prot · H009117 · 2013-06-05 00:00:00 — Detta säger skolhuvudmän som har identifierat ledarskapsrollen som en viktig utvecklingsfaktor, men regeringens förslag till karriärtjänster täcker inte heller det här området. En del av oss läser . Jag gör det. finns det en artikel om som ska försvara sin avhandling till högskoleprogram. Det är en fyndig titel på en avhandling. Han har forskat om lärandeprocesser och vad som ligger till grund när elever bestämmer sig för om de ska gå vidare i sina studier eller inte. vet vad olika skolor skulle behöva göra för att fler elever ska vilja ta vara på sina begåvningar och gå vidare till högre studier. Hans kompetens skulle vara utmärkt att använda för skolor i de områden där den här situationen är aktuell. Men kan inte komma ifråga för karriärtjänster inom skolväsendet så som regeringen har definierat dem. Det är förvånande, särskilt mot bakgrund av att den bristande likvärdigheten är ett av den svenska skolans största problem och att regeringen inte har vidtagit åtgärder som har minskat de ökande kunskapsklyftorna. råder det en viss förvirring om vad de föreslagna tjänsterna ska innebära. Bland lärare och skolutvecklare diskuteras många varianter, och en del uttrycker oro för att detta inte blir forskningsförankrat och utvecklingsinriktat utan enbart en variant på individuell lönesättning. Det är absolut inget fel att premiera särskilt skickliga lärare, men syftet måste vara att använda deras kompetens till att utveckla också andra lärares kompetens. Det finns helt enkelt en oro för godtycke och stagnation. För att säkra att karriärtjänsterna blir den utvecklande resurs som är avsikten menar vi socialdemokrater att de måste vara knutna till lärosätena för att utvecklas vidare. I regeringens förslag finns det inget som reglerar hur en sådan anknytning till forskning vid lärosätena ska se ut eller att det ens ska finnas. Det behövs en tydligare, tätare koppling mellan lärosätena och skolutvecklarna. Regeringen bör lämna förslag till hur samverkan ska se ut mellan skolan, lärosätena och de lärare som har fått karriärtjänsterna. Det gäller såväl från akademins som från skolans och lärarens utgångspunkt. vet vi att det bästa för en elev som vill ha bra betyg i högre utbildningar är att börja tidigt i förskolan. Det är här lusten att lära grundläggs. De tidiga förskolebarnen drar nytta av sin förskoleutbildning genom goda resultat i skolan ända upp i den högre utbildningen. På detta område är den internationella forskningen rent öronbedövande tydlig. Det finns många disputerade förskollärare inom utbildningsvetenskapen, och den svenska förskolans utveckling skulle stärkas ytterligare med inrättandet av forskningsanknutna karriärtjänster i förskolan. Vi socialdemokrater ser förskolan som den naturliga startpunkten för dagens och framtidens elever, och vi menar att reformen med karriärtjänster för lärare också ska omfatta förskolan. Jag har talat med lärarutbildare, och de är bekymrade över att regeringens förslag stänger ute förskollärarna från karriärtjänsterna. Det finns gott om förskollärare som har disputerat, främst inom utbildningsvetenskapen. Regeringen har inte angivit några motiv till varför just förskolan inte ska finnas med och ha samma regler som de andra när det gäller just karriärtjänsterna. Det lämnar en otrevlig känsla av att förskolan nedklassas och förnekas den inre drivkraft för pedagogisk utveckling som till exempel förskollärare i karriärtjänster skulle kunna utgöra. Socialdemokraterna anser att karriärtjänster inom skolväsendet kan vara ett bra sätt att stimulera skolutveckling och höja läraryrkets status. Men det krävs en del förbättringar av det förslag som regeringen har lagt fram, framför allt när det gäller den snäva ämnesinriktningen, den bristande anknytningen till lärosätena och att förskolan inte räknas in. Med detta yrkar jag bifall till Socialdemokraternas reservation nr 6. 70 (MP): Jag står naturligtvis bakom alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 6. Det är mycket bra att lärare som vill utveckla undervisning, följa med i forskning och delge och använda forskning i klassrummet får möjlighet att göra det i sin tjänst och få betalt för det. av kommunerna har ansökt om att få statliga bidrag för att inrätta de här karriärtjänsterna. Det kommer att innebära bortåt 4 000 tjänster. Det låter kanske mycket, men det är enligt mening för få lärare som har möjlighet att söka karriärtjänster. Därför har dubblat resurserna för karriärtjänster i sin budget. Möjligheten till utveckling och till att följa ny forskning inom ramen för karriärtjänster för olika verksamheter inom det livslånga lärandet varierar beroende på barnets ålder. Förskollärare är en grupp som inte får förtroende av regeringen att söka karriärtjänster. Betraktas inte förskollärare som lärare? Är barnen för unga för att det ska vara viktigt med utvecklande och forskande pedagogik? Är barnläkare inte riktiga läkare? Jag undrar om de ser det på det viset. Varför ges inte samma möjlighet till en verksamhet som riktar sig till de tidigaste och viktigaste åldrarna? Det är inte så sällan som det uttrycks hur viktiga de tidiga åldrarna är, men när det kommer till handling och är upp till bevis innebär övertygelsen uppenbarligen inte handling. Och så till styvbarnet fritidspedagoger, som inte ens har rätt att söka lärarlegitimation. Eleverna i de tidiga åldrarna är eller ofta ännu längre på fritis än i klassrummet. Fritidshemmet är också inlemmat i verksamhet. Det är den del av skolan som är minst beforskad och dokumenterad. Det är också en verksamhet som gör skillnad för eleverna som vistas där. Ett bra och utvecklande fritidshem har stor betydelse för den enskilda eleven. anser att både förskollärare och fritidspedagoger ska ha möjlighet till karriärtjänster, fritidspedagogerna för att utveckla sitt huvudämne fritidspedagogik och förskollärarna för att bland annat utveckla området lek och lär. Så till namnet förstelärare. Det är en titel som inte ger någon direkt vägledning om vad uppdraget egentligen innebär. Är det en lärare som står först, över alla andra lärare? har föreslagit titeln utvecklingslärare, och både SKL och föredrar den benämningen. Redan nu finns farhågor att kommunerna kommer att använda utvecklingslärare på ett sätt som det inte var tänkt. Ett exempel är att vissa kommuner anser att dessa lärare inte ska vara i klassrummet, vilket naturligtvis är helt befängt. ordförande kommenterade detta vid ett möte med . Han uttryckte sin oro och sade att det kanske är dags att signalera något om intentionerna för reformen. Min farhåga är att vi kommer att se en uppsjö av tolkningar som inte från början var avsedda med karriärtjänsterna. Frågan är när i processen de ska rättas till nu innan tjänsterna tillsätts eller efteråt när det blivit fel? Det är nämligen upp till huvudmannen att bestämma tjänstens utformning, och där kan det som sagt bli många olika tolkningar. Det skulle behövas någon form av arbetsbeskrivning så att huvudmännen och inte minst de som söker tjänsterna har ramar för vad som förväntas ingå i uppdraget. anser också att för att stärka lektorers forskningsanknytning bör en fjärdedel av tjänsten ägnas åt forskning. Forskningsarbetet kommer då de andra lärarna till del, eftersom lektorsuppdraget innebär att handleda andra lärare inom ämnesområdet. Lektorerna kan på så sätt bli en naturlig brygga mellan lärosäte och skola. Det är något som kostar pengar, och har därför avsatt från och med . Det är nog på sin plats att nämna att verkligen vill att både utvecklingslärare och lektor ska behålla sin huvudsakliga arbetsuppgift, nämligen att undervisa i klassrummet. Det är beklagligt att regeringen ser så snävt på ämnesdidaktiken. Att behärska sitt ämne är naturligtvis synnerligen viktigt, men konsten att lära ut är om möjligt ännu viktigare. Att vara lärare innebär så mycket mer. Vad som händer i skolan kan inte alltid relateras till ett visst ämne. Vilka faktorer påverkar undervisningen och barns och ungas lärande? Didaktik handlar om analysen och förståelsen av de faktorerna. Man brukar prata om den didaktiska triangeln med innehåll, syfte och metod. En känd didaktiker var Comenius, och trots att han verkade under den första delen av är många av hans tankar högst aktuella . Det var han som skrev Didactica magna som handlar om konsten att undervisa. Han uttalar i sin skrift kravet på en skola för alla där innehållet i undervisningen är anpassat till elevens behov och intresse, och han talar om vikten av elevens motivation. Det håller fortfarande, . anser i likhet med Socialdemokraterna att allmändidaktik, pedagogik, utbildningsvetenskap eller andra angränsande områden, till exempel specialpedagogik, bör vara behörighetsgivande för att söka en lektorstjänst. Det är synd att inte ta vara på den kompetens som faktiskt redan finns inom akademier och på skolor. Det finns också många lärare som inte har möjlighet att få karriärtjänsterna. Allmänna kompetensinsatser behövs för att lyfta samtliga lärare. Till detta har avsatt . och har i sina remissvar kritiserat otydligheterna när det gäller vilka som får karriärtjänsterna, hur de ska utses och hur de ska rekryteras. anser att detta behöver tydliggöras. Regeringen och SKL bör ta initiativ till kollektivavtal för att reglera formerna. Till slut vill jag återge några kloka ord från en annan pedagog, något senare men lika känd, nämligen Piaget: Att förstå är att upptäcka eller att återuppbygga genom återupptäckt. 71 (SD): Jag ska hålla mig ganska kort och huvudsakligen koncentrera mig på den reservation som vi har i betänkandet. välkomnar förslaget om karriärvägar för lärare inom skolväsendet och tycker att det i grunden är ett mycket bra förslag. Lärarkårens löneutveckling har sedan skolan kommunaliserades släpat efter, och det är inte någon hemlighet att lärarkårens status har sänkts. Det är ett allvarligt problem som återspeglar sig i kvaliteten inom hela vårt utbildningsväsen. Att införa framkomliga karriärvägar som ger lärare möjligheter till högre löner är ett steg i rätt riktning för att åtgärda en del av problemen. Det löser inte alla problem men är åtminstone ett steg på vägen. anser till skillnad från regeringen att utnämnandet av lektorer även fortsättningsvis ska ligga på . Därför yrkar jag bifall till reservation 5 som tar upp detta. Regeringen säger i sin proposition att hela reformen är till för att höja lärarkårens status. Det är naturligtvis en bra intention, men det är just för att bevara värdet av lektorstiteln som vi anser att utnämningsrätten ska ligga kvar hos . Jag menar att det annars finns en risk att titlarna och karriärvägarna eroderas, precis som vi sett hända med hela lärarkårens status i och med skolans kommunalisering. Ett av argumenten för att det är huvudmännen som ska äga utnämningsrätten är att det är huvudmännen som betalar ut lönerna till lärarna och att lönehöjningarna är förknippade med huvudmännens budget. Utnämningarna till lektorer blir därmed en belastning för huvudmännens budget, och därför ska de äga utnämningsrätten. säger regeringen i sin proposition att utnämningarna ska bygga på kompetens och pedagogisk skicklighet. Jag håller naturligtvis med om båda argumenten, men det blir lite motsägelsefullt att å ena sidan ha ekonomin som argument och å andra sidan hävda att det är kompetens och skicklighet som ska vara avgörande. Det kan inte vara ekonomiska begränsningar som ska sätta gränserna för utnämningarna. I så fall lär inte lärarkåren bli nöjd, och vi får heller inte någon större nytta av reformen. Jag skulle vilja påstå att det finns en stor risk att det blir ekonomin som styr antalet utnämningar om huvudmännen själva ska äga utnämningsrätten. Jag är fullt medveten om att det har tillskjutits medel, men jag skulle vilja hävda att det ändå blir så. För att uppnå intentionerna med regeringens förslag att kompetens och skicklighet ska styra vill vi att utnämningsrätten fortsätter att ligga på , detta för att försäkra oss om att de nya karriärvägarna verkligen fyller sin funktion om höjd status och höjda löner för lärarkåren. Vi har ett utbildningssystem som till stora delar vilar på enskilda huvudmän, och vi har sett en rad nackdelar med det. En sådan nackdel är likvärdigheten i vår skola över hela landet. Jag menar att likvärdigheten över hela landet vad gäller olika titlar och tjänster måste säkerställas för de föreslagna karriärvägarna. Därför yrkar jag åter bifall till reservation 5. 72 (V): Vi är över lag positiva till regeringens proposition om karriärvägar för lärare i skolväsendet. De föreslagna karriärstegen skapar möjligheter för lärare att utveckla sin professionalism och gå vidare i karriären utan att lämna läraryrket. Det kan bidra till att göra läraryrket mer attraktivt, vilket några redan har nämnt. Det finns dock en del förändringar som vi vill se. Vi anser att reformen även bör omfatta förskolan, vilket också uttryckt i sitt remissvar, samt fritidshemmen. Det finns ingenting som motiverar att legitimerade förskollärare inte skulle ha samma slags möjligheter till karriärutveckling som grund- och gymnasieskolans lärare nu föreslås få. Vi vill gärna se att även fritidspedagogerna får legitimation och förlängd utbildning. Alla utbildningar till lärare inom skolans olika inriktningar ska ske på avancerad nivå. Därför tycker vi att förslaget också ska omfatta fritidspedagogerna. Vi menar att det fordras en betydligt starkare statlig styrning för att nå de eftersträvade effekterna. Det finns stor risk att många huvudmän inte tar tillräckligt ansvar för att uppfylla intentionerna i lagstiftningen mot bakgrund av en strävansformulering. Det kan göra det svårt för Skolinspektionen att utkräva ett sådant ansvar i samband med inspektion. För att säkerställa att skolhuvudmännen inrättar karriärsteg för särskilt yrkesskickliga lärare bör detta förtydligas i skollagen. Det krävs en starkare statlig styrning samt en tydligare och mer förpliktande reglering för att reformen ska ge effekt. Vad gäller förslaget att skollagens nuvarande bestämmelser om lektorer ska upphävas delar den kritik som framförts av flera remissinstanser, däribland . Regeringen föreslår att det i stället ska vara skolhuvudmännen som avgör vilka lärare som uppfyller kvalifikationerna i karriärstegen för lärare. Den ändringen kommer att riskera likvärdigheten i bedömningen av vilka som utses till lektorer. Bedömning av ansökan om lektorskap är dessutom en ganska omfattande uppgift som skolhuvudmännen inte bör belastas med. Vi anser därför att även i fortsättningen ska ha till uppgift att utnämna lektorer. Därmed vill jag yrka bifall till reservation nr 10. 73 (M): Jag är mycket glad över att vi verkar vara hyggligt överens om detta steg i skolans värld. Låt mig därför ägna åt att tala om världens viktigaste jobb jag hoppas att talmannen ursäktar. Ja, det är världens viktigaste jobb, men enligt många inte världens bästa jobb. Många jobb i vårt samhälle är viktiga, men jag tror nog att både nationalekonomer, framtidsforskare och inte minst föräldrar tycker att lärarjobbet är bland de viktigaste. Undersökningar från olika länder, liksom och , vittnar om att den enskilt viktigaste faktorn för en framgångsrik skola är bra lärare. I en tidigare gymnasiedebatt i kammaren försökte jag visa på att de stora omvälvningarna var början på en lång utförsbacke för svensk skola. Om vi till detta lägger nya lärarutbildningar och minskad tillit till lärarkåren kan vi finna en del av förklaringarna till dagens situation. Skollagen fungerar inte som andra lagar, till exempel lagar om nya hastighetsgränser och strängare straff, vilka gäller momentant, det vill säga från det att lagen träder i kraft. Gamla försyndelser klåfingrighet får vi tyvärr dras med . Till detta ska vi naturligtvis foga bilden av dagens samhälle som ser helt annorlunda ut. Lärarrollen är en annan och mer krävande. fanns, på gott och ont, en naturlig auktoritet hos den som stod i katedern. Så är det inte . måste läraren vara en tydligare ledare och förtjäna respekt på ett helt annat sätt. har många föräldrar av olika omständigheter tvingats ta ett kliv tillbaka. Några saker förtjänar att slås fast. Svensk skola är inte så dålig som debatten ibland ger sken av, och lärarkåren är bättre än sitt rykte. Men tilliten till och autonomin inom professionen är låg. Vi måste få fler duktiga studenter att vilja bli lärare. visar att de fortfarande har tio sökande per plats trots att lönen är nästan densamma som i . Därför måste vi söka andra förklaringar. Tilliten har jag berört. Den administrativa bördan är ytterligare en sak som tas upp. läggs förslag efter förslag fram för att lyfta bort en del uppgifter. Ny lärarutbildning är införd, den är mycket positivt mottagen. Vi börjar se ett något högre söktryck på vissa utbildningar, även om det är alarmerande lågt på andra. Statusen på läraryrket ska höjas. Lärarlegitimationen kommer att bidra till det liksom de karriärtjänster som håller på att inrättas. införs tjänsterna samt titlarna förstelärare och lektor. Flera mål nås med denna reform: Kvaliteten i utbildningsväsendet höjs. Lärarstatusen höjs, och det finns helt plötsligt karriärvägar för lärare. Det sista är inte oväsentligt. Det är också unikt att staten lägger sig i lönebildningen på detta sätt, även om det nu är kopplat till speciella tjänster. Förhoppningen är att lönerna stiger mer än vad de annars skulle ha gjort. Det är också viktigt att påpeka att mönsterlandet enligt många ligger på nästan samma lönenivåer som de svenska. Det finns alltså även annat som påverkar statusen, som jag har nämnt. Vi måste också konstatera att många alliansstyrda kommuner toppar statistiken vad gäller högre lärarlöner. Där kommer man i vissa kommuner som redan har genomfört lönejusteringar att se till att en förstelärares lön kommer att ligga på ca . Det är med ganska ord ganska hyggligt. Enligt har det nu sökts bidrag för ca 3 790 förstelärare men enbart för 100 lektorer. Dock tror jag att detta kommer öka när reformen satt sig och höstens ansökningar kommer in. Det jag har svårt att förstå är de kommuner som inte sökt bidrag för inrättande av dessa tjänster. Jag har talat med några av dem. De har varit lite villrådiga. De har sagt till mig att de avser att söka . Sammantaget anser jag nu att regering och riksdag levererat ett antal reformer som ger nya ramar och regler för skolorna att arbeta inom. Självklart kommer detta inte att räcka. Det är i klassrummen det händer. Inte minst därför är det så viktigt med bra lärare. Det är nu av yttersta vikt att kommuner och skolförvaltningar väl implementerar alla reformer och följer upp dem. Det handlar om att precis som Nossebroskolan i kommun göra en så kallad synvända och få med alla på båten. visade att man kunde ta sig upp från cirka plats 209, 210 på listan till plats 9 med samma personal och samma budget. Med ett nytt synsätt och genom att följa den skolnära forskningen som verkligen handlar om lärandet och vad som sker i klassrummet lyckades man. Kunde borde även alla andra kunna. Jag hoppas nu att kommuner och skolförvaltningar tar denna uppgift på allvar och att de kommuner som ännu inte sökt kommer att göra det . Jag vill också betona att vi anser att förstelärarna i första hand ska finnas i klassrummen. Jag vill också gärna komplettera bilden med att vi moderater är positiva till att införa ytterligare karriärsteg, såsom lärarhandledare. börjar vi här inne i kammaren med den så kallade synvändan. Vi ska hjälpas åt att sprida bilden av en i många stycken bra svensk skola och många duktiga lärare som kämpar hårt. Det pågår också mycket arbete ute i kommunerna, vars resultat jag hoppas att vi kommer att se mycket snart. Jag avslutar mitt inlägg med tre saker. Jag yrkar avslag på samtliga reservationer och bifall till utskottets förslag i betänkandet och framför en önskan om en trevlig sommar! (Applåder) I detta anförande instämde och (båda M). 74 (MP) replik: Jag har egentligen bara en fråga att ställa. Du talade om världens viktigaste jobb. Jag kan inte annat än hålla med. Men ibland undrar jag om barnen i allianspartierna föds vid sex ålder. Det är först då det börjar bli viktigt. Jag tänker på det livslånga lärandet. Är det inte viktigt? Det är i varje fall inte tillräckligt viktigt innan barnen är sex och börjar den riktiga skolan. 75 (M) replik: Som jag sade tidigare är jag väldigt glad för att vi är överens om väldigt mycket. Jag anser att om vi på lång sikt ska få en riktigt bra skola är det väldigt enkelt. Det gäller att satsa på bra lärare och en bra förskola. Sedan löser sig många andra problem av sig själva. Sedan mina barn kom till världen vet jag hur viktigt det är att redan från starten ge barn en bra pedagogisk lek och lärande och att stimulera dem till kunskapsinhämtning. Det är oerhört viktigt. 76 (MP) replik: Uppenbarligen tycker inte Alliansen att det är tillräckligt viktigt. Det är bra att tycker att det är viktigt. Men det behövs fler i Alliansen som gör det. Detta är någonting som inte har kunnat försvara eftersom man inte vill ge förskollärare möjligheten att söka karriärtjänster. Det är väldigt svårt att tolka det på något annat sätt än att den åldern och verksamheten inte är lika viktig. Kan man se det på något annat sätt? 77 (M) replik: Ja, det kan man. Man kan inte dra den slutsatsen att vi bara därför att vi just nu inte har infört karriärtjänster i förskolan tycker att det är oviktigt på något sätt. Jag ska gärna be att få återkomma till denna fråga. 78 (S) replik: Förskolan är till för att ta vara på de små barnens lust att lära. Det talade om här alldeles . Jag skulle ändå vilja förtydliga den frågan lite. Jag tyckte inte att svaret var riktigt tillfredsställande. Att ignorera förskolans behov av forskningsanknuten utveckling på det här sättet ger en bild av att man inte tar förskolan på riktigt allvar och att man inte tycker att den behöver en akademiskt förankrad utveckling. Jag skulle vilja höra skälen till varför tycker att förskolan och förskollärarna inte ska komma i fråga för karriärtjänsterna. 79 (M) replik: Det finns lite olika skäl. har vi börjat reformen på detta område med grundskollärare och gymnasielärare. Vi får fundera på vad vi kan komma fram till . Det innebär inte att vi på något sätt tycker att förskolan är oviktig. Vi har genomfört förskolelyft, mattelyft och en massa andra lyft i skolan. Vi satsar ordentligt med resurser. Vi tycker att det är precis lika viktigt som . Det kan jag garantera. 80 (S) replik: Jag är övertygad om att ni tycker att det är viktigt med förskolan. Men det är uppenbart inte viktigt med utveckling och akademisk utveckling för förskolan eller utveckling för förskollärarna på det sätt som det är för lärarna i övriga skolväsendet. Hur ska vi annars tolka det när ett system för karriärtjänster med akademisk förankring och en intern inre drivkraft inom skolenheterna förnekas förskolan? Vi har stora studier, och det finns i en oerhört stor studie på detta. Vi vet att förskolan är första stadiet till bättre resultat rakt igenom hela skolan. Det är lite klent som argument att säga: Vi tycker att det är viktigt, men vi gör det sedan. Tycker du inte det? 81 (M) replik: Nej, jag tycker inte alls det är oväsentligt eller klent. Bara för att vi nu inte inför förstelärare eller lektor är det inte så att det inte pågår någon utveckling i förskolan. Jag säger som jag gör till : Vi funderar vidare. 82 (C): tar vi nästa steg. Reformtempot i den svenska skolan har varit högt sedan maktskiftet 2006. Både förra mandatperioden och sker det en hel del för att förbättra den svenska skolan. Den är bra, men den behöver bli bättre. Ska sanningen fram ter sig många av de reformer som har genomförts vare sig det handlat om nytt betygssystem, fler nationella prov, ny skollag, ny gymnasieskola, mattelyft eller andra lyft inte oviktiga men kanske inte lika viktiga som en lärarkår som är duktig, kompetent och trivs så bra som det bara går.