prot · H1098 · 2013-10-02 00:00:00 — Syftet är att upprätthålla principen om att systemet ska stödja den enskildes övergång till yrkeslivet. Så långt är alla partier i helt eniga. Om den som uppbär inkomstgaranti eller omställningsstöd har andra inkomster eller ersättningar ska dessa samordnas för att minska det allmännas utbetalningar. Även detta är alla partier i KU eniga om. föreslår dessutom att även kapitalinkomster ska minska det allmännas utbetalning. Utskottet har förståelse för den ståndpunkten då även som utrett frågorna konstaterar att det i vissa fall kan vara stötande att kapitalinkomster eller förmögenheter inte minskar det ekonomiska omställningsstödet. har kommittén flera invändningar, som att förmögenheter oftast består av ett låst kapital som till exempel en bostad. Frågan är då om det ska krävas att den som vill ha förmånen först måste sälja sin bostad. Frågan blir i så fall om det är rimligt att exempelvis en försäljning av en bostad som inbringar en kapitalvinst ska innebära att man inte erhåller omställningsstödet alls. Förmögenheter och kapitalinkomster kommer dock att vägas in i de fall ett förlängt ekonomiskt stöd är aktuellt. Utskottet ställer sig bakom kommitténs resonemang och föreslår avslag på motionen. Den stora skillnaden i utskottet handlar om huruvida det nya systemet ska gälla alla ledamöter som väljs in vid valet eller endast nyvalda ledamöter. som har jobbat fram förslaget har noggrant övervägt denna fråga och anför att systemet med inkomstgaranti inte har kommit att fylla funktionen av ett ekonomiskt omställningsstöd och att det kan inverka negativt på regelverkets legitimitet. Därför har utskottet också förståelse för de argument som framförs i motionerna. Mot detta vägs då att de som är ledamöter har åtagit sig uppdraget utifrån de förutsättningar som gällde vid inträdet. Riksdagsstyrelsen understryker att villkoren för ledamotsuppdraget ska vara kända som personen tar ställning till en kandidatur för ett uppdrag som riksdagsledamot och att riksdagsledamöterna har ett berättigat intresse av att förutsättningarna för uppdraget inte ändras . Utskottet gör i denna del samma bedömning som och riksdagsstyrelsen och föreslår avslag på motionerna. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 7 (C) replik: Det som förvånar mig allra mest i debatten och diskussionen är den position som Socialdemokraterna har intagit. I det socialdemokratiska partiprogrammet står det att partiets främsta uppgift är att bekämpa orättvisorna i samhället. Jag tycker att Socialdemokraterna borde lägga till en liten fotnot där det skulle stå att detta inte gäller orättvisorna mellan yrkespolitiker, som vi riksdagsledamöter, och vanliga löntagare. Där är det helt i sin ordning att skilda villkor och orättvisor ska kvarstå. Den 50-åriga riksdagsledamoten som har suttit här i ska med leva lycklig i alla sina dagar, eller i alla fall fram till . En undersköterska som blir arbetslös efter att ha arbetat hos samma arbetsgivare är däremot hänvisad till en a-kassa med mindre än hälften av vad riksdagsledamoten får och dessutom möter tuffa krav på att skaffa ett nytt arbete oavsett vilken lön det ger och oavsett var i landet det kan vara. Jag skulle vilja ställa en enkel fråga till . Hur förklarar han, när han nu på ett av sina många arbetsplatsbesök möter en undersköterska som har varslats, att denna orättvisa ska bestå trots att man i det socialdemokratiska partiprogrammet säger att det viktigaste för partiet är att bekämpa orättvisor? 8 HANS (S) replik: Under de väldigt många arbetsplatsbesök som jag har haft har de här frågorna kommit upp återkommande. Det handlar inte bara om denna del utan också om storleken på arvodena, om fria bostäder, om fria resor och om utrikesresor. Det är klart att – precis som sade i sitt inledningstal – villkoren för ledamöterna är guldkantade. Det är i vid bemärkelse. Man får ta den diskussionen när den uppkommer. Det handlar väl kanske inte om just det här , utan det handlar om inkomstgarantin och det nya system som vi nu ska ta beslut om. Jag kan säga – precis som jag också sade i mitt inledningsanförande – att vi i är nästan till överens om de förändringar som sker. Det är en väldig styrka, för det har också präglat de förändringar som har gjorts av villkoren både när det gäller inkomstgaranti och pensioner för riksdagsledamöterna som också är en annan del. Det har funnits en praxis att man inför regelförändringar successivt. Jag tror att vi har åtminstone två parallella system när det gäller pensioner för riksdagsledamöter. hade vi nog tre olika pensionssystem. Man fasar in de nya reglerna successivt. Det är viktigt att de som är riksdagsledamöter har en förutsägbarhet i de villkor som finns. har det system som har funnits med inkomstgarantin och tydligheten i att det handlar om en omställningsdel varit något bristfällig. Det har även kommit fram till. Därför kommer de jämkningsregler som kommer att gälla i det nya systemet även att gälla för dem som går på inkomstgarantin, för att tydliggöra att det är en del i att kunna gå tillbaka till arbetsmarknaden även om den vägen ser olika lång ut för olika riksdagsledamöter. Det måste vi också ha i minnet. 9 (C) replik: Jag återkommer till min fråga. Hur förklarar han det här för undersköterskan som är i exakt samma situation som en riksdagsledamot, nämligen riskerar att förlora sitt arbete? Skillnaden ska vara att riksdagsledamoten ska ha fram till , medan det ska ställas helt andra krav på undersköterskan. Den avgörande skillnaden i debatten här handlar om huruvida de nya villkoren ska gälla oss som sitter här och ska fatta de här besluten eller om de bara ska gälla de andra, de nya, som blir invalda 2014. Detta är djupt olyckligt eftersom vi nu går in i en situation där vi efter valet kommer att ha två grupper av riksdagsledamöter här i salen. Vi kommer att ha de nyvalda som har rimliga villkor som överensstämmer med motsvarande positioner i samhället, men sedan kommer vi att ha ett antal av oss som förhoppningsvis sitter kvar och då har villkor som kommer ifrån med guldkantade pensioner och höga ersättningar fram till . Min fråga kvarstår till dig, : Hur motiverar du de stora skillnaderna gentemot undersköterskan som du kommer att träffa på dina arbetsplatsbesök? Framför allt i ljuset av att en av portalparagraferna i ert eget partiprogram är just att bekämpa orättvisorna i samhället och att se till att lika villkor ska gälla mellan fattig och rik, mellan den som har arbete och den som saknar arbete och mellan den som är riksdagsledamot och den som är undersköterska. 10 HANS (S) replik: Jag kommer att argumentera för det på precis samma sätt som jag har gjort under alla år när jag ska förklara att jag har i arvode, att jag har fria resor och en fri bostad. kommer säkerligen att få argumentera för att han har som utskottsordförande. Villkoren för riksdagsledamöter är långt ifrån det som sade att de måste vara och som folk i allmänhet har. Det är en enorm skillnad i villkor för riksdagsledamöter, för statsråd och för talmän som finns i . Jag kommer att säga det som jag har sagt här i och förklara att det handlar om att det måste finnas en förutsägbarhet för dem som har gått in och tagit ett uppdrag och att man inte ändrar de reglerna retroaktivt. Sedan tror jag att det också är oerhört viktigt att understryka två saker. Det handlar om jämkningsreglerna för att understryka att det är en omställningsdel tillbaka till yrkeslivet vilket kan ta olika för olika personer. Alla har inte ett arbete att gå tillbaka till. Det finns också utbildningsinsatser med i det hela. Framför allt är det ett system som aldrig har tvingat, och aldrig kommer att tvinga, någon avgående ledamot att använda. Det är i allra högsta grad frivilligt för en riksdagsledamot att använda systemet. låter det i debatten här som om det är något som påtvingas riksdagsledamöter. Så är det definitivt inte. 11 (V) replik: Det verkar finnas en del missuppfattningar om vilka förslag som finns att behandla. Det är inte så att någon föreslår att vi ska ändra reglerna retroaktivt. Det är inte ett förslag som innebär att de som är ledamöter och eventuellt avgår vid valet ska få villkor enligt de nya reglerna. Däremot finns ett förslag att alla som väljs in 2014 ska få samma regler. Det är en väsentlig skillnad. Regler och villkor för arbetsmarknaden, för studenter, för människor som på olika sätt är i omskolning förändras. De ändras ofta. Det är som sagt ingen som tvingas kandidera till 2014. Tycker man att villkoren är för dåliga är det bara att avstå. Även jag vill få svar på den fråga som ställde, nämligen: Hur kan man anse det vara rimligt att vissa ledamöter ska ha en sorts villkor och andra en helt annan sorts villkor? Det vore intressant att få svar på det. Det finns en missuppfattning också om vad vi i kräver beträffande att inkomst av kapital ska räknas av. Vi har inte skrivit en reservation där vi säger att det ska räknas av om en person har en förmögenhet, att han eller hon exempelvis ska vara tvungen att sälja sin bostad. Däremot anser vi att om man får inkomster av kapital bör det räknas av. Studenter som säljer sin bostad är tvungna att räkna av den eventuella vinsten för att kunna få studiebidrag i samband med omställning i sitt yrkesliv. Då är det rimligt att det även gäller riksdagsledamöter. Jag skulle vilja veta hur kan tycka att det är otänkbart att räkna av kapitalinkomster för oss riksdagsledamöter när man kan göra det för studenter och för pensionärer som söker bostadstillägg. 12 HANS (S) replik: Att det är olika villkor för ledamöterna beroende på när de valts in är ingenting unikt. Vi har åtminstone två, möjligtvis tre, jag är lite osäker, olika pensionssystem för de 349 riksdagsledamöterna beroende på när de valts in. Det är praxis i att ändra villkoren på ett sådant sätt att de fasas in successivt. Vi tycker, precis som riksdagsstyrelsen och som jobbat med ärendet och vägt dessa frågor fram och tillbaka, att det är rimligt att riksdagsledamöter har förutsägbara villkor. Det gäller framför allt dem som vid förra valet, valet före och kanske valet hade tagit ställning till att ånyo kandidera till under vissa förutsättningar. Det skulle då vara en retroaktiv ändring att gå tillbaka och säga att nej, de villkor som gällde när ni tog ställning till om ni skulle fortsätta att kandidera gäller inte längre, utan nu ändrar vi dem, nu är det helt nya förutsättningar. På det sättet har vi inte arbetat tidigare i , och vi tror att det är viktigt att reglerna införs successivt. Det är heller inte någonting nytt, utan det är vanligt. När det gäller försäljning av bostad nämner i sitt anförande, om jag inte hörde alldeles fel, att det är helt rimligt att en bostadsförsäljningsinkomst ska kunna reducera inkomstgarantin eller omställningsstödet. Det säger vi också. tog själv upp det i sitt anförande och tyckte att det var rimligt. Kommittén tycker inte att det är rimligt, inte heller riksdagsstyrelsen och majoriteten i . 13 (V) replik: Ja, jag sade att det är rimligt att om man säljer sin bostad och får en vinst bör den vinsten räknas in och medföra reducering av omställningsstödet – på samma sätt som gäller för studenter som kanske söker studiebidrag för att de behöver omskola sig. Vi kan återigen ta exemplet med undersköterskan som behöver vidareutbilda sig mitt i livet, som behöver skaffa sig en annan utbildning, som inte kunnat samla på sig ett kapital, som haft en inkomst på 20 000–25 000 och ska börja studera. Dessutom kanske hon skiljer sig och säljer sin bostad. Då ska eventuell reavinst påverka studiestödet. Det kan man tycka är rimligt, men varför ska det inte vara så när det gäller riksdagsledamöter, som som uppdraget gällt haft 58 300 och har ett omställningsstöd som är betydligt mer än vad undersköterskans lön någonsin varit? De ska alltså inte behöva räkna in reavinsten från en bostadsförsäljning. Det anser jag vara orimligt, och jag skulle vilja veta varför det ska vara så olika villkor i omställningsstöden för en undersköterska och en riksdagsledamot. Självklart ska man inte ändra regler retroaktivt, och det är heller ingen som gör det. Ingen här är ju vald längre än fram till valet . Alla måste bli valda igen. Tycker man att de villkor som gäller vid det tillfället då man blir vald är så usla att man inte vill kandidera står det en fritt att avstå. Då har man möjlighet att omskola sig och få ett stöd under den tiden – om man tycker att villkoren är för dåliga för att vara kvar . Jag skulle vilja att förklarade varför vi ska ha så extremt olika villkor. 14 HANS (S) replik: När det gäller försäljning av bostad och kapitalinkomst i övrigt är det en fråga som , som jobbat , verkligen har gått igenom. Det finns, såsom man anför, komplikationer med detta. En tydlig sådan gäller just försäljning av bostad. Förmögenheten är oftast en egen bostad. Det är där den eventuella förmögenheten finns för de allra flesta. Om man säljer bostaden och får en vinst, och det i sin tur innebär att man inte får ett omställningsstöd, tycker jag att den kopplingen är för långtgående. Låt mig beträffande inkomststöden och inkomstgarantin, som ändras, säga att där ingår flera delar, bland annat detta med jämkning som handlar om att man ska ha en tydligare koppling till tillbakagång till arbetsmarknaden. Det tar olika för olika personer. En del kan börja jobba dagen efter att man slutar i , andra har varit borta från arbetsmarknaden länge och har inte kvar någon arbetsplats. De stödinsatser som finns är vi överens om. Kärnpunkten i det hela är att stödet inte är något som kommer att påtvinga någon ledamot. har aldrig tvingat någon ledamot att motta stödet, utan det är helt och hållet upp till den enskilde ledamoten som får ansöka om det, och det ska prövas. Jag tror att vi är överens om i stort sett allt som sker vad gäller förändringarna, utom ifall de som är ledamöter också ska omfattas av det nya stödet eller om de ska ligga kvar på det gamla. För vår del har vi, precis som och riksdagsstyrelsen, landat i att det är rimligt att de villkor som fanns när man tog ställning till att kandidera, kanske inte en gång utan tre eller fyra gånger, för dessa ledamöter ligger kvar även . 15 (SD) replik: Att bekämpa orättvisor, som Socialdemokraterna och otid säger sig göra, låter vackert, men det gäller uppenbarligen inte om det riskerar att försämra för dem själva, den politiska adeln. Det är klart att det ska finnas en förutsägbarhet när en riksdagsledamot väljer att ställa upp. Jag skulle dock vilja att förklarade av vilken anledning förutsägbarheten ska sträcka sig när en mandatperiod är . Hela Hans Hoffs argumentation bygger ju på detta med förutsägbarhet. Jag tycker att argumentationen från Socialdemokraternas sida är otroligt tunn. Hade det varit fråga om is skulle man ha brakat igenom. Den är oerhört tunn, och det är uppenbart – jag tror att det framstår så för de flesta – att man inte vill försämra villkoren för sig själv. Jag förstår inte av vilken anledning Socialdemokraterna motsätter sig att de föreslagna nya reglerna även ska gälla för oss som blir omvalda, om vi blir det, i valet . Förutsägbarheten ska givetvis finnas, men om jag kandiderar vet jag inte mer än att jag kanske sitter en mandatperiod. För att bli omvald måste jag söka nytt mandat hos väljarna. Alltså bör det sträcka sig . Jag förstår inte argumenteringen. Är det så att socialdemokrater kandiderar, kommer in och resonerar att man ska sitta i för då får man bra villkor? Och får villkoren inte ändras efter fyra eller . Jag skulle vilja ha svar av på frågan: Av vilken anledning ska förutsägbarheten sträcka sig ? 16 HANS (S) replik: Jag tror att jag talar för alla 349 ledamöter när jag säger att det inte är någon som kandiderar till för att få en inkomstgaranti eller ett omställningsstöd, utan det gör man för att förändra samhället till det bättre och brinner för detta. Man har fått ett förtroende hemma för att företräda folket i riksdag, vilket är det finaste uppdrag man kan få i politiken. Det där kan vi nog lägga därhän; det är ingen som gör det för de villkor som uppdraget innebär. Skiljer det sig avsevärt från vad folk i allmänhet har som villkor? Det är enorma skillnader för riksdagsledamöter, talmän och utskottsordförande i förhållande till de villkor som finns på arbetsmarknaden och samhället i övrigt. Det är guldkantat – jag minns inte hur man uttryckte det här. Det skiljer sig. Jag har svarat att vi vill ha kvar villkoren så att det nog klargjorts tydligt var vi står i den frågan. Men jag skulle vilja ställa en fråga till : Är det rimligt att riksdagsledamöterna har två olika pensionssystem ? Det är precis på samma sätt: Det är olika villkor för olika riksdagsledamöter när man successivt har fasat in ett nytt pensionssystem. Är det rimligt eller orimligt enligt och ? 17 (SD) replik: Jag kan konstatera att inte svarar på min fråga om det är rimligt att förutsägbarheten sträcker sig . Att ni vill ha kvar de förmånliga villkoren för dem som sitter i framstår nog som ganska klart för de allra flesta i . Varför kan ni inte tala klarspråk och säga det rent ut att ni inte vill försämra för er själva som sitter här utan vill ha den guldkantade tillvaron när ni lämnar riksdagsuppdraget? sade tidigare i sitt anförande att noggrant hade diskuterat den här frågan. Det stämmer inte. Jag satt själv i den utredningen. Där var man väldigt tydlig, när jag tog upp frågan, med att direktiven från riksdagsstyrelsen omöjliggjorde att vi diskuterade frågan om att detta skulle gälla alla. Den avslogs helt och hållet och utreddes inte. Det är en ren lögn att påstå att noga skulle ha övervägt och diskuterat frågan. När riksdagsstyrelsen skulle ge direktiven var enda parti som slogs för att man skulle utreda frågan men fick inte medhåll från övriga partier. svarar inte på frågan varför förutsägbarheten ska sträcka sig . Är det rimligt, ? Jag tycker inte det. Jag vet att om jag blir invald kommer jag att sitta här och representera folket . Därefter måste jag söka ett nytt förtroende. Jag kan inte komma in i och säga att här ska jag sitta i 12, 15 eller , eller vad det nu månde vara, och se till att villkoren är fördelaktiga för mig och inte försämras under resans gång. Det är uppenbarligen så Socialdemokraterna resonerar, men vägrar att svara på frågan. När det gäller Hans Hoffs fråga till mig om vi vill ha kvar villkoren är svaret: Nej, vi vill fasa ut de gamla så snabbt som möjligt. Det är det vi gör om vi får ett system efter valet och inte har olika parallella system. 18 HANS (S) replik: Jag får väl återigen säga det jag har sagt tidigare, att det är en stor förändring som genomförs. Vi tycker att det är rimligt att det finns en förutsägbarhet i villkoren för dem som tog ställning till kandidatur vid förra valet, valet innan och kanske ännu längre tillbaka i tiden. Man har gjort det utifrån de förutsättningar som då gällde. Att retroaktivt ändra förutsättningarna tycker vi är fel, och där kommer vi in på den del som handlar om den praxis som har varit. Det är så man har förändrat villkoren i tillbaka i tiden, till exempel när det gäller pensionssystemet. Jag tror att det tidigare fanns tre olika system beroende på när man valdes in i . finns det två olika system. Om jag förstår det rätt tycker man att också det är orimligt, men det är på det sättet vi har jobbat . Vi håller fast vi det sättet och förändrar utifrån den praxis som vi har tillämpat. 19 (M): Jag har anmält fem minuters talartid, och jag vill nu anmäla att jag kanske kommer att överskrida därför att jag tycker att en del av det som har sagts i debatten förtjänar kommentarer. Utöver det jag hade planerat att säga vill jag kommentera lite grann det som har sagts tidigare i debatten. Jag vill inleda med att konstatera att , de som har utrett förslaget till förändringar av ersättning till ledamöter som lämnar , riksdagsstyrelsen och KU har haft ambitionen, som har sagts tidigare, att nå en så stor enighet som möjligt, allra helst fullständig enighet. Som det har sagts tidigare, inte minst av KU:s ordförande, har man nått väldigt långt. Det råder en mycket bred enighet om den förändring av reglerna som föreslås. På vissa punkter råder det lite skillnader. Vi kan ha olika uppfattning om hur stora skillnaderna är, men det är väsentligt att konstatera att i de stora breda frågorna om förändringen i ersättningssystemet råder det en mycket stor enighet. Jag vill så kommentera en del av det som har sagts i debatten. Det har antytts att de skillnader som finns i förslagen beror på att vi riksdagsledamöter kan besluta om regler för oss själva till skillnad från alla andra. Jag håller inte med om den beskrivningen. Vi har tillsatt en parlamentariskt sammansatt grupp som har uppdrag av partierna och som har försökt att skapa rimliga regler. Våra egna villkor påverkas i en del sammanhang, i en del sammanhang påverkas de inte alls. Jag tycker att det har gjorts en överdriven och populistisk beskrivning av verkligheten. Framför allt reagerar jag mot personliga angrepp på några av de ledamöter som satt i utredningen, att de skulle ha vägletts av personliga intressen. Jag reagerar också mot att en av ledamöterna här i debatten anklagades direkt från talarstolen för att ljuga. Jag tycker inte att det är ett värdigt sätt att föra en debatt i kammaren. Jag tycker inte att man ska ha ett sådant tonläge och ett sådant debattklimat. Våra personliga intressen måste avvägas mot vad gruppen säger och det politiska uppdrag man har. Det är inte dessa som är utgångspunkten för de förslag vi lägger fram, varken i det här sammanhanget eller i andra. Som information till vill jag berätta att jag fyller . Jag omfattas alltså över huvud taget inte av de bestämmelser som vi nu ska ta ställning till. Jag tycker att det är rimligt att ha ett tonläge i övrigt i den här frågan som ligger i nivå med vad frågan gäller, i synnerhet om man tillhör ett parti som har varit med om att införa de regler som gäller. Att tala om orimliga regler, guldkantade avtal och häpnadsväckande förmåner faller tillbaka på de partivänner som har varit med och utformat de regler som har gällt fram till . Den kritik som har framförts mot de nuvarande reglerna är befogad – det tror jag att de flesta är överens om – särskilt när man ser på reglerna i förhållande till de förändringar som har skett på arbetsmarknaden . Arbetslinjen innebär att det allmänna stödet i samband med en ofrivillig avgång från arbetslivet eller arbetslöshet i första hand ska ge incitament att återgå till arbetsmarknaden så snabbt som möjligt. Så tycker jag att reglerna för riksdagsledamöterna bör vara, och det innebär det här förslaget. Men så har de tidigare reglerna inte varit utformade. Tvärtom har inkomstgarantin snarare gett incitament att avstå från att söka sig tillbaka till arbetsmarknaden. Det ska ändå påpekas att det har skett förändringar löpande av reglerna. Vi kan konstatera att för 20–var reglerna helt annorlunda mot vad de är . Ersättningen var lägre och den var inte knuten till index, vilket innebar att den minskade med inflationen. Det fanns inte heller några åldersgränser och ingen bestämmelse om samordning med andra inkomster. ska det sägas att det var vanligt att man inte valdes in i förrän man var 50 eller eller kanske äldre. Det innebar att för de allra flesta kunde de här reglerna inte tillämpas förrän man närmade sig 60 eller till och med var . Jag tycker att det är viktigt att understryka att förändrade förutsättningar är en av anledningarna till att vi ändrar reglerna, men också att reglerna har missbrukats – jag skulle vilja säga att de missbruk som har uppmärksammats i medierna snarare har varit undantag än regel i detta sammanhang. Förslaget innebär att inkomstgarantin avskaffas. Vi har av flera ledamöter fått en beskrivning av hur inkomstgarantin ersätts av ett omställningsstöd som ska innebära en hjälp att återgå till arbetsmarknaden.