prot · H00977 · 2013-03-13 00:00:00 — Det finns dock, herr talman, också en rad frivilliga märkningar som har lyfts fram här som kan både informera och vägleda konsumenter. Märkningen Svenskt kött ingår i en branschöverenskommelse och innebär att all köttråvara i produkten kommer från grisar, nötdjur, får eller lamm som är födda, uppfödda, slaktade och styckade i . Följaktligen omfattas de av svenska miljö- och djurskyddsregler. Här finns också krav på bedövning. Vi godkänner inga sådana undantag. Det är också en fråga som har varit uppe till debatt. Konsumenterna har ett eget val. Jag vill också nämna att frågan om krav på märkning när det gäller bedövning halalslakt och koscherslakt har regeringen lyft upp i EU. drev på för att lyfta över djurskyddstillsynen till länsstyrelserna, vilket oppositionen var emot. Man spjärnade emot när Alliansen drev frågan. Jag kan konstatera att det visade sig vara ett riktigt beslut. är också positivt till att se över möjligheten att lyfta upp livsmedelstillsynen ytterligare ett steg. Även om vi kan känna stolthet över nationella miljö- och djurskyddsregler är det viktigt att också arbetet inom EU blir framgångsrikt på dessa områden. Det stärker inte bara konkurrenskraften utan ger också ökat skydd för djur och mark i hela EU. Här sker ett enormt arbete. Här sker ett arbete för att minska långa djurtransporter och skapa en gemensam djurskyddslagstiftning. Vi ska inte glömma allt som sker, herr talman. Jag vill också påpeka att och Alliansen vill underlätta handel av livsmedel mellan folk och länder. Vi vill inte försvåra handeln. Jag har bara hunnit skumma igenom gedigna utredning Goda affärer en strategi för hållbar offentlig upphandling. Jag räknar med att regeringen kommer att ta till sig flera av de konstruktiva förslag som finns i utredningen för att göra det tydligt att brukarna kan lämna en kravspecifikation vid upphandlingar. Detta gäller inom alla områden, från upphandling av skolmat till hur och i vilken regi äldreomsorgen ska utföras. Alla tidigare talare har lyft fram frågan om vatten. Jag vill verkligen instämma. Det finns inget livsmedel som är så viktigt som vårt vatten. Vi inser inte alla gånger vilken tillgång vi har i vårt land. Det är en tillgång som vi både slösar med och missbrukar. Jag antar att jag inte är ensam om att efter en utlandsvistelse, där man inte ens vågat borsta tänderna i kranvattnet, njuter obeskrivligt av ett glas vatten vid hemkomsten. Många av oss har enskilda brunnar. Vi har ett stort ansvar att kontrollera att det vattenfyllda glaset innehåller just det rena och friska vattnet. I samband med ett tillsynsprojekt framkom det att av de enskilda brunnarna hade tjänligt vatten. Övriga brunnar hade anmärkningar eller hade till och med otjänligt vatten. Dricksvattenförsörjningen måste säkras genom starkare skydd för yt- och grundvattentäkter. Berörda sjöar som används som vattentäkter borde inrymmas i begreppet riksintresse. Det måste även i fortsättningen ställas höga krav på och ökad kontroll av enskilda avlopp. I Miljömålsberedningen har vi uppmärksammat riskhanteringen av material som kommer i kontakt med dricksvatten. Relining har nämnts. Miljömålsberedningen kräver en särskild kartläggning. Vatten kommer att bli en stor kommande fråga i Miljömålsberedningens arbete. Jag vill avsluta med några ord om behovet av en livsmedelsstrategi. Det är en strategi som har till syfte att hejda den allvarligt nedåtgående trenden för svensk livsmedelsproduktion. har den lägsta självförsörjningsgraden i hela EU. En livsmedelsstrategi ska också inrymma gott djurskydd, miljö och livsmedelssäkerhet. En god djurvälfärd och ett miljömässigt hållbart brukande borde självklart vara kriterier som varje upphandlare kan åberopa vid upphandlingstillfället. Det kan inte enbart vara priset som ska vara avgörande. Prisvärdheten är något annat. Vi har tidigare talat om vår tillgång till vatten. har också goda jordar och frostvintrar, vilket innebär ett begränsat behov av bekämpningsmedel. Vi har en skyldighet att tillvarata de gynnsamma tillfälligheterna och möjligheterna som finns i vårt land. Sammantaget ger detta oss all anledning att slå vakt om möjligheterna att odla för nationellt och internationellt bruk. Vi toppar vår livsmedelsexport med ompaketerade och processade varor, till exempel kaffe, norsk lax och spritprodukter, och dessa varor borde få konkurrens av såväl animaliska som vegetabiliska produkter. Avslutningsvis i denna debatt vill jag lyfta fram det arbete som pågår inom ramen för och att ta fram näringsrekommendationer där 100 vetenskapliga experter har varit inblandade. Dessa råd kommer att utgöra underlag för rekommendationer. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 31 (V) replik: Jag vill säga två saker till . Du har fel då du säger att oppositionen var motståndare till omorganiseringen av djurskyddskontrollen. Vi i var inte motståndare till det. Vi tycker att det är bra att den har flyttats över till länsstyrelserna. Men vi har väldigt mycket kritik mot sättet som det här gjordes på. Man kan titta på statistiken över antalet utförda kontroller. Före omorganiseringen gjordes det drygt 20 000 kontroller . Efter omorganiseringen halverades det nästan och gick ned till ungefär 12 000. Antalet utförda kontroller ligger fortfarande på en mycket lägre nivå jämfört med tidigare. Vid omorganiseringen tillförde man inga extra resurser till djurskyddskontrollerna. har man tillfört lite grann, och det välkomnar vi i . Men den stora förbättringen för djurskyddskontrollen i skulle vara ifall djurskyddskontrollanterna kunde få ta ut en kontrollavgift varje gång de är ute på fältet och gör en kontroll. Då skulle de få ett visst mått av självfinansiering. Så var det tidigare, och det är praxis i hela och praxis inom alla andra kontrollverksamheter. De som åker ut och gör en kontroll utför egentligen en service, så det borde vara ganska självklart att de kan få ta ut en sådan kontrollavgift. När vi pratar om djur jag vet att är väldigt engagerad i den frågan skulle jag vilja säga att något av det första ni gjorde när ni kom till makten var att avskaffa , en helt unik myndighet i världen för att värna djuren. Jag vill fråga : Blev det bättre eller sämre för djuren då man avskaffade ? 32 (FP) replik: Tack för rättelsen! Jag kommer ihåg det . Jag uppskattar att ni förstod vikten av att flytta djurskyddskontrollen. Innan vi tog det beslutet visste vi att det i ett antal kommuner inte förekom någon kontroll över huvud taget, och EU kritiserade det. Jag tror att vi alla har hela den bakgrunden klar för oss. Jag delar också analysen att det var en trög start. Vi lärde oss under resans gång och rättade till sådant som gällde både finanserna och sättet att räkna. Från början handlade det om människor och inte om djur, och vi hade olika beräkningsmodeller. Det är tillrättalagt. Det som vi nu arbetar mycket med handlar om riskbaserade kontroller. Det är inte alltid så att vi ska räkna antalet, utan det handlar om att kontrollera där det verkligen behöver kontrolleras. Man kan också göra stickprov och branschvisa kontroller. Det är viktigt. Det är ett system, det är en ökad kunskap och det är nu en likvärdighet över landet. Vad gäller avskaffandet av var från början tillskyndare av den myndigheten. Vi trodde på den. Men vi såg, insåg och tog till oss kritiken av hur det fungerade. Jag hade ganska god insyn eftersom jag satt i styrelsen. Vi accepterade det, och efter att den flyttades till och med den ledning som är där har vi nu fullt förtroende för regimen och det sätt som man arbetar på med de här frågorna. 33 (V) replik: har inte flyttats till , utan den har skrotats helt och hållet. Det är en viktig precisering i sammanhanget. Om man har synpunkter på en myndighet som är ny och har fungerat bara , och ifall man värnar djuren, borde man väl snarare bidra till förbättringar av myndigheten i stället för att bara lägga ned den knall och fall. Vad gäller kontrollerna tycker jag att en måttstock på hur bra systemet fungerar är antalet kontroller som utförs . Det är också därför som redovisar den statistiken . Jag skulle vilja fråga : Ifall antalet kontroller av hur djuren har det i halveras från till ett annat och fortfarande ligger kvar på en väldigt mycket lägre nivå än 2008, alltså åren före den stora omorganiseringen, är nöjt med det? Tycker att det är okej? Låt mig ta ett konkret exempel. gick djurskyddskontrollanterna i ut och sade: Vi behöver mer resurser vi klarar inte av att kontrollera exempelvis alla djurtransporter som sker. Det här var lite i ljuset av hästköttsskandalen och det faktum att ungefär 10 000 hästar försvinner ur statistiken . Kan det vara så att de smugglas till andra länder där man slaktar dem, om slaktvärdet till exempel är fyra gånger så högt i som i ? Djurskyddskontrollanterna i ville ha mer resurser för att kunna göra fler kontroller, så att vi kan få bättre kontroll och djuren kan få det bättre. Vad gjorde regeringen? Fick de mer pengar? 34 (FP) replik: Den första frågan var om djuren värnas. Det viktigaste är att djuren värnas. Jag är helt övertygad om att så sker . Vi följer nära arbete vad gäller alltifrån smittskydd till hur produktionen bedrivs. Systematiskt går man igenom bransch efter bransch och område efter område. Jag tycker att man har en otroligt bra koll på läget. Där är jag väldigt trygg. Vad gäller kontroller av det som sker i är det så att kompetensen har höjts, mycket tack vare . Man har gett en kompetenshöjning. Man har en utbildning. Man har en strategi för hur kontrollen ska gå till. Man har manualer. Det är oerhört mycket mer systematiskt. Där har det nu också skett en utvärdering. Vi kan konstatera att det har blivit en klar förbättring. Sedan är det viktigt att vi följer upp. När det gäller medel, ekonomi och budget har alla möjligheter i världen att göra de omprioriteringar som är nödvändiga. Men vi har från regeringen också ett ansvar att följa upp: Räcker resurserna? Används de väl? Finns det ett akut behov där vi behöver tillskjuta medel? Detta med transporter kan vara ett sådant behov, men låt oss återkomma till det. 35 (S) replik: Jag har några frågor till . Är det enbart konsumenternas ansvar att tillgodose att de får bra produkter? nämnde någonting om valfriheten att välja. sade någonting om att det fanns så mycket tillsatser i den skinka som hon hade gjort jämförelser kring, och det lät inte så otroligt smakfullt med allt det som körs in i skinkan, i laken och alltihop. Ska det inte vara så att produkterna håller en så hög kvalitet att den valfrihet som individerna kommer åt är just den att jag väljer den här produkten för att jag gillar en viss producent eller tycker att priset är okej? Men när man hamnar i ett läge där man har svårt att identifiera alla tillsatser är det lätt att tro att produkterna kanske inte håller så hög kvalitet. Då ställer jag frågan: Ska vi verkligen ha den här typen av produktsortiment? Är det valfrihetens pris? Det kan vara en intressant ideologisk diskussion. Nästa fråga handlar om ursprungsmärkning av processat kött. Står bakom den eventuellt historiska, om jag får använda uttrycket, kovändning som jag upplevde att landsbygdsministern gjorde i ? Om kommissionen nu skulle föreslå obligatorisk ursprungsmärkning av processat kött, kommer då också att tycka att det är en bra idé? 36 (FP) replik: Först och främst: Alla produkter som kommer ut på marknaden ska vara säkra livsmedel. Vi har EU:s livsmedelskontroll. Vi har också kontrollmyndigheter i vårt land. Det ska inte råda någon tvekan om det, utan det ska vara säkra livsmedel. Utöver det har konsumenterna möjlighet. Vi har olika syn på vad vi tycker är kvalitet. Det kan inte finnas en enda ram eller form för kvalitet, utan här kan jag som enskild konsument välja. För mig kan kvalitet vara att det är ett djur som har gått ute eller att maten är närproducerad. Det kan också vara något annat som är viktigt för mig i mitt val. Då är det viktigt att veta att de märkningar som står är korrekta och att jag inte blir vilseledd utan kan lita på att det som står stämmer och kan välja därefter. Vi har alla ett ansvar. Samhället har sitt ansvar att säkerställa att livsmedel är säkra. Producenterna har sitt ansvar, och jag som konsument har mitt. Vad gäller processat kött är ja ett enkelt svar på den frågan. i debatten låter det som att inget är ursprungsmärkt. Det började med honung, frukt, grönt, fisk och nötkött. Sedan har det fortsatt med svin, får, get och fjäderfä. Det är beslutat och kommer att införas . Nästa steg är att man kommer att göra en konsekvensanalys av vad detta har betytt. Sedan kommer man att titta vidare på konsekvenser av processat. Det är alltså mycket som sker. 37 (S) replik: Ja, det stämmer, och det är bra. Jag delar dock inte uppfattningen att regeringen har varit positiv till all form av ursprungsmärkning. När det gäller get och svin fanns det till och med en notifiering från regeringen om att man till nöds ställde sig bakom förslaget trots att man inte tyckte att det var ett bra förslag. Det är dock en annan historia. Det talas om individens frihet och så vidare, men som konsument är man i ett ständigt underläge när det gäller att ta till sig produktinformationen. För att veta vilka tillsatser som finns krävs att konsumenten är väldigt upplyst. Man ska ha förmågan och kunskapen. Jag undervärderar inte konsumenterna, men jag tror att alla kan känna att man måste vara väl insatt i många substanser och annat när man börjar titta på vad som står på förpackningarna. Då blir ursprungsmärkningen och tydligheten i att märka varor ännu viktigare. I spåren av den så kallade hästköttsskandalen har vi hamnat i ett läge där konsumenternas förtroende för producenter och produktion sviktar. När konsumenterna är villrådiga måste vi politiker ta ett större ansvar. Vi måste visa vägen genom att öka antalet livsmedelskontroller. Vi måste också tydliggöra riktlinjerna, och ursprungsmärkningen är en del. Vi måste förstås stärka livsmedelskontrollerna, från Efsa på europeisk nivå till nationella livsmedelsmyndigheter. Om valfriheten är så värdefull, varför måste konsumenter välja produkter där man inte riktigt vet vad man får, även om de är säkra? 38 (FP) replik: Konsumenten har lyfts fram på ett alldeles speciellt sätt. Innan den frivilliga märkningen fanns kunde man inte välja mellan varor i butiken. har konsumenten fått en ökad möjlighet att själv välja vad man vill köpa. Vill man göra det enkelt för sig kan man se på den frivilliga märkningen, till exempel branschmärket Svenskt kött eller ekologisk märkning. Den är tydlig och garanterar var det är uppfött och odlat och även hur det har tillvaratagits. Efter hästköttsskandalen har allt fler uppsökt gårdsbutiker. De känner ett behov av att se med egna ögon var produkten kommer från. Allt som sätts ut på marknaden ska vara säkra produkter, och här har vi . Det måste också tas ett större krafttag mot den brottsliga verksamheten. Det är kriminellt att vilseleda oss konsumenter, och det måste synas i tydliga sanktioner. Vi har all anledning att fortsätta att samtala om dessa viktiga frågor och hjälpas åt. Jag upplever att vi nu tar flera steg framåt. 39 (C): Herr talman, ledamöter och åhörare! Vi debatterar livsmedelspolitik i när livsmedels ursprung och äkthet debatteras flitigt i samhället och i ljuset av hästköttsskandalen. Det finns två parallella trender när det gäller livsmedel. En trend är att konsumenter vill ha närproducerade livsmedel av hög kvalitet och med tydligt ursprung. Kanske gäller det framför allt fredagsmyset och . Då är man beredd att betala extra för kvalitet. Den andra trenden är att konsumenter väljer livsmedel efter lågt pris och kanske blundar för ursprung, kvalitet och innehåll. Jag är med i en Facebookgrupp som kräver att vi ska betala mer för maten. Vi lägger allt mindre av vår totala konsumtion på livsmedel, och jag tror att vi måste vara beredda att lägga mer. Betalar man lite får man inte kvalitet och har inte koll på ursprunget. Betalar man lite mer får man bättre kvalitet. Både livsmedelshandeln och lantbrukskooperationen har byggts upp till en gråzon som gör att konsumenterna och producenterna aldrig träffas. Men i den första trenden där man söker närproducerat och med tydligt ursprung börjar dessa knyta nya band. Det har också varit tydligt under och efter hästköttsskandalen att gårdsbutiker och andra har fått ett uppsving. Jag kommer då in på märkningen. Vi måste vara beredda att betala mer och kunna veta vad det är vi betalar för. En frivillig märkning, till exempel märket Svenskt kött eller en svenskmärkning av charkuteriprodukter som innehåller svenskt kött, är jättebra. Då vet vi vad vi betalar för. Det blir en positiv märkning. Konsumenter måste kunna göra medvetna val. Jag är därför positiv till frivillig märkning. Jag är också positiv till gemensamma åtgärder för ursprungsmärkning inom EU, både vad gäller helt kött och processat kött. Men min och landsbygdsministerns tveksamhet har gällt kravet att ensidigt ska gå före med ursprungsmärkning när vi befinner oss på en gemensam marknad. Vi lägger kanske ingen ökad kostnad på primärproducenterna som finns i , men vi lägger en ökad kostnad på livsmedelsindustrin som inte andra delar av livsmedelsindustrin i har. Jag är positiv till de signaler som landsbygdsministern har skickat och till de steg som vi ser att och EU gemensamt tar. När det gäller upphandling är det inte kunderna på som är konsumenterna utan politikerna. Där är det viktigt att vi är medvetna konsumenter, medvetna köpare. Det är viktigt att vi ställer krav på djurskydd och miljöhänsyn. Det har pratats mycket om Matlandet , i lite raljanta tongångar. Men ett av de fem viktiga fokusområdena i Matlandet är den offentliga maten. Det tillagas tre miljoner mål mat per dag i det offentliga köket, i skolor, förskolor och äldreboenden. Det var kanske inte en del av Matlandet . Vi har sagt att skolmaten inte bara ska vara gratis utan också ska vara näringsriktig. Det är ett resultat av alliansregeringens nya skollag. Men det är också viktigt att man, när man upphandlar den offentliga maten, ställer tydliga krav. Det sägs att det är så svårt att ställa krav i en upphandling, och man vågar kanske inte som upphandlare i en kommun. Då har regeringen gett som inte är en statlig myndighet utan ett bolag som samägs av staten, SKL och några andra ökade resurser för att ge råd om hur man ska ställa miljö- och djurskyddskrav på ett sätt som klarar och annat. Det har de gjort, och allt fler kommuner vågar nu ställa djurskyddskrav, tack vare att de har fått bra råd från . Man får inte ställa krav på att det ska vara svensk lag. Men man kan ställa krav på att djur inte slentrianmässigt ska behandlas med antibiotika, att djur ska vara bedövade före slakt och att de inte får transporteras till slakteriet. Det råkar överensstämma med svensk lag, men kraven är ändå neutrala. Alla som vill inom EU eller någon annanstans kan uppfylla de kraven. Då kan man ställa de kraven, de är inte diskriminerande, och det gynnar svensk produktion. Tittar man i Matlandet finns det under detta om den offentliga maten ett mått om att fler små och medelstora företag ska delta i och vinna kontrakt i offentlig upphandling. En undersökning som kom för knappt en månad sedan visar nu att det måttet är på väg mot måluppfyllelse. Det finns indikatorer i de olika fokusområden inom Matlandet som tyder på att Matlandet ger effekt. En annan del är att vi kan se att vi har fått fler småskaliga slakterier. De är ofta kopplade till att det finns en lokal uppfödare och att man säljer köttlådor eller vad det kan vara. Det är inte de stora slakterierna som hanterar detta, utan det är småskaliga slakterier. Vi har sänkt och ibland tagit bort kontrollavgifterna. En del har sagt att det är subvention till köttindustrin. Men jag betraktar inte småskaliga slakterier som köttindustri, utan det är en del av att skapa identitet, en del av möjligheten att sälja högkvalitativa, tydligt ursprungsmärkta produkter. En tredje del har också varit uppe. Det har varit frågan om märkning av kött där djuret inte skulle ha bedövats före slakt. tog upp det som om det inte skulle ha hänt något. Men det är viktigt att notera att regeringen har lyft fram frågan i EU, och under det här året ska göra en undersökning om märkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning. Det är lite intressant när lyfter fram den frågan. säger att han inte bryr sig om det halalgodkända kött som har slaktats i enlighet med svensk djurskyddslag. Men går man in på hemsida och tittar under Vår politik A till Ö ser man att det inte finns någon rubrik Jordbruk, ingen rubrik Livsmedel och ingen rubrik Landsbygd. Däremot finns rubriken . Där kan man läsa: Även halalslakt med bedövning innebär ett onödigt utdraget lidande för djuret. Principen vad gäller slakt måste vara att metoden ska vara så väl snabb som smärtfri. Halalslakt med och utan bedövning ska därmed vara förbjudet. Det är ingång. Det handlar alltså inte primärt om djurskyddet, utan det handlar om imamer. och jag har haft en diskussion om detta förut. Det är inte djurskyddet som är ingång i detta, utan man har problem med en religion, problem med imamer, problem med att detta kött är godkänt om det uppfyller svensk djurskyddslag. Jag tycker att det är beklagligt. försöker ge sken av att det är en djurskyddsfråga. Men problemet för är att det är halal, även om det uppfyller svensk djurskyddslag. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 40 (SD) replik: Jag får väl helt enkelt tacka för att han har uppmärksammat den skrivningen, som jag inte ställer mig bakom. Vi har som sagt haft den här diskussionen vid det här laget. Då får vi se till att ändra den formuleringen. Den har säkert släpat med , och jag kände faktiskt inte till den. I övrigt har jag inga problem med om en jägare sjunger en sång för det fällda djuret eller andra former av ritualer kring detta. Det har jag faktiskt inga problem med. Det är djurplågeriet som jag vill åt. 41 (C) replik: Det är bra. Det hedrar att ni backar från positioner som egentligen är helt omöjliga att inta, om man som säger att det är fokus på djurskyddet men ni sedan på er hemsida säger att ni är emot halalslakt oavsett om det är bedövat eller obedövat. Då kan väl gå hem och ändra den formuleringen. Förra gången vi diskuterade, , tog jag upp en motion. Jag sitter också i fullmäktige i , och där hade väckt en motion om att kommunen inte skulle köpa in halalslaktat kött. Det stod ingenting i motionen om att det fanns halalslaktat kött som kunde uppfylla svensk djurskyddslag. Det hedrade den aktuella motionären, i , att när han fick reda på det drog han tillbaka motionen eller följde inte upp den. Det är väl lite symtomatiskt att springer på olika bollar utan att riktigt ha koll. Ni har inte koll på att det faktiskt finns halalgodkänt kött som uppfyller svensk djurskyddslag. Det hedrar väl att han backar. Men se då till att rensa lite grann! Uppenbarligen hade ni inte heller koll på att har lyft fram och drivit frågan om märkning. 42 (SD) replik: Nej, jag har inte koll på att regeringen har lyft fram den frågan i EU. Jag tycker också att det är konstigt att det har fallit under radarn. Regeringen borde väl slå på stora trumman för detta. Jag tänker kanske på när landsbygdsministern var tvungen att åka ned till EU ganska och förhålla sig på ett visst sätt där på grund av en samlad opposition. Då blev han hyllad i medierna. Regeringen kanske även den här gången kunde passa på att få lite gratis kredd för den här frågan. För att backa till halalslakten: Det är faktiskt ett relativt nytt fenomen med den slaktform som förekommer i . Ofta tar det sin lilla tid innan man får ut en politik i organisationen. Jag kan bara beklaga att det felaktigt finns en äldre skrivning på vår hemsida som i alla fall jag inte ställer mig bakom. Jag ska genast springa hem och uppdatera den.