än regeringen på internationellt utvecklingsbistånd . många olika satsningar och förslag låter sig inte riktigt beskrivas i ett enskilt inlägg. Jag ska därför fokusera på de tre viktigaste satsningarna som vill att genomför inom biståndet . För det första vill vi att inför ett nytt klimatbistånd som ska finansieras utöver enprocentsmålet. Sammanlagt avsätter vi 4,5 miljarder i klimatbistånd under kommande tre åren för klimatinsatser i syd. Vi gör det därför att vi redan ser hur klimatförändringarna slår hårt och skoningslöst mot boskapsskötarna i utkanter, mot risbönderna i deltaområden och mot männen och kvinnorna som lever på . Vi ser att klimatförändringarna slår sönder enskilda mäns och kvinnors liv över hela jordklotet. Vi ser att klimatförändringarna inte är ett individuellt problem. av de utsläpp som skapat klimatförändringarna har skett här i nord i de rikaste länderna. Vi har därför ett gemensamt ansvar att ställa om våra egna samhällen och också att understödja arbetet i syd med att möta klimatförändringarna. Men vi kommer inte ta vårt ansvar om vi låter våra klimatinsatser i syd finansieras genom att vi backar från andra utvecklingslöften. Därför kräver klimatinsatser i syd att vi lägger nya medel utöver enprocentsmålet. För det andra tar steg för att minska regeringens stora så kallade avräkningar. ska enligt regeringens förslag tas från biståndet, av den totala budgeten, för att finansiera insatser i . De är viktiga och bra, men de kan knappast beskrivas som internationell utvecklingspolitik. Det handlar om flyktingmottagande i , kostnader för utländska studenter vid våra högskolor och ambassadkostnader runt om på jordklotet. Det kanske mest bisarra exemplet på avräkningarna är att regeringen har tagit sammanlagt från biståndsbudgeten för att finansiera lönen för och hennes statssekreterare. Vi har räknat ut att för samma skulle vi kunnat se till att 50 000 flickor i fick utbildning under . Det handlar om att använda 20 miljoner till arvoden och löner till borgerliga statsråd eller att skicka 50 000 flickor i till skolan under . Har man solidariteten som utgångspunkt är det valet ganska enkelt. En solidarisk biståndspolitik utgår från de fattigas behov och intressen och inte från behov att genom budgettricksande hitta möjligheter att finansiera kostnader i med bistånd. föreslår därför att avräkningarna för flyktingmottagande i ett första steg halveras 2014. För det tredje förstärker arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter med . Vårt tydliga mål är att av den svenska biståndsbudgeten ska öronmärkas till SRHR-frågorna. Vi vill att av det svenska biståndet ska komma kvinnorna till del. vet vi att 800 kvinnor dör i samband med en graviditet runt om på jordklotet, och de dör alldeles i onödan. I vårt land har vi näst intill utrotat mödradödligheten. Vi skulle självklart också kunna utrota mödradödligheten i , och . I går avslutades Musikhjälpen hemma i . Det breda och folkliga engagemanget för arbetet mot mödradödlighet har varit imponerande. Jag gav själv i går ett dagsarvode på till insamlingen. De mer än som samlades in till Musikhjälpen kommer att rädda många liv på unga kvinnor runt om på jordklotet. Men ska vi långsiktigt minska mödradödligheten krävs både betydligt mer resurser och politisk vilja. Enligt skulle preventivmedel och mödravård för alla jordens kvinnor kosta . Det är mycket pengar, men det motsvarar av jordens samlade militära utgifter. Men det krävs inte bara resurser. Framför allt krävs det politisk vilja. Kvinnor måste få makten över sina egna kroppar, sin egen sexualitet och sin egen reproduktion. Då krävs sexualupplysning, tillgång till preventivmedel och att kvinnor över hela världen har rätten att avsluta en oönskad graviditet. Biståndsviljan är stark i . Det finns ett brett folkligt stöd för att vi ska ha ett högt bistånd av god kvalitet. Det är egentligen inte så förvånande. Det finns en lång tradition av solidaritet i vårt land när det gäller både arbete för att bygga upp en välfärd i och utrikespolitik och internationella frågor. lever 1,2 miljarder människor i extrem fattigdom. Vi skulle kunna bli generationen som utrotar fattigdom. Men då krävs en bred utvecklingspolitik som sätter just fattigdomsbekämpningen i centrum. Men i det tysta har svensk biståndspolitik förändrats. Under den borgerliga regeringen har fattigdomsbekämpning fått en alltmer undanskymd roll. Allt mindre av svenskt bistånd når de absolut fattigaste. Förändringen syns tydligt i hur regeringen styr biståndsmyndigheten . kommer Sida att besluta om biståndsinsatser för . Men i det mycket omfattande regleringsbrev som regeringen skrivit där man ska styra Sida och avgöra vilka prioriteringar Sida ska göra nämns ordet fattig bara en enda gång. Det är när man ska öronmärka för forskning om sjukdomar med fokus på fattiga barn. Fattigdom, som borde vara grunden och utgångspunkten för svensk biståndspolitik, nämns bara en enda gång i regeringens regleringsbrev för Sida. Den nedprioritering som den borgerliga regeringen har gjort av fattigdomsbekämpningen inom biståndet märks. De fattigdomsrådgivningstjänster som tidigare fanns på Sida är avslutade. I sina upphandlingar nämner inte Sida längre begreppet fattigdomsbekämpning. Regeringen har dessutom valt att avsluta biståndet till några av jordens mest fattiga länder eller länder där det finns stora grupper av fattiga. Just nu har man inlett utfasning av både och . Man fortsätter att pumpa in biståndsmedel i , det statliga riskkapitalbolaget. Det har kritiserats hårt bland annat för att det har haft ett så svagt fattigdomsfokus. har vi sett hur den borgerliga regeringen alltmer fokuserat på kortsiktiga resultat i biståndet. Det har också försvårat möjligheten att bekämpa fattigdom. Effekterna har blivit att insatserna i svenskt bistånd har fokuserats på områden där man just lätt kan nå kortsiktiga resultat och att man lämnat svårare projekt där det kanske krävts ett längre arbete för att kunna göra en förändring. Det är självklart mycket lättare att nå resultat som man kan visa svart på vitt om man jobbar med män i storstad med utbildning än om man väljer att jobba med kvinnor på landsbygden som kanske aldrig satt sin fot i en skola. Det är självklart mycket lättare att nå resultat i biståndspolitiken om man jobbar med grupper och människor som är inkluderade i det politiska och ekonomiska systemet än om man jobbar med de grupper som är exkluderade. Den borgerliga biståndspolitiken uppvisar ibland en hel del fina resultat. Men den bidrar knappast till att förändra de grundläggande strukturer som bidrar till att skapa fattigdom och att upprätthålla fattigdomen. Denna mycket radikala omläggning av svensk biståndspolitik märks av runt om på jorden. När Indevelop gjorde en utvärdering av svenskt bistånd i Sidas verksamhet fann man att av Sidas insatser över huvud taget inte nådde de fattigaste. Det som borde vara en huvudprioritet för svenskt bistånd har i bästa fall blivit en sidouppgift. Vårt land har bedrivit bistånd . Vi vet vad som fungerar. Vi vet hur vi minskar fattigdom, och vi vet hur vi kan bidra till att fattiga människor ska kunna förbättra sin livssituation. Vi vet att solidaritet funkar, och vi vet att solidaritet gör skillnad. Den borgerliga biståndspolitiken blundar för den breda erfarenheten. Man utgår i stället från hemmasnickrade nyliberala teorier. Utländska investeringar, tillväxt och handel ses som ensidiga lösningar på de mycket komplexa utvecklingsproblem vi står inför. Ökad tillväxt och ökad handel leder inte per automatik till att fler flickor får gå i skolan i eller att småbönder i får stöd att utveckla sin produktion. Bara för att de redan rika blir ännu rikare innebär det inte att smulorna från deras bord ramlar ned till de fattigaste. Det är i sammanhanget talande att den borgerliga regeringen pratar om en global arbetslinje i utvecklingspolitiken. Den politik som i har ökat klyftor, otrygghet på arbetsmarknaden och barnfattigdom ska nu skickas på export runt om på jordklotet. Det går en tydlig skiljelinje i svensk politik. Den går mellan oss som vill att omtanke, medmänsklighet och solidaritet ska vara utgångspunkten för politiken och dem som vill att girighet ska styra samhällsutvecklingen. Denna mycket tydliga skiljelinje löper genom politikområde efter politikområde. med borgerlig biståndspolitik är det alldeles uppenbart att den också löper genom biståndet. Därför är mål inför valet glasklart: Vi vill byta regering, och vi vill byta biståndspolitik. Jag vill därför avslutningsvis yrka bifall till reservation 5. 115 Statsrådet (M): Nio miljoner människor bedöms vara i behov av humanitärt stöd i . Omkring 300 000 kvinnor och flickor dör i graviditetsrelaterade komplikationer, bland annat till följd av osäkra aborter. Nära 19 000 barn dör , delvis på grund av sjukdom och näringsbrist. Två och en halv miljard människor saknar tillgång till grundläggande sanitet. Enligt organisationen utan gränser sitter nästan 200 journalister fängslade runt om i världen. Därför skriver regeringen följande i budgetpropositionen : Ambitionen att utrota fattigdom och förtryck är långt ifrån uppnådd. Vi har ett moraliskt ansvar att stödja människor i förtryck, utsatthet och fattigdom. Det är ett glasklart budskap. Det är därför fortsatt angeläget att ska fortsätta vara en av världens mest generösa biståndsgivare. Tack vare ordning och reda i den svenska ekonomin och tillväxt de flesta åren har regeringen lyckats uppnå målet att avsätta av bni till internationellt bistånd.