prot · H00977 · 2013-03-13 00:00:00 — Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 9 (S): Den här debatten befinner sig lite grann i väntans tider. Därför såg jag ingen anledning att begära alltför många repliker. gick i sitt anförande till ganska hård attack vad gäller Socialdemokraternas mål. Jag menar nog att borde läsa på lite bättre och se vad det egentligen står i texten. Men man kanske inte kan förvänta sig det av ett parti som inte ens klarar av att ta hand om sitt eget handlingsprogram. Det finns en stor skillnad mot det som står i texten. Det är helt rätt att det satts som mål att av det som samlas in ska sorteras och behandlas, men om hade läst vår reservation skulle han ha sett att det över huvud taget inte handlar om vad som ska göras av det som samlas in, utan vi vill ha ett mål för att öka insamlingen av matavfall. Det finns det inget mål för. Jag vill, fru talman, avsluta med att yrka bifall till reservation nr 1. 10 (C) replik: Jag tackar för att det trots allt blir lite debatt. Jo, jag läste Socialdemokraternas reservation. Det handlar om ett insamlingsmål för matavfall, både insamling och hur det ska hanteras, vilket regeringen beslutat om. kan man reservera sig i frågor som man reserverat sig i tidigare. Jag tittade därför i förra årets betänkande för att se om Socialdemokraterna då reserverade sig på den här punkten då hade ju regeringen inte hunnit fatta beslutet men det hade de inte gjort. Det är alltså någonting som de nu kommit fram till. Regeringens mål, som beslutades , är ett insamlingsmål. Ja, av matavfallet är ett insamlingsmål. Det står tydligt på s. 8 i betänkandet. Det står också hur det ska hanteras, att det ska hanteras biologiskt och att ska hanteras så att man även energiåtervinner. Sedan har avfallsutredaren resonerat kring att det kanske är fel att tala om biologisk behandling, vilket jag tycker är intressant. Om man ska återvinna frityrolja kanske det inte är biologisk behandling i form av rötning som är det smartaste, utan att man återanvänder oljan för att göra drivmedel. Där tycker jag att avfallsutredaren är på rätt väg. Man har ett insamlingsmål, men resonerar sedan om hur man ska hantera det på bästa sätt. Regeringen har fattat ett beslut. Det finns ett insamlingsmål. Men det är precis det som Socialdemokraterna reserverar sig för. En sak vore om ni ville ha ett högre mål eller någonting sådant, men det skriver ni inte. Ni hänvisar till Miljömålsberedningens förslag och att det bereds i . Miljömålsberedningens förslag har beretts och beslutats. Jag vidhåller att ni slår in en öppen dörr. 11 (S) replik: Det var väldigt mycket mer ödmjukhet i anförande , när han hade läst vad det faktiskt står i vår reservation. I utskottsmajoritetstexten står det ingenting om att det skulle finnas ett mål för insamling. Vad som står är att av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger sorteras ut och behandlas biologiskt, det vill säga att av det som samlas in ska behandlas. Så läser jag texten. Vi vill däremot ha ett mål för insamling. Men om man nu läser texten som gör är i vilket fall som helst alldeles för lågt. Man borde gå mycket längre. Utredningen har långtgående och oerhört spännande förslag på det här området. Men några sådana har vi ännu inte sett från er. Borde inte läsa våra reservationer lite noggrannare innan han själv slår in öppna dörrar? 12 (C) replik: Ja, jag har läst. I mitt anförande citerade jag till och med ur er reservation. kan titta i protokoll sedan. Ni hänvisar i reservationen till Miljömålsberedningens förslag, som regeringen har genomfört. Jag menar att Miljömålsberedningens förslag är ett insamlingsmål, och det är bredare än så. Det är ett insamlingsmål och ett mål för hur man ska hantera det. Det är inte så smart att bara ha ett mål för att samla in och sedan inte göra något vettigt med det. I Miljömålsberedningens förslag finns ett mål på . Regeringen har satt ett insamlingsmål på , vilket alltså är högre än Miljömålsberedningens förslag, som hänvisar till i sin reservation. För att vara lite snäll mot er gick jag tillbaka till tidigare betänkanden och läste era reservationer. Det kan vara så att man slentrianmässigt reserverar sig för samma sak eller skriver en motion om samma sak år utan att se hur verkligheten har förändrats. Men faktum är att ni inte har någon sådan ursäkt. Ni har inte gjort detta tidigare. Jag vill hävda att det finns ett insamlingsmål. Det mål som regeringen har antagit och som finns och styr grundar sig på det insamlingsmål som Socialdemokraterna och hänvisar till i sin reservation. Om ni hade satt en högre procentsiffra fine! Men ni gör inte det, utan det handlar om målet i sig som har beslutats och överträffats av regeringen. 13 (S) replik: Det är spännande att lyssna på företrädare. Det är det parti som innehar . Vad man ägnar sig åt är skärskådning av texter, hårklyverier och framför allt felaktiga analyser. Om hade läst in vad som står i vår reservation hade han insett att det är väldigt tydligt att vi ser att det mål som ligger måste utökas. Jag hävdar att är ett för lågt mål. Jag tror att vi skulle behöva spänna bågen ännu mer. När man läser vår reservation tycker jag att man kan se att det handlar om att vi måste öka insamlingen av matavfall väsentligt samt öka sorteringen och utvecklingen för att få en högre biogasproduktion. står vi och kastar paj på varandra. Men det som står i vår reservation skiljer sig på ett väldigt tydligt sätt från det beslut som regeringen fattade. Detta tror jag att är klart medveten om. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2012/13:MJU9 Livsmedelspolitik. 14 (S): Vi ska nu debattera livsmedelspolitik. Först vill jag informera om att vi står bakom samtliga reservationer. För att spara tid yrkar jag dock bifall endast till reservationerna 1, 6 och 12. har vi översköljts av artiklar, nyhetsinslag, debatter och kritiska kommentarer kring den så kallade hästköttsskandalen. Aldrig har väl en låda lasagne fått så mycket publicitet. Aldrig trodde väl vi konsumenter att det fanns sådana avarter inom livsmedelsbranschen. Det är så häpnadsväckande fakta som kommit fram när nationella livsmedelsmyndigheter börjat granska slakterier och livsmedelstillverkare att vi sannolikt bara sett toppen på isberget i detta som synes organiserade fusk. Kreativiteten är stor bland fuskarna, som kontrollerna från inte minst nationella myndigheter över lag varit konsumentosäkra. Det handlar inte bara om förtroende mellan konsument och producent. Det handlar också om vad vi stoppar i oss. Är det förenat med risker? Kan vi lita på att djuren slaktats med godkända metoder? Har villkoren för god djurvälfärd uppnåtts? Vilka tillsatser har förts in i produkterna? Och så vidare. För sedan marknadsfördes fläskfilé som oxfilé genom att det hade tillförts extra färgämnen i köttet. Bara insikten om att den typen av hälsoriskframkallande aktiviteter förekommit ända ute i butikerna borde få varje medveten konsument att verkligen vara än mer kritiskt granskande mot de livsmedel som säljs. Utöver de rent hälsomässiga effekterna finns också ett hållbarhetsperspektiv. Vi vet att köttproduktionen driver på klimatutsläppen av både lustgas och metangas. Det är då naturligt att produktionen måste förfinas i enlighet med nya forskningsresultat och vetenskapliga rön. Så är det tyvärr inte inom hela EU. Även inom finns det förbättringspotential kring att finna mer miljövänliga metoder. På det viset borde det också finnas goda förutsättningar att skapa nya kontrollmetoder, så att köttet som lämnar slakterierna och tillförs till det processade köttet är noggrant kontrollerat och utprovat. Egenkontroller av kött är bra, men uppenbarligen inte tillräckligt för att konsumenterna ska känna sig säkra på att produkterna på hyllorna verkligen innehåller det som utlovas på förpackningarna. Jag har frågat både statsministern och landsbygdsministern ifall regeringen är redo att driva på frågan om ursprungsmärkning av processat kött. Statsministern undvek att svara på frågan. Till landsbygdsministern ställde jag följande fråga vid sammanträde: Om kommissionen skulle upptäcka att det går att kontrollera ursprunget, är regeringen då positiv? Landsbygdsministern svarade: Då kommer regeringen med säkerhet att pröva frågan på ett mer positivt sätt än vi gör med den kunskap vi har , alltså att det inte finns något sätt att med säkerhet styrka ett djurs geografiska identitet. Jag tolkar det som landsbygdsministern sade som ett historiskt uttalande från den borgerliga regeringen, som suttit vid makten . Sakta men säkert följer regeringen det socialdemokratiska kravet att alltmer ska ursprungsmärkas, vilket är positivt. Det har tagit av trätor, diskussioner och debatter. Förhoppningsvis börjar regeringen i spåren av skandalen ta sig en funderare på om frivillighet verkligen är den lämpligaste vägen. har vi hört att branschen ska lösa detta genom frivilliga åtaganden så långt det bara är möjligt. Regeringens uppfattning har varit att det annars skulle bli fördyrande och krångligt, troligen tvinga bort producenter från marknaden och så vidare. Regeringen var ju till och med tvungen att lämna ett särskilt yttrande när ministerrådet fattade beslutet om ursprungsmärkning av fryst och färsk fågel, lamm, gris och så vidare. I det yttrandet gav den uttryck för samma negativa uppfattning som tidigare men ställde sig ändå bakom förslaget. Sammantaget visar hästköttsskandalen på att ursprungsmärkning är helt avgörande för hur livsmedelsbranschen i närtid och framtid ska återfå ett förtroende hos konsumenterna. Varje person som köper förpackad mat har enligt oss socialdemokrater rätt att kräva tydlig och vägledande förpackningsinformation. Det gäller alltifrån ursprung till innehåll, tillsatser och så vidare. I en modern livsmedelmiljö torde det vara en självklarhet. Men uppenbarligen finns bristerna så långt ut i produktionsleden att EU:s medlemsstater via sina livsmedelsmyndigheter och polisiära myndigheter måste gå mycket hårdare fram avseende kontroller, uppföljning, sanktioner och borttagning av felaktigt märkta livsmedel. Det är viktigt att underlätta för konsumenterna att göra sunda och vettiga val av livsmedel. Nyckelhålsmärket är en bra idé. Vi tror att det går att utveckla ännu mer. Vi socialdemokrater vill tillsätta en utredning som granskar vilken vetenskaplig grund samhället har i rådgivningen till konsumenter, tar fram best practice från andra länder och föreslår ett nytt system för om en tydligare märkning av matens hälsovärde. Ett system som bör utvärderas är det brittiska, som har trafikljussignalsymboler som anger om maten är hälsosam eller inte. Vi anser också att det bör finnas tydliga regler om användning av falska beteckningar vid servering på restauranger. Det gäller pangasiusfilé som helt plötsligt blir sjötunga, eller för den delen kött som presenteras som oxfilé men är av helt annat djur. Regeringen bör därför granska omfattningen av fusket med beteckningar och föreslå åtgärder som skyddar konsumenterna. har generellt sett mycket bra dricksvatten. Vi har lärt oss att vi är ett föregångsland när det gäller det vatten som lämnar våra kranar. Det finns dock utmaningar som gör sig påminda och tvingar oss till ny handling och aktiviteter. I färskt minne är och cryptosporidiumparasiten eller den ökande användningen av så kallad relining vid renovering av vattenledningar i våra fastigheter då epoxyplast innehållande bisfenol A används. Även om vi har det väl förspänt med våra dricksvattentäkter är ändå påfrestningarna stora på hela flödet från källa till kran. Det handlar om gamla vattenledningar som måste bytas ut, hormonstörande kemikalier som hamnar i vattentäkterna, ökade belastningar på vattenreningsverk i tätbefolkade områden och så vidare. Vi måste jobba mycket förebyggande och agera kraftfullt för att minska spridningen av kemikalier i vårt dricksvatten. Därför behöver en myndighet få ansvar för att kontrollera och godkänna material som kommer i kontakt med vatten. 15 (MP): Vi debatterar miljö- och jordbruksutskottets betänkande om livsmedelspolitik. Man kan tycka att det är ett brännhett ämne. tog jag upp frågan med landsbygdsminister i en frågestund här i . Då var den tyska dioxinskandalen på tapeten. Det tyska grisköttet flydde den tyska hemmamarknaden och hamnade bland annat i . Förutom att det ledde till stark press på våra svenska lantbrukare blottades också en stor brist i vårt märkningssystem eftersom grisköttet i stor utsträckning hamnade i anonyma livsmedel som charkprodukter, andra sammansatta livsmedel och i storkök och restauranger. Det är svårt för konsumenterna, det vill säga oss alla, att kunna göra medvetna val. Det krävs att vi får information. En ursprungsmärkning omfattande såväl chark och andra sammansatta produkter som restaurangled är en sådan information som konsumenten kräver. Vi vet att den djurskyddsnivå som svensk produktion håller har ett starkt stöd hos konsumenterna. Det visar konsumtionssiffror när det gäller kött i butik. Det avser det hela köttet. Där har vi en frivillig ursprungsmärkning som fungerar. Men livsmedelsindustrin visar ett lågt intresse för en sådan märkning på sammansatta livsmedel och i restauranger. Konsumentmakten blir därigenom obefintlig. Ursprungsmärkning är helt nödvändig för att förtroendet för livsmedlet ska upprätthållas. Men det är även nödvändigt för att vända utvecklingen inom det svenska lantbruket. Frivillighet räcker uppenbarligen inte till. frågade jag konsumentminister vad som har hänt som gått sedan jag senast tog upp frågan i en frågestund med landsbygdsminister . Dess värre har ingenting hänt. Det måste tydligen till en rejäl skandal för att regeringen ska vakna. Det är sorgligt men sant. Jag tänker då på hästköttet som har sålts som nötkött. En annan fråga som berör mig starkt är vatten. Vi säger att vatten är vårt viktigaste livsmedel. Det kanske låter som en klyscha, men det är ingen klyscha utan en sanning. Vi klarar oss inte utan vatten. Bisfenol A, som förkortas BPA, är ett hormonstörande ämne som inte ska komma i kontakt med dricksvatten. Det tycker också branschföreningen . har det blivit allt vanligare att använda metoden med relining vid renoveringar av vattenledningar av våra bostäder. Den är billigare och enklare än ett stambyte. I säger vi att det är smejdit. Det innebär att vattenledningarna täcks invändigt med epoxyplast som innehåller bland annat bisfenol A. Som jag sade avråder branschföreningen från den metoden i vattenledningar. Jag tror ganska bestämt att det råder bred enighet här i kammaren om dricksvattnets betydelse och att inga främmande ämnen ska få förekomma. Det som gör att jag känner mig otålig är att de förslag till åtgärder som finns inte visar på en kraftfull politik. Jag tycker att försiktighetsprincipen bör råda och att man ska införa ett stopp för bisfenol A i vattenledningar medan myndigheterna utreder. Jag ställer mig givetvis bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 6 om dricksvatten. 16 (SD): Jag inleder med att yrka bifall till våra reservationer nr 3 och 11. Givetvis ställer vi oss bakom också de övriga reservationerna, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till dessa två. Det handlar om livsmedelspolitik. Jag står här återigen och lyfter upp frågan om kött från djur som skäktats. Jag hade inte tänkt göra det , inte minst för att kovände och åtminstone delvis satte ned foten i denna fråga. Regeringen fick då ett direktiv från att bör arbeta för att EU inför en tydlig märkning av kött som kommer från djur som slaktats utan bedövning. Detta beslut tillkom under ganska hård medial press, vilket föranledde hela kovändningen. Jag trodde någonstans i min enfald att regeringen ändå hade för avsikt att hedra tillkännagivandet. kommer att ta över ordförandeklubban i EU. är ett av de länder som pekats ut för att använda sig av just de metoderna och då exportera kött från djur som skäktats. I detta läge tycker jag att det borde vara en självklarhet att lyfta fram frågan, men det har regeringen alltså valt att inte göra. Därför står jag här nu igen och frågar: När ska det hända någonting? När ska det hända något över huvud taget? Detta har jag sagt förr, men jag upprepar mig: släppte en rapport som gav belägg för att av djuren inom EU dödas på ett brutalt sätt utan bedövning. En mycket stor andel av nöt och lamm slaktas alltså med stöd av undantag som religiösa regler som halal och koscher påbjuder. För den som har glömt vad halal- och koscherslakt egentligen innebär betyder det alltså att man skär halsen av djuret medan det är vid liv. Poängen är att djuret ska förblöda medan det är vid liv och till och med vid medvetande. Det finns gott om filmer på som visar denna process. Om man ser dem skär det rejält i hjärtat. Djur som har slaktats på detta sätt exporteras sedan till där det hamnar i våra restauranger, butiker och så vidare. Det hamnar kanske i söndagsgrytan, kanske i barnens tacos och helt säkert i magen hos ovetande konsumenter. I svensk lag håller djurskyddet glädjande nog högre klass. Svensk djurhållning är i de flesta avseenden bättre än på många andra platser i världen, och svenska bönders djuretik är inte sällan ett föredöme som vi kan vara stolta över. I är det för de flesta helt otänkbart att skära halsen ett djur och låta det förblöda under ett ångestfyllt förlopp. Av denna och många andra orsaker sätter många i branschen en stolthet i att märka sina produkter med ursprungsbeteckningen Svenskt kött. Vid det här laget är det dock riksbekant att köttet vi importerar däremot långt ifrån alltid lever upp till den standard och kvalitet eller ens till den djurart som svenska konsumenter har rätt att förvänta sig. En obligatorisk märkning av allt skäktat kött ser jag som ett minimum i denna fråga, även om mål är ett totalförbud för både import och inhemsk produktion av detta kött och detta systematiska djurplågeri. Importförbudet ska då givetvis omfatta även andra djupt omoraliska animaliska produkter. Jag vill återigen säga detta för att förtydliga och för att slippa missförstånd: Den variant av halalslakt som bedrivs i , där djuret är bedövat enligt svenska djurskyddsregler, lägger jag mig inte i. Jag vill bara få detta sagt. En annan del av lösningen på köttfusket är att på olika sätt stärka den inhemska produktionen genom strukturbyggande åtgärder för lokala och regionala värdekedjor. Detta skulle vara värdefullt för konsumenterna, men inte minst för de svenska företag som verkar i glesbygden. En obligatorisk ursprungsmärkning av allt slags kött och alla köttprodukter vore på sin plats även vad gäller sammansatta produkter och restaurangmenyer. I betänkandet har en reservation där vi framhåller behovet av att en parlamentarisk utredning tillsätts för att ta fram underlag för en långsiktig livsmedelsstrategi. Vi tycker att det är dags att vi stakar ut en väg för vad det är vi vill med den svenska produktionen. Ska vi över huvud taget ha kvar någon produktion i det här landet, eller ska vi bara låta den försvinna ut i ? Om hur det ser ut just nu kan jag bara säga: Det duger inte! 17 (S) replik: På förekommen anledning ska jag be att få göra en rättelse. Jag yrkar bifall till reservation 10 och inte till reservation 12, som inte existerar. Det var inte meningen, men så kan det bli ibland när man har lite bråttom. Jag har en fråga till , eller det kanske är mer av ett förtydligande. Jag har inte riktigt lärt mig alla definitioner som kommer när det gäller produkter och så vidare. Vad innefattas i begreppet djupt omoraliska animaliska produkter? 18 (SD) replik: Det jag tycker är mest alarmerande är just det som jag upp i mitt anförande om djur som slaktas helt utan bedövning. Det ska inte förekomma punkt. Det är i alla fall min och uppfattning. Men det finns andra exempel på omoraliska animaliska produkter. Vi har i vårt program tagit upp till exempel gåslever eller kinesiska pälsverk. Det är sådant som produceras under rätt så bestialiska former. 19 (S) replik: Tack nu fick jag svaret! 20 (V): Jag vill inleda med att säga att jag självfallet står bakom alla reservationer som har bidragit till i betänkandet. Jag skulle vilja tala om två saker: mat och vatten. Jag börjar med maten. Jag håller fullt ut med om hans kritik av de stora brister som finns i kontrollen av den mat som vi äter. Är det någonting som hästköttsskandalen har lärt oss är det att mat inte borde betraktas som vilken vara som helst. Mat väcker känslor. Det är fullt befogat eftersom mat ofta kommer från levande, kännande individer djur. Mat väcker känslor, för det handlar också om miljön. Vi odlar livsmedel på ett visst sätt, mat transporteras och så vidare. Allt detta påverkar självfallet miljön. Jag tycker att det är fantastiskt att det finns ett sådant stort engagemang bland svenska folket i matfrågor. Svenska folket, och för övrigt allt folk i världen, har all rätt i världen att få veta exakt varifrån deras mat kommer och på vilket sätt deras mat har tagits fram. Det får man inte . I och med EU har detta blivit etter värre, för med EU har vi fått en inre marknad där djur och livsmedel betraktas just som vilken vara som helst. Ett enskilt land kan svårligen införa en hårdare lagstiftning och kan svårligen jag skulle vilja säga att det är omöjligt sätta upp stopp vid gränserna för till exempel långa transporter av djur eller transporter av djur där man vet att de kommer att behandlas på ett dåligt sätt. Vi måste komma till rätta med det här. talar vi om hästköttsskandalen. I går talade vi om galna ko-sjukan, eller var det svinpest eller fågelinfluensa? Epidemierna och problemen kommer på varandra. Det är någonting nytt. Jag tror att detta är vad vi får av den industriella och extremt intensiva produktion av livsmedel som vi har , där det är hart när omöjligt att ha någon insyn i hur produktionen går till. Det fina med detta är att det går att göra saker för att vi ska få lite mer kontroll över produktionen. Obligatorisk ursprungsmärkning är ett förslag. Jag delar som sagt fullt ut kritiken mot landsbygdsminister och hela den svenska borgerliga regeringens agerande i frågan, som jag tycker har varit under all kritik. Det är självklart att vi ska ha en obligatorisk ursprungsmärkning av all mat. Det gäller även sammansatta produkter. Vi behöver fler inspektioner av hur livsmedel produceras, inte minst fler inspektioner av hur djuren behandlas. Då behövs mer resurser till våra länsstyrelser. Kontrollanterna från våra länsstyrelser ska ha möjlighet att ta ut en avgift när de åker ut och kontrollerar. behöver också ökade resurser. Här kanske regeringen måste välja mellan bättre kontroll av mat och mer av pratlandet nej, ursäkta, jag menar . Man kanske inte kan ha en massa mattävlingar och mässor och stöd till olika företag som vill exportera mat och ha en bra livsmedelskontroll. Vi i säger att vi måste satsa mer resurser på en bättre kontroll. Vi måste också över lag ha högre krav på djurskyddet. Låt mig nämna ett exempel på vad vi i vill göra. Vi vill införa en djuretisk ombudsman som ska ha kontroll över hur djuren behandlas i . Medlemsländerna måste till exempel ha rätten att stoppa långa djurtransporter med hänvisning till hur djuren kommer att behandlas. Det här är en fråga som i så fall måste väcka i EU. Enskilda medlemsländer ska kunna sätta djurens väl och ve före den inre marknadens. Jag vill avsluta mitt prat om mat med att säga något om obligatorisk ursprungsmärkning av mat. Ett vanligt motargument mot att även ta med sammansatta produkter, till exempel pyttipanna, lasagne, eller vad det kan vara som vi köper i frys- eller kyldisken, är att det skulle bli mycket kostsamt och mycket svårt att ta reda på varifrån allt kött i lasagnen kommer. Enligt uppgift kan köttet i en svensk lasagne komma från 16 olika länder. Och det är precis min poäng.