prot · H10947 · 2013-12-16 00:00:00 — av medborgarna i Europeiska unionen tycker att utvecklingsbiståndet borde ökas, enligt en undersökning som gjordes . Biståndet ska gå till att förbättra mänskliga rättigheter, utbildning och hälsovård. Vad ger då biståndet för resultat, och vad har millenniemålen, som biståndet till stora delar bygger på, givit ? Med reservation för siffrorna: Enligt har den extrema fattigdomen i världen halverats . Trots det lever många fortfarande i extrem fattigdom. Andelen barn i världen som börjar ligger på . Allt fler flickor får högre utbildning. Förekomsten av hiv har minskat. Tillgången på rent dricksvatten har ökat. Trots det finns det otroligt mycket kvar att göra. En del av oss fick med riksdagsposten Wateraids rapport cant wait om hur många som fortfarande saknar tillgång till rent vatten, toaletter och kunskap om allmän hygien. Det finns många orsaker till att resultatet inte blivit bättre. Det kan bero på dålig styrning och ledning av biståndsprojekt och på brister i mottagarlandets förmåga. Korruptionen nämns ofta. Den leder till att pengarna inte går dit de ska. Men det finns ett annat stort hinder på vägen som begränsar vår biståndsinsats och gör värdet av den mindre. Ni har hört mig säga det förut, kära vänner. Det är spridningen av vapen i världen. Det finns ett nära samband mellan säkerhet och utveckling. Förtryck, konflikter och humanitära kriser gör att utvecklingen bromsar upp och stannar av. Ett land som plågas av strider, konflikter, kriminalitet och väpnat våld har inte samma förutsättningar att skapa utveckling och välstånd för sina medborgare. Vi måste se den påverkan som spridningen av vapen har på utveckling och uppbyggnad av ett land. De biståndssatsningar vi gör kunde göra större nytta med en effektivare kontroll och förhindrande av spridning av dessa vapen. Små och lätta vapen har med rätta kallats massförstörelsevapen. dödas mellan 1 000 och 2 000 personer i världen till följd av användandet av sådana. Vapen som används av grupper av kriminella, vapen som används vid slitande av tvister i stället för att man resonerar sig fram till en lösning, vapen som används oavsiktligt, som när ett barn skjuter ihjäl ett annat när man hittat pappas undangömda pistol i garderoben – allt är exempel på vapen som med lätthet köps in, transporteras och kan gömmas, men används. Stor tillgång till vapen i ett samhälle betyder att fler människor dör – i krig, på gatan eller i hemmet. Vapnen är inte grundorsaken till våldet, men gör våldet så mycket dödligare. riktade i ett brev ett tack till riksdag för värdefulla synpunkter i samband med vårt utlåtande rörande kommissionens meddelande Ett anständigt liv för alla. Man betonar särskilt spridningen av små och lätta vapen samt okontrollerad vapenhandel. Man tillägger att detta har en stor politisk betydelse och framhåller vikten av att det sätter en ram för en hållbar utveckling . Totalt sett underminerar väpnat våld möjligheterna till utveckling och utgör ett direkt hinder för uppfyllelsen av millenniemålen. Som utskottets ledamöter är väl medvetna om är kvinnor särskilt utsatta i konflikter. Lätta vapen används för att underlätta våldtäkter i konfliktområden och bidrar till stor osäkerhet. Runt om i världen görs stora insatser för att komma till rätta med detta problem. På FN-nivå jobbar man med Program of Action för att komma till rätta med den okontrollerade spridningen. För att kunna ge ett långsiktigt och säkert bistånd måste vi vara tydliga i arbetet med att begränsa detta. Konklusionen av allt detta är att bistånd behövs för att göra världen till en bättre plats för alla, att ett golv på ska behållas för vår biståndsnivå och att medel och resultat ska utvärderas och följas upp. vill att demokratin står högt på agendan. Bara så kan de som behöver stödet få möjlighet att själva bestämma över sin framtid. 150 (S) replik: talade återkommande om länder som har goda inkomster men har drabbats av olika tillkortakommanden. Det finns också, som vet, ett antal länder som skulle kunna ha goda inkomster därför att de har stora råvarutillgångar som utvinns, men där ytterst lite av pengarna stannar i det egna landet, bland annat därför att de länderna är utsatta för skatteflykt. Det förs en diskussion i världen, framför allt inom EU, om hur man ska kunna stoppa skatteflykten och öka informationsutbytet, så att de här länderna kan beskatta den råvaruutvinning som sker i deras länder och därigenom få sina rättmätiga skatteintäkter. Vi hörde tidigare biståndsministern tala om hur enligt henne är pådrivande i denna fråga i och andra organ. Ändå har det kommit till min kännedom att regeringens förhandlingsposition och instruktion till tjänstemännen när det gäller förslag om informationsutbyte som skulle öka fattiga länders möjligheter att komma åt skatteflykten är att detta inte är så viktigt, eftersom fattiga länder ändå inte har några skattemyndigheter med kapacitet att ta hand om denna information. Tycker att det är en acceptabel inställning? 151 (FP) replik: Det är viktigt att vi har öppna och transparenta regelverk som gör att vi ser hur pengar går fram och tillbaka när det gäller de här frågorna. Jag lyssnade på biståndsministern här i kammaren. Hon tryckte på att det var en viktig fråga som hon också prioriterade. Det kändes bra och angeläget att hon gjorde så. Därmed känner jag mig väldigt nöjd med att arbetar för att få en ökad transparens och möjlighet att stoppa skatteflykt. Håller inte med om detta? 152 (S) replik: Nej, tyvärr kan jag inte hålla med om att det är den agerande . Det har visat sig att inför förslag om ökat informationsutbyte är regeringen kallsinnig och ger i ett pm förhandlingsinstruktioner till tjänstemännen som innebär: Nej, vi ska inte gå med på detta. Man har flera motiv till detta. Ett av motiven är att det inte finns skattemyndigheter med kapacitet att ta vara på informationen i fattiga länder, underförstått: Det skulle ändå vara meningslöst. Det är en fullkomligt oacceptabel hållning av en svensk regering. borde tvärtom, precis som biståndsministern tidigare sade, vara pådrivande i olika internationella organ för att öka informationsutbytet och därmed öka olika länders och även vårt eget lands möjligheter att beskatta företag där de ska beskattas. 153 (FP) replik: påstår ett antal saker här. Jag kan inte bekräfta riktigheten i det säger. Jag kan konstatera att jag satt i samma kammare som och lyssnade på biståndsministern som väldigt tydligt gav uttryck för att vi inte ska ägna oss åt skatteflykt. Vi ska se till att bekämpa det på olika sätt och också ha öppna och transparenta redovisningar av vart pengar går och se till att vi får så mycket ut av de pengar vi satsar i biståndskronor som möjligt. Jag har väldigt svårt att verifiera riktigheten i det påstår. 154 (MP) replik: talade om civilsamhällets organisationer och vikten av ett starkt civilt samhälle inom biståndet. Jag skulle vilja fråga om riktlinjerna för informationsstödet som först halverades och som man sedan ändrade så väldigt mycket att civilsamhället kan driva någon form av påverkansarbete med det stödet. Ska man kunna samla in pengar så måste man kunna påverka. Riktlinjerna är nu att man bara ska kunna informera och inte hur som helst. Det är väldigt oklart. Många organisationer ser inte nyttan med att göra det längre. Om skulle kunna tänka sig att driva frågan att riktlinjerna ändras så att pengarna också ska kunna användas för påverkansarbete, som det har varit, vore jag väldigt tacksam för det. Jag tänkte också på samarbetsstrategierna. Om man tittar i budgeten ser man att det finns en mängd samarbetsstrategier. Om de allra flesta står det att strategin är förlängd att gälla eller 2013 etcetera. Det är väldigt få om vilka det står att de kommer att fortsätta väldigt . Det är många strategier som just nu är på gång och måste utarbetas. Om en del står det att utfasning pågår. Det gäller till exempel . Det är inte ett rikt land. Nästa land är . Det är i princip en failed state, eller en sviktande stat. Vi borde kanske vara där och stötta civilsamhället etcetera, och likaså i . När vi drar oss tillbaka måste vi kanske i stället öka på den hjälp och det stöd som kan komma från civilsamhällets organisationer. Kan utveckla sin syn på det? 155 (FP) replik: Om vi börjar bakifrån nämner ett antal länder där man behöver mer hjälp och stöd. Självklart behövs ytterligare biståndsinsatser från olika håll i väldigt många länder. har valt att försöka fokusera sina insatser för att göra mer på djupet än på bredden. Jag tror att det är riktigt. Sedan kan vi ha olika syn på vilka länder som ska komma in under det paraplyet. Vad gäller civilsamhällets organisationer står jag fast vid att de gör väldigt mycket nytta. Hur man använder pengarna kan man diskutera. Den information som åtminstone jag får av civilsamhällets organisationer är till stor nytta för mig i de tankar som jag försöker renodla och också föra vidare på olika sätt. Information är ett sätt att påverka. När det gäller att man sedan inte bedriver ett aktivt opinionsarbete kan man fundera på vad man ska tillåta och inte. Att få kunskap från civilsamhället och den erfarenhet man har är för mig väldigt värdefullt. Jag brukar säga att utan kunskap kan man inte ta ansvar. Men har man kunskap kan man inte underlåta att ta ansvar. Det är väldigt viktigt att föra en dialog med civilsamhällets representanter. Jag träffar dem nära nog från olika typer av organisationer för att lyssna in var de står i olika frågor för att öka min kunskap. Det är bra om många andra av mina kolleger också gör så, och jag tror att de gör det. 156 (MP) replik: Det svar jag fick är precis det svar jag förväntade mig av . Jag vet att arbetar mycket gentemot civilsamhällets organisationer precis som många av oss andra här. Jag instämmer fullständigt med att det är väldigt värdefullt för oss att vi får den information vi kan få från de olika organisationerna. De kan gå ned mer på djupet i olika frågor. Vi har inte den möjligheten att sätta oss in i alla dessa frågor själva. Därför är det väldigt viktigt. Det är också därför som vi i i vårt budgetförslag återför de pengar som en gång försvann när vi halverade informationsanslaget. Jag skulle egentligen vilja att vi utökar resurserna till civilsamhället generellt. I många länder drar vi oss tillbaka. Jag har inget emot att vi ska fokusera. Vi ska vara där vi gör bäst nytta. Men när vi har dragit oss tillbaka finns en mängd olika bra insatser som är på gång. Många av dem genomförs av civilsamhällets organisationer. Det är väldigt svårt för organisationerna att få stöd till länder som inte finns bland de ordinarie länderna för det svenska biståndet. Därför är det viktigt att man har öppningen att det ska vara väldigt lätt att också vara verksam i andra länder än dem som finns med. Det ska vara så, men det är inte så. Det ska också vara lätt för de riktigt små organisationerna att vara verksamma. kan de göra mer nytta än de stora i och med att de har en väldigt nära kontakt med de människor som berörs. är det väldigt svårt eftersom redovisningskraven är så höga. Ni har skrivit någonstans i budgeten att det ska förändras. Det ska bli lägre krav på de små organisationerna. Men jag har ännu inte konkret sett att det blir så. Jag vill gärna få din kommentar till det. 157 (FP) replik: Jag tror att och jag är överens i mångt och mycket om detta. Regeringen har också uttalat och skrivit ned att civilsamhället är en viktig part i biståndsarbetet. Att få ett ökat stöd långsiktigt för civilsamhällets organisationer är någonting vi ska jobba för på olika sätt. Hur man använder det kan man alltid diskutera hur inriktningen ska se ut och så vidare. När det gäller omfattningen och målet att civilsamhället ska vara en viktig part i biståndsarbetet känner jag att regeringen också i skrift har uttryckt det väldigt tydligt. Vi ska långsiktigt jobba mot ökat omfång, och vi diskuterar inriktningen på olika sätt. Det är viktigt att känna att vi på bästa sätt ska utnyttja det engagemang som finns i civilsamhällets organisationer och hos dess medlemmar. Jag sade i mitt anförande att in är minst 1:50 ut. Det är väldigt viktigt att fundera på hur vi fram i tiden ser på att organisationerna ska få ökad möjlighet att kunna arbeta så effektivt som möjligt tillsammans med oss i olika delar. 158 (C): är det, som redan har framgått, alliansregeringens åttonde budget för biståndet som vi har att diskutera. Det är den åttonde budgeten i rad som ligger på av bni, vilket också har framgått tidigare. Det är alltså 38 miljarder. Detta är att jämföra med 2005, då vi senast hade ett förslag från en S-ledd regering, stödd av Vänstern och , på av bni. Vikten av en ansvarsfull ekonomisk politik går inte nog att understryka. Vi har sett en global ekonomisk nedgång för många länder med stora bekymmer som följd. Det har naturligtvis också haft effekt på det globala biståendet, både vad gäller effekten av att bni har sjunkit och på grund av att man dragit ned de resurser man har anslagit. har vi sett en minskning på . En minskning till av bni blev följden för biståndet. har biståndet sjunkit i reala termer. I EU sjönk det med 7,4 . Då var det . En viss återhämtning har skett under innevarande år, och det är väl positivt. Alltjämt är ju, som framgått, EU:s bistånd lite av världens . Jag är glad över att mot den här bakgrunden få hälsa ytterligare ett parti välkommet till den breda skara i kammaren som står upp för enprocentsmålet för biståndet. Jag gör det inte på grund av procentsatsen i sig utan för att vi måste ta vårt ansvar för att solidariskt arbeta för allas lika rätt och värde, oavsett nationsgränser. Det är ju det, herr talman, det ytterst handlar om – att skapa en värld som håller samman och med möjligheter för alla, att ge våra medmänniskor redskap att förändra sin livssituation till hållbar och inkluderande tillväxt. Det handlar om solidaritet men också med kommande generationer. Inte nog med det – det handlar faktiskt också om vår säkerhet. Det handlar om att bygga broar över klyftor i stället för murar mellan människor. Jag är också glad, herr talman, över den breda samsyn som finns, både om den biståndspolitiska ramen – som i allt väsentligt hela kammaren, med något undantag, ställer sig bakom – och i utskottet, där vi kunde enas om ett förtydligande av målet för utgiftsområde 7. PGU, politik för global utveckling, ligger fast. Det är erfarenhet. Vi är smått unika i den delen och ska jobba vidare för att göra vårt arbete med politik för global utveckling och för samstämmighet mer effektivt. Precis som biståndsministern ser jag fram emot det underlag som ska komma för att kunna ge mer i den delen. Det är tre teman för regeringens biståndspolitik som har genomsyrat och ska genomsyra biståndet: demokrati och MR, miljö och klimat samt jämställdhet och kvinnors roll för utveckling. Den biståndspolitiska plattformen ska enligt vår mening utgå från våra mål och teman. Den ska inte skapa ny politik utan skapa en tydligare politik. slutspurtar vi för att klara de åtta millenniemålen som ska uppnås till 2015. Vi har nått framgång när det gäller att halvera fattigdomen, men vi sackar efter när det gäller några andra mål. Där prioriterar vi nu särskilt mål 4 och 5 men också mål 7. Det handlar om områden där ska och kan göra skillnad. Det gäller inte minst mål 4 och 5, som handlar om kvinnor, kvinnors hälsa och SRHR – frågor där vi i många stycken är ensamma. har fokuserat biståndet bilateralt till färre länder. Vi i har särskilt fokus på några länder som vi följer för att se och säkra att vi kalibrerar detta rätt. Huvudfokus ligger dock tydligt på de fattigaste länderna, inte sällan konflikt- och postkonfliktländer som till exempel och många länder i söder om . Men som vi säger att detta fokus ligger fast finns det skäl att understryka att vi inte avser att stänga dörren för insatser i medelinkomstländer där så behövs och där vi kan göra skillnad. Det allvarliga är att om vi fortsätter att vara enögda riskerar vi de resultat vi uppnått . Vi har fått åtskilliga rapporter, och varningssignaler ljuder: Subsahariska och är särskilt utsatta för klimatförändringarnas konsekvenser. Två grader mer, fyra grader mer – vi vet inte riktigt var vi landar. ser det som avgörande att vi alla ser sambanden mellan klimatåtgärder och bistånd. Vi har noterat generalsekreterare vilja att nå en agenda för inkluderande hållbar utveckling, inklusive finansiering post-2015. Vi i är beredda att medverka till en sådan framgångsrik utveckling av uppdrag. drev på klimatsatsningen 2009 på 4 miljarder. Vi har kunnat se att Sida satsat framgångsrikt i , , , och en del regionala organisationer. Vi har sett multilaterala satsningar – klimatfond och GEF. Sida konstaterar att åtta av tio mål har nåtts på ett mycket tillfredsställande sätt. Det är en framgång. konstaterar att koldioxidutsläppen reducerades med eller sex gånger totala utsläpp. Det får väl också ses som en framgång. Vi ser i liggande budgetförslag från regeringen att miljödelen av den totala kakan är . För är det inte långsiktigt hållbart. Risken för ökade katastrofer är uppenbar. ser det som viktigt att förebygga lidande och därmed katastrofer och att vi som stater tar ett särskilt ansvar för att agera långsiktigt också för att förebygga. Det är nämligen, som vi ser det, bästa sättet att använda skattebetalarnas pengar – att arbeta förebyggande och för hållbar utveckling i stället för att behöva göra stora katastrofinsatser i efterhand. Budgeten innehåller en ny spetssatsning på 251 miljoner till biståndet. För mig och är det ett litet steg, men det är ett steg i rätt riktning på en trappa som vi gärna bjuder in andra att vandra vidare uppför. Det handlar om vatten, ren luft och resurssnål energi. Det handlar om att förstärka insatser för hållbar livsmedelsförsörjning i . Vi satsar utifrån insikten att klimatinsatser och fattigdomsbekämpning hänger intimt samman. vill se additionella resurser, men biståndet måste också ta sitt ansvar. Jag skulle nu ha kunnat ägna tid åt att lyfta fram vikten av det civila samhället, som får ett ökat anslag i budgeten – det gör en oerhört stor insats – och kvinnors centrala roll för att åstadkomma utveckling. Kvinnorna bär till väldigt stor del nycklar till utveckling. Jag skulle också ha kunnat beröra betydelsen av att vi arbetar vidare med att bygga goda institutioner som verkligen skapar tilltro till samhällen, oavsett om vi pratar skattemyndigheter eller annat. Att fortsätta det arbetet är viktigt. Men, herr talman, jag vill bara i all korthet avsluta med att yrka avslag på de 30 reservationer som finns till detta betänkande. Det finns inte någon stor reservation när det gäller nivån men beträffande delar. Jag noterar att det finns fyra gemensamma S-V-MP-reservationer, varav en handlar om att man ska utgå från mottagarlandets behov. Det är riktigt och rimligt. Men man skriver – vilket jag noterar – att svenskt bistånd inte får förknippas med vare sig politiska eller ekonomiska villkor. Då tänker jag på våra insatser för SRHR, jag tänker på våra insatser för hbtq-personer, och jag tänker på våra insatser för att stötta och hjälpa dem som kämpar för frihet runt om i världen och en lång rad andra saker. Jag tycker att det är viktiga ingångsvärden för vårt svenska bistånd, och jag förvånas lite över att den typen av positioner inte längre anses nödvändiga för oppositionen. Jag beklagar att man väljer den vägen. Jag tror nämligen, herr talman, att den vägen inte leder till att vi stöttar fattiga människor och skapar förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina livsvillkor långsiktigt och hållbart, så som vi tycker är viktigt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag! 159 (MP) replik: Jag tror att har missuppfattat vår reservation. De frågor som tog upp handlar egentligen om mänskliga rättigheter, och allt bistånd utgår från ett rättighetsperspektiv, så jag tror att det är en missuppfattning från din sida. Men jag begärde ordet för att jag ville höra mer om det som är klimatsatsningen. Det är riktigt att ni lade , tror jag att det var, och att det låg inom biståndet. Från sida har vi protesterat mot att det låg inom biståndsramen, för vi menar att det ska ligga utanför. Det betyder inte att man inom biståndet inte får lov att göra saker som är klimatrelaterade. Allt bistånd bör vara både miljö- och klimatsäkrat, så att vi inte ställer till mer problem med det bistånd vi ger än vad vi hjälper till. Att plantera träd kan vara en klimatfråga, en ekonomisk fråga och en MR-fråga – det kan vara många olika frågor. Men det är viktigt att vi inte dubbelbokför allt utan ser på vad som är bistånd och vad som är klimatfinansiering i övrigt. Den rika världen har åtagit sig att lägga 100 miljarder efter 2020. De pengarna måste till, på ett eller annat vis. Och vi bör börja mycket tidigare än 2020, om vi ska få någon verkan. Jag tror egentligen att också skulle vilja – du sade det – lägga mer pengar utöver biståndsramen. Därför uppmanar jag och övriga i Alliansen att se till att blir tillräckligt mycket sådana medel. Biståndsministern talade om 300 miljoner. Vi lägger 2 miljarder, eftersom vi menar att det är vad andel är i det här arbetet. 160 (C) replik: Det är möjligt att jag har missuppfattat, men då måste jag nog be mina kära vänner i oppositionen – i alla fall delar av oppositionen – att vara lite tydligare när man skriver. Man skriver: Allt utvecklingssamarbete ska utgå från respektive mottagarlands egna behov. Det ska respektera dess suveränitet och inte förknippas med politiska eller ekonomiska villkor. Så är långt ifrån fallet . Ökat politiskt och ekonomiskt självbestämmande ska vara en av de centrala utgångspunkterna. Det innebär att i länder som vi försöker verka i för att hjälpa kvinnor och hjälpa homosexuella eller lesbiska till exempel skulle de inte få hjälp. Det är ju inte nödvändigtvis så att det sker på mottagarlandets villkor. Hela den problematiken bortser man från i den här reservationen. Om ni menar något annat, så var snälla att skriva tydligare nästa gång. När det gäller klimatbiståndet: Vi behöver ökade resurser för det. Men vi måste också få en enda agenda. Jag undrar hur ser på detta. Jag delar helt uppfattning och vilja att försöka hitta en samlad agenda för hållbar utveckling både när det gäller mål och när det gäller finansiering. verkar det som om man går i spagat och lägger krokben för varandra – om nu det skulle vara möjligt om man har gått ned i spagat. Där någonstans står det just , och därför måste vi försöka få en samlad agenda med både mål och finansiering. 161 (MP) replik: När det gäller mottagarlandets behov är det så att i länder där man till exempel inte respekterar kvinnor kan man inte ge bistånd via staterna, men man kan ändå arbeta via exempelvis andra organisationer. Jag står absolut bakom att man ska ha en samlad agenda. Jag tror att man måste ha en samlad agenda i världen. Men det är inte så lätt att nå den samlade agendan. Vi ser ju alla COP-möten, hur illa det går i slutet och att vi aldrig kommer vidare. Vi har haft det ena efter det andra, och vi kommer inte särskilt långt i de diskussionerna. Då gäller det att vi är innovativa och hittar nya modeller, att vi kanske har den globala koldioxidskatten, att vi jobbar på att få till en sådan på EU-nivå, om vi nu inte kan få det globalt, att vi jobbar vidare för att hitta nya modeller för att få in pengar för att finansiera klimatåtgärderna. Om vi inte gör det kommer vi att stå inför ett katastrofscenario, och det vill ingen av oss. ser vi dessutom att många av de fattigare länderna, som har stora fyndigheter av fossila bränslen, skulle kunna lyfta dem ur fattigdom om de har möjlighet att utvinna och sälja dem. Men det har inte världen riktigt råd med. Det finns de länder som har haft modeller med en fond för att slippa ta upp sina fossila bränslen. är ett sådant exempel. Man hade Yasuní-ITT-initiativet för att låta oljan ligga. Men det har man inte fått stöd för i resten av världen.