prot · H10950 · 2013-12-18 00:00:00 — håller jag med om att de inte ska få för mycket beröm för att de gör det som de skulle ha gjort och det som andra länder ska göra. Man ska inte få extrapoäng för att man gör det som man skulle ha gjort men har bojkottat under ett tag. Däremot gör jag en lite annorlunda värdering av deltagandet i detta huvudsakligen administrativa arrangemang. Även om bedömningarna av inte minst de historiska sammanhangen självfallet skiljer sig lite åt och även om fokus kan ligga på olika delar av problematiken i detta konfliktfyllda område konstaterar jag till slut följande: Vad gäller de grundläggande principerna för den politik som vi företräder för att åstadkomma fred i området råder – trots tonläget ibland – en betydande enighet i denna riksdag. Det är en betydande styrka för oss. I denna anda ber jag att få önska alla både en god jul och ett gott nytt år. Sedan blir det säkert intressanta interpellationsdebatter om denna fråga och om alla andra frågor som står på den internationella dagordningen . Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2013/14:169 om fastanställd personal som ersätts med bemanningsanställda 36 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag avser att verka för en lagstiftning som förhindrar att arbetsgivare anlitar bemanningsföretag när det finns tidigare anställda med företrädesrätt på samma arbetsplats. Bemanningsföretag fyller en viktig funktion på svensk arbetsmarknad. Bemanningsbranschen anställer många unga människor och många utrikes födda och är därför en väg in i arbetslivet för dem som kan ha svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Regeringen har, som bekant, tillsatt en utredning – Utredningen om inhyrning och företrädesrätt till återanställning – med uppdraget att undersöka i vilken omfattning personal från bemanningsföretag hyrs in i situationer där arbetstagare som har sagts upp har företrädesrätt till återanställning. Utredningen ska också beakta hur arbetsmarknadens parter i sina kollektivavtal har reglerat möjligheten till inhyrning i samband med arbetsbristsituationer. Utredningen måste få slutföra sitt uppdrag, som ska redovisas . Först därefter går det att ta ställning till om det kan finnas behov av några eventuella åtgärder. har också gjort gällande att det blir allt svårare att få en fast anställning i . Det finns emellertid ingenting som säger att man är visstidsanställd bara för att man är anställd i ett bemanningsföretag. En övervägande majoritet av de anställda i bemanningsbranschen har en tillsvidareanställning. De flesta bemanningsföretag har dessutom kollektivavtal. 37 (V): Jag tackar arbetsmarknadsministern. I morse var jag på en facklig aktion här i riktad mot företaget . , som är en stor aktör på taximarknaden, saknar kollektivavtal. En av chaufförerna, Allonias Sebhatu, har gått runt bland de arbetskamrater som vill ha kollektivavtal. Därför får han sparken av . Så går det till på den svenska arbetsmarknaden . Man vill ha grundläggande fackliga rättigheter, och då får man sparken. var det en lång och ganska bitter facklig konflikt på ett callcenter i i . De som arbetade där ville ha ett kollektivavtal, och företaget valde att sparka alla och lägga ned i stället. Uppenbarligen uppfattar en del arbetsgivare att det är okej att göra så i Alliansens . Vi har stora konflikter när det gäller bemanningsbranschen. Jag har varit i kontakt med livsmedelsarbetarna i som arbetar på Scans fabrik. Där har man haft ett bemanningsföretag inne i tio med polsk personal som får mindre betalt. De som tar kontakt med facket får inte jobba kvar, och man får arbeta i ett högre arbetstempo. De vanliga svenska arbetarna har fått sparken i omgångar som man har bemanning inne. Så här går det till på den svenska arbetsmarknaden . Detta är ingen slump. Det är en effekt av en politik som gynnar otrygga anställningar och där det kostar väldigt lite för oseriösa arbetsgivare att behandla sin personal dåligt. Det är en effekt av borgerlig politik – av er politik – att människor behandlas på det här viset. Fallet som jag har tagit upp i min interpellation handlar om Lagenas lager i . De som arbetar där är anställda av företaget . Lagena har sagt upp och tagit in bemanning i stället. vill DHL göra det igen. Man vill säga upp 25 personer. Här råder ingen arbetsbrist. Här är bemanningsföretagen inne tillsammans med de fast anställda. När jag träffar dem på parkeringen utanför deras arbetsplats – in på företaget får man nämligen inte komma – berättar de om hur de bemanningsanställda får veta dagen innan om de får arbeta . De får sitta och vänta med sina mobiltelefoner. De berättar om den bemanningsanställda som ville organisera sig fackligt som aldrig kom tillbaka till Lagena. De berättar om hur de bemanningsanställda tar stora risker för sin egen hälsa eftersom de är så stressade på arbetsplatsen. De berättar om vad det innebär för de fast anställda att ständigt få lära upp nya och om hur arbetsplatsen delas. Frågan är: Är det här ett problem? Vad tycker arbetsmarknadsministern – är det den här arbetsmarknaden vi ska ha? Vill vi att det ska gå till på det här viset? Det är inte bara en teknokratisk fråga om en utredning. Det är en fråga om värderingar. , vad har du som minister att säga till de 25 som ska få sparken i ? Vad är ditt budskap till dem? Är det okej att sparka fast anställda och ta in bemanning i stället? Är det okej? Får man göra så i ? Är det den sortens arbetsmarknad vi vill ha? Jag skulle vilja ha en värdering av ministern, en åsikt, kanske ett ord av medkännande med dem som riskerar att få sparken. Risken är annars att företaget tänker: Det här bryr sig ju regeringen inte om. Det var bara en utredning; det blir kanske inte något lagförslag. Så här får man göra – man får säga upp fast anställda och ta in bemanning i stället. Därför frågar jag dig, , om din åsikt. Är det här okej? Får man göra så här i ? Får man säga hej då till gamla trotjänare som har jobbat och ta in bemanning i stället? Är inte anställningstryggheten mer värd än så? 38 (V): Den här frågan belyser en allmän situation på arbetsmarknaden. Jag tror att det är viktigt att vara beredd att se och analysera viktiga utvecklingslinjer på arbetsmarknaden. Det är också viktigt att i debatten fundera över vems problem det är som är viktiga för till exempel regeringen. Vilka människors situation är det som så att säga räknas, som är värd att ta upp och göra någonting åt? Det som verkligen syns i svaret och i den behandling som de här frågorna har fått är att regeringen inte verkar särskilt intresserad av de konkreta problem som bemanningsföretagen skapar för människor på den svenska arbetsmarknaden. Bemanningsföretagen används som verktyg av arbetsgivare som vill försämra villkoren och utnyttja dem som arbetar hårdare och mer. De arbetsgivarna finns alldeles uppenbart, och de ser den nuvarande lagstiftningen som en möjlighet. Detta är någonting som regeringen borde fundera över och vara intresserad av att se över möjligheterna för. Men det är inte direkt den attityden som kommer fram när de här frågorna kommer upp. Det regeringen uppenbarligen accepterar utan vidare är bara en allmän beskrivning: Det här är viktigt för att vi ska kunna sköta vår verksamhet. Bemanningsföretag har en viktig roll på arbetsmarknaden. Många i en redan utsatt situation får jobb genom bemanningsföretag. Men det är ju ganska svaga svar på de problem som folk upplever när man till exempel, som i det fall tar upp, säger upp fast anställd personal och ersätter den med bemanningsanställda. hade jag en interpellationsdebatt med den dåvarande arbetsmarknadsministern om en annan aspekt av samma problem. Då handlade det om arbetsgivare som startar egna bemanningsföretag för att tillgodose ett permanent arbetskraftsbehov. Det svar jag fick då var också väldigt svagt. Det är inte olagligt att starta egna bemanningsföretag, sade arbetsmarknadsministern då. Jag hade inte ifrågasatt om det var lagligt, utan jag hade frågat vad regeringen och ministern tyckte om det. Även då hänvisades det till den utredning om företrädesrätt som talar om . Men när man ser på den utredningen ser man att direktiven framför allt handlar om att undersöka hur inhyrning i samband med uppsägning på grund av arbetsbrist regleras i kollektivavtal . Det är ju inte riktigt det som är frågan här, utan frågan är det som även var inne på: Vad tycker regeringen om det som sker med hjälp av lagstiftningen om bemanningsföretag? Hur ser regeringen och arbetsmarknadsministern på arbetsmarknadens utveckling? Vad tycker regeringen är en god utveckling på arbetsmarknaden? Är det en arbetsmarknad där man kan använda den här typen av lagstiftning och den här typen av arrangemang för att kringgå de lagar och regler som man nu får höra att Nya egentligen står bakom? Det gäller lagen om anställningsskydd, till exempel, som har en väldigt central roll i att reglera den svenska arbetsmarknaden så att man inte godtyckligt kan säga upp anställda. Men det är precis det som sker när man kan säga upp folk och ta in folk från bemanningsföretag för att tillgodose ett permanent arbetskraftsbehov. 39 (M): Jag vet att vi pratar om bemanningsföretagen , men en del i att ha en flexibilitet på arbetsmarknaden är att se till att fler jobb växer till. Bemanningsföretagen är en viktig ingång på arbetsmarknaden. Givetvis ska den som arbetar i ett bemanningsföretag ha egen lön och bra villkor, men bemanningsföretagen har den rollen på arbetsmarknaden – man har egen lön och skaffar sig arbetslivserfarenhet. Det är en viktig ingång framför allt för de unga som står utanför . Många unga får sitt första arbete i bemanningsföretag, liksom många som har valt att komma till av olika anledningar och skapa sig ett liv och en framtid här i . Många nyanlända och ungdomar saknar ju erfarenhet av arbete, nätverk och referenser på arbetsmarknaden. Till skillnad från företrädare tycker jag inte att bemanningsföretagen är av ondo. De är av stor vikt när det gäller att möta toppar och snabbt uppkomna behov av specifik arbetskraft. Här har bemanningsföretagen en viktig uppgift. Som moderat tycker jag att det är viktigt att ha en flexibilitet på arbetsmarknaden. Däremot ska vi, som sagt, inte ha oseriösa arbetsgivare som sparkar anställda för att de vill ha kollektivavtal och så vidare. De kollektivavtal som finns eller som man vill ska finnas ska givetvis respekteras. Till skillnad från ser jag att bemanningsföretagen är här för att stanna, och det är en utveckling. Vi har inte den arbetsmarknad som var och som vill backa till. Vi har en helt annan arbetsmarknad och en annan utmaning på den svenska arbetsmarknaden. Min fråga är: Var står ? Ska vi förbjuda bemanningsföretag? Vad leder det till? Vad händer med de människor som arbetar inom bemanningsföretagen? Som sagt, bemanningsföretagen är här för att stanna. Sedan kommer säkert den svenska arbetsmarknaden att utvecklas framöver, men att backa in är inte rätt väg att gå. 40 Arbetsmarknadsminister (M): Låt mig börja med att tacka för interpellationen. Det är viktigt med frågor där vi har tydliga skiljelinjer. I grund och botten handlar ju det här om att vill förbjuda bemanningsföretag. Det tycker jag är en viktig grundläggande skiljelinje att faktiskt peka ut. Man vill gärna prata om anställningsformer men väldigt sällan om hur de nya jobben ska växa fram. Jag tycker att det är viktigt att prata om både och. Bemanningsföretagen fyller nämligen en viktig funktion på den svenska arbetsmarknaden. Deras existens är inte bara viktig för att hålla företagen konkurrenskraftiga och anpassningsbara, utan de är också en viktig kompletterande kugge på arbetsmarknaden. Många som har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden kommer in genom bemanningsföretag. Vi vet att unga i större utsträckning får jobb i bemanningsföretag än i andra företag. För dem är bemanningsföretagen dörren till ett jobb, en trygghet och en gemenskap. förutsätter att bemanningsföretag inte skapar trygghet, jobb och gemenskap, men i många fall är det just så det är. Det är snart 2014, och globaliseringen tuffar på. och våra företag, stora som små, blir alltmer sammanflätade och integrerade med resten av världen. Stora delar av de varor och tjänster som företag producerar når slutkonsumenter långt utanför . Den här utvecklingen ställer också krav på oss. I en värld av snabb utveckling blir företagens anpassningsförmåga viktigare. När man lyssnar på låter det inte riktigt som att han ser den verkligheten. På honom låter det som att framtiden redan varit här och vänt och att vi nu befinner oss igen. Framtidens lösningar för växande företag är inte att begränsa eller förbjuda företagens möjlighet att snabbt hyra in personal vid toppar eller skaffa rätt kompetens genom att hyra in specialister. Sådana begränsningar tror jag riskerar att kväva både företagen och jobben. Som sagt vill och egentligen förbjuda bemanningsföretag. Det är viktigt att ha det som utgångspunkt i den här debatten. Det är kanske bra att sätta in detta i ett sammanhang. Bemanningsföretagen står för en väldigt liten del av den totala sysselsättningen i . Siffror visar att av de sysselsatta arbetade i bemanningsföretag. Den nivån sätter också retorik och krav på regleringar, begränsningar och förbud i ett lite annat perspektiv. Låt mig vara tydlig. För mig och regeringen är det självklart att vi ska ha sjysta villkor på svensk arbetsmarknad, oavsett om man jobbar på ett bemanningsföretag, i taxinäringen eller någon annanstans. Men att förbjuda bemanningsbranschen och bemanningsföretag är inte lösningen. Lösningen måste vara att vi följer de regler som vi har. Till exempel är det så att företag inte får använda bemanningsföretag på ett otillbörligt sätt för att kringgå LAS. Jag är helt överens med på denna punkt. Ytterst är det upp till domstol att avgöra var gränsen för det går. har vi en modell som ger arbetsgivarna, inte oss politiker, rätt att leda och fördela arbetet på arbetsplatsen. Men vi har tydliga regler kring detta. I det fall som tog upp måste det vara domstolen som avgör om det har skett på ett otillbörligt sätt. Det ska inte avgöras av vare sig eller mig här i kammare. 41 (V): Jag tackar ministern för svaret. Om otrygghet – eller flexibilitet, som regeringen brukar kalla det – hade lett till arbete hade vi haft full sysselsättning i . Det har vi inte. Ni har misslyckats med jobben. Vi har högre arbetslöshet än när ni tillträdde. Sambandet är ett annat. Ni använder arbetslösheten för att skapa otryggare jobb även åt dem som har ett arbete. Det är så sambandet ser ut i . Är otrygga jobb framtiden, som säger? Nej, otrygga jobb, upprop vid grinden, väntan på sms i mobiltelefonen – det är vår historia. Det var det vi kom bort från, till trygga anställningar, där man kan känna sig säker på att det finns en grund för eventuell uppsägning och där man kan ta ansvar och få inflytande. Men det kan man bara göra om man vet att man får komma tillbaka till jobbet . Det vet inte de som är visstidsanställda eller jobbar på bemanningsföretagen. Detta är historien. Det är ni som vill tillbaka till det gamla, till det rättslösa, där löntagarna inte hade rättigheter som vi därefter länge sett som självklara. Ministern väljer att ta upp någonting som jag inte valt att ta upp i min interpellation, nämligen att jag tycker att bemanningsbranschen inte borde behövas över huvud taget. Det är ingen hemlighet att tycker på det sättet. Men vi inser också att det är svårt att göra något åt detta med nuvarande regler i Europeiska unionen. Därför lägger vi fokus på att det ska vara förbjudet att säga upp fast anställda och anlita bemanningsföretag. Om det säger ni i ingenting. Ni pratar om att respektera spelreglerna på arbetsmarknaden och om att man kan gå till domstol. Men om det inte finns en lag som säger att detta är förbjudet, hur ska man då kunna vinna i domstolen? Ni vill inte ha en sådan lag. Ni säger inte vad ni tycker om detta. Därmed är ni en del av problemet, som ibland gör löntagare mer eller mindre rättslösa på arbetsmarknaden. Det vore också rimligt att ha en tidsgräns för hur länge man får anlita bemanningsföretag på en arbetsplats. Är det rimligt att ha ett bemanningsföretag inne , som på i ? Är det en arbetstopp vi talar om då? Eller handlar det kanske om att splittra löntagarna och göra dem mer rättslösa, så att de inte säger till när någonting har blivit fel? Och är det inte rimligt att man har ett fackligt inflytande över när bemanning ska tas in? Det finns med i vissa kollektivavtal, men inte alltid . Ett annat argument är att detta ska ge arbete åt unga och människor som invandrat till . Men även ungdomar och de som invandrat hit är värda riktiga, fasta jobb. Alla de här jobben behövs. Frågan är vilken anställningsform de ska ha. Ska de vara ständigt utbytbara, eller ska de ha rätt till den trygghet som en fast anställning innebär? Där går skiljelinjen mellan Vänsterns arbetsmarknadspolitik och den moderata arbetsmarknadspolitiken. Det som sker är att de trygga jobben försvinner. Majoriteten av de ungdomar som har ett arbete i – inte de som jobbar i eller är arbetslösa – har en otrygg anställning . Det är en del av den verklighet som gör att man inte får en lägenhet, att man inte kan flytta hemifrån och att man inte kan planera sitt liv. Dit har er flexibilitet lett oss. Där har vi hamnat på grund av den linjen. Svepskälet är att vi genom otryggheten och flexibiliteten ska få fler arbeten. Men i själva verket har det blivit färre. Vi har bara fått större otrygghet. Jag skulle vilja få höra några ord om vad ni tycker och hur det känns. Vad tänker du som minister om dem som sitter och väntar på att det ska komma ett sms som säger om de får arbeta ? Är det så vi ska ha det på svensk arbetsmarknad? Och vad har du att säga till de 25 lagerarbetare i som kan få sparken för att DHL ska anlita bemanningsföretag i stället? Kan inte ministern åtminstone säga att det är fel? 42 (V): Det är en intressant och motsägelsefull argumentation som förs. Å ena sidan sägs det av företrädare för och regeringen att bemanningsföretag är ett sätt att få in ungdomar och invandrare på arbetsmarknaden. Ett svar på strukturell diskriminering, skulle man kanske kunna kalla det. Jag kan i och för sig komma på en del bättre sätt att göra det på. I alla fall är det någonting som står i ganska tydlig motsättning till att å andra sidan säga att bemanningsföretag är till för att bemöta toppar och behovet av specialiserad arbetskraft vid speciella tillfällen. Det är två olika ingångar, och bägge har problem. När det sägs att bemanningsföretag är ett sätt att bemöta toppar och ta in specialiserad arbetskraft är det uppenbart att det inte stämmer, vilket vi pekar på. Det är inte en arbetstopp när man har jobbat på ett och samma ställe. Det är inte ett sätt att bemöta en arbetstopp om man säger upp fast anställd personal och anlitar andra som tar över deras uppgifter. Det är någonting helt annat. Det är ett sätt att kringgå de regler och upparbetade rättigheter som finns på arbetsmarknaden med nuvarande lagstiftning. Detta har uppenbarligen regeringen väldigt lite att säga om, förutom allmänna påståenden om att man naturligtvis ska följa reglerna. På den punkten hade ingen förväntat sig någon annan åsikt. Vad är regeringens svar och budskap till de anställda som ser sina jobb gå till bemanningsanställda? Från ministern hörde vi svaret globaliseringen tuffar på. Det är budskapet. Det är nästan ett bättre svar än det som Per påstås ha sagt till Volvoarbetarna: till! 43 (M): Jag tycker att borde studera de senaste mätningarna när det gäller sysselsättningsgrad och arbetslöshet och koppla det till att det har varit lågkonjunktur. Sedan kan han kolla hur det var 2006, då det var högkonjunktur. Det har ändå vuxit fram 200 000 nya jobb trots att vi har gått igenom en finanskris. argumentation håller inte riktigt. och Alliansen brukar oftast anklagas för att vi med jobbskatteavdraget gynnar dem med arbete och dem med höga inkomster, men vi vet att jobbskatteavdraget inte är utformat så. I denna debatt hävdar att Alliansen och regeringen missgynnar också dem med jobb – de som har jobb inom bemanningsföretag. Oavsett om det gäller dem som har jobb eller inte är det fel på Alliansens och regeringens politik. Argumentationen håller inte samman. Som jag nämnde i mitt förta anförande är det många unga som får sitt första extrajobb vid sidan av studierna genom en anställning i bemanningsföretag. Man hyrs så att säga ut till en kund, ett företag. Det kan vara lagerjobb eller fastighetsservice. Med detta blir bemanningsföretaget en arbetsmarknadserfarenhet och en referens som fungerar som en väg in på arbetsmarknaden. , det är också viktigt att säga att det finns bemanningsföretag med till exempel läkare, som utnyttjas av vårdcentraler som har svårt att få tag på läkare. Det finns de som får hjälp till nytt jobb när de blir arbetslösa mitt i livet. För seniorer som vägrar sluta arbeta har också bemanningsföretagen en roll. 44 Arbetsmarknadsminister (M): Vad ska jag säga till dem som väntar på ett sms? Rösta för allt i världen inte på i valet ! Den som röstar på , som vill beskatta företagande och kostnaden att anställa, kommer inte att få se fler jobb på svensk arbetsmarknad. Det är ingen slump att det är över 200 000 fler som har ett jobb att gå till jämfört med . Det är ingen slump, utan det beror på en reformpolitik för fler jobb. Låt oss gå tillbaka till de bemanningsanställdas situation. När man lyssnar på låter det som om han förutsätter att alla som jobbar i ett bemanningsföretag gör det helt ofrivilligt, att de inte trivs och att de känner sig otrygga. Sanningen är ju den att väldigt många i bemanningsföretag har en fast anställning. , som jag ska besöka , väljer, i stället för att ta in människor på visstid med tillfälliga timanställningar, att ha bemanningsanställda. Flera av dem och många andra i bemanningsbranschen har faktiskt en fast anställning. Jag kan nämna ett annat exempel, som jag vet att jag nämnde när och jag senast möttes i debatt om detta, nämligen , som går i pension och gärna vill ta extrauppdrag. Hon har lång erfarenhet i sektor och vill jobba extra i ett bemanningsföretag nu när hon lämnar sitt jobb. Detta är goda exempel på hur bemanningsbranschen kan fungera. Sedan finns i alla branscher olika typer av anställningsformer, och man kan alltid diskutera moralen i olika företags beteende. Jag vet inte om vill förbjuda att flytta en del av sin tillverkning från . Var ska politiker gå in och bestämma över hur företag bemannar eller organiserar sig? Låt mig dock vara tydlig: Det är aldrig okej att kringgå LAS på ett otillbörligt sätt. Jag vet att tidningen alldeles rapporterade att just de bemanningsnämnder som kom till i avtalsrörelsen inte har avgjort ett enda fall. De har varit i princip sysslolösa. Jag vill veta mer. Han vet att han vill förbjuda bemanningsföretag. Jag vill veta mer och få en kartläggning av hur det ser ut. Jag tror att det är viktigt att göra det innan man som tar varje medialt tillfälle i akt att skälla och ropa på mer regleringar och förbud. Det är inte speciellt konstruktivt. Det som är konstruktivt är att vi fortsätter att ha en politik där jobben faktiskt växer till och blir fler. En del jobb kommer att växa till i bemanningsbranschen, men många jobb kommer att växa till på helt andra sätt, till exempel genom eller restaurangmomsen. Jobb växer faktiskt till genom dessa reformer, och många unga får sitt första jobb. För mig är bemanningsbranschen en av många viktiga delar på svensk arbetsmarknad, men självklart ska det vara sjysta villkor här precis som i övriga delar av svensk arbetsmarknad. 45 (V): När jag stod på parkeringen i och pratade med dem som riskerar att få sparken för att man tar in personal från ett bemanningsföretag var det en sak som brände sig fast i minnet mer än annat. Det var en man hade jobbat där . Han sade: Jag har en familj där hemma. Jag behöver kunna planera mitt liv. Jag behöver kunna betala min hyra.