prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — Sedan tänkte jag säga någonting om elområden, som redan har varit uppe här och som har varit en återkommande fråga . delades in i de här fyra elområdena av . Indelningen är gjord för att man ska hantera de begränsningar i kraftöverföringen som finns mellan landets norra och södra delar. Grundproblemet är att det produceras för lite el i , där många människor bor, medan det finns gott om el i de norra delarna, där behovet inte är lika stort. Det här problemet förvärrades radikalt genom den stängning av två reaktorer som den dåvarande socialdemokratiska regeringen genomdrev 1999 och 2005. I ett slag försvann i produktion som motsvarar ungefär hälften av elbehovet i . Man kan tycka vad man vill om kärnkraftsavveckling. Jag tyckte inte att detta var ett bra beslut, men jag har ändå respekt för att det genomfördes. Men det som är anmärkningsvärt i sammanhanget är att den dåvarande regeringen inte tog ansvar för det beslut man fattade. Man skulle ha tagit ansvar för sitt avvecklingsbeslut. Det hade man kunnat göra genom att då sätta fart på utbyggnaden av kraftöverföringskapaciteten mellan norra och . De här bristerna i överföringskapacitet var nämligen kända . Hade det gjorts i samband med, eller helst före, avvecklingen av hade den förstärkta ledningskapaciteten kunnat vara på plats . Detta har också konstaterats av i den granskningsrapport på området som presenterades . Även om kanske uttrycker sig lite slarvigt eller oprecist, i alla fall, när de riktar kritiken mot regeringen, i singular, gäller granskningen hela perioden 19962012. Och kritiken i just det här avseendet riktas faktiskt huvudsakligen mot de regeringar som satt innan Alliansen tillträdde 2006. Trots att behovet av ökade investeringar varit känt dröjde det innan investeringarna tog fart, konstaterar . Det är precis så det är. Alliansregeringen har fått hantera de problem som skapades på grund av bristen på handlingskraft hos tidigare regeringar. Alliansregeringen har därför föreslagit och har godkänt det rejält ökade investeringsbudgetar till kraftnätsutbyggnaden . Det betyder till exempel mer än tio gånger mer pengar 2013 än 2005. Regeringen behandlade dessutom skyndsamt den ansökan om nätkoncession som lämnade in avseende byggande av den så kallade Sydvästlänken, och efter regeringens snabba hantering är bygget i full gång. Allt detta betyder att den tidsplan som har angett ser ut att hålla och att den i detta sammanhang avgörande delen av Sydvästlänken som går från till kan vara i drift . Det innebär att elöverföringskapaciteten till elområde 4 ökar , vilket motsvarar mer än maxeffekt. Det är väldigt bra att detta nu görs, och vi som bor i kan bara beklaga att det inte gjorts långt, . Indelningen i elområden innebär en risk för att elpriserna kan vara högre i söder än i norr. I praktiken, ska man säga ärligt, har farhågorna som väl är, åtminstone , kommit på skam. Låt oss därför titta på hur ofta priserna skiljer sig mellan områdena. Det har gått sedan elområdena infördes. Under tre av dessa har priset varit samma av tiden, alltså under samtliga timmar. har priset varit samma av tiden. I genomsnitt har elområde 4 av tiden haft samma pris som elområde 3. Hur stora är då prisskillnaderna? Av de som har gått är det faktiskt bara som den genomsnittliga prisskillnaden varit mer än . De tre månaderna sticker ut just för att skillnaden då är relativt stor, alltså mer än . Och för hela tio av de totalt sjutton månaderna är prisskillnaden . Den genomsnittliga prisskillnaden för hela perioden är . Elpriserna har både den gångna och den föregående vintern varit låga i hela landet. Att hävda att en massa jobb skulle gå förlorade på grund av höga elpriser är därför ett påstående som åtminstone inte har stöd i hur de faktiska elpriserna sett ut. Eftersom risken för större prisskillnader ändå finns och vi inte vet vad som kan hända framöver är det dock angeläget att se vad som kan göras även i det korta perspektivet, innan Sydvästlänken är klar. Regeringen beställde en snabbutredning, där en konsult fick i uppgift att utreda möjliga åtgärder för att minska prisskillnaderna. Förslagen presenterades , och efter en remissrunda pågår nu beredning i . När det i övrigt gäller , som jag nämnde tidigare, ska den väl behandlas i särskild ordning . Men i anslutning till de frågor som behandlas och som gäller elnät vill jag helt kort nämna tre andra områden som berörs utöver de nämnda investeringsproblemen. För det första: När det gäller rapporteringen till har det blivit bättre. Även konstaterar att lämnas en fylligare information än tidigare från i samband med budgetpropositionerna, vilket är bra. För det andra: har fått i uppdrag av regeringen att ta fram en mer utvecklad investerings- och finansieringsplan som ska gälla på . Ett förslag till sådant dokument presenterades och har därefter varit ute på bred remiss. För det tredje: När det gäller tillståndsprocesser och koncessioner är det ett problem som alla regeringar har brottats med. Där kan vi konstatera att den nuvarande i alla fall gör ett försök att lösa det här och göra någonting åt problemen, bland annat genom den proposition om nätkoncession som vi behandlar och debatterar här . Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. Jag lämnar nu platsen som ledamot i näringsutskottet, åtminstone för den här gången, så jag vill också passa på att tacka övriga ledamöter i utskottet för . 11 (MP) replik: Jag vill börja med att tacka för de många debatter vi har haft i energifrågorna medan han har varit ledamot i näringsutskottet. Frågan om elprisområden tycker jag är alldeles för viktig för att förminskas till något som nuvarande regering beskyller den förra regeringen för. är tveksamt till hanteringen av hur beslutet togs, nämligen att riksdag aldrig fick debattera frågan utan att vi folkvalda ställdes inför fullbordat faktum. Jag tycker att det viktigaste är att diskutera lösningen på hur vi ska se till att kan bygga ut mer elproduktion för att minska skillnaderna i elpris mellan södra och norra . En konsekvens av införandet av elprisområden är att intresset för att bygga ut förnybar energi har ökat i . I finns planer på och goda förutsättningar för att bygga ut den havsbaserade vindkraften. I finns ett stort projekt om havsbaserad vindkraft som skulle kunna leverera el. Det är lika mycket som hela levererade före stängning i en havsbaserad vindkraftspark. Detta bygge stoppas dock av Försvarsmakten som utan rimliga motiveringar och argument har sagt stopp till att bygga den här parken. Frågan ligger nu hos regeringen. Min fråga till och regeringen blir: Varför låter regeringen elpriserna fortsätta vara högre i i stället för att tillåta byggandet av den havsbaserade ? 12 (M) replik: Låt oss börja med att vara ärliga, , och konstatera att skälet till de högre elpriserna ju är att ett kärnkraftverk har stängts av och att man inte klarar av att få dit mer elproduktion. Jag tror att beslutet att stänga kärnkraften inte är någonting som har motsatt sig. Jag har som sagt respekt för det beslutet, men jag tycker att man får ta ansvar för det genom att säkerställa elöverföring. Nuvarande regering gör just detta. Man har satt fart på utbyggnaden av elnäten generellt genom kraftigt höjda investeringsbudgetar för . Snabbehandlingen av koncessionen när det gäller Sydvästlänken är ett annat sådant exempel. Som jag nämnde i mitt anförande kommer överföringskapaciteten då att öka så mycket att det faktiskt motsvarar mer än vad kunde leverera. Det är bara att beklaga att detta inte har genomförts tidigare. Det är bra om det byggs ut ny produktion i elområde 4, och det görs också. Det är mycket förnybart i form av vindkraft men även annat. Jag ser också problemen, och det är inte första och enda gången som vi ser motsättningarna mellan försvar och vindkraften. Det är väl som i många andra sammanhang att här är det olika intressen som måste balanseras. Jag kan inte bedöma försvarets skäl, utan det görs i en rimlig laga ordning i en process, och ligger den frågan hos regeringen. 13 (MP) replik: faller än en gång tillbaka i att skylla på den förra regeringen fast man nu har regerat . Jag hade tyckt att det hade varit mer seriöst att i den här debatten få höra hur regeringen ska se till att vi får mer elproduktion i . Vad gäller den konflikt som finns mellan vindkraftsutbyggnad och försvarets intressen var med när näringsutskottet gjorde en studieresa till . Där fick utskottet information från deras försvarsdepartement som på en direkt fråga om hur det skulle påverka om man väljer att köpa Gripen-plan eftersom JAS Gripen i inte kan hantera vindkraftverk svarade att i är det inget problem. Det är löjeväckande när man ser att andra länder i världen klarar att använda JAS som man bygger ut vindkraftverk. Det tycks vara ett rent svenskt fenomen att de här två intressena inte kan mötas, och det är till syvende och sist regeringens ansvar vilket direktiv man ska ge till Försvarsmakten som är ett av de största hoten mot att bygga ut vindkraften. Frågan om den stora havsbaserade vindkraftsparken som kan ge lika mycket el som hela ligger just på regeringens bord. Min fråga blir därför än en gång: Kommer regeringen att säga ja eller nej till att låta bygga Offshore som skulle kunna jämna ut elpriserna i ? 14 (M) replik: Nej, , jag skyller inte ifrån mig och nöjer mig med att konstatera de brister som har funnits i vad tidigare regeringar har gjort eller inte gjort. Jag var ganska tydlig med att berätta vad den här regeringen faktiskt gör, vilket är ganska mycket. Det handlar till exempel om en kraftigt ökad investeringsbudget och en snabbare hantering av nätkoncessionen i Sydvästlänkenfallet. Det är två väldigt tydliga exempel. Ett tredje är den snabbutredning som konsulten fick göra och som lämnades i en rapport , där man tittar på olika metoder att på kort sikt lösa eller dämpa problemen med prisskillnader mellan elområdena. Jag tror att det är väldigt bra att detta görs och att man tittar ordentligt på det. När det gäller vindkraften är det naturligtvis helt omöjligt för mig att stå här och spå vad utfallet kommer att bli i den processen. Konflikten mellan olika intressen finns som sagt på flera håll. kommer vindkraften att vinna och ibland kommer den inte att göra det. Det finns ju andra utmaningar för vindkraften och för den havsbaserade kraften. Det gäller framför allt kostnaderna för nätanslutning. Dem tror jag också att man behöver titta på i särskild ordning. Jag är ändå övertygad om att det kommer att byggas vindkraft på ett antal ställen i det här landet. Om det blir just som i det exempel nämner återstår att se. 15 (S) replik: Jag kan inleda på samma sätt som och tacka för de diskussioner och samtal som vi har haft om bland annat energipolitiken och önska lycka till också i fortsättningen. måste jag säga att det är fascinerande att lyssna på , för på något sätt framstår det som att marknaden löser i stort sett alla problem på det här området. Finns det några kvarstående problem beror de i så fall på tidigare socialdemokratiska regeringar. I min värld är det lite konstigt, ungefär som säger att ni inte tar ansvar för de som faktiskt har gått med den nuvarande regeringen. Det man med visst fog påstår, att man har ökat investeringsramen och anslagen för att satsa på utökad nätbyggnad, är sant. kan vi konstatera att det har varit si och så med användningen av de medlen. Nyttjandegraden av anslagsramen har varit . Det kan inte jag se som ett sätt att ta ansvar. Sedan lyssnade jag också på när han beskrev de bakomliggande orsakerna till införandet av elområden och vilka problem de har medfört och innebär. När han ska beskriva konsekvenserna av detta i närtid har det faktiskt i praktiken inte inneburit några problem. Sanningen är ju den, , att problemet för de företag som på en finansiell marknad tvingas köpa försäkringsliknande lösningar, där man får betala ett kraftigt överpris därför att den marknaden har tagit ut ett förväntat högre pris än vad verkligheten har givit, har inneburit kraftiga kostnadsnackdelar för industrin i . Antingen är det ett problem eller också är det inte ett problem. Då blir min fråga till : Är elområdena i sin konstruktion ett problem eller är de inte ett problem? 16 (M) replik: Om vi börjar i den första änden, , uppfattade jag att det du angriper lite grann är det jag sade i mitt anförande om den utredning eller analys som de två professorerna hade gjort, där slutsatsen var att marknaden löser alla problem. Då menar du att det är mitt besked. Det var inte så jag menade, så det är möjligt att jag har varit otydlig. Man får skilja på de olika delarna av elmarknaden. En sak är elproduktionen och elhandelssidan. Där har vi en fungerande marknad. Det är det den här analysen handlar om. Men det vi diskuterar , som är problematiskt, gäller ju elnätssidan, och elnätssidan är ett monopol. Det är självklart att ett monopol kräver styrning och reglering på olika sätt. Det är möjligt att jag var otydlig där. När det gäller problem eller inte problem med elområden tror jag att jag har varit ganska tydlig här i kammaren tidigare. Jag tycker att det är ett problem med elområdesindelning. Jag tycker inte att det är ett bra sätt att lösa problemen. Men sedan kan man ju ändå bara få acceptera att nu är det på det viset. Om man tittar på de prisskillnader som har varit tycker jag att man kan se att de inte har varit så stora, delvis beroende på att andra saker har fungerat väl. Men det är helt sant som säger, att för ett antal företag som handlar på har prisskillnaderna varit större, och där är problemet därmed också större. tenderar väl, eftersom prisskillnaderna har varit låga, priserna på de här kontrakten att gå ned. Problemet är kanske något mindre nu än vad det var vid införandet, men det är fortfarande problem. 17 (S) replik: Det kan vi kanske vara överens om, , att skillnaderna är små. Sannolikt till stor del beroende på att elpriserna över huvud taget är låga . Då kommer också sannolikt skillnaderna i det här avseendet att vara mindre. Men grundproblemet är, för att försöka citera det du sade, , att man får acceptera att nu är det på det viset. Det är det som är problemet. Det är det som jag tycker är problemet med den här regeringens politik på det här området, att man har accepterat att nu är det så och så gör man väldigt lite. Sedan lyssnade jag på det sade i sitt anförande om den kritik som finns, enligt min uppfattning en svidande kritik från . Huruvida skuld ska fördelas i det här sammanhanget kan vi ju diskutera, men i slutsatserna riktas väldigt mycket av den kritiken mot den nuvarande regeringen. Man talar om den passivitet som regeringen har i sin styrning av . Den har sannolikt förorsakat högre elpriser i det som är elområde 4. Det är inte den historiska förklaringen, utan det är nuläget som beskrivs i den rapporten. Att det har blivit bättre med återrapporteringen stämmer inte med det jag har läst i den här rapporten, där man är väldigt tydlig med att säga att regeringens information till om Svenska kraftnäts investeringar har brustit, vilket har gjort att inte har haft möjlighet att följa upp de beslut man själv har fattat. Är det enligt ett bra sätt för framför allt regeringen att förhålla sig till när det gäller en sådan viktig verksamhet som den är satt att hantera, nämligen det naturliga monopolet stamnätet i och, inte att förglömma, utlandsförbindelserna? 18 (M) replik: Nej, , när jag säger att man får acceptera indelningen i elområden handlar det om precis det. Det är alltså indelningen som sådan. Vi kan i och för sig fortsätta att slåss mot den, men det jag tror är det viktiga att bekämpa och göra någonting åt är effekterna av indelningen. Det beror i sin tur på att det är brist på el i söder. Det är de problemen vi måste lösa i första hand, inte indelningen som sådan, även om jag inte gillar indelningen. Regeringen gör som sagt ganska mycket för att lösa de här bristerna genom utbyggnaden av sydvästlänken, de stora satsningar som gör med en större investeringsbudget och den utredning som har gjorts för att titta på kortsiktiga möjligheter att lösa problemen. kritik kommer väl att behandlas i ett senare skede. Vi ska också få en skrivelse från regeringen om hur man ser på det här. Jag menar ju att det säkert är så att har kritik som är rimlig och att det finns saker som kan göras ännu bättre, men mycket har faktiskt redan gjorts. Sedan fem eller , tror jag att det är, lämnas en rapport till som åtminstone är utförligare än som var fallet tidigare. Det är möjligt att den kan göras ännu bättre, men den har blivit bättre, åtminstone jämfört med hur det var ännu längre tillbaka. Sedan tror jag också att det uppdrag som har fått, att ta fram en mer långsiktig planering där man tittar , är väldigt viktigt och bra för möjligheterna inte minst för oss här att kunna bedöma vad som sker framöver på . 19 (FP): När det gäller själva innehållet i den proposition om prövning av nätkoncession som ligger till grund för betänkandet råder det enighet i utskottet, så jag tänker i stället uppehålla mig något kring några andra frågor där oppositionen har en annan mening än majoriteten. Jag börjar med elområdena. Lyssnar man på oppositionen, i alla fall delar av den, kan man lätt få intrycket att det är regeringen som bär huvudansvaret för att elområdena har införts. Man kan väl säga att det är det, men då handlar det faktiskt mest om den gamla socialdemokratiska regeringen och inte den nuvarande alliansregeringen. Det kan tyckas att man träter om olika saker och att det är någon sorts blame game, som det heter , men det här, herr talman, är faktiskt ganska viktigt för hur historien sedan utspelar sig och vem som bär vilket ansvar. Det är kanske framför allt det som pekar på, nämligen vad vi kan lära oss och hur man inte ska göra när man gör saker och ting. Den energimässiga orsaken till dagens elområden och en obalans mellan produktion och konsumtion av el i norra respektive är ju att , som vi hörde här tidigare, av enbart politiska skäl stängdes av den dåvarande regeringen. ren elproduktion stängdes av utan någon som helst saklig anledning och ersattes med kraft från norra till de södra delarna och import av smutsig dansk kolkraft. Svenska skattebetalare fick betala runt för själva nöjet att stänga , och betalar än med de ersättningsavtal som fortfarande löper. Vad vi har fått betala i ökade utsläpp och nedsmutsning har jag tagit upp i tidigare debatter här i kammaren, senast , men även det priset var högt för människor, djur och natur. Det andra stora misstaget man begick var att inte se till att ny elproduktion etablerades i , och inte heller nya överföringsledningar var på plats eller ens påbörjade. Här, eller rättare sagt då, föds dagens elområden. Det är den läxa vi gemensamt får lära oss av hela det här spektaklet. Elområdena är något som ingen egentligen vill ha, varken vi politiker eller de olika aktörerna på elmarknaden. Att områdena infördes har sin bakgrund i att 2006 anmälde , som driver det svenska stamnätet, till . I sin anmälan protesterade mot att prioriterat elförsörjningen till de svenska kunderna inom gränser och därmed begränsat exporten av el till , som behövde el. Det var ett brott mot den fria marknaden av el. Därför gjordes denna områdesindelning, vilket andra länder då redan hade genomfört. Alternativet hade varit att vi fått betala höga böter till EU och öppnat för stora skadeståndskrav från bland annat och flera andra länder i mångmiljardklassen. Dessutom hade en fällning av resulterat i att EU fått bestämma över de svenska elnäten, vilket hade varit helt oacceptabelt. Att komma fram till en lösning som tillfredsställde EU:s krav skedde alltså inte frivilligt utan gjordes under galgen. Alliansregeringen satsar , som ni har hört tidigare, genom ca framöver för att bygga bort flaskhalsarna i elnäten, bland annat genom Sydvästlänken som när den står klar kommer att öka överföringskapaciteten med . När det är gjort är förmodligen elprisområdena överflödiga med lägre elpriser i och hela . Även mindre skillnader i elpriset kan ha stor betydelse för många företag som är direkt beroende av el. Vi i majoriteten förstår detta och beklagar hela händelseförloppet, som hade kunnat undvikas med kloka beslut av tidigare regeringar. visar utvärderingen att elpriset har varit detsamma över hela landet av tiden, vilket är bra. Det finns flera anledningar till att skillnaderna blev mindre än befarat, men i allt väsentligt är det tack vare god tillgång till vattenkraft och hög tillgänglighet i den svenska kärnkraften. Låt oss ta upp en annan fråga som oppositionen håller kär, nämligen de så kallade smarta elnäten. Låt mig resonera lite om dem. Jag delar den åsikt som har anförts av utskottsmajoriteten att man inte, som oppositionen vill, ska rusa i väg och snabbt bygga ut de smarta näten. Vi vet alldeles för lite om vad de kan ge, vilka tekniska begränsningar som finns, hur de fungerar och vad de kostar. Man ska vara försiktig med modeord och quick-fix-lösningar. Bara för att något är nytt behöver det inte alltid innebära att det är rätt. Det finns ingen som vet vad dessa smarta nät kan, skall eller bör göra. De nät som vi har klarar redan de flesta av de funktioner som man säger sig vilja få med i smarta elnät. Dyrt kommer de också att bli vansinnigt dyrt. Ingen vill riktigt tala om det, men vi kan se vissa uppskattningar. Då talar vi om hundratals miljarder i slutändan. Jag upprepar inte siffrorna från förra veckans debatt, men jag hänvisar till dem. Dessa nät är till för att klara av att föra på intermittent kraft, det vill säga det förnybara i form av till exempel vindkraft och solkraft. Dagens stamnät är inte byggda för detta och klarar inte av att flöda kraft åt båda hållen eller av den typ av el som vindkraften producerar. En stor ökning av intermittent kraft kommer att skapa stora obalanser i energisystemet och leda till att vi kommer att få ett ökat behov av reglerkraft med befarade ökade utsläpp av fossilgaser. Detta samband blir tydligt i till exempel . Jag ska inte här igen upprepa siffror från förra veckans energidebatt, men jag hänvisar till dem. De rödgrönas reservationer tar upp frågan om att målet för förnybar el måste höjas till . Detta kan låta rätt oförargligt vid en första anblick, men om detta ska bli allvar krävs det att den gigantiska subventioneringen med hjälp av främst elcertifikat får fortsätta och dessutom öka. Vad det här innebär vet vi redan alltför väl. Jag har i flera debatter i visat på att elcertifikaten kostar de svenska skattebetalarna mycket pengar. , , har det förnybara, vindkraften, enbart genom elcertifikaten fått en subvention som kostar , det vill säga en extra kostnad för alla oss elkonsumenter på den redan alldeles för höga elräkningen. Då har jag inte räknat in alla andra stödsystem som finns för att bygga ut vindkraften med mera runt om i . Om detta kan man dock inte läsa något i reservationstexterna från de rödgröna. Målet för förnybart kommer att nås, och vi kommer vid den kontrollstation som infaller 2015 att ha olika alternativ för den fortsatta utvecklingen när det gäller det förnybara. Det finns inga skäl att föregripa denna kontrollstation. Det viktigaste för min del är att en ren energiproduktion finns, inte hur den produceras. Den idé som finns med i motionen om att särredovisa elcertifikatskostnaden på elräkningarna tycker jag är sympatisk. Regeringen har givit i uppdrag att utreda förutsättningarna för detta. Rapporten har remissbehandlats och bereds inom . Jag hoppas på en positiv behandling. För min del handlar det om att vara tydlig mot konsumenterna och väljarna. Vad är det som kostar, och är det rimligt? Med detta sagt kan jag inte annat än yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner. 20 (V) replik: Jag tackar för inlägget. Jag har två saker jag vill ta upp, bland annat konsekvenserna av elområdesindelningen.