prot · H00972 · 2013-03-05 00:00:00 — Syftet med köpet av i var att göra gemensamma investeringar i CCS-teknik för att på så sätt, trodde man, komma till rätta med koldioxidutsläppen. har arbetat mycket med teknik för att öka biobränsleinblandningen i kolkraften, vilket är ett sätt att minska utsläppen av ett i grunden problematiskt energislag. När det gäller målkonflikter kan man konstatera att det verkligen fanns målkonflikter i det gamla ägardirektivet, vilket tydligt påpekade. nämnde jag problemen med definitionen, att det som var svensk energiproduktion skulle vara ekologiskt. Men det fanns andra målkonflikter mellan de ekologiska och de ekonomiska målen. Man kan lätt hamna i konflikt mellan dessa två. Det var inte tydligt vilket som var prioriterat. Faktum kvarstår att de investeringsbeslut gällande ny kolkraft som togs var under en S-regering med stöd av . 51 (V): Nej, , har aldrig stött uppköp av Nuon, eller andra fossilbolag runt om i . har du inte rätt till ytterligare inlägg, men jag tycker att den relevanta frågan är: Vem hade makten ? Vem hade makten ? Vem hade möjligheten att stoppa de här korkade investeringarna? För det kan vi alla se i backspegeln att de var, både ekonomiskt och från ett miljömässigt perspektiv. Till finansmarknadsministern ska jag säga att jag i alla fall vill tacka för att vi har fått lite av en konkretisering av förändringen i ägardirektivet, nämligen att ska vara ett av de bolag som leder utvecklingen mot produktion av hållbar energi. Finansmarknadsminister sade att ska satsa mer än vad andra bolag gör. Det är uppenbarligen regeringen nöjd med. Då är min konkreta följdfråga: Är regeringen nöjd när man kan läsa i bokslutet att gör större investeringar i gas och i kol än vad det gör i det förnybara? Är regeringen nöjd med det? Om inte, vill jag förstås veta vad regeringen tänker göra för att vi ska få på rätt kurs, för vi är nog ganska många här som inte tycker att är på rätt kurs. Jag tyckte att sade att de tyska utsläppen av koldioxid kommer att öka därför att man avvecklar kärnkraften. är det inget som visar på det. Jag undrar vad ministern har för fog för det. Vi vet att det har öppnats ett nytt kolkraftverk, men det är ett gammalt beslut som inte har med avvecklingen av kärnkraften att göra. Vad har ministern för fog för att säga att utsläppen kommer att öka i när vi ser att de minskar och att det förnybara växer så det knakar? 52 Statsrådet (M): Jag måste säga att jag inte kommer från den där världen. Jag är inte så intresserad av vem som fattade vilket beslut, vilken partifärg det var och vilket block som var i regering. Låt oss konstatera att har försatt sig i problem grundade i beslut som ett antal olika regeringar fattat under . Jag är inte road av att gräva i exakt vem som fattade vilket beslut. är vi där vi är, och då gäller det att göra någonting bra av det. Jag överlåter den andra diskussionen åt er själva, var så goda. 15 procents avkastningskrav på ett bolag är rent allmänt inte rimligt i en låginflationsekonomi. Sådana avkastningskrav kan leda till ett orimligt risktagande i banksektorn, i energisektorn eller vad det nu kan vara. Därför är den typen av krav inte bra i sig. Det gäller att anpassa kraven till det som kan vara rimligt för ett energibolag. Då får man titta på marknadsförutsättningarna, titta på vad andra bolag i ungefär samma sektor avkastar och vad som kan vara rimligt. Jag kan säga till att skälet till att vi sänkte avkastningskravet för är att det ska vara möjligt att göra mer investeringar i det som inte ger speciellt hög avkastning, till exempel solkraft. Det kanske blir annorlunda . För att vara riktigt trovärdig i det jag säger vill jag upprepa det jag sade tidigare, och det är ett svar på frågor. , tror jag, säger självt att man ska ha nordiskt fokus. Man säger själv att man ska göra selektiva avyttringar med fokus på koldioxidintensiv produktion. Jag tror inte att man har sagt det tidigare. Man säger själv att man ska investera mer än vad konkurrenterna gör i förnybar energi. Detta tycker jag är jättebra, . Detta är nytt. Detta gjorde inte regeringar tidigare. Det tycker jag att man kan vara glad över. Jag menar att därmed har tagit ett stort steg för att komma på rätt kurs. Det tar tid att vända en supertanker, och det är vad är. Man sitter fast i en massa beslut som inte borde ha fattats. Då har man två val. Ett är att lägga ned all kolkraft i rakt av, och då kommer ett antal tyska städer att inte ha elektricitet. Så kan man forcera en försäljning, och då skulle man åstadkomma gigantiska kapitalförstöringar för svenska folket som äger bolaget. Här kan vi tycka olika. Jag tror inte på en forcerad försäljning; jag tror snarare på en selektiv avyttring i samverkan med bolaget, något som jag vill hävda sker . Jag missade att svara på en fråga som ställde tidigare, det vill säga om man ska ändra i direktivet till det ledande eller en av de ledande. Det här kan man säkert diskutera. I verkligheten tror jag att i och med att sitter fast i den struktur man har är det svårt att på kort sikt bli det ledande. Vi får nog acceptera att vi sitter fast i de här tillgångarna som vi är överens om att vi inte vill ha. Men när vi nu är där gäller det att ratta runt bolaget så att det över tiden får en utveckling som , och jag är nöjda med. Jag tycker ändå att det strategiarbete som vi har gjort tillsammans med bolaget har lett till konkreta resultat, vilket vi inte tidigare sett i bolaget. Det är jag stolt över. 53 (V): Det var befriande att höra statsrådets anförande. Jag och delar uppfattningen att det måste finnas en strategi för hur man gör sig av med fossilanläggningarna, kolkraften. Det måste finnas tid att göra det på ett klokt sätt, för annars realiseras de här vansinnesaffärerna Nuon och . Eneaaktierna har tappat hälften av sitt värde, men det blir en förlust först den dag man avyttrar. Det är då man ser det i resultaträkningen. finns det bara i balansräkningen, vad jag förstår. Det behövs alltså en strategi. Det är alldeles tydligt. Det finns en skillnad mellan att vara en av de ledande och att vara den ledande i det här, och det är givetvis en viktig signal man sänder till ledningen för om man ska vara en av de ledande eller den ledande. När det gäller avkastningskrav har jag ingen annan uppfattning. Jag tycker att det är rimligt att man sänker avkastningskraven, på samma sätt som jag och tycker att det är rimligt att man sänker dem för SJ också. Jag ser fram emot förändringar även när det gäller SJ framöver, så att man får utrymme för de nödvändiga investeringar som där behövs. Det var dock inte den delen som jag tog upp när jag kritiserade avkastningskraven, utan det handlade om att den ekonomiska situationen för har blivit så ansträngd. Därför har sänkningen forcerats fram. Jag tycker att det är bra att den har gjorts, men jag tror inte att det handlade om att man skulle få ökat utrymme för investeringar, utan det var verkligheten som styrde det beslutet. 54 Statsrådet (M): Jag vill återigen tacka och för interpellationsdebatten. Den är viktig. Det här är ett av de största företagen i bolagsportföljen. Om man skulle dividera värdet på hela bolagsportföljen med nio miljoner svenskar får man ett värde på per person, vilket, om jag inte är felunderrättad, är mer än en normalsvensks nettoförmögenhet. Det är alltså mycket stora värden vi pratar om. Här är tillsammans med de absolut största bolagen. Det är viktiga saker. Jag tror att vi är överens om mycket. Det är möjligt att vi har olika uppfattningar om hur snabbt man ska avveckla koltillgångarna i och . Bolaget har , efter att ha diskuterat det här med oss ungefär, tillsammans med oss tagit fram ett strategipapper som jag är glad över. Man är nu mycket mer tydlig än man någonsin har varit tidigare. Jag är också nöjd med det arbete som sker i styrelsen. Det är uppenbart att styrelsen under . ledning har tummen i ögat på ledningen för , vilket jag tror har saknats tidigare. Jag ser med tillförsikt fram emot att jobba med och att ha ytterligare interpellationsdebatter i , gärna med och . Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2012/13:268 om bolånetak och amorteringskrav 55 Statsrådet (M): har frågat mig när jag avser att ta initiativ till en utvärdering av bolånetaket. Bolånetaket infördes som en rekommendation av . En första utvärdering presenterades av FI . En andra utvärdering väntas då FI publicerar den så kallade Bolånerapporten. Behovet av ytterligare utvärdering prövas löpande. Vidare har frågat mig om jag anser att den höga privata skuldsättningen är ett fortsatt problem och vilka åtgärder som i så fall ska föreslås. Hushållens skuldsättning har ökat . Ökningstakten har dock mattats av . FI ser också tecken på att belåningsgraderna vid bostadsköp minskar . Det finns fortfarande anledning att vara bekymrad och vi följer noga utvecklingen. Regeringen har skärpt kraven på bankerna avseende kapitaltäckning. Därtill har FI infört ett bolånetak och föreslagit en skärpning av riskvikterna för bolån. Behovet av ytterligare åtgärder prövas löpande. Slutligen har frågat mig om jag avser att ta initiativ till införande av amorteringskrav på nya lån. Lagstadgade amorteringskrav tycker jag inte är rätt väg att gå utan riskerar att försvåra återhämtningen i svensk ekonomi. Att lagstifta om amorteringskrav är dessutom förenat med betydande svårigheter. För det första är det svårt att utforma kravet på ett sätt som inte är enkelt att kringgå. För det andra kan det finnas situationer i livet där det är högst rimligt att avvakta med att amortera på bolån, exempelvis vid ett tillfälligt arbetsuppehåll på grund av studier eller sjukdom. 56 (V): stod bakom bolånetaket när det infördes, även om vi menade att amorteringskrav på nya lån med en belåningsgrad vore ett bättre instrument. Majoriteten förordade dock ett bolånetak, och vi ställde oss bakom förslaget eftersom det var viktigt för oss att åtgärder sattes in för att dämpa prisuppgången på bostäder och den höga belåningsgraden. Vi förde fram krav på investeringsstöd till nybyggnation av hyresrätter, eftersom en grundläggande orsak till den ökade skuldsättningen är bostadsbristen. Hushållens skuldsättning har ökat mer än inkomsterna . Skulderna uppgår till av inkomsterna, och ligger på en föga imponerande femteplats på listan över hushållens skuldsättning. Vi ligger till exempel före både och , och hushållens skulder för bolån har blivit så stora i nominella termer och uppgår nu till drygt 2 500 miljarder. En av huvudorsakerna är att bostadsrätterna har ökat medan antalet hyresrätter har minskat, och av invånarna bor i en kommun med bostadsbrist. Självklart bidrar också det låga ränteläget till den högre skuldsättningen, liksom att lönernas andel av produktionsresultaten har sjunkit . Prisökningen i har knappt varit i takt med och , men här har priserna fortsatt att stiga. Bara och har haft högre prisuppgång. Bankerna kalasar och har ökat sina bolånemarginaler, som slår nya rekord. Bolånetaket blev kanske inte den prisdämpare som man hoppades på när det infördes, därav min interpellation. Framför allt trodde man att priserna skulle dämpas i de dyra områdena i storstäderna, men så blev det inte. Siffror från Svensk Mäklarstatistik visar att bostadsrätterna steg . Framför allt har priserna på små lägenheter ökat kraftigt, med . Däremot påverkade det prisutvecklingen i mindre städer, verkar det som. Om vi tittar på nya bolånetagares skulder ser vi väldigt oroväckande siffror, som visar att amorteringskrav på nya lån vore rimligt. Utanför storstäderna är belåningsgraden på nya lån i förhållande till disponibla inkomster. I är den och i . av nya bolånetagare har amorteringsfria lån, och de allra flesta hushåll som lånar amorterar alltså inte. har lån som amorteras på mindre än . Det betyder att de troligtvis aldrig kommer att äga sin bostad och att banken kommer att fortsätta tjäna stora summor pengar på deras bostadsköp, på den troligtvis största investering de någonsin kommer att göra i sina liv. Så ser ut . har visat att unga och de med låga inkomster nästan helt har försvunnit från bostadsmarknaden sedan bolånetaket infördes. Man menar också att bankerna mer kollar om man klarar kontantinsatsen än om man klarar av lånen. Man menar också att det har haft en stor effekt på orter, så att nybyggnationen minskar, framför allt i regioner med lägre tillväxt. Man menar också att unga som inte har föräldrar som klarar av den högre kontantinsatsen drabbas väldigt hårt. Slutsatsen är att bolånetaket behöver följas upp, och det vill också . Jag tycker att det är bra att följer upp detta , men vi menar också att en utvärdering vore mer rimlig. Jag kommer att återkomma till varför vi tycker att det är viktigt med en heltäckande utvärdering av bolånetaket och på vilka punkter vi tycker att det ska ingå. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § (forts.) Svar på interpellation 2012/13:268 om bolånetak och amorteringskrav 57 Statsrådet (M): Låt mig använda detta anförande till att prata lite om amorteringar och hushållens skuldsättning. Jag tycker att nivån på hushållens skuldsättning är en svår fråga att analysera och att tycka till om. Den ökar mer än bnp har gjort och är nu uppe i av den disponibla inkomsten. Å andra sidan har hushållen tillgångar som är betydligt större, åtminstone två till så stora. Då är frågan: Hur ska man se på det här med en uppblåst balansräkning för hushållen? De stora organisationer som bedömer svensk ekonomi då tänker jag på IMF, och EU sätter en röd varningsflagg för hushållens skuldsättning. Tydligen tycker folk utanför vårt land, som tittar på , att det här är en anmärkningsvärt hög siffra. Det tycker jag att man får ta till sig. Sedan finns det inslag i amorteringsdebatten som jag inte riktigt tycker om. Det finns ibland ett moralistiskt inslag som jag inte tycker hör hemma där. Däremot är min uppfattning att vi hade en sundare kultur vad gäller amorteringar för en generation sedan det gäller våra föräldrars generation än vad vi har . Man skjuter upp mycket av de bördor som man ändå måste betala. Men säg att ett hus kostar 5 miljoner eller något sådant. När man blir pensionär är det inte heller rimligt, tycker jag, att hela förmögenheten ska vara uppbunden i en fastighet. Det rimliga är väl ändå att man lever upp sina pengar eller skänker bort dem till barn eller så och inte binder fast dem i ett boende. Av alla de här skälen tycker jag att amortering är svårt. Man har infört en amorteringslag i . Där har man valt att ha en rak amortering . Jag har räknat lite på det. Om man har ett lån på , vilket inte är ovanligt i i alla fall, ska man betala 8 300 i amortering. Det är en våldsamt stor siffra för de allra flesta hushåll. Och om man har 6 miljoner i lån det här är linjärt är det 16 600 i amortering . Det här inser alla är ett problem för enskilda hushåll, men det är också ett problem för makroekonomin. Man skulle dra undan väldigt mycket pengar från konsumtion som skulle påverka bnp på ett dramatiskt sätt. Av de här skälen tror inte jag på något slags lagstiftning om amortering. Dessutom, som jag sade tidigare, finns det ibland starka skäl att inte amortera. Det kan till exempel vara när man går en utbildning eller när man är sjuk. Man kanske separerar från sin sambo, make eller maka. Jag ser gärna en liten beteendeknuff i rätt riktning för att få folk att amortera mer, men jag tror inte på en lagstiftning om rak amortering. 58 (V): Tack, statsrådet, för svaret! Jag ställde tre frågor. Jag undrade om statsrådet ville ta initiativ till en utvärdering av bolånetaket. Det avser statsrådet inte att göra. Han menar att årliga uppföljning är tillräcklig. Jag frågade statsrådet om han ansåg att den privata höga skuldsättningen är ett fortsatt problem och vilka åtgärder som han i så fall tänker vidta. Statsrådet säger att han följer frågan om den höga skuldsättningen och att den är problematisk men att han inte anser att det behöver vidtas några andra åtgärder. Därmed vill han inte heller se ett amorteringskrav på nya lån vi tycker att det är rimligt när det är en belåningsgrad på . Han ser problem med förslaget. Vi kan titta på bolånetaket, som skulle vara ett sätt för att sätta press på prisernas utveckling. Men det handlade också om att minska hushållens skuldsättning. Man kan då säga att bopriserna inte har minskat speciellt mycket, framför allt inte i och i storstäderna. När det gäller bostäder över lag har prisökningen varit . För mindre bostadsrätter har den varit . Och hushållens skuldsättning ser enormt hög ut även framöver, eftersom nya lån tas. I till exempel har man en belåningsgrad på i förhållande till den disponibla inkomsten. I landet i stort är det . amorterar inte alls på sina nya lån. har amorteringar på mindre än . Man kommer alltså nästan aldrig att bli skuldfri. Det tycker vi är problematiskt. Därför menar vi att det vore bra med en utvärdering av bolånetaket. Men det handlar också om att bolånetaket har fått effekter som jag inte tror att vi riktigt hade förväntat oss när vi införde det. Och även om följer upp bolånetaket kontinuerligt för att se hur det påverkar menar jag att man inte tar det helhetsgrepp som man faktiskt behöver. Det vi behöver veta är vilka som har utestängts från bolånemarknaden på grund av lånetaket. Vi får signaler om att det är unga men också ekonomiskt utsatta grupper eller svaga grupper. Vilka effekter har det fått för individen och gruppen? Hur har flyttströmmarna påverkats? Kan folk flytta dit jobben finns? Troligtvis inte eftersom priserna är höga och vi har ett bolånetak som gör att man måste in med en hög kontantinsats. Vilka regionala effekter har bolånetaket fått? Det visar sig att på de orter där det kanske inte har varit så stor prisutveckling har man fått en större effekt när det gäller dämpning av priserna. Hur har det påverkat bostadsrätter och villor? Vi hör att det har blivit en väldigt hög prisökning på små bostadsrätter. Vi ser att husmarknaden har påverkats kraftigt. En halvering av beviljade bygglov gör det väldigt svårt för nybyggnation av hus. Vi hör också om att blancolånen eventuellt kan ha ökat. Vi vet inte, men det ska titta på. Vi hör att och andra banker har ganska mycket blancolån. Sedan får vi höra att bankerna flyttar fokus från möjlig återbetalningsförmåga till möjlig kontantinsats. Allt det här menar jag tyder på att vi borde ta ett helhetsgrepp om bolånetaket och se om det är det rätta instrumentet eller om det behöver justeras eller om vi behöver vidta någon annan åtgärd. En annan åtgärd menar jag är ett amorteringskrav på nya lån när det är en belåningsgrad . Det är en rimlig åtgärd eftersom vi ligger på femte plats när det gäller mest skuldsatta hushåll. Statsrådet menar att vi skulle strama åt den konsumtion som vi behöver ha i den ekonomiska kris som är. Men kan vi se att inte vågar sänka räntan på grund av hushållens höga skuldsättning. Det måste ju ha en större åtstramande effekt på ekonomin än om vi skulle införa ett amorteringskrav på nya lån när det är en belåningsgrad . En utebliven räntesänkning kostar ju tiotusentals jobb, helt enkelt, vilket jag inte tror att ett amorteringskrav gör. Och har varit tydlig med att man behöver nya politiska beslut som påverkar hushållens skuldsättning. Därför tycker jag inte att statsrådets argumentation håller. 59 Statsrådet (M): Jag kan lugna med att säga att bankerna själva nu har en norm att man ska amortera om lånet är av marknadsvärdet på huset. Om man har ett lån som är är rekommendationen från bankerna att det ska amorteras. Det finns alltså redan. Hur uppfyllelsegraden är vet jag inte, men här finns en frivillig överenskommelse bland bankerna som är initierad av oss genom diskussioner med bankerna. Det är några saker som jag inte är riktigt överens med om. När jag först fick frågan om en utvärdering tänkte jag: Inspektionen gör den här utvärderingen redan, och det kommer en ny . Jag förstod inte riktigt vad frågan handlade om. förstår jag mer vad är ute efter. Låt oss se på den utvärdering som kommer . Finns det skäl att göra en bredare utvärdering utesluter jag inte alls detta. Låt oss återkomma till den frågan när vi har utredningen i vår hand och se om det är några saker som vi kanske till och med kan komma överens om att utreda vidare. Jag tycker inte att man ska vara skuldfri när man blir gammal. Om jag ska vara krass tycker jag som sagt inte att de pengar man har tjänat ihop under ett liv bör bindas i en dyr fastighet när man dör. Jag tycker att det är bättre att använda de pengar man har tjänat ihop under ett liv och göra roliga saker för dem än att ligga där på dödsbädden och se ett skuldfritt hus segla i väg. I frågan om man ska vara skuldfri eller inte kanske vi är oense, för jag tycker inte att man ska eftersträva en skuldfrihet när man blir gammal. Vad gäller amorteringar är vi nog inte så oense, men jag tror inte på en regelmässig amortering i enlighet med de argument jag just anförde. Det finns ett stort antal lägen i livet där det inte är lämpligt. Om man har kvar på sin högskoleutbildning och sedan räknar med att få ett ganska bra jobb och köper en bostadsrätt, då tycker jag till exempel inte att man ska amortera . Det gäller också om man blir arbetslös, ensamstående, sjuk och så vidare. Däremot tror jag att vi kan göra saker på amorteringssidan. Vi jobbar intensivt på departementet med andra typer av åtgärder som handlar just om att ändra beteendet så att man får lite av det som och jag egentligen är ute efter. Man ska få folk att amortera mer, men man ska få det genom en beteendeförändring. Jag är orolig, som jag ofta är, för att kunderna är i underläge i bankögonblicket, och jag tror att det är så att ganska många personer tar lån och i stället för att amortera på lånet köper finansiella produkter. Det kan vara aktier, fonder eller vad det nu är. För vissa kanske det är alldeles utmärkt, men för många är det ett bättre sparande att i stället för att köpa de här ofta dyra bankprodukterna amortera ned sina lån. När det gäller detta finns det inte så många andra vägar än upplysning och utbildning, och här kommer vi tillbaka till våra program för att utöka till exempel kunskapen i privatekonomi redan i högstadiet och även i gymnasiet samt ge extra pengar till för projektet din ekonomi. 60 (V): Tack, statsrådet! Jag kan väl säga att jag inte tror att statsrådet alls behöver vara orolig för att man ska vara skuldfri när man blir pensionär med tanke på den utveckling vi ser . av de nya låntagarna amorterar inte alls, och har en amorteringstid . Jag tror helt enkelt att vi slipper den oron. Jag tycker att det är mer oroväckande att skuldsättningen och skuldutvecklingen ser ut som den gör, och jag tycker fortfarande inte att argumentationen håller. Visst, det kan vara krångligt, men det visar vi också att bolånetaket har varit. Vi ser även en utveckling på blancolånesidan och så vidare. Man kan införa undantag och sådant även i en amortering om så skulle vara, för den här frivilliga rekommendationen för bankerna kan man säga inte följs riktigt med tanke på de siffror jag nämnde. Jag är mycket orolig för att säger sig inte kunna sänka reporäntan på grund av hushållens skuldsättning. Sedan kan vi diskutera målsättning och sådant för , men är väldigt tydlig med att de saknar politiska beslut för att kunna sänka reporäntan. Detta tycker jag är mycket, mycket allvarligt. har räknat ut att det handlar om ungefär 65 000 jobb på grund av att räntan hålls så pass hög som den gör på grund av hushållens skuldsättning. Jag tycker därför att statsrådet har ett väldigt stort ansvar när han säger att han inte tänker vidta några ytterligare åtgärder. Jag skulle verkligen vilja höra hur han ser på agerande i den här frågan och sitt eget ansvar utifrån det i så fall. Till slut kan jag säga att jag är glad över att statsrådet ändå öppnar för en utvärdering av bolånetaket.