prot · H10945 · 2013-12-12 00:00:00 — När det gäller etanol vet jag inte för vilken gång i ordningen jag i talarstolen tar upp hur man politiskt och med stora omfördelningar av skattebetalarnas pengar skapar en efterfrågan på en produkt som har en rad negativa konsekvenser. Inte minst gäller det den koldioxidskuld man bygger upp när skog skövlas för den nya jordbruksmark som måste tas i anspråk. För denna regnskogsskövling och den livsmedelsbrist som drabbar fattiga på grund av biodrivmedlen tvingas svenska skattebetalare betala i runda slängar 3 miljarder – och mer lär det bli när inblandningen nu kraftigt ska ökas. Till och med i det tungrodda byråkratimaskineriet i har man konstaterat de negativa effekterna, som går under benämningen ILUC, Indirect Land Use Change. Inom EU inför man därför restriktioner för hur mycket konventionella biodrivmedel man tillåts räkna av från utsläppsmålen av just det skälet att man känner till att detta snarare ökar än sänker utsläppen av koldioxid för årtionden framöver. Förra gången jag lyfte upp frågan i kammaren fick jag mothugg. En debattör oroade sig för hur en minskad ambition för etanolen skulle påverka svenska jobb. Denna frågeställning verkar dock lösa sig, eller hur jag ska uttrycka det, på egen hand under alliansregeringens styre. största etanolfabrik i ser ut att få lägga ned då man inte kan konkurrera prismässigt med den importerade etanolen från amerikansk majs och brasiliansk före detta regnskog. I planerades ytterligare en etanolfabrik som ser ut att inte komma till stånd då finansiärerna verkar drar sig ur. Det ser alltså ut som att merparten av etanol kommer att importeras framöver, och det utan några politiska kursändringar. Att i detta läge, som regeringen gör, införa tvingande regler för en högre inblandning av etanol är i min värld rent horribelt. En vacker dag kommer ett antal politiker och partier att ställas till svars för detta, och det är något av det fina med vår demokrati. I sammanhanget är det också svårt att inte ta upp miljöekonomiska rapport . Där närmast raljerar man över de fattade politiska besluten om bland annat en fossiloberoende fordonsflotta till 2030. Låt mig citera ett stycke: För att klara utsläppsminskningarna i målscenario 2, vid en bränsleeffektivisering på , krävs enligt modellberäkningarna en skattehöjning med . För att klara utsläppsminskningarna i målscenario 1, som är ännu mer ambitiöst, krävs en större bränsleeffektivisering i kombination med en ännu högre skattehöjning. Inget analysverktyg är anpassat för att studera så stora förändringar som målet om en fossiloberoende fordonsflotta innebär. Smaka på den, mina vänner! Med skattehöjningar på , och alltså ett bensinpris , når man enligt modellerna ändå bara halvvägs till målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030. Det är som sagt skönt att vi har demokrati. Låt oss fortsätta med det. Situationen i vårt innanhav är på många sätt alarmerande. Döda bottnar, kraftig algblomning och olje- och giftutsläpp hotar såväl livet i havet som i förlängningen hälsan för oss människor. Därför anser att Östersjöproblematiken måste ges en stor prioritet. Vi delar med flera andra nationer, och det är därför viktigt att vi samarbetar med dessa för vårt innanhavs tillfrisknande och bästa. innehåller mängder av sådant som inte hör hemma där, såsom krigsmateriel i form av minor, senapsgas och ammunition från . Mycket av det ligger nog bäst där det ligger och är mycket svårt att åtgärda. Med hjälp av flera utredningar på området har man kunnat konstatera att det inom svenskt territorialvatten också dumpats tiotusentals tunnor med giftigt innehåll. Utanför ligger till exempel en stor dumpningsplats som totalt innehåller flera ton kvicksilver. Men det är inte allt. Det finns också outforskade platser där det troligtvis ligger gifttunnor. Som ett första steg mot att kartlägga och ta fram åtgärder för detta har vi anslagit 100 miljoner extra inom utgiftsområde 20 . Detta anslag växer . 61 (MP) replik: Demokrati innebär att även får framföra sina ståndpunkter i talarstol, men det innebär definitivt inte att jag vill inskränka demokratin. Jag blir fascinerad när försöker föra fram det i hans mening obskyra extremistförslaget om ett klimatpolitiskt ramverk som något perifert som har hittat på. Det kanske har undgått att ett sådant här klimatpolitiskt ramverk, eller klimatlag, föreslås av , och . Det finns redan i och , och det diskuteras i våra nordiska grannländer. Är dessa länder fortfarande demokratier, eller är de på väg mot diktaturens brant? I frågan om det finanspolitiska ramverket, eller budgetlagen, är jag okunnig om var står. Jag antar dock att vill riva upp det eftersom det innebär att man i god demokratisk anda beslutar om vissa långsiktiga spelregler för att stävja de kortsiktigheter som var förödande för under 90-talskrisen då det fanns en frestelse i att lova mer än vad man kunde hålla och spendera mer pengar än vad man hade. Man byggde upp ett skuldberg som kommande generationers politiker skulle få ta över. Man beslutade då om vissa långsiktiga regler för att det inte ska lämnas en skuld till nästa gäng. Det är lite samma grej med klimatpolitiken. Här sitter vi och tar springnota som vi lämnar till kommande generationer. Men det är inget som hindrar oss, lika lite som och andra länder, att i demokratisk ordning besluta om ett ramverk där vi sätter upp ett mål och en utsläppsbana för hur utsläppen ska minska och sedan kommer överens om att vi ska göra vad vi kan för att få ned utsläppen i denna takt. Givetvis ska detta ske med stöd av experter, som ju brukar ge underlag till oss när vi ska fatta beslut. Därefter kommer vi att fortsätta ha diskussioner om vad vi ska fylla dessa tak med och vilken politik som är den bästa, men vi kan i alla fall enas om ett mål som vi är på väg mot. 62 (SD) replik: Jag läste debattartikeln i går. Den har på nacken, men bekräftar att förslagen är aktuella. Jag har svårt att tolka detta på något annat sätt än att ni inte litar på att människor är förnuftiga och kan göra rationella val, utan ni vill tillsätta en självständig expertpanel. Ni vill binda upp er för en politik som ska gälla . Syftet med förslaget är att nästa generations politiker inte ska kunna riva upp det, oavsett skäl. Det är skrämmande. Jag säger inte att det är att avskaffa demokratin; jag säger att det är ett avsteg från demokratin, och det är problematiskt. Tänk om vi skulle tvingas bygga dagens miljöpolitik på det man visste . Det hade inte varit speciellt klokt. 63 (MP) replik: I stiftar vi lagar och kan också riva upp dem om vi inte tycker om dem. kan det dock finnas en poäng med breda uppgörelser mellan partier om frågor som är långsiktigt viktiga. Det gäller till exempel budgetpolitiken där i alla fall de flesta partier är eniga om att vi har vissa förhållningsregler för att inte göra saker som vi sedan ångrar och där vi försöker komma överens om att plus och minus ska gå ihop. Sedan fyller politiker sina budgetar med helt olika saker beroende på inriktning. Så skulle det också vara i ett klimatpolitiskt ramverk. Ingen skulle tvinga att bygga vindkraftverk. Han får väl bygga kärnkraftverk om han skulle få makten. Det viktiga är att om vi har ett långsiktigt mål som vi säger att vi står bakom måste vi också följa det. Det är lite det som är problemet . Alla, utom , säger att vi ska rädda klimatet på ett eller annat sätt. Vi har fina, långsiktiga mål, som är lite luddiga i kanten fortfarande, men vi har inte politiken för att ta oss dit. Det ger en stor otrygghet för den företagare som står i begrepp att investera i en ny fabrik eller så. Man vill gärna veta på ett ungefär vilka spelregler som gäller. Finns det en långsiktig ambition hos politikerna att ta oss ned till en nivå närmare nollutsläpp, eller vad vi nu sätter för mål? Kan man enas om det med en bred uppslutning blir det mycket lättare att sedan se till att styrmedlen kommer på plats och att tryggheten för investeringar finns, för man vet åt vilket håll man är på väg. Om det sedan visar sig att IPCC är grundlurade och klimatet löser sig och allt är frid och fröjd kan man såklart ändra på det. Det är tyvärr inte mycket som tyder på det, men möjligheten finns, på samma sätt som man kan riva upp budgetlagen om man så önskar. Men jag tycker att budgetlagen har tjänat oss väl. Man kan diskutera detaljer i utformningen, men det ger ändå någon sorts långsiktig trygghet. På samma sätt tror jag att vi behöver en långsiktig trygghet också i klimatpolitiken. Jag förstår inte att det skulle vara odemokratiskt att vi fattar långsiktiga beslut i god demokratisk ordning i den här . 64 (SD) replik: Jag har lite svårt att se att det är som säger att det här inte har större effekt än några andra lagar vi stiftar. Själva syftet med hela det här politiska förslaget tolkar jag som att det ska bli väldigt komplicerat för framtida generationers politiker att gå in och bryta upp lagstiftningen. Det är det som är själva syftet med det här ramverket. Vi kan ta ett par exempel. Vi hade en folkomröstning för om kärnkraften. Den skulle ha varit avvecklad eller något sådant, om jag inte minns fel. Så blev det inte. Som tur var kom senare generationers politiker och var lite klokare än politikerna i de tidigare generationerna. Jag tog upp ett annat exempel, om en fossilfri fordonsflotta till 2030, i mitt anförande. Jag har svårt att tro att vi i praktiken kommer att höja bensinpriset till för att nå halvvägs till det här målet. Sannolikt kommer nästa generations politiker att vara lite klokare än dagens. Jag tror att det är väldigt vanskligt att binda upp sig på det sätt som jag menar att man gör med det här förslaget. 65 (V): När jag läser det här betänkandet börjar jag fundera en del över regeringens prioriteringar. Det är alltså utgiftsområde 20, som är en del av regeringens budget, som vi debatterar . Det rör klimatet, biologisk mångfald, kemikalier, övergödning av våra hav och vatten och mycket annat. Vad kan vara viktigare än allt detta? I regeringens budget avsätter man till det här viktiga området. Då tänker jag på regeringens omfattande skattesänkningar man har styrt. Totalt har man sänkt skatterna för . Med det femte jobbskatteavdraget kan vi plussa på ytterligare . Banker, storföretag och höginkomsttagare kan särskilt dra nytta av de här skattesänkningarna. jämfört med anslaget i det här utgiftsområdet på 5 miljarder – det är nästan 30 gånger mer pengar till skattesänkningar än till miljön och klimatet. Är det verkligen en rimlig prioritering? Jag säger det här eftersom ni säkert vet att vi i vill anslå väsentligt mycket mer pengar till miljö- och klimatområdet i budgeten. Dessutom anslår vi väsentligt mycket mer pengar till jobbsatsningar och till vård, skola och omsorg. Jag säger det därför att ibland frågar folk: Hur kommer det sig att kan satsa så mycket mer pengar på både miljön och jobben och den offentliga sektorn? Jo, vi avvisar regeringens skattesänkarpolitik. Dessutom låter vi dem som smutsar ned betala mer i form av höjda avgifter och skatter på utsläpp. Det finns en röd tråd i politik, och det är rättvisa och omtanke. Det gäller även miljöområdet. Vi vet att det är vi i den rika världen som skapat klimatkrisen. Det är vi i den rika världen som stått för av de historiska utsläppen. Därför måste och andra rika länder ta ansvar för de här utsläppen. Därför lägger vi i fram nya, skarpare klimatmål för både och EU. Vi vill att utsläppen här i ska bringas ned till under till 2020. Vi driver också att EU ska minska sina utsläpp till 2020. Vi gör inte som regeringen, som lägger över ansvaret för en tredjedel av våra utsläpp på andra länder genom uppköp av billiga och osäkra utsläppskrediter. Vi gör allt på hemmaplan. Därutöver föreslår vi i ett nytt klimatbistånd med nya additionella medel. Totalt sett handlar det om för de kommande tre åren. Rättvisa och omtanke präglar också politik på andra områden i det här betänkandet. Det är alltifrån att sanera våra marker från gamla miljösynder, att skydda skog och mark och att satsa mer pengar på miljöforskning till bättre skydd av vår havs- och vattenmiljö, klimatanpassning och mer pengar till internationellt klimatsamarbete. Min uppradning av allt inom miljö- och klimatområdet där vi tycker att regeringen inte gör tillräckligt skulle kunna bli ganska lång. Vi i lägger fram konkreta förslag på vad som behöver göras. Egentligen kan väl allt sammanfattas i det faktum att regeringen själv skriver i den budget som vi nu debatterar att inte kommer att nå 14 av våra 16 miljömål med beslutade eller planerade styrmedel. Vi når inte våra miljömål med beslutade eller planerade styrmedel. Borde då inte mer göras? Jo, självklart. Men varför gör då inte regeringen mer? Min enda slutsats är att regeringen helt enkelt prioriterar annat framför att skydda miljön och rädda klimatet. Skattesänkningar är viktigare än att rädda vår miljö, enligt den borgerliga regeringen. Helt avgörande i den här debatten är förstås vilka prioriteringar vi gör och hur stora resurser vi anslår till det här området. Här är skillnaden stor mellan den borgerliga regeringen, uppbackad av , och oss i . Men jag tror också att det handlar om något helt annat. Det handlar om hela synen på hur miljöarbetet ska bedrivas. Jag tänkte på det när jag genomförde den ritual som miljontals andra svenskar också gör ungefär en gång . Jag tog mina gamla mjölkpaket, plastbyttor och konservburkar och travade allt i kartonger som jag tryckte ned i papperspåsar och lastade på cykeln och cykelvagnen. Sedan rullade jag i väg till återvinningsstationen – ni vet, de här gröna igloorna som ofta är överfulla och ganska smutsiga och ligger alldeles för långt från där man bor. Det är rätt krångligt att vara miljövän i när man vill återvinna sitt avfall. Men det skulle inte behöva vara så här krångligt och svårt. Alla vi här vet att lades det fram ett konkret förslag på hur vi ska kunna lösa det här. Regeringens avfallsutredare lade fram sitt betänkande om en resurseffektiv avfallshantering. Regeringen har lovat att återkomma med ett konkret lagförslag, en proposition, om hur den här förslag ska kunna förverkligas. Något sådant förslag har dock inte kommit, och i ärlighetens namn vet vi att det inte kommer någon avfallsproposition före valet. Ni borgerliga som har ansvaret för regeringsmakten får gärna korrigera mig på den punkten. Jag tror att anledningen till att den borgerliga regeringen inte lägger fram förslag för hur vårt hushållsavfall ska hanteras är att utredningens förslag handlar om att kommunerna ska få ansvaret för insamling av förpackningar och tidningar. Kommunerna ska alltså kunna samla in detta tillsammans med resten av hushållsavfallet, men regeringen vill inte det. Regeringen vill i stället att marknaden, producenterna, ska sköta det. Man hoppas att producenterna ska bygga upp en marknad för avfallet. Regeringen vill alltså inte ha den kommunalisering som utredningen har föreslagit, trots att vi ganska säkert vet att resultatet skulle bli mycket bättre. Det är ett tydligt exempel på hur regeringen sätter formen framför innehållet även när det gäller miljöpolitiken. Det är viktigare att hoppas på att marknaden ska lösa det än att det ska vara rationellt och enkelt för svenska folket att bli av med sitt avfall. Det är inte acceptabelt. Tyvärr är det inte det enda området där regeringen hoppas på marknadens osynliga hand för att lösa mängder av våra svåra problem. Självklart borde vi göra det bästa för miljön och lämna formen – marknad eller plan, eller vad det nu kan vara – åt sidan. Jag vill ta upp en fråga till. I går lyssnade jag på chefsekonomen på IEA, , . Han berättade bland annat att världens subventioner till fossil energi uppgick till enorma . Subventionerna till förnybar energi uppgick till , alltså mindre än en femtedel av det som gick till det fossila. Jag tror att alla vi här inne – jag vet inte riktigt om det gäller , men alla andra – ogillar dessa enorma fossilsubventioner. Det är så otroligt mycket pengar till det som smutsar ned och förhållandevis lite pengar till det förnybara – som är den framtida gröna och rena energin. Men även vi i är en del av problemet med stora miljöskadliga subventioner. går i rapporten subventioner igenom de så kallade miljöskadliga subventionerna i . Om man räknar samman alla miljöskadliga subventioner som tar upp landar det för svensk räkning på hela . Miljöminister har lovat en kartläggning och utfasning av dessa subventioner. Det är också ett åtagande som vi i har efter konferensen om biologisk mångfald i i . En hyfsat bra kartläggning av de miljöskadliga subventionerna har vi redan i . Men vad hände med utfasningen? Vi i har lagt fram reservation nr 5 som jag härmed vill yrka bifall till. Den handlar om en utfasning av de miljöskadliga subventionerna. I behandlingen av reservationen kan vi läsa att regeringen arbetar med frågan, och de skriver också att de arbetar med de icke skatterelaterade miljöskadliga subventionerna. Det innebär att regeringen har kommit med en omdefinition av vad miljöskadliga subventioner handlar om. är det bara icke skatterelaterade miljöskadliga subventioner. Därmed utesluter regeringen en stor del av de miljöskadliga subventionerna, till exempel nedsättningen av koldioxidskatten. Varför har man gjort denna omdefinition? Jag undrar också varför själva utfasningen tar så . Varför det händer så lite? Därför yrkar jag bifall till reservation nr 5. 66 (M): Inte bara året utan hela mandatperioden lider nu mot sitt slut. är det val igen. Jag tänkte därför ta tillfället i akt att i denna debatt blicka både framåt och bakåt i tiden. Alliansen har under sina åstadkommit fantastiskt mycket. , har under de år vi har haft möjlighet att vara i regeringsställning bland annat lyckats minska utanförskapet, öka sysselsättningen och därigenom öka de resurser staten har att förfoga över. Det är resurser som vi har investerat i infrastruktur och forskning. Ansvarsfull ekonomisk politik med arbetslinjen som utgångspunkt är en förutsättning för att vi ska kunna driva en ambitiös miljö- och klimatpolitik. Inom miljödebatten hörs ibland tillväxtkritik. Även från denna talarstol hörs emellanåt inlägg som gör gällande att tillväxt i sig är ett problem. Min och bestämda uppfattning är den raka motsatsen. Ekonomisk tillväxt är nödvändigt för att vi ska kunna skapa socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling och för att vi ska ha möjlighet att ta oss an de stora miljö- och klimatutmaningar som vi står inför, i såväl som globalt. Därför är det bekymmersamt att oppositionspartierna närmast tycks tävla i att lägga förslag som skulle göra det dyrare att anställa, mindre lönsamt att arbeta och som skulle hämma svensk tillväxt och därmed också krympa resurserna till miljö- och klimatåtgärder. Oppositionens företrädare har i debatten redan varit inne på att 14 av 16 nationella miljökvalitetsmål inte bedöms kunna nås med nuvarande åtgärder och styrmedel. Det är sant. I har vi nämligen enats om högt uppställda miljömål som inte bygger på vad vi enkelt kan uppnå utan som bygger på insikten om vart vi behöver komma. Det är självfallet oppositionsföreträdarnas roll att vara kritiska, men jag reagerar likväl på den svartmålning som , och gör i debatten. Faktum är att utvecklingen går åt rätt håll och att Alliansen har höjt tempot i miljöarbetet och skapat ett bättre fungerande miljömålssystem. Den parlamentariska Miljömålsberedningen, där de flesta av oss som deltar i dagens debatt ingår, gör ett omfattande och viktigt arbete för att ta fram underlag och strategier för hur de 16 nationella miljökvalitetsmålen ska nås. Regeringen har under innevarande mandatperiod prioriterat fyra områden inom miljöpolitiken: klimat, giftfri vardag, levande hav och vattendrag samt biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Jag tänkte nu uppehålla mig vid vart och ett av dessa synnerligen viktiga områden. Låt mig börja med klimatet. har bland de mest ambitiösa klimatmålen i världen. Det är bra. Ännu bättre är att vi är på god väg att nå dem. ska utsläpp ha minskat jämfört med . har vi minskat våra utsläpp som vår bnp har vuxit med . Därigenom är ett föregångsland som visar att det är möjligt att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och stigande utsläpp. Att bryta det sambandet är en nödvändig nyckel för att låsa upp de tröga globala klimatförhandlingarna. Det är viktigt att även fortsättningsvis har en ledande roll i de internationella klimatförhandlingarna, men allt hopp får inte sättas till förhandlingen om FN-systemet. Därför är det bra att deltar i och har tagit initiativ till en rad kompletterande åtgärder. Bland annat har initierat det globala partnerskapet för att minska utsläppen av kortlivade klimatpåverkande luftföroreningar som metan och sot. En förutsättning för att klimatutmaningarna ska kunna mötas på allvar är att vi sätter ett pris på utsläpp globalt. har världens högsta koldioxidskatt, och svensk tung och energikrävande industri ingår i EU:s handel med utsläppsrätter. Det är bra, men fler länder måste följa och exempel och sätta ett pris på utsläpp. Därför är det bra att är engagerat i partnerskap för marknadsutveckling där man verkar för ökad internationell utsläppshandel. Här hemma i utgör vår transportsektor en viktig klimatpolitisk utmaning. minskade förvisso trafikens utsläpp , och de bilar som säljs blir alltmer bränslesnåla som andelen fordon som går på förnybara bränslen ökar. Men alltjämt står transportsektorn för omkring en tredjedel av samlade utsläpp. Således är omställningen av vår transportsektor en självklar prioritering för Alliansen. Alliansen har som vision att 2030 ska ha en fossiloberoende fordonsflotta. För att nå visionen kommer det att krävas en fortsatt snabb teknisk utveckling men också effektiva styrmedel. Koldioxidskatten är grunden, men mer behövs. Därför gav regeringen i uppgift att leda en särskild utredning med uppdrag att leverera förslag på åtgärder för att påskynda omställningen av fordonsflottan. Slutbetänkandet, som jag ser mycket fram emot, presenteras , . Utifrån den kommer Alliansen att ta nya steg. Jag går över till kemikaliepolitiken och vår strävan efter en giftfri miljö, herr talman. Inom kemikaliepolitiken har Alliansen ett särskilt fokus på våra barn. Bland annat driver ett projekt om en giftfri förskola, och vi har i gått före med lagstiftning som förbjuder bisfenol A i barnmatsförpackningar. Arbetet med att fasa ut hormonstörande ämnen, såsom bisfenol, och komma till rätta med kombinationseffekter som uppstår när olika ämnen blandas är mycket angeläget. Det krävs en stärkt gemensam EU-lagstiftning, vilket regeringen lyfter fram i den kemikalieproposition som precis har lämnats till . Vi har således anledning att i denna kammare återkomma till kemikaliepolitiken i stort. Till dess nöjer jag mig med att lyfta fram dels den satsning på över 200 miljoner som regeringen gör på det fortsatta arbetet med handlingsplanen för en giftfri vardag, dels den särskilda satsning som regeringen nu gör för att främja avancerad rening av avloppsvatten. Den sistnämnda satsningen syftar till att utveckla metoder för att bland annat reducera läkemedelsrester i avloppsvatten. Avloppsrening för oss naturligt över till Alliansens tredje prioritering, nämligen levande hav och vattendrag. har vi fått på plats en sammanhållen havs- och vattenpolitik, men inom havs- och vattenpolitiken finns omfattande utmaningar. Inte minst tänker jag på mycket kritiska situation. utmaningar kräver internationellt samarbete och ett engagemang från samtliga länder som delar detta känsliga innanhav. har varit framgångsrikt när det gällt att minska näringsläckaget till , mycket tack vare våra lantbrukares stora engagemang. Det vore därför fel, tycker jag, att straffbeskatta det svenska jordbruket med en världsunik handelsgödselskatt, såsom de rödgröna oppositionspartierna föreslår.