prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Det finns alltså inte några motsättningar i den delen. Det som är så fantastiskt i LOV och som jag inte har upplevt att Socialdemokraterna ens förstår är att man tvingas ta fram kvalitetskriterier. Varje kommun behöver det. Det har varit alldeles för mycket av att man säger att man nog har en bra äldreomsorg eftersom man inte har en aning om vilka kvalitetskriterier man har. Man har ingenting att utvärdera den mot. Om man inte har det för annan driven verksamhet har man det inte heller för den egna. Förutom att man har dessa kvalitetskriterier tvingas man också ta fram uppgifter om vad det kostar . Man får en kostnadskontroll. Det innebär att det blir mycket mer pengar över till de äldre. Jag har sett exempel i kommuner där man har tittat på detta och ska ta fram LOV och där det är av personal som går åt till vård och omsorg. Resten är övrig tid som bara flyter i väg. Tänk vad fantastiskt att man får kvalitetskriterier, att man får kostnadskontroll och att den enskilde själv får bestämma över sin vardag. Det kan aldrig vara fel. Egentligen tycker jag inte att man skulle behöva lagstifta. Jag tycker att varenda kommunpolitiker skulle vilja sätta den äldre i centrum och säga vad som är viktigt och vad man ska göra för att uppfylla regeringens mål för att den äldre ska kunna känna välbefinnande och få bestämma över sin vardag. Jag kan inte förstå att det ska vara så svårt. talade också om att toppa med RUT-tjänster. Vad har man toppat med annars? Det har varit barn eller städning och annat som man köpt för dyra pengar. Det har alltid funnits behov av sådant, och det kommer det att göra oavsett vilken lagstiftning vi har. 198 (V) replik: Jag rekommenderar läsning av där man talar om vilka som använder RUT-tjänster. De används i mycket högre grad i kranskommuner av de äldre som tjänar rätt mycket pengar än av de lågavlönade och dem som bor på andra ställen. Det är egentligen en klassfråga. Man skattesubventionerar för människor som har tillräckligt mycket pengar för att köpa RUT-tjänster. De som inte har råd med det får använda en äldreomsorg som har för lite resurser. Man kunde ha lagt dessa pengar i äldreomsorgen i stället. Jag läste denna artikel med intresse. I punkt fyra talas det om att ta till vara medarbetarna. Där kan man läsa följande: Många inom välfärden trivs bra med sina arbeten och sina arbetsplatser. upplever många brister i arbetsmiljön, lägre status och oro för bristande löneutveckling samt att möjligheterna att utvecklas och påverka är begränsade. För att möta detta bör alla anställda få tillgång till vidareutbildningsmöjligheter, löneutveckling samt närvarande chefer. På samma sätt är arbetet för att minska den ofrivilliga deltiden centralt för att göra välfärdsyrkena mer attraktiva. Vi stöder också det arbete som pågår kring att öka personalens meddelarfrihet. Detta kunde lika bra ha stått i Socialdemokraternas eller äldremotion. Det pågår ett arbete i många kommuner. I min hemkommun har man ett avtal om fasta tjänster och rätt till heltid. Det är lite tufft att driva igenom det för att folk som redan har heltid och fasta jobb ska bli lite mer flexibla och rörliga när man jobbar med optimerad bemanning. ser vi att timanställningarna är dubbelt så många hos de privata utförarna. Det är sämre utbildad personal. Vi ser också att det finns en mängd småföretag i som har mindre än 15 anställda och där i stort sett alla är timanställda. Kommer ni att ställa krav på de privata utförarna att ha heltidstjänster och utbildad personal? 199 (M) replik: När det gäller utbildning, rätt till heltid eller slippa delade turer vet vi att det är en förutsättning för att vi ska få personal som vill jobba inom äldreomsorgen . Det är ganska tydligt att det är svårt att rekrytera personal. Vi måste göra någonting. Jag som vårdlärare har jobbat för dessa delar . Jag har aldrig förstått hur det kom sig att de delade turerna som försvann helt plötsligt dök upp . Jag har aldrig förstått att de fackliga företrädarna har gått med på det. Det är faktiskt sådana förhandlingar som detta handlar om. Jag tycker inte att vi ska lagstifta om detta. Däremot måste varje kommun inse att det är nödvändigt att göra någonting åt arbetssituationen. Trots det som sade kan man uppleva att många tycker att man har större möjligheter att påverka sin arbetssituation när man har alternativa arbetsgivare. Man har möjlighet att välja mellan fler arbetsgivare. Vi kan ute i Kommunsverige se att det finns många timanställda. Det är otroligt mycket pengar som läggs på timanställda. Egentligen är det nog inte så stor skillnad. Dessa små företag är inte några riskkapitalbolag, utan det är undersköterskor och sjuksköterskor som har kunnat starta egna företag. De kan driva en vård och omsorg och jobba i en arbetsmiljö där de känner att de kan ge god kvalitet och där det är uppmuntrande att jobba och där de trivs. Det är på det sättet att om man inte får bra arbetsförhållanden är man inte kvar på arbetsplatsen. 200 (V) replik: När LOV infördes fick man rådet i kommunerna, och får kanske fortfarande, att inte ställa så många kvalitetskrav eftersom man då bara skulle få de stora företagen och inte de små. Det kanske inte är bra vare sig för de äldre eller för dem som ska jobba. Det kanske är roligt för sjuksköterskan eller någon annan att starta ett företag. Ofta utför dessa företag och äldreomsorg. Men hur roligt är det att få gå på timmar och inte veta om man ska kunna leva på sin lön? Men man gör det för att det är svårt att få jobb . Det vet vi. Den dag man kan få andra jobb söker man en fast tjänst med en lön som går att leva på. Den fråga som jag ställde till gällde att om nu till exempel ska ha heltidstjänster och privata utförare räcker det inte att kommunala utförare har heltidstjänster, utan då kommer majoriteten ändå att få gå på deltid. Hur kommer ni att driva detta för att de privata utförarna ska ha heltidstjänster och för att man helt enkelt ska minska timanställningarna? Det är precis lika viktigt som att jobba för heltid. Människor ska kunna leva på sin lön. Man kallar detta för en jämställdhetsreform när allt fler kvinnor, som är de som går hem till de äldre, inte kan leva på sin lön utan får gå på timanställningar. Att detta dessutom är en reform som driver fram en utveckling som innebär att detta ökar kan väl ändå inte vara en jämställdhetsreform? 201 (M) replik: höll sitt anförande där hon pratade som dem som var hemmafruar och som började jobba inom hemtjänst. Jag undrar hur mycket utbildning och hur många heltidstjänster som fanns då. Vi har haft en utveckling där det finns möjlighet för en undersköterska att livnära sig på en lön. Det jobbskatteavdrag som införts ger en hel månadslön extra för en sjuksköterska och en undersköterska som jobbar inom äldreomsorgen. Det tror jag är oerhört värdefullt. Sedan kan jag tycka att det är olyckligt om man jobbar på timmar och jobbar mindre än heltid och har svårigheter att försörja sig på sin lön. Då måste man såklart sträva efter mer. Men det är i så fall lika illa inom den kommunala verksamheten, det är ingen skillnad. 202 (FP): Vi talar om äldre och vi talar om äldrefrågor. Jag har nog sagt det förut i kammaren att jag vill kalla äldre för årsrika människor i stället, för att visa vilken resurs de är i samhället. De är en resurs vi måste ta bättre vara på. Det här är individer som måste få välja hur de vill leva ända till livets sista dag. Det ska finnas olika alternativ att välja emellan. Det har av tidigare talare här, och , gjorts väldigt tydligt vad regeringen vill i den här frågan. gjorde en liten tillbakablick, och det tänker jag också göra. Det har hänt väldigt mycket. Låt oss se på hur det var . Jo, de som var fria företagare kunde fortsätta att arbeta så länge någon frågade efter deras tjänster. Men alla andra skulle gå i pension. De behövdes inte längre, och man ansåg inte heller att de klarade arbetsuppgifter i industrin eller i offentlig sektor. Det var tack och adjö. är det ett omtänk. ser vi att det här är människor som kan vara värdefulla i samhället. Vi diskuterar höjning av pensionsåldern. Vi diskuterar vikten av fortbildning också av dem som är lite äldre, lite mer årsrika, på arbetsplatserna. hade vi flerbäddsrum på långvården. Vi hade kommit ifrån fattighusen och fattigstugorna, men det var ändå väldigt knepigt för många äldre människor att finna ett bra boende. avundas man oss utomlands. När jag berättar att människor i med långt gången demens bor i egna lägenheter undrar man: Vadå? De tror inte på oss. I deras länder bor man fortfarande i flerbäddsrum eller, satta på undantag, i sina familjer som har svårt att sörja för dem. Hos oss har boendet utvecklats väl och kan utvecklas mer. Det som vi måste bli bättre på är det sociala innehållet i äldreboendena. Också där sker ett omtänk. har hundarna kommit in i boendena som hjälp till sjukgymnasterna. När äldre människor sitter i ring, som de gjort tidigare, och kastar en boll till varandra är det inte så där väldigt upphetsande. Om man däremot utrustas med en boll som en hund springer efter blir det roligt att bolla. Det här är bara ett exempel. var inne på motionerna och bemötte dem, så det tänker jag inte upprepa för tids vinnande. Men jag måste uttrycka min glädje över tillkännagivandet om att regeringen ska återkomma inom det här året med en strategi för vad vi ska göra mot våld och övergrepp mot äldre. Den här resan är bra att dra sig till minnes. Det krävs många som tar upp en fråga, och det krävs tålamod. Det här började diskuteras i riksdag och också i . Det ledde till att tillsatte en grupp för att se om det är sant att våld och övergrepp begås mot äldre människor. Vad ska vi i så fall göra? kom man med en rapport. Jo, det är sant, äldre utsätts för våld och övergrepp i nära relationer. Det är något som man över huvud taget inte hade uppmärksammat tidigare. Våld på gator och torg, ja, visst, men inte i nära relationer. Man pekade med hela handen vad regeringarna i de olika länderna skulle göra departement för departement och vad kommuner och landsting skulle göra. Vad hände i ? kom med lite information om våld och övergrepp i hälso- och sjukvården. tog initiativ till Nationellt råd för kvinnofrid. Där togs frågan om våld och övergrepp mot äldre kvinnor upp. När man djupdök i litteraturen blev det uppenbart att även män utsätts för våld och det i ganska stor utsträckning. Rådet kom med vad regeringen borde göra departement för departement och minister för minister. Det handlade om våld och övergrepp inte bara mot äldre utan även mot yngre och funktionsnedsatta, hbt-personer och så vidare. efter det att den dåvarande regeringen hade fått allt detta gjordes en undersökning. Vad hade hänt? Inte ett skvatt, ingenting hade hänt. Allt låg i byrålådor eller stod i bokhyllor. ordnade socialutskottet en utfrågning och väckte frågan här. Men den väcktes också ute i samhället. I gjordes en del. , forskare, och hennes doktorander som hade forskat på detta ända kom fram med data som visade att det här är en allvarlig fråga som man måste ta tag i. mamma satte i gång på och väckte , poliserna och . Där började det hända en del. Så tog pensionärsorganisationerna fatt i det. Det hände saker och ting även utanför vårt lands gränser, till exempel i som har en nationell handlingsplan. Därför är jag väldigt glad över att vi kommer med ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med en strategi för att förebygga våld och övergrepp mot äldre människor, att hjälpa dem som har utsatts och att över huvud taget minska det här problemet. Det är en mänsklig rättighet för de äldre att kunna leva tryggt också i nära relationer. Så bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Jag hoppas att både och hinner hålla sina anföranden i talarstolen. 203 (KD): Äldrepolitiken är en av de avgörande byggstenarna i vårt välfärdsbygge. Det handlar om värdighet, respekt, trygghet och tillit. Vår målsättning är att alla ska känna att vi lyfter fram äldrepolitiken som en hörnpelare för det trygga samhället. Vi är tydliga med att i detta trygghetsbygge är en gemensam solidarisk finansiering basen för vår äldrepolitik. Det har vi tydliggjort som enskilda partier i Alliansen och som gemensam regering. Jag vill inledningsvis peka på ett viktigt beslut, som jag har lyft fram tidigare i debatter och som jag gärna påpekar igen, och det är beslut om propositionen Värdigt liv i äldreomsorgen. Denna proposition och det riksdagsbeslut som vi fattade utifrån den gav en tydligare socialtjänstlag och en tydlig färdriktning för äldrepolitiken och äldreomsorgen . Äldre ska få leva ett värdigt liv, och de har rätt att känna välbefinnande. Jag är övertygad om att man långsiktigt kommer att se denna proposition som en viktig del i hur man utvecklar ett synsätt där respekt och värdighet genom hela livet får vara grundläggande. Värdegrundsarbetet har fått en bred uppslutning, och regeringen har också gjort stimulansinsatser för att få fram lokala värdighetsgarantier. Det är ett arbete som kommer att pågå . När det gäller en del av detta viktiga värdegrundsarbete och synsättet i vården av våra äldre kan vi också se fram emot som kommer . Låt mig i detta anförande peka på några utvecklingsfrågor som ger landets pensionärer en ökad trygghet. Under den mandatperiod som vi nu är inne i har regeringen initierat ett av de absolut viktigaste arbetena. Jag har själv följt äldreomsorgen från det att jag var socialnämndsordförande och framåt. Ett av de viktigaste områdena, vilket också utskottets ordförande pekade på, är satsningen på de mest sjuka äldre. har tjänstemän, beslutsfattare, enskilda pensionärer och enskilda anhöriga upplevt ett schackrande och ett bristande ansvarstagande. Det har inte byggt på att man har varit ovillig eller på att man har haft en bristande insikt, utan det beror på att man inte har hittat lösningar på hur de mest vårdbehövande ska få sina insatser. Det har snarare varit en oacceptabel situation där dessa personer ibland har fått sämre och mindre insatser trots att de varit i behov av samhällets samlade insatser. Den här gruppen äldre står för en stor del av de samlade kostnaderna. Stat, kommun och landsting har på olika sätt försökt att hitta den fullgoda vården men inte lyckats. Det är därför man gör den här satsningen och utser en nationell äldresamordnare, . Men det handlar inte bara om att utse en samordnare, utan man tillskjuter också medel i storleksordningen drygt 4 miljarder. Det visar att man vill ta ansvar, och man visar också på allvaret i frågan. Det är hoppfullt för framtiden. Det ger hopp om att vi också ska klara en av de svåraste organisatoriska och framför allt kvalitetsmässiga bristerna som äldreomsorgen har dragits med . Jag vill inte kasta sten och skylla på någon, men jag konstaterar att detta har varit en av de svåraste sakerna där ingen har nått fram . kan vi se den unika satsning som regeringen gör. Den tar ett par steg mot en värdighet och en möjlighet för de mest sjuka äldre att känna att de får en avgörande insats. Jag ser fram emot och har tillit till att vi också ska kunna utveckla detta och successivt få rapporter om hur satsningen på de mest sjuka äldre gör att kommuner och landsting hittar de här samverkanslösningarna. På det sättet slipper man det virrvarr av olika insatser som alltför många äldre och deras anhöriga har upplevt. Lagen om valfrihetssystem, LOV, har kommit för att stanna. Det handlar om att ge äldre valfrihet och om att visa respekt för den enskilde oavsett ålder. Precis som har beskrivits i många andra delar av samhället har vi respekt för att den enskilde fattar besluten. Det är fullständigt oacceptabelt att man ska fråntas sin egen beslutsmakt bara för att man har uppnått en viss ålder. har redan haft till uppgift att följa upp valfrihetssystemet ur ett befolknings- och patientperspektiv, vilket vi kan se i texten i det betänkande som är framlagt här. Av den redovisning som finns återgiven i det här betänkandet framgår att LOV stärker den enskildes ställning i vård och omsorg genom att man har möjlighet att byta utförare. Det är den ena delen. Men ersättningen följer också den enskilde, och det är en del av det nya. Det är en möjlighet att visa full respekt för den enskildes beslut och ge full makt åt den enskilde oavsett ålder. Jag tycker att vi har ett viktigt avsnitt i betänkandet förutom analys. Det handlar om att Statskontoret har haft i uppdrag att följa LOV. En intressant notering är att brukarna, pensionärerna, är mer nöjda med i kommuner som tillämpar LOV än i övriga kommuner. Det är kanske ganska självklart, men det är bra att det blir sagt. Det är något som bör leda till eftertanke både här och där, inte minst med tanke på en del av den oppositionskritik som har framförts. Vi vill väl ändå ha ett samhälle där brukarna, pensionärerna, oavsett om det är i Smygehuk i eller i och i norr, får en chans att få samma kvalitetsutveckling. Varför ska någon hindras från detta? Jag hoppas att vi kan fortsätta en utveckling där hela landets pensionärer känner en trygghet. Flera har berört anhörigstödet. lyfte fram detta. Vi har en tydligare lagstiftning. Den lagstiftningen säger att en anhörig inte behöver känna sig utlämnad. Vi ändrar det till att man ska få stöd. Det innebär inte att vi ska tvinga någon eller att man ska känna sig pressad, utan det innebär att vi också visar respekt för de anhöriga. Det är en modern, utvecklad äldrepolitik och ett utvecklat äldresynsätt att också de anhöriga blir respekterade på det sättet. använde uttrycket att det är årsrika människor. Jag tycker att det är ett fantastiskt uttryck. Det handlar om att de årsrika människorna ska få vara med och fatta beslut och känna sig respekterade. får 300 000 pensionärer runt om i vårt land insatser från eller i ett särskilt boende. Vi är ett av de länder i som lägger mest ekonomiska resurser på äldreomsorgen. Det är helt uppenbart för var och en som analyserar detta. Jag tycker att det är ett fantastiskt arbete som utförs av vårdens olika medarbetare. Jag vill att vårdens medarbetare ska vara stolta. Vi bör markera att det är en rättighet att vara stolta för dem som jobbar i äldreomsorgen. Jag vill att våra äldre ska kunna känna trygghet. Det är en stolthet för den som utför det, men det är också en trygghet för den som får det. Jag som kristdemokrat blir inte nöjd förrän vi har utvecklat och sett till att samhällets äldreomsorgsinsatser är så utformade att var och en känner att det finns lösningar på deras behov och att man kan påverka hur dessa ska se ut. Jag har förhoppningar om att vi ska få en äldreomsorgspolitik som rymmer värme, trygghet och kvalitet. vill jag yrka bifall till de skrivningar som finns i socialutskottets betänkande och bifall till förslaget i SoU12. 204 (S) replik: Timmen är sen och jag ska fatta mig kort. drog på som om detta med värme, trygghet och kvalitet bara var någonting som stod för. Det känns som lite stora, allsmäktiga ord. Alliansens stora nummer i äldrepolitiken har varit lagen om valfrihet. Det är den vi har pratat om i replikskiftena. Alla kommuner har inte beslutat om den valfriheten, men hotar bland annat KD kommunerna med att införa den om de inte vill ha det så. Det kommunala självstyret är helt bortblåst i den här frågan. Det har dessutom visat sig att kostnaderna för äldreomsorgen har ökat i de kommuner som har infört lagen om valfrihet, . Dessa kostnader har inte inneburit att de äldre har fått fler insatser, utan det är de administrativa kostnaderna som har ökat. Våra skattepengar har gått till administration i stället för att öka insatserna hos de äldre. Det är inte heller några småföretag som har blivit engagerade, utan pengarna har faktiskt gått till stora, multinationella företag. Precis som vi har sagt i debatten har det framkommit att börjar vackla och inte tycker att man ska lagstifta om detta. Därför undrar jag hur det lilla, lilla partiet , som innehar departementet, ska ställa sig till detta? Kommer man att göra som moderater och vi socialdemokrater vill och skrota det, eller kommer man att stå på sig och låta Alliansen spricka på den frågan? Det tycker jag vore intressant att få veta, . 205 (KD) replik: Låt mig svara och säga att vi i det lilla, lilla partiet med den stora, stora värmen och känslan för trygghet och kvalitet utifrån vår storlek är beredda att använda varje minut och varje tillfälle till att lyfta fram den enskilda pensionärens rätt att få känna värme, trygghet och kvalitet och också känna att man blir respekterad. Det du försöker undvika, , är att Statskontoret visat att pensionärer är mer nöjda med i kommuner som tillämpar LOV än i övriga kommuner. Om man konstaterar att pensionärerna känner ökad tillit, upplever att de har ökat inflytande och känner att de får en kvalitet utifrån de insatser som de har behov av på ett bättre sätt i kommuner där valfriheten finns då förstår jag inte varför du vill förhindra att fler pensionärer får del av det. Varför vill du bygga någon form av Berlinmur som ska stänga inne ett antal tusen pensionärer i olika kommuner och därmed befinna sig bakom denna mur utan påverkansmöjligheter? Jag vill öppna upp. Jag vill riva ned den sortens murar och se till att man oavsett om man bor i i eller i och i norr ska ha samma förutsättningar att kunna påverka och känna att man är delaktig och respekterad som medborgare, oavsett ålder. 206 (S) replik: Då vill jag fråga vad det är som gör att det i den kommunala äldreomsorgen saknas värme och kvalitet. Det är en stor och viktig fråga för mig eftersom man talar så varmt om de privata multinationella företagen såsom allenarådande, som de enda som skulle kunna ge de äldre värme och kvalitet. När det gäller valfriheten handlar valfrihet om vilket företag man väljer. Det sägs inget om att man får fler timmar av det ena eller det andra, utan det handlar bara om vilket företag de äldre väljer. är de inte ens i stånd att välja. Allt det som de privata företagen skulle kunna erbjuda skulle också den kommunala äldreomsorgen kunna erbjuda, men man har sett till att det inte är samma regelverk som gäller. Det är inte samma förutsättningar och spelregler för de kommunala som för de privata företagen, vilket vi hade kraftiga invändningar mot när lagen beslutades. Jag har en ytterligare sak jag vill ta upp. Du, , talade mycket om , den nationella äldresamordnaren som varit verksam . Du sade att hon gör mycket som är bra. Kan du lyfta fram några av de effekter vi kunnat se i kommunerna utifrån hennes arbete med äldresamordningen? 207 (KD) replik: I de rapporter vi kunnat se, det som vår äldresamordnare har jobbat med, och i kontakterna med kommunerna handlar det bland annat om läkemedelsförskrivning. Där har man haft framgångar och sett till att vi inte har felaktiga förskrivningar. Det handlar om aktivering och möjligheter att vara delaktig i olika former av samhällslivet. Det har hon också pekat på. Vi kan på en rad områden se att kommunerna har fått hjälp. Kommunerna har ett huvudansvar, och det ska de även fortsättningsvis ha. Jag anser att vi på det här sättet har tagit steg framåt jämfört med den äldreomsorgspolitik som fanns för tio då Socialdemokraterna styrde. Det andra jag vill säga är att vi talar om värme, trygghet och kvalitet i all äldreomsorg, både hemtjänst och särskilt boende, oavsett om det drivs av kommunen eller av någon annan utförare. Om det är några som är fixerade vid multinationella företag så är det en och annan socialdemokrat och vänsterpartist som antingen förläst sig eller blivit ordblinda i det avseendet att det är det enda de ser. Gå ut och möt de pensionärer i , , som har valt olika alternativa utförare till kommunen men som upplever att en socialdemokratisk ledning, påhejad av vänsterpartister, vill ta ifrån dem den makt som de äntligen har fått. Man vill ta ifrån dem trygghet och makt, och det kan vi inte acceptera. Det är därför vi säger att pensionärer i hela landet har rätt att ställa krav.