prot · H10948 · 2013-12-17 00:00:00 — Barn får inte de förutsättningar de ska få i skolan, men alla förslag som cirkulerar i debatten handlar om hur någonting ska kunna förändras sedan. Runt om i landet känner människor nu oro och ilska. Man förstår att det bakom varje dyster siffra och varje allvarstyngt uttalande finns barn som inte får en ärlig chans. Men oron och ilskan möts inte av den handlingskraft eller det ledarskap som svenska folket förtjänar. I stället ber man oss vänta. Utbildningsministern ber oss att vänta och hoppas på att hans reformer ska få effekt . Vi begärde denna debatt därför att det inte går att vänta. När det handlar om våra barn finns inte alternativet vänta och se. Då måste vi handla . Forskningen är tydlig. Det finns en faktor som är mer avgörande än allt annat för att varje barn ska få med sig det som det behöver från skolan: att det möter kunniga, kompetenta och engagerade lärare. Men nio av tio lärare vittnar om att reformer har inneburit att de har fått ägna mer tid åt att fylla i papper och mindre tid åt att vara med sina elever. har Alliansen skurit i skolan. 12 500 pedagogiska medarbetare har försvunnit i svensk skola . Färre medarbetare har alltså fått ägna mer tid åt att fylla i papper, och det har blivit mindre tid över för eleverna. Vi vill ändra på det här. Det går att ändra på det. Vi kan ge elever den tid de behöver med sina lärare och det stöd de behöver. Men då duger det inte att vänta och se. Då måste vi vara beredda att anställa fler i skolan och rensa lärares arbetsdag från byråkrati. Vi är beredda att göra det. Vi kan inte vänta. 106 Utbildningsminister (FP): Nedgången i är allvarlig. Den är allvarlig för våra ungdomar, den är allvarlig för och den är allvarlig för skolväsendet. Nedgången berör viktiga ämnen som läsförståelse, matematik och naturvetenskap. Nedgången berör också attityder i skolan, till exempel att nu toppar sena ankomster och har stora problem med skolk och dåligt klassrumsklimat, det vill säga ordning i klassrummet. Nedgången är allvarlig. Den har dock varit förväntad. Den förutspåddes av professor i den stora utredning han gjorde som han lade fram . Jag har också varnat för att det sannolika utfallet av denna undersökning kommer att vara att resultatet går ned. genomgår just nu ett utbildningspolitiskt systemskifte av mycket stor magnitud. Det är det största systemskifte som något land i nu genomför. Det är det största som har genomförts i sedan folkskolans införande . skollag och läroplan har införts. kursplaner har införts i varje ämne med tydliga kunskapskrav och fokuserat ämnesinnehåll. betygsystem med fler betygsteg och betyg från årskurs 6 har införts. gymnasieskola har införts liksom lärarutbildning med högre krav och bättre struktur, bland annat. PISA-proven, som vi nu diskuterar, genomfördes i årskurs 9 , under /12. Den årskull som då gick ut nian är den sista årskull som gick igenom det svenska skolväsendet innan våra reformer hade börjat genomföras. Jag har inget behov av att skylla på någon annan; det är jag som är ansvarig. Jag är ansvarig för att vrida om utvecklingen och lyfta resultaten. Men det är ändå en viktig utgångspunkt när man ska fundera över vad som har gått fel att detta var innan reformerna hade börjat genomföras. Apropå inlägg är jag också glad att lärartätheten av utbildade lärare i svensk skola är högre än 2006, när jag trädde till. Den är högre i , och den är högre i gymnasiet. Det är riktigt att det numerärt är färre lärare, men det är också väsentligt färre elever. Lärartätheten – lärare per elev – är alltså högre än 2006, när de rödgröna lämnade ifrån sig regeringsmakten. Vi har mer resurser till svensk skola än 2006. Kommunerna ger mer. Staten ger mer , till exempel 2014, till utbildningsväsendet än vad staten gjorde 2006. Vi har högre personaltäthet av elevvårdspersonal. Vi har fler skolsköterskor, fler skolkuratorer och fler skolpsykologer per elev räknat. En mycket viktig effekt som går att avläsa är att söktrycket till lärarutbildningen ökar kraftigt. Eftersom det går att räkna på olika sätt ska jag vara noggrann. har antalet behöriga sökande ökat – från den katastrofutveckling som rådde . Det tar tid innan de nya lärarna kommer ut, som var och en förstår. Men det är fantastiskt att detta sker, för det innebär att vi har fler sökande och att man kan välja fler av de lämpliga och duktiga studenterna in i detta viktiga yrke för . Det är tid att vara självkritisk. Jag kommer att vara det, och jag hoppas att också oppositionen kan vara det för den tid de hade. Ni ska vara själkritiska och fundera på om saker kunde ha gjorts annorlunda. Jag har funderat mycket på om vi kunde ha gjort annorlunda under de regeringsår som vi har haft ansvaret? Ja, det kunde vi i ett antal saker. Vi borde tidigare ha tänkt om i när det gäller undervisningsmetoder. Det gick alldeles för långt med att elever skulle ta ansvar själva – eget ansvar, eget arbete och egna studier. Det var en inställning som fanns både politiskt och pedagogiskt . har vi börjat vända detta, men det borde vi ha gjort . Vi väntade därför att jag och vi tyckte att det går att ifrågasätta att staten har synpunkter på undervisningsmetodiken i klassrummet. Men finns det mycket vetenskapligt underlag – apropå forskningsstöd – som visar att detta har varit fel. Det ökar resultatklyftorna, och arbetargrabbarna har varit de stora förlorarna på de flummiga undervisningsmetoderna. Vi har gjort för lite när det gäller ordning och trygghet i skolan; det är helt uppenbart. Jag personligen förknippas säkert mer med dessa frågor än de flesta andra. Ändå har vi gjort för lite. Vi inför en del lagstiftning och annat, men det hjälper inte om den inte används. Det handlar om befogenheter att ingripa och befogenheter att flytta mobbare. Den typen av frågor blir ofta hett debatterade och kontroversiella. Men de är helt centrala. Den som läser kan se att det finns ett mycket tydligt samband mellan det som kallas för klassrumsklimat, det vill säga ordning och reda, att passa tider och att vara närvarande, och resultat. Om man har stökigt i klassrummet sjunker resultaten. är jättetydligt med detta, och är ett av de länder som har mest stök i klassrummen, flest sena ankomster och mest skolk. Även om detta är kontroversiellt måste vi våga ta i det. Jag kan informera om att regeringen nu tillsätter en särskild utredning om frågor om ordning och reda och studiedisciplin i den svenska skolan. Jag är övertygad om att utvecklingen går att vända – att både kan återhämta resultaten och komma tillbaka till toppen igen. För att sammanfatta: Nedgången är allvarlig för , men den var förväntad. Det är den slutliga spiken i kistan för den gamla svenska skolpolitiken, som många – nästan alla – partier delar ansvaret för under ett antal årtionden. Det är därför det är angeläget att nu fullfölja omläggningen av den svenska skolpolitiken. Det gäller de reformer som vi nu har gjort, och det kommer också att behövas fler. kommer att komma tillbaka. 107 (S): Vi kan vara överens om att läget är allvarligt. För de allra flesta i vårt land är det nog en ren chock när det kommer en rapport som visar att de svenska eleverna har haft den sämsta kunskapsutvecklingen i hela . Det är en chock kanske för oss alla, med undantag av utbildningsministern. Han påstår sig ha förväntat sig detta. Om utbildningsministern har förväntat sig detta – varför har han då inte gjort någonting för att häva det? Det är en bra fråga. pekar på att har gått från att bara tre länder i hela OECD-området hade signifikant bättre skolresultat vad gäller läsförmåga till att, i den senaste PISA-mätningen, bara tre länder i hela har sämre resultat än . Det är en radikal förändring. Läsförmågan är inte vilken förmåga som helst. Jag tror att alla inser vad som händer i ett samhälle när dess ungdomar, i det här fallet framför allt killar, inte kan läsa. Det gäller inte bara vad som händer i skolan, i alla ämnen, utan också vad som händer i ett samhälle när vi har en hel generation som inte kan ta jobb och inte kan hävda sig utan som blir defensiva och till och med kan bli destruktiva. När denna chock kommer – vad är då regeringens reaktion? Det är en regering som har ansvaret och har haft ansvaret för detta land . Utbildningsministern använde hela sin pressträff till att förklara att detta inte är hans fel. Det är lärarnas, elevernas, kommunernas, och naturligtvis Socialdemokraternas fel. Den statsminister som kallade till pressträff när huliganer hotade tränaren i hans favoritlag har hållit sig undan nu när det har kommit en rapport som visar att vi har den sämsta kunskapsutvecklingen i hela OECD-området. Man kan fråga sig varför han har vägrat kommentera eller säga något. Beror det på att han inte vill bli förknippad med regeringens totala misslyckande eller på att han helt enkelt inte har något att säga nu när han har tömt ladorna med skattesänkningar år ? Det är svårt att säga, men jag menar att landets statsminister måste uppmärksamma landets lärare, elever och föräldrar. De förtjänar åtminstone samma uppmärksamhet som statsministerns favoritfotbollslag. Vi behöver vidta åtgärder här och . Vi behöver prioritera den svenska skolan och sätta den före skattesänkningar. Vi behöver stärka skolan i grunden genom att ge lärarna de bästa förutsättningarna att göra sitt jobb. Den viktigaste insats vi skulle kunna göra är att öronmärka ett stöd i statens budget för att minska klasstorlekarna. Jag tror att alla förstår att det är svårt att göra ett bra jobb om man har 28–29 sjuåringar i första klass och om några av dem kanske dessutom har särskilda behov eller är stökiga. Då blir det svårt att lära sig skriva, läsa och räkna. Vi behöver anställa fler specialpedagoger så att de barn som har de största behoven också får hjälp och stöd. , och många föräldrar vittnar om att barnen lämnas alldeles för mycket åt sitt eget öde. Det är inte rätt mot de barnen, det är inte rätt mot vår skola och det är inte rätt mot vårt land. Vi vill dessutom investera i lärarna. Trots allt och allt annat lika är det lärarna som ska göra jobbet. Även om utbildningsministern är väldigt nöjd med situationen när det gäller lärarrekryteringen är ju sanningen den att väldigt många av våra lärarutbildningar är tomma eller halvtomma eller har högst en sökande per plats. Vi får rapporter om att det inte krävs mer än 0,1 på högskoleprovet för att komma in på lärarutbildningarna, men landets utbildningsminister är nöjd. Socialdemokraterna är inte nöjda. Vi måste göra vårt yttersta för att stärka skolan i grunden. Det är därför vi är beredda att öronmärka 4 ½ miljard i statens budget just för att stärka skolan i grunden genom tidiga insatser, investeringar i lärarna och mindre klasser. Det är också lätt att säga att var och en som tidigare hade haft starka uppfattningar om skolan direkt efter kom fram med sina käpphästar. Utbildningsministern talar om att inleda ett storskaligt experiment med förstatligande – något vi aldrig har haft i . Det finns inte heller några internationella exempel på att det skulle fungera. Andra vill avskaffa det fria skolvalet eftersom det – mycket riktigt – finns avigsidor med det. Socialdemokraterna menar att det inte räcker att skjuta från höften. Innan vi gör den typen av stora strukturreformer måste vi fråga oss: Kommer det att hjälpa? Därför vill vi med anledning av PISA-chocken tillsätta en skolkommission som både analyserar och lägger fram förslag som vi sedan, gärna över blockgränsen, kan jobba med att implementera. Det är, utbildningsministern, inte business as usual. Läget är väldigt allvarligt. Därför är min fråga till dig: Är du och regeringen beredd att tillsätta en skolkommission för att gå till botten med detta innan ni skjuter från höften och gör den här typen av stora skolreformer? Situationen har förändrats när de svenska skolresultaten återfinns i botten av hela . Då kan man bara inte fortsätta som om ingenting har hänt med budskapet: Vänta och se – våra reformer får kanske genomslag 2021 eller 2024. Det är ett ganska magert recept till elever, föräldrar och lärare. 108 (M): Det här är en mycket viktig debatt. Att vända de svenska skolresultaten är, vågar jag hävda, kanske den största framtidsutmaning vi står inför. Det handlar i grunden om att vi vill ge alla en bra start i livet men också om att vårt land ska kunna ha ett utvecklande välstånd som säkerställer att vår ställning i världen inte försvagas utan snarare stärks. För mig, Nya och Alliansen är en tydlig signal om att det finns en bra bit kvar att vandra för att se till att våra svenska elever får ordentligt med kunskaper. Vi tror att det är centralt att fortsätta med rätt satsningar. Här vill jag gärna betona att det är viktigt att satsningarna har stöd i forskning och beprövad erfarenhet för att säkerställa att vi prioriterar rätt. Jag tror nämligen, herr talman, att det behövs lugn och ro inte bara i klassrummet. Vi kommer också att behöva lugn och ro i reformtempot framöver. Jag tror att prioriteringen ska handla om att se till att vi har skickliga lärare som får ordentligt med tid med eleverna, att vi följer upp kunskaper och inte utsätter skolan för oklara besked eller experiment. Alliansen har tagit ansvar för skolan genom att genomföra de största reformerna . De viktigaste pusselbitarna kom på plats och 2012. I grunden handlar den kunskapslinje som och har satt på plats om att se till att vi får mer kunskapsuppföljning, mer lärarledd undervisningstid och högre status för läraryrket – allt det som vi nu ser att de länder som springer förbi har satsat på före oss. Debatten borde egentligen handla om frågan om man anser att kunskapslinjen ska förstärkas eller försvagas. Det blir ibland lätt en diskussion om vem som har högst siffra eller störst satsning. Låt mig konstatera, herr talman, att Alliansen har haft ordning och reda i ekonomin. Vi har säkerställt att det är 200 000 fler som arbetar och att man får behålla mer av månadslönen. För en lärare handlar det om en hel extra månadslön. Tack vare att fler arbetar har vi haft råd att satsa på den svenska skolan. kan konstatera att han satsar 7 miljarder mer på utbildning i än före detta skolministern . Vi kan konstatera att i de kommuner där Alliansen har ansvaret satsas det mer pengar på den svenska skolan. Det tror jag i grunden är bra. Det kommer att behövas fler speciallärare och mer resurser till svensk skola framöver. Men klarar man inte av ordning och reda i ekonomin och klarar man inte av jobben, då blir det inte heller några pengar till svensk skola. Jag tror att det finns tre frågor som kräver ett särskilt utvecklingsarbete i politiken framöver. För det första: tidigt stöd och kunskapsuppföljning. Nya tycker att det är helt centralt att bryta den vänta-och-se-mentalitet som i alltför stor grad fortfarande präglar svensk skola. Ingen elev ska gå osedd genom skolan och tillåtas att misslyckas. Det handlar i grunden om att vi måste se till att det särskilda stödet kommer in . Konkret handlar det om fler speciallärare till lågstadiet. För det andra: mer undervisningstid – mer lärarledd undervisningstid. Det är mycket tydligt, som utbildningsministern påpekar, att den väg med ensamarbete som har tillåtits växa fram i svensk skola har varit förödande för väldigt många elever. Vi måste ge läraren ordentligt med tid att med eleverna se till att kunskaperna ökar. Det här är ju fina och vackra ord, men det kräver också stora miljardinvesteringar. Låt mig här konstatera att det i grunden är bra att Alliansen till exempel har utökat undervisningstiden i matematik på lågstadiet och aviserat ytterligare ökningar på mellanstadiet. Det vi behöver fundera på nu är om vi ska investera mer i ännu mer utökad undervisningstid i svenska och matematik. För det tredje, herr talman: skickliga lärare. Jag vågar hävda att det är helt centralt att lärarna har bra förutsättningar att göra sitt arbete. Det är väldigt positivt att fler nu söker sig till lärarutbildningen, men vi måste se till att det blir svårare att komma in. Vi ska vara öppna för att gå fram med mer av lämplighetstest. Allt som kan göra att läraryrket återigen blir mer attraktivt kommer att vara helt centralt för att , oavsett vilken skolreglering vi har, ska klara av att lyfta sig. Avslutningsvis finns det ett antal frågor som också borde ställas i den här debatten. Vi i Alliansen kommer i grunden att förbereda oss väl för att ge gemensamma besked till väljarna inför valet . Men vilka gemensamma besked kommer vi att få från de rödgröna partierna förutom att ni vill sitta i regering tillsammans? Det vi vill veta är: Vilka är era besked till svensk skola? Var är era gemensamma besked om finansiering av de fina reformer ni talar om? Var är era gemensamma besked om de reformer som vi nu har lagt på plats? Vilka reformer är det ni vill riva upp? Vi kommer att förbereda oss för att förstärka kunskapslinjen, inte försvaga den. 109 (MP): Det finns en ljusglimt i : Det finns länder som visar att det går att vända utvecklingen och att det går att göra det snabbt. I alla dessa länder har man varit beredd att lätta på prestigen och samverka för skolans bästa. Det behöver vi göra i också. Vi vill bjuda in till en bred skolkommission med företrädare för lärare, elever, skolledare, politiken och den pedagogiska forskningen. Kommissionen ska ha i uppgift att utifrån vetenskap och erfarenhet lägga förslag om hur vi utformar ett skolsystem för alla. Inget annat är gott nog. Vi föreslår en bred skolkommission. föreslår en utredning om ordning och reda och kepsar. , det är dags att vakna! Du är inte längre oppositionellt skolborgarråd i kamp mot . Så ser inte skiljelinjerna ut längre. Du är utbildningsminister, och du har varit det , och du har ansvaret. I stället för en kepsutredning bör vi tillsätta en bred skolkommission som kan ta fram förslag som är förankrade i lärarkåren och i vetenskapen när det gäller hur vi bygger ett bra skolsystem. Det vi har att göra som tar tid får inte skymma det vi nu kan göra för att vända utvecklingen. Jag vill peka på två saker: behovet av tid och behovet av tidigt stöd. gick en miljon elever till skolan. De allra flesta gick dit med lust att lära och vilja att ta i för att utvecklas. gick nästan 100 000 lärare till skolan med kunskap, kompetens och engagemang. Ändå kommer många elever att gå på jullov med en känsla av att inte riktigt ha blivit sedda, och många lärare kommer att fira jul med lite ont i magen för att de inte hinner med sitt jobb. har visat att en lärare i genomsnitt har en dryg kvart på sig att förbereda och efterarbeta sina lektioner. På en kvart ska man förbereda lektioner, nå fram, producera det material som ska användas, ta hand om materialet efteråt, fundera ut feedback och ta ett spontant samtal med en elev som behöver det – allt detta på en kvart. Det är omöjligt! Jag har själv inte lyckats avsluta en lektion utan att det står några elever och deltagare som vill diskutera en uppgift som blivit sen, fråga lite mer om uppgiften man gav eller berätta något som de kanske inte ville dela med hela klassen. Då försvinner lätt en kvart. möter jag lärare som berättar att de får slå ihop boken innan lektionen är slut för att springa till nästa lektion. Så bygger man inte en skola där lärare får tid för sina jobb och elever tid med sina lärare. Vi måste rensa i byråkratin för lärare och anställa fler i skolan. Sedan Alliansen bildade regering har 12 500 pedagogiska medarbetare skurits bort från svensk skola. Det är betydligt fler än de minskande elevkullarna motiverar, och vänder elevkullarna upp igen. I den budget ni har lagt fram för lägger ni av satsningarna på skattesänkningar och på skolan. Det är inte en prioritering som det svenska folket vill se. Vi vill i stället se att ni nu investerar i skolan. Ska det vara mer tid för varje elev måste vi anställa fler lärare i skolan, och vi måste rensa i byråkratin för lärare. Det andra som behövs är tidigt stöd. I svensk skola ger vi mest särskilt stöd i nionde klass. För en elev som har halkat efter i flera ämnen är det svårt att få det stöd som gör att man hinner i fatt. I de bästa skolsystemen i världen ger man mest stöd i de tidiga årskurserna. Då förebygger man problem innan de hinner växa och bli oöverstigliga. Vi vill ha en läsa-skriva-räkna-garanti. Det gick till val på 2006, men det har inte blivit infört. Det handlar om att man från förskoleklass till tredje klass sätter in alla insatser med tydliga checklistor och tydlig uppföljning för att varje elev ska få med sig läsningen, skrivningen och räkningen, så att man också har möjlighet att klara av andra ämnen. Förutsättningar i skolan avgörs i stor utsträckning i förskolan. Alliansen har låtit barngrupperna i förskolan växa, och accepterar ni att tar bort riktlinjerna för barngruppernas storlek. Det är fel väg att gå. I stället ska vi investera i förskolan. Vi ska investera i fler speciallärare och utbyggd elevhälsa. Vi ska investera i en läsa-skriva-räkna-garanti. Det kostar, men det är investeringar vi är beredda att göra. Det går före nya skattesänkningar. Detta är förslag på sådant som kan göras . Det handlar om insatser för att varje lärare ska få mer tid att prata med och nå varje elev. Det är insatser för att elever ska få det stöd de behöver . Det behöver inte vänta. Det behöver inte vänta in någon ny utredning. Det behöver inte vänta in ett nytt val. Det kan vi göra . Vi har fler förslag. Det är förslag om höjda lärarlöner, om att lärare ska få bra och kontinuerlig fortbildning, för läsning i skolan, för att öka elevernas glädje för matte, för att alla elever ska få tillgång till estetisk kompetens, för att man inte ska kunna ta ut vinst ur skolan, för att ingen ska behöva känna sig otrygg i skolan och för att luften i klassrummen inte ska göra en trött. Det finns förslag på sådant vi kan göra . Utbildningsministern behöver faktiskt inte vänta. Det finns inget som hindrar dig, , från att nu ta tag i skolans viktigaste utmaning och se till att varje elev får den tid med sin lärare som han eller hon behöver och få det stöd som behövs. Det finns inget som hindrar dig mer än att hellre använder pengarna till skattesänkningar. 110 i (C): Det är inte mer än ungefär sedan vi i utbildningsutskottet debatterade budgeten och då också uppehöll oss en hel del just vid resultaten i den PISA-undersökning som genomfördes . Debattens vågor har väl gått minst sagt höga från och till. Fokus, upplever jag, har varit på att hitta syndabockar och se vems fel det hela skulle kunna vara i stället för att se den komplexitet som skolans uppdrag faktiskt innebär. Allting verkar bli så mycket lättare om man hittar de där självklara svaren på vad som behöver göras. Men sådana färdiga svar finns inte, för det är en mycket mer komplex verklighet vi har att ta del av. Därför blir det så fel när den ena lilla frågan efter den andra diskuteras. Jag välkomnar in i arbetet med utbildningsfrågorna. Det var spännande med din uppradning, för det dröjde ganska länge innan den skilde sig från det som har varit just Alliansens politik under . Både när det gäller tidigt stöd och tidiga insatser är satsningen på speciallärarutbildning som alliansregeringen genomförde en viktig del för att just ge resurser . Vi behöver faktiskt inte alltid gå utomlands för att hitta svaren. Det finns ett antal kommuner och skolor i som visar precis hur man arbetar för att också få framgångsrika elever med gott resultat. Det vi kan behöva fokusera på är de skolor som av olika anledningar inte lyckas. Det är ett viktigt arbete vi har framför oss. Hur sprider man de framgångsrika skolornas framgångsrecept? Det pågår ju ett stort arbete just . Kommuner och Landsting har ett projekt som heter , där man jobbar för att sprida de framgångsrika exemplen. Man har börjat med . Det finns spännande rapporter därifrån just . Det är inte något som ska börja hända.