prot · H10947 · 2013-12-16 00:00:00 — I de konservativas anföranden här skymtar inte ens en gnutta ödmjukhet när det gäller huruvida de verkligen är placerade rätt eller om det går att göra på något annat sätt. Vi lever i då det hellre sänks skatt och beviljas avdrag till höger och vänster än att man ger ett handtag till dem som verkligen behöver hjälp. Det finns en oro ute i samhället för att vi inte längre har råd med vårt gemensamma. Starka finanser är viktigt, men de resurser som skapas ska komma alla medborgare till del. I den tid vi nu lever i är det de allra mest utsatta grupperna som får betala det mesta. Vi säger med bestämdhet nej till att regeringen väljer att ta medel från de statliga stimulansmedlen för äldreomsorgen för att finansiera fritidspengen för barn och ungdomar i utsatta familjer. I och med detta gör regeringen ett dubbelfel. Man tar från våra äldre och ger ett kränkande bidrag till fattiga barn – man gör det på ett mycket kränkande sätt. Vi socialdemokrater har tack och med varit med och avskaffat utpekandet av fattiga barn i många sammanhang. Den skamkänsla man gav barnen vill nu återinföra. Man kallar det fritidspeng, och det ska ges bara till fattiga barn. Det handlar om möjligheten att få extra till fritidsaktiviteter per barn och familj – något som man inte skulle ha råd med annars. Detta är ytterligare ett klassiskt bidrag som man kan få efter att ha ansökt med kvitto i hand, ett av Alliansens alla bidrag. brukar annars i talarstolen vara duktig med att peka ut oss socialdemokrater som de som står för bidragspolitiken, men det är inte sant. Alliansen bara ger den ett annat namn. Att barn offentligt ska behöva bära skammen av att vara ett fattigt barn och söka bidrag säger en hel del om människosynen och skillnaden mellan framför allt kristdemokrater och socialdemokrater. Det är många i dagens som har hamnat i gruppen fattiga. Vi vet att i många kommuner har socialbidragen, försörjningsstödet, ökat med . Det är klart att det är många som har hamnat i den gruppen på grund av Alliansens politik. Vi socialdemokrater gör hellre trygghetssystemet starkare för oss alla. Vi vill ha generella lösningar så att ingen känner sig utpekad, och vi är beredda att lägga mer pengar på barns fritid i vår budget än vad Alliansen gör. Borgerlig välgörenhet av det här slaget vill vi för alltid förvisa till papperskorgen. valde också att i sitt tal raljera och säga: Varför ska familjerna inte få bestämma över sina pengar själva? Hon sade det i LOV-debatten, och hon talade också om att man tar ifrån familjerna beslutsförmåga. I nästa stund talar hon dock om att man ska söka riktade bidrag, för annars kanske man inte använder dessa till just barnens fritid. I det här fallet var det väldigt viktigt. Vi vill i stället att höjs med samma belopp, alltså de , och att det finansieras genom att stimulansbidraget för ökad användning av LOV i specialistsjukvården tas bort. Äldreomsorgen behöver sina pengar, och det trodde jag faktiskt att det betydde när sade att den var så oerhört viktig. Att ställa två prioriterade områden mot varandra är bedrövligt. Uppenbarligen anser regeringen att ytterligare bidrag till privatiseringar är betydligt mer angeläget än äldreomsorgen. Vården och omsorgen ska vara till för alla och ges efter behov. Det är en klassisk socialdemokratisk grundvärdering. Den var inte fel förut, och den är inte fel . Den som kräver försäkringslösningar säger indirekt att alla inte ska ha den vårdstandard som man anser nödvändig för egen del. Vissa saker ska inte bjudas ut. De ska inte fördelas efter köpkraft, utan det ska vara en modern, social allemansrätt. Vår gemensamma tillvaro blir mycket bättre då. En bra framtida omsorg om våra äldre kräver en långsiktig kvalitetsplan som sträcker sig , tycker vi. Vi vill att äldre med hemtjänst eller boende på äldreboende ska ha möjlighet till ett roligare och mer innehållsrikt liv. och insatserna på äldreboendet måste utvecklas så att det inte bara handlar om det allra nödvändigaste, att vara mätt, torr och ren, utan också rymmer saker som gör livet värt att fortsätta leva. Hur möjligheten till egen tid utformas och vilka insatser som ska rymmas är upp till varje kommun att bestämma, men är det alltför stora skillnader mellan kommunerna. hörde vi på morgonnyheterna hur man på ett äldreboende fick rycka upp de gamla kl. 5 för att man skulle hinna duscha dem. Personalen tyckte att detta var vedervärdigt. Man befarade stora sjukskrivningar, för man orkade inte med på det här boendet. Det är alltså varken bra personalpolitik eller bra politik mot våra äldre. Så får det inte vara. Det är inte bra på alla ställen. Av de runt 1,5 miljarder som staten avsätter i stimulansbidrag till äldreomsorgen går runt 300 miljoner till bidrag för byggande av fler platser i särskilda boenden. Det var en satsning som den socialdemokratiska regeringen inledde . Kvarboendeprincipen har däremot drivits för långt på många håll. finns det stor platsbrist på särskilda boenden. Dess värre fortsätter antalet platser att minska och är nu nere i ungefär 90 000 platser. Det är en minskning med 8 000 platser . Det går åt alldeles fel håll. Det behövs ytterligare initiativ från regeringen på det här området, inte minst inför den kommande åldersutvecklingen. Det är redan nu stor efterfrågan på boende i många kommuner. Detta är en bidragande orsak till att många äldre känner en otrygghet . Demens har blivit en folksjukdom. Den som är sjuk är helt beroende av sin omgivning. lever över 150 000 personer med en demensdiagnos. Om bara räknar man med att siffran har stigit till 200 000 personer. Demens kallas ofta för de anhörigas sjukdom. De anhöriga känner tillsammans med den som är sjuk oro och ångest inför sjukdomen. God demensvård måste handla om insatser som riktar sig både till den demenssjuke och till de anhöriga. Forskningen har gjort att vi vet alltmer om demens , men för att kunskapen ska kunna användas måste personalen kompetensutvecklas så att de får ta till sig av den kunskapen. Det måste in på samtliga grundutbildningar inom vård och omsorg. Vi vill också arbeta för att alla personer som misstänks ha en demenssjukdom ska erbjudas en demensutredning. Dagens diskussioner om hur samhällsekonomin ska kunna klara en åldrande befolkning utgår från åtstramningar av den offentligt finansierade omsorgen och att den inte alls kommer att klara äldreomsorgens behov. Det skapar en oro för att man kanske inte ska få någon vård när man väl behöver den. Den minskade offentliga omsorgen ersätts inte i så hög grad som man tror av privata tjänster, utan den ersätts av anhörigomsorg. Offentligt finansierad äldreomsorg kan inte enbart ses som en kostnad, utan den är en otroligt viktig del i den sociala infrastrukturen. Den skapar förutsättningar för en god samhällsekonomi genom att öka framför allt det kvinnliga arbetsutbudet och genom att fler kvinnor kan orka arbeta heltid även om de har en äldre anhörig. En prioriterad fråga för oss är vården av de mest sjuka äldre, våra mest sköra. Den har stora brister. Vi vill att det tas fram nya modeller för en bättre vård för äldre. För många äldre är det en stor och svår händelse när man blir sjuk och måste ta sig till sjukvården. Man klarar det inte själv. Man tvingas ta sig med ambulans till akutmottagningar och sitta där i många timmar. Därför måste hemsjukvården utvecklas mycket mer, till exempel med hemläkarbilar, så att vården kan komma hem till de sjuka. Vi vill också förbättra direktinläggningar. Multisjuka behöver en personlig vårdkontakt med ett helhetsansvar. anser att det har gjorts väldigt mycket inom äldreområdet. Det må vara att intentionerna finns där, men inom Alliansen går pengarna till mycket annat. Vi vet att oerhört många kommuner brottas med en allt sämre ekonomi, inte minst för att utgifterna för försörjningsstöd har fördubblats. Och med den kommunala krympande penningpåsen ska förbättringar av äldreomsorgen göras, när man knappt håller näsan över vattenytan. höjer 106 kommuner och 6 landsting skatten. Vad tyder det på? Är det för att det är så bra och utvecklat i kommunerna? Det skulle vara intressant att få svar på det. Att ha en hög målsättning på papperet som kommunernas ekonomi urholkas går inte ihop. Vi vill ha ett samhälle där konkurrenskraft och anständighet går hand i hand. Skattesänkningar och bidrag, kallade avdrag i de konservativas mun, har gått före äldreomsorgens utveckling för allianspartierna. Jag yrkar bifall till reservation nr 2 och reservation nr 8. I detta anförande instämde , , , och (alla S) 73 (KD) replik: När jag lyssnade till fanns det ingen hejd på hur hon skulle vilja framställa skillnaden mellan kristdemokrater och socialdemokrater. Jag vill säga att det hon då synliggör är just skillnaden när det gäller ett barnperspektiv. Vi är beredda att se medborgarna ur ett enmetersperspektiv – det handlar om dem som har den längden och om deras behov – i förhållande till det vuxenperspektiv som helt förhärskar i socialdemokratin. Det är dags att barnen har advokater och företrädare som vågar se deras behov. Vi kan titta i de rapporter som jag hoppas att också tar del av. I SCB:s rapport fritid pekar man på att barn i ekonomiskt utsatta hushåll har en mindre aktiv fritid än andra barn. Detta är ett faktum. Det ändras inte av enbart normer. När det gäller riksnormen för försörjningsstöd höjde vi den – jag vill bara påminna om detta. Vi gjorde en generell höjning. Vad vi nu gör är att vi ser till att de grabbar och tjejer runt om i vårt land som inte har möjlighet att delta i scoutverksamhet, gå på simundervisning, vara på ridläger eller spela hockey ska få den chansen. Vi ser varje barn. Jag har använt enmetersperspektiv som begrepp här i kammaren förut. Vi vågar ha ett enmetersperspektiv. Våra ögon är ställda på den nivå där barn och ungdomar lever. Jag är glad över att , tror jag att det var, välkomnade den här reformen. Där finns människor som har ett enmetersperspektiv. kommer mina frågor till dig, : Skulle det här hamna i papperskorgen? Är det dit ni vill ha det? Jag undrar bara vad som hände uppe på SKL . Kan du redovisa Socialdemokraternas besked i Kommuner och då man behandlade det här ärendet ? Det skulle vara spännande att få höra din redovisning. 74 (S) replik: Jag skulle bara vilja tala om att Socialdemokraterna har perspektiv för dem som är en meter och dem som är och dem däremellan. Vi gör ingen skillnad på det. Alliansens partier har sett till att människor, inklusive barnfamiljer, har hamnat i en utsatt ekonomisk situation. De har det väldigt tufft i dagens med Alliansens politik. Det är inget enmetersperspektiv i det. Försörjningsstöden har dubblats i många kommuner. Det är svårt att få ekonomin att gå ihop när man betalar en högre skattesats för att man är sjuk. Hur har barnen det i den familjen? Är det ett enmetersperspektiv i det, ? Alliansens politik är ingen barnpolitik alls. Vi höjer ramen och anser att valfriheten ska finnas för de här familjerna. Och de får detta i sitt försörjningsstöd. Om man vill ha ett enmetersperspektiv kan man höja rejält och se till att människor behandlas på ett värdigare sätt. är arbetslösheten skyhög i . Det är klart att det slår ut människor. Ni har misslyckats totalt med enmetersperspektivet, . 75 (KD) replik: Jag vill i diskussionen kring hur barn har det säga att alliansregeringen höjde bostadsbidraget till barnhushållen med 1,2 miljarder. Det var ett tydligt enmetersperspektiv. Barnfamiljerna skulle få en förstärkning. Vi har också höjt grundnivån i föräldraförsäkringen från per dag till . Det handlar om att barn och föräldrar ska få större möjligheter. Med fritidspengen ser vi nu till att vi inte heller överger de barn vars föräldrar lever i ekonomisk utsatthet. I det avseendet vill vi ge barnen en egen säkerhet i att de också ska få delta i scoutläger, att de ska få delta i hockeymatcher, att de ska få delta i ridtävlingar och faktiskt få chansen att delta i olika former av fritidsaktiviteter som andra barn. Det är därför vi lägger fram förslaget. Jag noterar den totala tystnaden från . Jag lyssnade till ett brandtal mot fritidspeng från talarstolen där borta i kammaren, och sedan blev det tyst. Inte ens en andning om vad partikamraterna gjorde på Kommuner och Landsting. Det finns hundratals, till och med tusentals, socialdemokratiska kommun- och landstingspolitiker i . Jag vet det, och du vet det säkert. Dessa företräds av en ledning i Kommuner och Landsting som förde en diskussion om fritidspengen. Diskussionen handlade inte om att lägga något i papperskorgen, utan den handlade om det skulle vara fråga om sex eller . Det var en deljustering i en inriktning. Jag hörde inga rapporter från några socialdemokrater på Kommuner och Landsting. De politikerna, dina partikamrater i kommunerna som möter barnen med enmetersperspektiven, har respekt för att alliansregeringen visar dem uppskattning, respekt och en framtid. 76 (S) replik: Allianspartierna har skapat största utanförskap. har en skyhög arbetslöshet som man inte klarar av att bekämpa, som människor får veta att de är mindre värda och ska betala mer skatt. De ska få mindre pengar att handla för, göra saker för sina barn, åka på semester eller göra något annat. Den gruppen har växt lavinartat under de år som allianspartierna har suttit vid makten. Är det verkligen ett barnperspektiv? Ska barnet för att det är fattigt behöva gå till föreningen, be om ett kvitto, tåga upp på och lämna fram kvittot för att få pengar? Det är verkligen inte ett enmetersperspektiv. Vi vill ha generella bra nivåer där alla människor kan leva ett värdigt liv. Så även där det finns barn. Det ska inte alls vara det segregerade samhället som håller på att växa fram. Jag riktigt skäms över hur det är. tjatar om SKL. Vi befinner oss i riksdag och diskuterar här. Vi vill ha samma summa. lägger vi till barnfamiljerna för att öka . Pengarna kan användas till fritidsaktiviteter – om det är det som är nödvändigt. Vi drar inte ifrån pengarna. Vi vill inte tillbaka , då man fick ställa sig upp och bli befriad från avgifter eller få pengar till kläder därför att man levde i en fattig familj. Vi vill inte tillbaka dit, . Vi vill framåt. Vi är framtidspartiet. 77 (FP) replik: När man lyssnar till Socialdemokraterna får man en känsla av att ni är helt omedvetna om regeringens satsning på de mest sköra äldre. Har läst rapporten 19 sätt att samverka bättre i frågan om de mest sjuka äldre? När jag bläddrar i skriften framgår många bra lokala exempel att ta fasta på. I och har man visat att det är möjligt att integrera kommunens och verksamheter, sjukstuga och äldreboende. Det har lett till positiva resultat. Försöken har genomförts i både alliansledda kommuner och socialdemokratiskt ledda kommuner. Det är olika politiska ledningar. I projektet i har man byggt upp ett nytt arbetssätt för omhändertagande i primärvården. I finns nya rutiner för bättre samordning runt de sjuka äldre. I finns nya rutiner för säker in- och utskrivning från sjukhusen. I finns multiprofessionella team. I arbetar man systematiskt med hela vårdprocessen runt sjuka äldre enligt en modell som man använder för stroke och artros. Det finns vidare samordnad vårdplanering. Jag kan göra listan lång. Har ni inte tagit till er något av allt det som har gjorts? 78 (S) replik: Jo, det har vi gjort. Det är därför vi vill satsa pengar på de äldre. Vi vill att det ska finnas pengar i landsting och kommuner. Vi har en helt annan politik än de borgerliga. Det är självklart att vi satsar på dem. Vi har många förslag i vår budget som är just satsningar på de äldre. 79 (FP) replik: Om vi dividerar pengarna med 290 eller 21 blir det inte så mycket av dem. Eftersom ni har läst rapporten hade jag förväntat mig att diskutera erfarenheter och lärdomar, till exempel att systematiskt standardiserat arbete lönar sig för de äldre och för ekonomin. Ting tar tid att vända. har man lokalt gjort dessa framgångsrika försök, men det tar tid att få ut kunskapen. Är ni beredda att föra vidare resultaten, som är en följd av regeringens äldresatsning? Naturligtvis måste man titta på hinder och svårigheter. Där hittar vi i redovisningen att det finns ett motstånd mot förändring. Vare sig en kommun är alliansstyrd eller socialdemokratiskt styrd måste man försöka arbeta för att få bort hindren och fortsätta arbeta med de framgångsrika projekten. Jag vet att det är lite olika. Vissa gånger när man har fått projektpengar redovisas projektet upp i bokhyllan, och sedan händer inget mer. Borde inte vi alla på den kommunala eller den landstingskommunala nivån, oavsett partifärg, vara drivande så att de lyckosamma projekten får bli en del av vardagen? 80 (S) replik: säger att ting tar tid. Jag skulle vilja ändra det till att äldreomsorg tar tid och kostar pengar. Det går inte att bedriva äldreomsorg bara i projektform. Vi socialdemokrater vill absolut att det ska finnas pengar till äldreomsorgen. Vi ska ta hand om våra äldre. Till det behövs personal och händer. Vi ska inte rycka upp våra äldre för att de ska få duscha. Det är en bedrövlig äldreomsorg som sker på sådana boenden. Vi vill att det ska finnas resurser ute i kommunerna till mer personal. Vi kan se att en så stor del av kommunerna, även de borgerligt styrda, tvingas höja skatten och ta ut mer pengar av invånarna. Man ser att verklighetens borgerliga politik inte går att genomföra ute på golvet. Det går inte att dra ned mer. 130 miljarder har plockats bort. Om äldreomsorgen är så viktig, , varför används inte de pengarna till äldreomsorgen? Varför väljer man att dela ut dem till och liknande områden i stället för äldreomsorgen? Det är dit de stora pengarna har gått. Sedan kan man prata om projekt i all ära, vi har ingenting emot dem. Men kvar står dessa gigantiska skattesänkningar. Folk har börjat vakna och tycker att det inte gick att äta kakan och ha den kvar. 81 (M): Regeringens mål för äldrepolitiken ligger fast. Här är det viktigt att veta att äldre ska kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag. Äldre ska få åldras i trygghet och med bibehållet oberoende. Äldre ska bemötas med respekt. Äldre ska ha tillgång till god vård och omsorg. Dessa mål, tillsammans med den nationella värdegrunden, skapar ett bättre liv för våra äldre. Det får inte vara så att bara för att man har fyllt 65 och har ett vårdbehov ska man tas ifrån möjligheten att styra sitt eget liv. Att känna välbefinnande och på ett självständigt sätt få påverka sin vardag är en mänsklig rättighet. De insatser som alliansregeringen har gjort har lett till att vi enligt olika internationella rapporter, som den sammanställning som är gjord av , visar mycket goda resultat. är ett av de bästa länderna att bli gammal i. Enligt den publicerade har en mycket bra vård för långtidssjuka, för vård vid höftledsfrakturer och vid stroke. Det är sjukdomar som drabbar äldre människor. Sedan alliansregeringen tillträdde 2006 har vi enträget arbetat för att stärka de äldres rättigheter och för att de ska kunna fortsätta att leva ett självständigt liv och kunna känna välbefinnande – så även , herr talman. De 1,7 miljarder som regeringen föreslår att ska anvisa inom äldrepolitiken ska fortsätta att bidra till att regeringens mål uppfylls. Det är saker som att stimulera kommunerna att utveckla kvaliteten i äldreomsorgen. Varje gång jag gör ett verksamhetsbesök och varje gång jag möter olika kommuner som stärker kvaliteten är det lika fantastiskt. Det kan vara alltifrån personliga omvårdnadsplaner, där man alltid ställer frågan hur människan som man har framför sig ska kunna uppleva välbefinnande, till att vårdpersonalen diskuterar den nationella värdegrunden och faktiskt sin egen roll i sammanhanget. Likaså kan det vara att öka de äldres valfrihet, trygghet och självbestämmande genom egna val av alltifrån mat och sociala aktiviteter till vem som ska ge dem omvårdnad. Värdet, herr talman, av att stimulera alla sinnen är mycket underskattat. Ny forskning visar på detta. På många vård- och omsorgsboenden växer listan med olika aktiviteter som musik, läsning, matstunder, opera och frågesporter. Kultur i vården stärker välbefinnandet och motverkar förvirring. Det är också ett område som regeringen satsar på även om det är ett annat budgetområde än det vi just nu diskuterar. Det kan vidare handla om sådana saker som att höja kompetensen bland personalen och öka kunskapen inom äldreområdet. Det är två prioriterade områden som går hand i hand. Den insats som jag tror är den enskilt viktigaste är den nationella värdegrunden. Jag måste säga att det är en insats som jag från början inte trodde så mycket på, men där har man skapat möjligheter till lokala värdighetsgarantier. Det jag möter ute är att medvetenheten och kunskapen om värdegrunden har ökat otroligt hos personalen. Det är ett faktum. Man hör diskussioner som: Hur ska vi kunna åstadkomma välbefinnande? Hur ska vi skapa ett bra bemötande för var och en? Politiker på alla nivåer måste på ett helt annat sätt diskutera vad som är kvalitet inom äldreomsorgen och kanske i varje kommun bestämma sig för vilken kvalitet som kommunen är beredd att satsa på. Alla behov måste tillgodoses för att man ska kunna skapa livskvalitet. besökte jag ett äldreboende, ett privat äldreboende i , där kvalitetskriterierna fanns uppsatta på stora tavlor på väggen för var och en att läsa, för deras kunder, för anhöriga och för personalen. Kvalitetskriterierna var kopplade till lönekriterierna. blev man påmind om vilken kvalitet man kunde förvänta sig. Inget var underförstått, allt var tydligt, samma pris som för alla andra boenden, ingen extra kostnad. Anhörigstödet, som har berörts här, är också betydelsefullt. Hur det ska utvecklas är viktigt. har vi en lagstiftning som säger att kommunerna ska ha ett anhörigstöd men inte hur det ska se ut. Därför förstärker alliansregeringen anhöriga för att de ska jobba vidare med detta. Vi lägger mer pengar även på Demenscentrum för att utveckla olika vårdmetoder för demenssjuka. Sedan vill jag komma till ett annat viktigt fokusområde, och det är boendet. Begreppet kvarboende i hemmet – vad betyder det? Om man inte bor där man har bott, bor man borta då? När man flyttar byter man ett hem till ett annat hem. Alliansregeringen är medveten om att det behövs fler bra boenden för de äldre i och fortsätter satsningen, inte med att bygga boenden i alla kommuner men med stimulansmedel till kommunerna för att öka antalet boenden. Det avser också trygghetsboenden. Vi måste prata mer om vad man flyttar till än om vad man flyttar från när det gäller att skapa ett bra liv . Vi ser att fler seniorboenden växer fram. Seniorboenden och trygghetsboenden mäts inte i antalet vård- och omsorgsboenden eftersom de inte är behovsbedömda, men de skapar likväl trygghet för de äldre. Det är några viktiga områden som stärker varje person som är i behov av insatser . Vi får inte återigen sätta förmyndare på äldre människor och frånta dem rätten att bestämma själva. Här gäller närhetsprincipen. Besluten ska helst tas av de enskilda själva och, i den mån de inte kan, så nära som möjligt. Bästa sättet att öka resurserna till äldreomsorgen är att få fler i jobb. Om bruttonationalprodukten ökar med 2 ½ procent ökar medlen till kommunerna med 15 miljarder. Därför är alliansregeringen en bättre förutsättning för mer pengar till vården. En politik för fler jobb är bättre än en politik för fler bidrag. Det är när jobben växer till som kommunerna blir självförsörjande, kommunerna såväl som alla människor som gått från utanförskap till jobb. Mot den bakgrunden, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i SoU1, utom på punkterna 2 och 4. 82 (S) replik: När jag först lyssnade på tänkte jag: Oj, hon kanske nästan är socialdemokrat. Hon räknade upp otroligt mycket som är viktigt inom äldreomsorgen. Men sedan börjar man fundera i vilken verklighet som har varit. Är det här saker som har sett ute, eller är det sådant som saknas? En fråga som naturligtvis kom upp på en gång var: Hur ska det finansieras?