prot · H009124 · 2013-06-17 00:00:00 — Det är det som ni vill utreda. Sedan vill ni inte utreda frågan om huruvida det på EU-nivå ska finnas bindande krav på minskningar av koldioxidutsläppen. Det vill ni inte utreda, utan det vill ni ha som bindande krav. Varför vill ni ha bindande krav för det ena men inte för det andra? Där tycker jag du är oss svaret skyldig. Sedan håller jag inte riktigt med om den framgångssaga som du försöker beskriva EU:s klimatpolitik som. Det främsta styrmedlet inom EU:s klimatpolitik är ju handelssystemet för utsläppsrätter. Vi vet att det är billigare att släppa ut ett ton koldioxid än att ta en kaffe på stan. Alla är överens om att det finns ett gigantiskt systemfel i det här handelssystemet. Kommissionen har föreslagit att man ska åsidosätta utsläppsrätter för ungefär för att få systemet att börja fungera. Då skulle jag vilja veta vad spelar in för kreativa förslag i det. Är det någonting som ni stöder eller inte? 70 (KD) replik: upprepar samma fråga som tidigare ställde, och mitt svar är detsamma. Vi måste analysera målet såväl på nationell som på EU-nivå. Att kasta sig huvudstupa in i målsättningar som sedan ska bli bindande utan att veta vad de leder till är inte en ansvarsfull politik vare sig lokalt, regionalt, på nationell nivå eller på EU-nivå. Det är viktigt att analysera och hitta realistiska mål som man sedan ställer sig bakom. Att inte göra det är en meningslös plakatpolitik. Det finns ingen anledning att upphöja den till någon sorts europeisk politik. Varför är ni för det ena men inte för det andra? Det har vi ju förklarat här. Den ena talaren efter den andra från Alliansen har svarat på de frågorna. Jag kan upprepa det. Vi har analyserat och sett att det är rimligt att ha ett bindande mål när det gäller hur mycket unionens utsläpp ska minska till 2030, men på de andra områdena har vi inte analyserat färdigt, vare sig nationellt eller på EU-nivå, och kan därför inte ställa oss bakom bindande mål. 71 (V) replik: Det fanns ju en fråga till som inte alls fick svar, nämligen om EU:s handelssystem med utsläppsrätter. Det är ju någonting som tas upp i det här betänkandet. Det vore väldigt intressant att få veta ståndpunkt, om man vill reformera det här systemet så att det börjar fungera. Sedan tycker jag, , att du har ett grundläggande felaktigt synsätt här. Du säger att vi inte ska kasta oss in i målsättningar för hur mycket förnybar energi vi ska ha och vilken form av energieffektivisering vi ska göra. Vi måste analysera målet noggrannare. Det var direkt det du sade. Men det är inte målsättningarna som det handlar om . Det är formen, huruvida man ska ha bindande krav på energieffektivisering och förnybar energi inom EU. Det är det som är frågan, inte nivåerna, hur mycket mer förnybar energi vi ska producera i , och eller något sådant. Det är inte det som den här frågan handlar om. Jag förstår också att det är en väldigt grannlaga uppgift att ro i land. Det är någonting som man tar . är det bara formen, , och formen har ni sagt ja till vad gäller minskningskravet, hur mycket koldioxiden ska minska med. Den formen är ni helt på det klara med, och där tycker ni precis som vi att vi ska ha bindande krav för hur mycket koldioxiden ska minska. Men det ska uppenbarligen inte vara bindande krav för förnybar energi och energieffektivisering. Det är det jag vill ha svar på, och det är det som och som Socialdemokraterna också vill ha svar på. 72 (KD) replik: När det gäller den fråga som upprepar för jag vet inte vilken gång i ordningen han har fått minst fyra svar på den kan mitt svar upprepas igen, men jag tycker att det blir en ganska meningslös diskussion. Däremot vill jag gärna säga att EU:s utsläppshandelspolitik måste reformeras. Dock rymmer detta ett moraliskt dilemma, tycker jag. Att det finns så mycket utsläppsrätter beror till allra största delen på att man har varit framgångsrik med att spara. Man har minskat utsläppen. Då har det blivit många utsläppsrätter. Hoppsan, här var ni framgångsrika! Då kommer vi och förändrar spelplanen igen. Det finns ett dilemma i detta. Lönar det sig att göra det här? Det kommer bara att annulleras längre fram. Det är viktigt att detta sker på ett grannlaga sätt. Det är det som är det gemensamma. Ska man sikta så långt som det här arbetet gör , decennier framåt i tiden, är det viktigt att man analyserar och att man får fram sådant som man kan stå upp för och känna att här är de mål som vi sätter upp, de metoder och de medel som vi ska använda välgrundade. Där är vi inte . Det är därför som vi har lite olika syn på hur det här ska gå till. Men jag är övertygad om, herr talman, att vi har samma ambitioner om att genom kloka beslut försöka rädda det här klotets fortsatta överlevnad. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Effektivare sanktioner för arbetsmiljö- och arbetstidsreglerna m.m. Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2012/13:AU11 Effektivare sanktioner för arbetsmiljö- och arbetstidsreglerna m.m. (prop. 2012/13:143). 73 (S): Då har vi återigen här i kammaren då vi ska diskutera de oerhört viktiga arbetsmiljöfrågorna. Det är frågor som bara växer i kraft. Det är frågor som berör alla som finns på en arbetsplats. Tyvärr måste jag och vi socialdemokrater konstatera att regeringen har ett stort ointresse för arbetsmiljöfrågorna. Det kan vi se genom frånvaron av konkreta förslag till förbättringar. Hur tänker i arbetsmiljöfrågor och vilken värdering man lägger i dem illustreras genom att lyssna på vad socialförsäkringsminister uttalat om psykosociala problem på jobbet. Att de psykosociala arbetsmiljöproblemen är en växande, tickande ohälsobomb har vi från socialdemokratins sida länge påpekat för den passiva regeringen. Det gjorde även forskningen tidigt, och de fackliga centralorganisationerna lägger fram rapporter i frågan. Enskilda skyddsombud vittnar om att de vill ha bättre kunskap i frågorna. pekar på detta. när kostnaderna för de psykosociala problemen på arbetsplatser skenar, det vill säga sjukskrivningar på grund av att man inte har det bra på jobbet ökar, vaknar regeringen. Då går sjukförsäkringsminister ut och för ett resonemang om att det skulle vara bättre för dem mestadels kvinnor som har problem att gå tillbaka till jobbet. Att stanna kvar på jobbet ska vara rehabiliteringen, fast många av orsakerna kommer just från hur man har det på jobbet. Då blir det billigare för staten. Det vore intressant att få höra en förklaring till dessa tankar. Men tänker inte för egen del utan man tänker också för de andra regeringskollegerna, de mindre partierna. Jag har inte hört ett knyst därifrån utan de nickar instämmande. funderar jag, herr talman, när jag sitter ensam på min kammare över vilka frågor de olika borgerliga partierna driver när det gäller arbetsmiljön. Vi är helt övertygade om att dessa frågor är viktiga för framtiden. Är det som ligger bakom att svälts ut? Det är kanske som säger att det inte ska vara mer regelkrångel och använder sig av argument som har förts fram i den så kallade Stoibergruppen i om att förenkla regelsystemen. Det kanske inte behövs ett så starkt arbetsmiljöverk. Vilken arbetsmiljöfråga vill profilera sig i? Är det stressen och pressen på jobbet? Varför vill inte vara med på resan och fokusera på ett arbete som gör att vi kan minska dödsolyckorna på jobbet? Det är många frågor, och vi hoppas på att få en redovisning från partierna. Vi socialdemokrater lägger fram ett antal framåtsyftande förslag som ska leda till bättre arbetsmiljö. Många av dem är vi överens om mellan , och Socialdemokraterna. Men ni på regeringssidan är notoriska nej-sägare. Det är många som tycker att det är tråkigt att ni säger nej, nej och nej. Det är vad ni gör i arbetsmiljöfrågor, och det är också vad ni gör . Regeringens proposition Effektivare sanktioner för arbetsmiljö- och arbetstidsreglerna är i grunden bra. Det är ett bra sätt att beivra arbetsmiljöproblemen, och det är ett bra sätt att använda resurserna på. Vi är helt överens om detta. Men eftersom vi lever i en ständigt föränderlig värld ändras miljöerna, möjligheterna och även riskerna. Vi tycker att borde ha kvar möjligheterna att utveckla nya föreskrifter och vara bemyndigat att göra dem straffsanktionerade. Det finns ett flertal arbeten där farliga ämnen hanteras med en mycket hög risk för skador. Det framgår i föreskrifterna om kvarts, syntetiska oorganiska fibrer, härdplaster, asbest med flera. Vad som är farligt och skadligt i arbetsmiljön är inte . Just därför borde ges möjlighet att välja den för situationen bäst lämpade sanktionen. Jag yrkar bifall till reservation 1. Låt mig passa på att yrka bifall till reservationerna 4 och 6. Vad regeringen gör i propositionen, som i grunden är alldeles utmärkt, är att missa att göra en analys av hur polis och åklagare kan förbättra sitt arbete för att få fler arbetsmiljöbrott lagförda. Jag besökte Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål, Rema, i och fick ta del av deras utmärkta arbete. Sedan specialenheten bildades har man visat på mycket goda resultat, men man skulle kunna nå ännu längre om regeringen och därmed får en pekpinne att prioritera även arbetsmiljöbrotten i sitt arbete. Det kan ske genom att inlemma särskilda utredare till riksenheten. På så vis kan man nå längre. Ska pensionsåldern höjas? Det är en aktuell politisk fråga som regeringen har lyft fram. Reaktionerna har inte dröjt. De har kommit från alla olika håll och kanter. Jag tycker att frågan egentligen borde omformuleras. Hur kan arbetsmiljön förbättras så att fler orkar arbeta till ? Det är en mycket relevant fråga. Om vi inte gör satsningar på arbetsmiljön kommer det att bli allt fler fattigpensionärer. Det säger även generaldirektören för . Kadern av fattigpensionärer, de som tvingas lämna arbetslivet , växer. Då blir det fler som går in i ålderdomen i fattigdom. Skillnaderna mellan människor ökar i . Det brukar regeringen vara duktig på att ordna. är det av kvinnorna och strax under hälften av männen som går direkt från arbete till pension. Det gäller särskilt människor med tunga LO-jobb. Vad hör vi för diskussion bland regeringspartierna om detta? har presenterat ett betänkande med många bra förslag, som jag verkligen hoppas att vi ska få diskutera i kammaren. Många av utredningens förslag kan jämföras med de förslag vi har lagt fram i kammaren och kommer att lägga fram. Det gäller förstärkta resurser till , att fokusera och öka antalet inspektioner av branscher som har tidigt utträde ur arbetslivet, långsiktig förstärkning för att utveckla det systematiska arbetsmiljöarbetet, förstärkta resurser till forskning, utvärdering och utbildning samt förstärkta insatser för skyddsombuden med mera. Det är mycket bra förslag att fundera över. Lägg till dessa förslag vårt återkommande krav i kammaren på att regeringen tar initiativ till att påbörja nollvisionsarbete tillsammans med forskningen och arbetsmarknadens parter. Jag har sagt det förr, och jag säger det återigen: Jag tycker att det är fullständigt obegripligt att ni inte ser möjligheten. Varför är ni så urbota jag ska inte använda ordet tjurskalliga? Hoppa på tåget när nu alla vill detta. Det är en så enkel och tydlig fråga. Du ska inte gå till jobbet och riskera ditt liv. Om man sätter fokus på detta betyder det att man sätter kompetenta och duktiga människor att tillsammans fundera över frågorna. Det skulle hela kedjan i arbetsmiljöarbetet vinna på. Då duger det inte att regeringen skriver att det blir ett slag i luften. För oss är det inte ett slag i luften. För oss handlar det om människor som dör på jobbet. Det är inget slag i luften. Om ni är kloka har ni chansen, om inte nu så , att försöka anta förslaget. Den ser inte bra ut, och det är inte bra. Frågan är om statistiken visar effekter av något. Är det effekter av gjorda nedskärningar? Det vet inte jag och inte ni heller, men det är olyckligt. Sedan har vi det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Där finns frågan om stressen och pressen. De psykosociala arbetsmiljöproblemen är stora och viktiga. Det finns många rapporter. Vad gör vi för att komma åt problemen? Arbetslivet blir bara mer och mer krävande, men finns inte verktyg att möta problemen . Helst ska du själv se till att du är konkurrenskraftig i ditt eget jobb. Du ska kunna jobba på din fritid, det vill säga vara ständigt uppkopplad och nåbar. Du kan väl gå på gym så att du ser till att du inte får några belastningsskador! Framför allt kan du väl försöka se till att kompetensutveckla dig själv! Kraven på den enskilde stiger . har vi en rörelse som gör att vi inte ökar resurserna för att mota dessa problem. har gjort ett mycket bra arbete kring problemen med det som kallas kränkande särbehandling eller mobbning på arbetsplatserna. Jag tycker att man på ett lysande sätt har lyft fram det i debatten, när man visar att lagens verktyg inte är tillräckliga och föreslår lösningar. Det här är någonting som finns överallt. Forskarna säger att det är av alla på våra arbetsplatser som är drabbade av detta. Vi i Socialdemokraterna avser för vår del att komma tillbaka till den här frågan i samband med vår budgetmotion . Det gäller att stärka och se till att utveckla föreskrifter, framför allt se till att få in mer kompetens i som kan göra bättre analyser av arbetsorganisationens betydelse och göra riskbedömningar. Vi behöver nya utbildningar för skyddsombuden. Vi behöver framför allt utveckla det samordnade arbetsmiljöansvaret. Vi behöver fundera på övertidens betydelse för jobbet och för hälsan. Vi tycker också att det ska inrättas ett där man kan samla arbetsmiljöforskningen. Det är bara att regeringen och ni här i kammaren lyssnar på arbetsmarknadens parter. De skriver brev till regeringen om dessa krav och lägger fram ganska kloka förslag, enligt mitt förmenande. Jag förstår inte varför ni väntar och varför ni säger nej. Allt färre har tillgång till företagshälsovård. För dem som är anslutna blir det stödet inte större och bättre, utan ofta får man mindre stöd och hjälp. Det är en tredjedel av alla anställda som saknar tillgång till företagshälsovård. Ofta väljer arbetsgivaren det billigaste utbudet, och det betyder att det inte blir något förebyggande arbete. Tanken med företagshälsovården är ju att det ska vara ett förebyggande arbete. Företagshälsovården ska vara den expertresurs som behövs för att förebygga men även rehabilitera och arbetsanpassa arbetsplatser. Tillsammans med ett systematiskt arbetsmiljöarbete blir den ett jätteviktigt verktyg för att se till att fler kan finnas kvar i arbete och fler kan komma tillbaka i arbete. Regeringen borde, i samverkan med arbetsmarknadens parter, ta ett initiativ till att börja jobba fram ett program för en företagshälsovård som är värd namnet och som omfattar alla. Låt mig slutligen, herr talman, säga några ord om skyddsombuden. Våra lokala skyddsombud är en bärande del i arbetsmiljöarbetet. De borde finnas överallt, men de finns tyvärr inte överallt. Vi kan nöja oss med att säga att vi har rätt många skyddsombud, men vet vi att det finns ett behov av dubbelt så många som . Skyddsombuden är hjältarna på arbetsplatserna, om de får god utbildning. Det får tyvärr inte alla, och det är också någonting som vi måste se till. De måste få tid för uppdraget ett jätteviktigt fackligt uppdrag. Det måste få tid att sätta sig in i uppdraget, tid och möjlighet att hitta brister om det finns seriösa företagsledningar. är det inte så enkelt att ta på sig uppdraget. På alla arbetsplatser som mitt förbund det fina, vackra , om jag tillåts säga så har avtal med saknas det skyddsombud på av dem. Det är en stor del som saknar skyddsombud. Därför vill vi att de regionala skyddsombuden ska få bättre möjligheter att besöka arbetsplatser. Har man ett kollektivavtal är det fullständigt rimligt att ett skyddsombud, som är en regelförenklare för den enskilde eller mindre företagaren, ska kunna göra ett besök och tala om vad som är rätt och vad som är fel. Jag förstår inte varför ni säger nej till detta också. Slutligen, herr talman, ska jag inte vara så allvarlig och så kritisk. Låt mig säga att jag önskar alla utskottets ledamöter med ordföranden i spetsen en trevlig sommar. Även om vi har stora meningsskiljaktigheter ibland tycker jag att ni är hyggliga personer och att det är trevligt att umgås med er. 74 (MP): Tack, , för ett tydligt och visionärt anförande! Det område som vi nu debatterar handlar mycket om vad vi tycker att framtiden ska fyllas med när det gäller olika typer av ideologiska skillnader och vad vi tror att människor vill. Där tycker jag att var väldigt tydlig. Jag vill också instämma i yrkandet om bifall till reservation nr 4 som vi har gemensamt med Socialdemokraterna och . Den strukturella diskrimineringen i vårt samhälle finns naturligtvis också i arbetslivet och gäller såväl lön och anställningsform som arbetstid men också att yrken med en överrepresentation av kvinnor värderas lägre. För är detta en av de absolut viktigaste frågorna att komma till rätta med. Vi utgår från en feministisk och intersektionell maktanalys. Vi ser att det finns flera olika maktstrukturer i samhället som samverkar. Könsmaktsordningen räcker inte för att förklara den ojämlikhet som råder på arbetsmarknaden, utan det handlar även om sexuell läggning, etnisk tillhörighet, klass, funktionshinder, ålder och religion. Dessa faktorer påverkar människors makt och villkor i vårt samhälle och i relationen till andra människor. Ett väl fungerande arbetsliv förutsätter att varje människa är fri att göra sina egna val utan att styras av begränsande, könsbundna normer. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Jämställda löner är en oerhört viktig del av detta teorem. Den ekonomiska självständighet som följer av jämställda löner är en förutsättning för att åstadkomma ett jämställt och demokratiskt samhälle. Det handlar också om att åstadkomma bra arbetsvillkor. I arbetar och förväntas kvinnor förvärvsarbeta i mycket stor utsträckning, och en klar majoritet av dem som utexamineras från högskola och universitet är kvinnor. ser vi dock stora brister på arbetsmarknaden vad gäller jämställdhet och kvinnors hälsa. En god arbetsmiljö, som vi debatterar , både fysiskt och psykiskt som får medarbetare att trivas föder kreativitet och gynnar såväl arbetstagare som arbetsgivare. Detta är vi överens om. En god och jämlik hälsa är ett övergripande mål för som en del av visionen om det långsiktigt hållbara arbetslivet och ett långsiktigt hållbart samhälle utifrån ett socialt perspektiv. , , beslutade om ett övergripande mål för folkhälsan med elva målområden varav det fjärde handlar just om hälsa i arbetslivet. Ett bra arbetsliv med väl fungerande arbetsvillkor minskar inte bara den arbetsrelaterade ohälsan och de sociala skillnaderna i ohälsa utan bidrar även till en allmänt förbättrad folkhälsa och är en nödvändig förutsättning för en hållbar samhällsutveckling. Vi ser dock hur allt fler människor, särskilt inom vård- och utbildningssektorn, upplever stress på arbetet och att kraven i arbetslivet ökar ständigt. Arbetslivet måste balanseras så att både kvinnor och män ges möjlighet att fungera och må bra under ett helt arbetsliv. Individens deltagande i arbetslivet ska gå att förena med familjeliv och fritid på ett hälsofrämjande sätt. Vi har under dessa två mandatperioder sett hur regeringen har prioriterat bort det breda folkhälsoarbetet och enbart inriktat sig på levnadsvanor. Det har gjort att arbetsmiljöarbetet har kommit i skymundan. Det är hög tid att folkhälsopolitikens målområde Hälsa i arbetslivet ges ett verkligt innehåll utifrån ett genusperspektiv. Till grundvillkoren för ett hållbart arbetsliv hör att ha kontroll, delaktighet och inflytande över sitt eget arbete och hur det ska utföras samt arbetsmängd efter arbetsförmåga. Trots dessa välkända fakta i forskningen är skillnaderna stora mellan kvinnors och mäns arbetsvillkor. Det hänger samman med andra företeelser. Exempelvis jobbar pappor mer än män utan barn. Vid en jämförelse mellan pappor och män som inte bor med barn visar det sig att andelen som arbetar heltid är av dem utan barn och 93 av pappor. Andelen heltidsarbetande kvinnor är däremot av dem utan barn men av mammor. Mammor arbetar deltid i större utsträckning än andra kvinnor, men för pappor är det tvärtom. Ett annat exempel är sjukskrivningsmönster. Kvinnors sjukfrånvaro har varit större än mäns . Fram till har skillnaderna till och med ökat. En studie från utvärdering pekar på att förvärvsarbete i kombination med att kvinnor tar ett större ansvar för barn och familj skulle kunna vara en förklaring. Innan de får barn är mäns och kvinnors sjukfrånvaro ungefär densamma. Efter första barnets födelse har mamman ungefär dubbelt så många sjukfrånvarodagar som pappan. Skillnaden finns kvar upp till efter första barnet. förvärvsarbetar kvinnor med små barn allt fler timmar. var det av kvinnorna som jobbade heltid, vilket kan jämföras med 2007, då det var . vill se ett mer aktivt tillsynsarbete och förebyggande insatser mot ohälsa och arbetsskador. Med en bra arbetsmiljö, såväl psykiskt som fysiskt, kan både kvinnor och män dessutom få bättre möjlighet att själva välja när de vill ta ut pension i stället för att tvingas sluta på grund av ohälsa. Den faktiska pensionsåldern och antalet år i arbetslivet har stor betydelse för hur stor pensionen blir eftersom pensionssystemet numera bygger på livsinkomst. Kvinnors arbetsvillkor påverkar därmed även den framtida pensionen. Den myndighet som vi i arbetsmarknadsutskottet jobbar mycket med, , har i uppdrag att göra särskilda insatser för att förhindra att kvinnor slås ut från arbetslivet på grund av arbetsmiljörelaterade problem. Ett stort problem är emellertid att nuvarande arbetsmiljölag är utformad efter traditionellt mansdominerade arbetsplatser. Det finns tydliga regelverk som rör byggnadsverksamhet, men inom vård, skola och omsorg finns få regler. Vi vill att arbetsmiljölagen ses över, så att den tydligt anpassas efter både kvinnodominerade och traditionellt mansdominerade arbetsplatser, vilket vi har framfört tidigare. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 4. 75 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3. Vi behandlar arbetsmarknadsutskottets betänkande 11 om effektivare sanktioner för arbetsmiljö- och arbetstidsreglerna. Vikten av en god arbetsmiljö för alla kan knappast underskattas. Trygga, mänskliga, välfungerande och säkra arbetsplatser innebär ökad livskvalitet och bättre hälsa för den enskilde. För arbetsgivaren kan det innebära ökad produktivitet, förbättrade möjligheter att behålla nyckelkompetens med mera, och för staten och samhället medför det minskade ekonomiska och sociala problem. Det svenska regelverket till skydd för en god arbetsmiljö står sig väl vid en internationell jämförelse, och det kan vi vara stolta över. För att regelverket ska ha avsedd effekt krävs dock också att tillsynen och sanktionerna vid överträdelser fungerar väl. Från sida ställer vi oss bakom de förslag till förändringar i sanktionssystemet som föreslås i den föreliggande propositionen. Vi stöder den kraftiga höjningen av taket för sanktionsavgifterna liksom övergången från straffsanktioner till sanktionsavgifter på flera områden. tycker vi att det är bra att regeringen vill behålla straffsanktionerna för de allvarligaste överträdelserna och att förslagen om avkriminalisering inte går lika långt som den föregående utredningens. Som jag deklarerade inledningsvis ställer vi oss bakom reservation 3 i detta betänkande, där vikten av ökade resurser till lyfts fram. De förändringar som följer av regeringens proposition kommer att innebära kostnadsdrivande förändringar i verksamhet. I betänkandet påpekar utskottsmajoriteten att verket har fått ökade anslag som är tänkta att kompensera för detta.