prot · H10950 · 2013-12-18 00:00:00 — Jag vill veta om jag kommer tillbaka till samma arbetsplats . Jag vill känna mina arbetskamrater. Det var hans verklighet. Det här handlar om människor som har jobbat åt ett företag länge och får sparken för att man tar in bemanning. Ministern säger ingenting om det. Hon undviker att säga att det är dåligt att göra så, och det är ett tyst samtycke till att man gör som DHL. Jag tycker att ministern kan höja rösten för skull, för skull, för skull och för alla andra som jobbar på lagret i . Annars är risken att vi får se fler sådana här exempel. Vi vill ha arbetstagare som är trygga, som har inflytande och som kan ta ansvar. Vi vill gynna seriösa arbetsgivare som behandlar de anställda väl. De ska vara vinnare på svensk arbetsmarknad. är det faktiskt tvärtom med er politik. Ni talar om 200 000 fler jobb. Räknar man som ni kommer alltid att ha lyckats bättre med jobben än , för där är det fler som jobbar. Den andel av befolkningen som har ett arbete har ju minskat! Arbetslösheten har faktiskt ökat i . Jag skulle vilja komma tillbaka till grundfrågan. Om ni nu gör en läpparnas bekännelse till fackliga rättigheter och ordning och reda på arbetsmarknaden, är då inte det minsta man kan begära att man inte ska få säga upp fast anställda för att ta in bemanning i stället? Kan man inte säga att man inte vill ha en arbetsmarknad där det får gå till på det sättet? 46 Arbetsmarknadsminister (M): Det är väldigt tydligt att vi har två alternativ. Det ena är alliansregeringen, som ser både framtidens hot och framtidens utmaningar och är villig att lösa problem. Jag kan inte nog betona att det är viktigt med sjysta villkor på svensk arbetsmarknad, men jag kan också vara väldigt tydlig med att det inte är vare sig eller jag som kommer att bestämma exakt hur arbetet ska fördelas. Men det ska gå sjyst till, och vi har lagen om anställningsskydd, som också säger att vi inte får ha otillbörliga uppsägningar. För mig är det allra viktigaste att jobben växer till. Ja, , även växte den svenska befolkningen ganska ordentligt, men vi tappade över 500 000 sysselsatta. Den här krisen har alliansregeringen skött på ett bra sätt. Jag kommer aldrig att vara nöjd med en arbetslöshet som den vi ser . Det är därför vi fortsätter att jobba med människor som står längre ifrån arbetsmarknaden och som tidigare gömdes och glömdes av den socialdemokratiska regeringen, som ni faktiskt gav stöd till. Många kvinnor förtidspensionerades bort. I den här frågan är jag inte lika tvärsäker. Jag vill veta hur situationen ser ut. Jag vill ha en kartläggning. Något jag dock är tvärsäker på är att bemanningsföretagen fyller en viktig funktion på svensk arbetsmarknad. Där arbetar nu av de sysselsatta. Ska vi hänga med och inte backa tillbaka framtiden får vi acceptera detta. Däremot ska vi så klart ha sjysta villkor på hela den svenska arbetsmarknaden. Det vill jag vara väldigt tydlig med. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2013/14:136 om bättre matchning på arbetsmarknaden 47 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden för att hjälpa företag att hitta rätt personal. Regeringen har sedan den tillträdde 2006 genomfört omfattande åtgärder för att minska jämviktsarbetslösheten och förbättra matchningen. Viktiga reformer har bland annat varit införande av jobbskatteavdrag samt åtgärder för att stimulera efterfrågan för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, till exempel genom nystartsjobb. Regeringen har också reformerat arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Jag kan också konstatera att sysselsättningen har ökat med 200 000 personer och att utanförskapet har minskat med ungefär lika mycket . För att ytterligare öka sysselsättningen måste vi ha en god matchning till de lediga jobben. Arbetsförmedlingen fyller en central funktion, och det är viktigt att myndigheten på bästa sätt bidrar till att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, bland annat genom en förbättrad matchning. Den svenska arbetsmarknaden förändras kontinuerligt, och flera reformer har genomförts. Därför är det rimligt att vi nu tittar på om det finns behov av förändring på en av våra viktigaste myndigheter. Regeringen har därför i budgetpropositionen aviserat en bred översyn av Arbetsförmedlingen. 48 BO (S): Jag ska börja med att tacka för svaret. Men jag måste konstatera att det är en missuppfattning av ämnet. Problemet är att svenska företag och den offentliga sektorn, kommunerna och landstingen, inte kan få rätt arbetskraft eftersom arbetskraften saknar rätt kompetens. Om man inte får tag i ingenjörer, sjuksköterskor eller plåtslagare kan inte svaret vara jobbskatteavdrag. Matchningsproblemet måste lösas med en aktiv arbetsmarknadspolitik, med en hög kvalitet på arbetsmarknadsinsatserna, med förstärkningar i det reguljära utbildningssystemet och med arbetsmarknadsutbildning. Det är så det löses. Det här är ett icke-svar. Svaret på den fråga som är ställd kan inte vara jobbskatteavdrag. Det är klart att man kan välja att svara jobbskatteavdrag på alla frågor som ställs, men det är inte särskilt konstruktivt, tycker jag. Men, okej, jag har fått ett svar. Låt mig diskutera svaret jag har fått. I penningpolitiska rapporter sysslar man bland annat med jämviktsarbetslösheten. Gång på gång i de rapporterna påpekar man att det är problem på den svenska arbetsmarknaden när det gäller matchningen. Varför gör det? Jo, det gör därför att det finns ett pris att betala om man missköter arbetsmarknadspolitiken. Då kommer nämligen , när vi får en högkonjunktur och ordentlig fart i ekonomin, vilket vi hoppas ska inträffa, att behöva höja räntan mycket tidigare än man skulle ha behövt göra om arbetsmarknadspolitiken hade skötts som den skulle. Det finns ett pris att betala för att inte göra det. Svaret på frågan, , kan inte vara jobbskatteavdrag. Det är utbildningsinsatser. Det är hög kvalitet på arbetsmarknadspolitiken. Det är den typen av riktade insatser som måste till. Och det är ingen lösning, om man ska ha plåtslagare eller sjuksköterskor, att efterfrågan på grupper med svag förankring på arbetsmarknaden stärks, vilket också är en del av svaret. Det är väl jättebra, men det är inte svaret på frågan. Jag måste konstatera att den svenska arbetsmarknadspolitiken i själva verket är nedlagd. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken är nedlagd, och den är ersatt av en lönesänkningspolitik och en jobbskatteavdragspolitik, som är tänkt att lösa i stort sett alla problem. Men arbetslinjen – det begreppet har tagits över av högeralliansen – finns egentligen inte längre, för arbetslinjen förutsätter en aktiv arbetsmarknadspolitik. Sedan finns det en del i svaret som jag kanske inte hinner fullfölja . Den handlar om hur regeringen använder statistiken när man konstaterar att vi har fått fler sysselsatta. Ja, det är väl sant, men vi har också fått en mycket större befolkning och ett mycket större behov av arbete. Och om jag konstaterar att det är fler som är sysselsatta i än i säger det ingenting om att arbetsmarknaden i skulle vara bättre. som vi har fått en viss ökning av de sysselsatta har vi fått en ännu större ökning av arbetslösheten – eller hur? 49 (S): Vad den här interpellationen handlar om är att vi inte bara har en hög arbetslöshet i , utan vi har också matchningsproblem. Det innebär att arbetsgivarna inte hittar rätt personal när de söker folk. Var femte rekrytering misslyckas . Det innebär att var femte gång som arbetsgivarna söker folk hittar de inte personal med rätt kompetens. Det är en ganska hög siffra, speciellt i förhållande till den höga arbetslösheten. Det här visar att problemet med arbetslösheten inte bara löses genom att skapa nya jobb eller skapa förutsättningar för nya jobb utan även genom att stärka de arbetslösa så att de kan ta de jobb som finns. Det här är självklart ett problem för de arbetslösa som inte får jobb och som fortsätter att vara arbetslösa. Men det är också ett problem för arbetsgivarna, som inte hittar den personal de söker. Det kan dessutom riskera investeringar. har ju arbetsgivarna sagt att det viktigaste egentligen är att hitta rätt utbildad personal. När de då mer och mer märker att det inte är möjligt kan vi till och med förlora investeringar till andra länder. Detta är alltså en otroligt viktig framtidsfråga. kan man se att regeringens insatser för att stärka kompetensen hos de arbetslösa är väldigt begränsade. Vi kan se att Arbetsförmedlingen har skickat tillbaka , pengar som man inte har kunnat använda för att regelverket är så fyrkantigt och stelt. Det är pengar som man i stället borde använda till utbildning för de arbetslösa. Inte ens de arbetslösa som saknar grundskolekompetens eller gymnasiekompetens kan Arbetsförmedlingen hjälpa. kan vi se att det är de grupperna som drabbas mest av arbetslöshet. Det är där arbetslösheten är högst. Många vill inget hellre än att få en utbildning, för det kan öka chansen att få jobb. Här borde man självklart ändra regelverket för Arbetsförmedlingen och göra det mer flexibelt. Det handlar helt enkelt om att se till att varje arbetslös får den hjälp som den personen behöver. Det innebär i många fall utbildning. har det lagts väldigt mycket krav på den enskilde. Man ska söka jobb efter jobb, hur många jobb som helst. Det tar mycket tid för den arbetslöse, och det är mycket administration kring detta. Men det leder inte till jobb om man inte har den kompetens som efterfrågas. Har man inte den kompetensen fortsätter arbetslösheten. Därför borde det läggas mycket mer krut på att hjälpa arbetslösa och mindre krut på administration. Ett annat stort problem är att vi har ett historiskt högt söktryck på våra högskolor och universitet. Det är extremt många som söker. vi har hög arbetslöshet, inte minst bland ungdomar. Vi har dessutom stora ungdomskullar. Vi har alltså väldigt många ungdomar. Men i det läget har man skurit ned på högskoleutbildning, trots att det är en viktig nyckel för att minska arbetslösheten men även för att klara de rekryteringsbehov som finns. Det är nu arbetskraftsbrist, och inte ens när det gäller de utbildningar där det är arbetskraftsefterfrågan har man kunnat utöka. Det beror på nedskärningarna. Det gäller till exempel sjuksköterskor, psykologer, jurister, civilingenjörer, tandläkare, specialistsjuksköterskor och förskollärare. Det är bara några områden där arbetsgivarna behöver folk. Men man kan inte utbilda. Jag hoppas på en aktiv arbetsmarknads- och utbildningspolitik. 50 (M): Jag vill bemöta lite felaktigheter som har uppkommit i den här debatten. Det pratas om absoluta tal. Vi ska inte använda absoluta tal, utan vi ska använda relativa tal. Vi ska nämligen prata om sysselsättningsgrad och inte sysselsättning. Man kan titta på sysselsättningsgraden. När det gäller dem var den , den här månaden, . , 2013, är den . Det är en högre andel av befolkningen som är i sysselsättning. Vad hände med det? Nej, det räknas tydligen inte, utan ni har hängt upp er på den här lilla grejen. Vi förklarar för er åter och åter igen, men det går inte in. Det är ingen fara. Återigen kommer det här med att jobben kommer automatiskt om befolkningen ökar – eller hur? Vår befolkning ökade under 90-talskrisen med 225 000 personer. Antalet jobb minskade med 500 000. Det skulle ju öka automatiskt. Jobben blir till när någon kliver över gränsen till . Det stämmer inte. Vi har gått igenom en kris, och vi har lyckats skapa jobb mitt i krisen. Gå och säg till era europeiska kolleger att jobben kommer automatiskt när befolkningen ökar. Jag tror inte att de skulle hålla med. Sedan pratas det om utbildningsinsatser på arbetsförmedlingar – mer Amspolitik, helt enkelt. Vi provade dem . IFAU har sågat dem jäms med fotknölarna. De mest dyra och ineffektiva åtgärderna som kan vidtas är att ha massiva utbildningssatsningar utanför det reguljära utbildningsväsendet. Det ger minst bang for the buck. Vad går Socialdemokraterna till val på? De vill göra om det. Definitionen på vansinne är väl att man gör samma sak om och om igen och förväntar sig ett annorlunda resultat. Det är precis vad man ser här. Det pratas om att vi skär ned på utbildningsinsatserna – som om inte ett av världens mest utbyggda reguljära skolväsen finns. Men det finns. Man pratar om att vi har minskat på antalet högskoleplatser. Andelen ungdomar som påbörjar en högskoleutbildning är högre . Trots det ska det vara fråga om nedskärning. Det finns väl saker vi gör fel som ni kan kritisera oss för, men ni behöver inte hitta på saker att kritisera oss för. Lite ordning och reda i diskussionen! 51 Arbetsmarknadsminister (M): Jag instämmer i mycket av det som just sade om utvecklingen på svensk arbetsmarknad, siffror och utbildningssystem. Jag vill komma tillbaka till frågan om vad matchning handlar om. Varför talar vi om jobbskatteavdrag i en debatt om matchning? Jo, matchning i ett vidare begrepp handlar också om hur vi utformar skattesystem och transfereringssystem. Det vi gjorde efter valet var enormt viktigt för att öka arbetsutbudet. En del av arbetet handlar om att göra det lönsamt att jobba. Det handlar om att underlätta anställning. Därför är också en skattesänkning för låg- och medelinkomsttagare viktig. Men självklart handlar matchning om mycket mer än så. Matchning handlar om utbildning i bristyrken. Det är just därför som vi har ökat utbildningsinsatserna för till exempel sjuksköterskor och ingenjörer. Där finns bristyrken. Däremot tror jag inte att utbildning är lösningen på allt som rör matchningsproblemen. Utbildning är lösningen för en del problem. Framför allt handlar det om en skillnad i synsätt mellan Socialdemokraterna och oss i regeringen på att motivera människor att plugga vidare, att motivera unga att plocka upp sina gymnasiestudier eller att gå vidare till en högre utbildning där så är möjligt. Socialdemokraterna vill ha ett tvångskontrakt mellan unga och staten. Jag tror inte att det skulle fungera så väl. Utbildningsinsatser är viktiga. Problemet för Socialdemokraterna är att de är den enda lösningen. När i går i budgetdebatten undrade, och i tidigare debatter undrat, vad målet i politiken är har hon sagt att det är 1) utbildning, 2) utbildning och 3) utbildning. Utbildning är en viktig del, men om man inte ser att matchning handlar om så mycket mer än så tror jag att det blir en utmaning för oss att få matchningen att fungera. Låt oss komma ihåg att vi har gått igenom en kris. Jag vet att Socialdemokraterna inte så gärna vill prata om den, men vi måste se vad den har lett till. En del personer som hade svårt att etablera sig på arbetsmarknaden under krisen har haft ännu svårare upplevelser. Konkurrensen om jobben har blivit tuffare. Dessutom är sammansättningen av de personer som befinner sig i arbetslöshet inte densamma som . Människor som tidigare gömdes och glömdes i statistik, till exempel förtidspensionerades bort alldeles för tidigt, finns i arbetskraften. De rustas och matchas för att kunna ta jobb. Det är enormt viktigt. Utbildning är en del av insatserna, men det är inte alltid fråga om arbetsmarknadsutbildning. Det handlar också om det reguljära utbildningssystemet. Det är därför vi inför nästa års budget gör det lättare för äldre att erhålla bidrag och lån från CSN så att de kan omskola sig mitt i livet. Matchningsproblemen är otroligt viktiga att diskutera. Därför är interpellationen bra. Grunden är även i fortsättningen att det måste bli fler jobb för att också den som inte har ett jobb att gå till ska ha ett jobb att gå till. Då finns politik på båda våra sidor. Det finns en politik som endast pratar om att bara det blir mer utbildning kommer jobben att växa till. Så funkar det inte. Jobben växer till i en miljö där vi gör det lönsamt att jobba, där vi sänker skatter och kostnader för företag, inte där vi beskattar företag ännu hårdare. Lösningen framöver, att fler ska ha ett jobb att gå till, ligger i att jobben blir fler och att de som står längst bort från arbetsmarknaden också får det stöd och den hjälp de behöver för att komma tillbaka, att de kan ta de jobb som växer till. 52 BO (S): Jag vidhåller att jobbskatteavdraget har nära nog ingen effekt alls när det gäller att lösa matchningsproblemen. Det värsta är att det är en ohyggligt dyr och ineffektiv åtgärd även på de områden där det möjligen har en effekt, det vill säga öka arbetskraftsutbudet och möjligen skapa ett och annat jobb. Kostnaden för något är vad man får avstå från för att få det. Frågan är vad jobbskatteavdraget kostar i form av andra jobb som inte blir av eller som försvinner i skolan eller vården, där det behövs fler anställda. Det är alternativet. Vi kan konstatera att till exempel sänkningen av restaurangmomsen innebär att varje nytt jobb i restaurangbranschen kostar kanske tio jobb i sjukvården. Det är oerhört dyra och ineffektiva åtgärder som regeringen har satt i sjön. talade om att sänka kostnader för företagen. Jag har hört och till leda i kammaren säga att vi måste göra det billigare att anställa. Lönesänkningspolitiken är den stora uppgiften som den borgerliga regeringen har sett framför sig. Om vi hade följt den idén hade stått kvar och stampat i fattigsamhället. Hela grunden för utveckling är ökad produktivitet och ökad kompetens som gör att företagen kan bära ökade kostnader och en större offentlig sektor. Det är utveckling. Man måste satsa på produktivitet och att öka kompetensen. Den här regeringen har som bärande idé att vi ska göra det billigare att anställa. Det är att backa in . I stället för att utveckla ska vi avveckla . Sedan finns en annan sak jag måste få chansen att kommentera, nämligen påståendet att det finns 200 000 färre i utanförskap. Jag påstår att det är precis tvärtom. Vi håller på att få fler i utanförskap. Utanförskap är inte en bra sjukförsäkring. Utanförskap är inte att vara sjuk och ha en bra sjukförsäkring, eller att vara arbetslös och ha en bra a-kassa. Det är välfärdssamhället. När borgerligheten började beskriva utanförskapet räknade man in alla som var sjuka, även de som var sjuka , och gjorde så kallade helårsekvivalenter. Man sade att det var ett utanförskap. Det är inte utanförskap. Utanförskap är när man tappar fotfästet ekonomiskt och socialt, inte att ha en bra sjukförsäkring. Var de 200 000 kommer från begriper jag inte, men man räknar väl som man gjorde . Då räknade man in alla som gjorde militärtjänsten i den allmänna värnplikten – jo, jag vet, jag var med då – och man räknade in studerande, sjuka och arbetslösa med a-kassa. Det var utanförskap. Det är inte utanförskap. Utanförskap är människor som inte kan ta semester för att de inte har ett jobb eller inte har råd att ta semester. Utanförskap är att inte ha råd att fira en anständig jul. Som en följd av den politik som regeringen har genomfört genom att rusta ned de sociala trygghetssystemen påstår jag att man ska börja räkna där. ökar det riktiga utanförskapet. Det är ett av de stora falsarierna i den politiska debatten att beskriva uttag från en bra a-kassa eller en bra sjukförsäkring i välfärdsstaten som utanförskap. Det är inget utanförskap. Utanförskap är att tappa fotfästet i tillvaron. Det har ni sett till att fler gör . 53 (S): Våra nordiska grannländer satsar nu mer på högskoleutbildning och har högt ställda mål för hur många unga som ska få högskoleutbildning. backar i stället och minskar antalet utbildningsplatser. Det innebär att ungdomar som söker nekas utbildningsplats. Många av dem är kvalificerade. Det är ett väldigt högt söktryck dels på grund av hög arbetslöshet, dels på grund av stora ungdomskullar. De nekas alltså plats. Vad erbjuder regeringen i stället? Inte speciellt mycket. Vi kan se hur fas 3 växer. Trots att har sagt att vi ska stoppa anvisningarna till fas 3 fortsätter de. Det leder inte till jobb; det är få som går vidare till jobb från fas 3. Vi kan se att jobbcoachning fortsätter trots att det inte heller leder till jobb. Det som verkligen skulle behövas är att man satsar på det som arbetsgivarna efterfrågar, och det är i många fall utbildning. Vi kan se att ungdomarna inte kan läsa på högskola trots att många av dem skulle få jobb direkt efter examen med tanke på den brist på arbetskraft som finns på arbetsmarknaden, som vi har hög arbetslöshet. Det som kallas Amsåtgärder är utbildningar som skulle kunna ge jobb om de sökande fick gå dem. Vi socialdemokrater genomförde tidigare , som ledde till att arbetslösheten halverades. Det handlade om att människor skulle kunna komplettera sin utbildning och få gymnasiekompetens. Det ledde till att många fick senare ett jobb. Men det här satsar regeringen inte på, utan man har skurit ned på komvux. Frågan är: Vad gör regeringen? Vad kan man erbjuda arbetsgivarna som söker arbetskraft, och vad kan man erbjuda de arbetslösa? Inte mycket, tyvärr. Jag hoppas på förändring. 54 (M): Äntligen föll pusselbiten på plats. får vi höra från Socialdemokraterna det som vi undrade – hur de skulle se till att få lägsta arbetslöshet. Här kom det: slutar man definiera bidragsberoende som utanförskap. Man börjar med omskrivningar. Det handlar om välfärd i stället. Att människor lever på bidrag är inte så himla dåligt. Faktum är att andelen bidragsförsörjda i det här landet i helårsekvivalenter har minskat från av vår befolkning till av vår befolkning. Det är en kraftig minskning av antalet bidragsförsörjda. Det är nog bara i en socialdemokratisk logik som jobbskatteavdraget är en kostnad. Man kan få massor av fler jobb om vi inte hade haft jobbskatteavdraget, tycker de, som om jobbskatteavdraget inte hade en rättviseeffekt, nämligen att människor som jobbar och sliter ska ha mer kvar i plånboken. Det finns en rättvisa i det. Om jobbskatteavdraget är en kostnad, om avsaknaden av skatteintäkter är en kostnad, varför är inte skatten då ? Vi har ett skattetryck med skatter på . Hur många jobb kostar inte de resterande ? Vi måste få jättemånga jobb inom skolan etcetera. Varför har vi som sagt inte i skatt? Logiken går inte hop. Jobbskatteavdraget är rättvist. Vi vill inte tillbaka till det samhälle där en arbetslös advokat kunde plocka ut mer pengar, ur det allmänna, än en heltidsarbetande undersköterska. Vi vill inte ha det samhället. Det är orättvist. Människor som går till jobbet och sliter häcken av sig får mindre än de som inte gör det. Det är en rättvisefråga. Den rättvisan försöker ni underminera. Men ni går till val på jobbskatteavdraget. 55 (S): Efter denna utflykt till veckokurs någonstans i tänkte jag prata om vad det egentligen handlar om. Den här frågan handlar om två saker. Är arbete en social rättighet, eller ska det finnas en arbetsmarknad där vi förväntas tävla mot varandra och där en del ramlar och andra klarar sig? Du ska klara dig själv; det ska inte finnas något samhälle. Det är i grunden vad det handlar om. För socialdemokratin har arbete som en social rättighet alltid varit en ledstjärna i politiken. Därför har andra politikområden anpassats efter det. Ty en arbetsmarknadspolitik ensidigt räcker inte. Det handlar om en näringspolitik som driver investeringar och gör att företagen utvecklas. Det handlar om en utbildningspolitik men också om en arbetsmarknadspolitik med element som en stark omställningsförsäkring, en a-kassa – den är helt central och grundläggande i en modern arbetsmarknadspolitik – och starka inslag av utbildning. När jag ser på arbetsmarknadssituationen i mitt län, län, innevarande år och refererar bara ser jag en dramatisk utveckling när det gäller långtidsarbetslösheten. Vi har 14 372 människor i öppet arbetslösa eller sökande i ett program. Jag kan bara nämna att gruppen människor som varit arbetslösa har ökat och uppgår till 2 500. De som har varit arbetslösa uppgår till drygt 5 000, en ökning . Ju längre du har varit utanför arbetsmarknaden, desto längre blir din arbetslöshet och din sociala situation naturligtvis än mer besvärlig. har vi 154 platser i arbetsmarknadsutbildning, 154! Det är alltså en minskning från de extremt blygsamma 167 till 154.