prot · H1098 · 2013-10-02 00:00:00 — Exempelvis kan en studerande som läser i få , men med regeringens förslag kan detta reduceras till . Detta innebär en minskning motsvarande ca . För de som vill studera i exempelvis kan det handla om en minskning motsvarande . Vi vet redan att länder som , och är populära för svenska studenter. Att försämra villkoren för de studenterna kan få negativa konsekvenser. Det kan bland annat leda till att studerande som inte har välbärgade föräldrar och som vill läsa i vissa länder låter bli att göra det. Detta i sig är negativt, om inte annat för den breddade rekryteringen. Vi menar att allt fler måste ha möjligheten, inte bara ett fåtal. Möjligheten att studera utomlands ska inte bero på tjockleken på föräldrarnas plånbok. En minskad tillströmning till olika länder kan även leda till att vi går miste om en hel del kunskap och forskning som finns i andra länder och andra miljöer. Det är möjligt att de ökade möjligheterna till studieavgifter kan kompensera för en del av de minskade studiemedelsmöjligheterna, men det är långt ifrån säkert. Hur utfallet blir totalt är högst ovisst. Eftersom regeringens proposition innehåller flera bra förslag vill vi inte sänka den bara för att den innehåller någon sämre tanke. I det läget vill vi vara konstruktiva och peka på möjliga vägar för att upptäcka och åtgärda de bristerna. Som ett led i detta vill vi att regeringen ska uppdra åt CSN eller andra att följa upp och utvärdera reformen , för att därefter lämna en rapport till regeringen om konsekvenserna av reformen. I uppföljningen och utvärderingen kan det ligga att undersöka om antalet studerande till vissa länder ökat eller minskat med anledning av reformen, om olika kategorier studerande har drabbats och på vilka sätt, om studerande väljer att låta bli att studera i vissa länder och så vidare. Avslutningsvis vill vi säga att vi hoppas att regeringen kan ta till sig våra och studentorganisationernas invändningar – om inte annat för studenternas bästa. 55 (FP): Ett av och alliansregeringens viktigaste mål inom utbildningspolitiken är att öka den internationella rörligheten och andelen studenter som läser utomlands. Det är glädjande att många svenska studenter utnyttjar möjligheten att ta studiemedel för eftergymnasiala studier; det är rekordnivåer . Men det är också glädjande att antalet studenter som väljer utlandsstudier nu ökat . Därmed närmar vi oss tidigare rekordnivåer , vilket är mycket positivt. Drygt 32 000 personer valde att studera utomlands. Detta är något vi ska fortsätta att uppmuntra. Med tanke på att det är just de utlandsstuderande som oftast tar lån är det särskilt viktigt att vi moderniserar studiemedelslagen för att stötta utlandsstudier. Vi vill öppna regelverket för studier utanför de nordiska länderna. är lagen strikt när det gäller möjlighet att få studiemedel för gymnasial utbildning utanför . Regeringen föreslår därför ett beslut om en ändring, så att detta underlättas. Möjligheten att bedriva språkstudier på gymnasienivå stärks genom en rätt att få studiemedel även utanför EES-området och , vilket också är positivt. Men diskussionen blir konstig. Trots stödet från Socialdemokraterna och inte minst ifrågasätter man effektiviteten i det nya systemet. Men det är bara ungefär 300 studenter från som läser vid de absolut högst rankade universiteten. Det räcker inte. Vi måste ha en högre ambition. Därför krävs det, herr talman, att man avskaffar nuvarande landsbelopp. Motiveringen är att modellen inte speglar de levnadskostnader som mina kolleger varit inne på. En utredning som föregick det här lagförslaget har pekat på brister i systemet. har skickat ut en enkät till våra ambassader gällande rimliga kostnader för logi, resor och mat. Då har det visat sig att systemet inte är tillförlitligt. Det har väldigt låg koppling till de faktiska kostnaderna. Därmed kan det inte upprättas ett prisindex utifrån ett sådant system. Det gör att vi från ställer oss bakom förslaget att de specifika landsbeloppen avvecklas och att vi får ett mer enhetligt system. För att möta de eventuella konsekvenser som kommer att uppstå för enskilda studenter vid val av vissa länder införs därför ett kompletterande merkostnadslån på , som kan erhållas utifrån ett antal kriterier. För att öka möjligheten att studera vid ett prestigeuniversitet där undervisningsavgifterna är högre ska det vara möjligt att låna ett betydligt högre belopp. Vi kallar det Harvardpeng. Denna ändring tycker jag är den viktigaste delen i den proposition som har att besluta om . Syftet och målet är absolut att underlätta för fler studenter att antas till toppuniversitet. Som kollegerna sagt tidigare är det totala lånebelopp som kan sökas hos för undervisningsavgifter under en kortare eller . Det finns bra saker i propositionen. Jag tycker att vi ska fokusera på kvalitet och toppuniversitet och inte bara lyfta fram alla konsekvenser som lagförslaget eventuellt kommer att få. Självklart får det konsekvenser. Men med ett enhetligt system, med möjligheten att ta merkostnadslån och med den flexibilitet som det innebär att kunna få ut mycket högre belopp, till exempel till höga avgifter vid toppuniversiteten, tror jag ändå att denna proposition kommer att träffa mer rätt utifrån den politiska ambition som alliansregeringen har. 56 (C): Som min kollega nämnde har det skett en hel del på studiemedelssidan under alliansregeringen sedan regeringsskiftet . Studenter i har fått betydligt mer pengar i fickan. Det har skett genom höjda studiemedel, genom ökade medel till studenter med familj – inte minst viktigt – och även genom ett höjt fribelopp, ett fribelopp som vi i och med den budgetproposition som presenterades i denna kammare fortsätter att höja. Fler än någonsin kommer att kunna sommarjobba eller jobba extra och och slippa se sitt studiemedel dras ned i motsvarande grad, vilket är väldigt bra. Det vi talar om , studiemedel för internationella studenter, det vill säga svenska studenter utomlands, är en del i den viktigaste trenden i den högre utbildningen : internationalisering och globalisering. Detta är krafter som påverkar egentligen allt i vår omvärld, som har förändrat människors rörelsemönster och hela industrier och branscher och som i allra högsta grad också påverkar den högre utbildningen världen över. Detta är ingenting att vara rädd för, utan något att välkomna. Förändringarna grundar sig i att fler människor än någonsin kan göra friare val än någonsin över sina egna liv. Det som pågår är alltså väldigt bra. Givetvis ska vi då anpassa de svenska systemen för att vara i framkant. Vi kan inte välja i den här kammaren om vi ska vara en del av internationaliseringen eller inte; det kommer vi att tvingas till. Men det är betydligt roligare att vara i framkanten av utvecklingen än tvärtom. Som sagt sker det mycket när det gäller den högre utbildningen. Svenska lärosäten rör sig utomlands och samarbetar med utländska lärosäten. Man har möjlighet att studera på svenska lärosäten med utbildningen förlagd utomlands. Det finns också utländska lärosäten som på olika sätt tar sig in över gränser. För att undersöka utvecklingen lite extra har jag själv tagit en så kallad MOOC-kurs, en massive open online course. och , när jag har läst klart mina handlingar, sitter jag och läser Energy 101på . Det som händer är fantastiskt. Den förändring som vi nu diskuterar gäller villkoren för svenska studenter som studerar utomlands. Jag skulle vilja hävda att det är en del av normaliseringen av studier utomlands. har det setts som en parentes under en helsvensk studietid, något väldigt speciellt som omgärdats av helt speciella regler. tar vi ett steg för att normalisera utlandsstudier. Det är en helt vanlig del av en svensk students studietid och ska betraktas och behandlas så i de olika regelverken. Den förändring som vi gör är ett led i det. Mina kolleger har beskrivit förändringen. Också jag kan nämna några . Till exempel kommer mer eller mindre samma studiebelopp att gälla oavsett om man studerar i , utomlands på ett utländskt universitet, utomlands via ett svenskt universitet eller via distansstudier. Det blir samma regelverk. Detta stärker rättssäkerheten och förtydligar det faktum att det här är något fullt normalt, något som allt fler svenska studenter väljer att ta del av. Vi från och alliansregeringen hoppas att ännu fler väljer att ta del av detta, just för att det är så värdefullt att befinna sig utomlands under en del av studietiden. I de fall där det inte räcker med de studiemedel man får i – och även i alla andra länder – finns det möjlighet att söka extra pengar, att få ett ytterligare bidrag. Detta är givetvis bra. befinner man sig i studiemiljöer där de svenska studiemedlen inte räcker. Då finns det möjlighet att bygga på. Den kanske viktigaste förändringen är de pengar man kan söka för att täcka studieavgifter, som nämnde. Att söka sig till ett väldigt prestigefyllt lärosäte med höga avgifter har fram till varit möjligt bara för några få. De pengar man fått från CSN har inte räckt, inte minst om man velat studera på eller MIT. Den möjligheten har bara varit öppen för dem som själva kunnat lägga till . Detta har givetvis utestängt många. Men är det slut på de tiderna. kommer man att kunna välja. Om man vill förlägga sin studietid utomlands på ett prestigefyllt lärosäte tar man ut sin del av pengarna . Vi öppnar dörrar för nya grupper som har kunnat drömma om att studera på ett sådant lärosäte. Den kanske främsta invändning som oppositionen har är att detta borde följas upp. Det är bra, för det innebär att vi är överens om vad saken handlar om. När det gäller de förändringar som sker råder bred enighet i kammaren. Det är två ytterlighetspartier på varsin sida av det politiska spektrumet, och , som i grunden har avvikande meningar. Men annars är vi överens, och det är bra. Givetvis ska detta följas upp. Vi har en uppföljningsgrupp i utskottet. Vi har ett departement som ständigt ser över de reformer som genomförs, så det är klart att denna liksom alla andra reformer ska följas upp. Om detta, precis som det är tänkt, innebär att fler ser utlandsstudier som något naturligt och som en möjlighet betyder det att vi nu öppnar dörrarna till för nya grupper som tidigare aldrig har kunnat drömma om det. Om det blir så har vi gjort rätt. Då har reformen fallit väl ut. Om det mot förmodan inte skulle bli så måste vi givetvis följa upp detta och se om vi på något ytterligare sätt kan förbättra möjligheterna för svenska studenter att välja det lärosäte de vill ha. Om vi kan göra ytterligare någonting för att slipa ned trösklarna och för att studenter ska kunna ta sig utomlands under delar av eller hela sin studietid ska vi givetvis göra det. Men här och ska vi fatta beslut om en bra reform för att ännu mer öppna upp mot omvärlden, vilket vi har allt att vinna på. 57 (KD): Jag vill säga tack till mina kolleger, som har lyft fram frågorna om studiemedel i en globaliserad värld på ett bra sätt. Man funderar på om man kan tillföra någonting ytterligare efter dessa brandtal. Möjligtvis skulle jag vilja gå emot Socialdemokraternas representant, som säger: Vi behöver omvärlden mer än omvärlden behöver oss. Det kan vara en sanning med modifikation. Det kan hända att har mycket som omvärlden verkligen tar del av och behöver från oss. Jag skulle gärna vilja peka på att när detta studiemedelssystem sätts på pränt och när vi fattar detta beslut har vi gjort det som vi också har gjort i övrig skolpolitik i det här landet under Alliansens ledning: Vi har skapat ordning och reda. Det har varit struligt att kunna följa målen i skolan, resurstilldelning och annat. Vad gör Alliansen? Jo, på område efter område skapar vi ordning och reda. Vi ska ha ett system som är förutsägbart, långsiktigt och förståeligt. Därför blir det för mig märkligt att man går emot detta från oppositionen. Varför ska svenska staten medverka till att betala mer pengar för att man studerar på något av dessa ställen – , eller ? Det kan hända att vi behöver kunskaper från , från eller från där man har andra villkor. Då är det väl bra att alla vet att oavsett var man studerar får man denna möjlighet. Sedan kan man, som det har sagts tidigare, söka kompletterande merkostnadslån om det händelsevis skulle kosta extra mycket så att man inte klarar det. Kan vi vara säkra på att summorna har varit korrekta med det tidigare systemet, där man skulle sitta och bestämma en särskild summa till 131 länder? Jag tror att det var så många som man har haft anledning att bestämma en summa för. Nej, naturligtvis inte, herr talman! Det har varit ett system som har varit felaktigt och rörigt. rättar vi till det så att det blir ett rättvist system och likadant som i . Jag tror inte att studenter väljer bort vissa länder på grund av studiemedlens storlek. Däremot tror jag att vi ska ha broar hela vägen. Därför känns det extra bra att vi nu möjliggör för alla som vill studera – oavsett om det är inom ramen för gymnasiet, för högskolestudier eller andra studier – att pröva detta och få samma avgift som i . Det är för mig ett rättvist system. Vi är glada för detta från , för vi är övertygade om att om ska behålla sin plats i fronten av kunskapsutvecklingen behöver vi ett flöde och ett brobyggande mellan länderna. Det är inte bara svenskar som ska åka, utan vi ska också ha utländska studenter i . Och det har vi fått. Det är många som studerar i på rimliga villkor. Alliansen har bidragit till ett förutsägbart, långsiktigt och tydligt system. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till , då en aktuell debatt om mineralpolitiken skulle äga rum. 15 § Aktuell debatt: Mineralpolitiken 58 (MP): begärde debatten eftersom det nu letas efter, provborras för och öppnas nya gruvor på många håll i landet utan att tillräcklig hänsyn tas till miljön, konflikter med markägare eller växande näringar som turism eller renbete. Vi gröna tycker att det är självklart att en modern gruv- och mineralindustri drivs av ett bättre miljöarbete. Man ska fullt ut ta ansvar för miljörisken och helt bekosta det återställande av naturen som krävs när en gruva är klar. Detta kräver en rad skärpningar av dagens lagstiftning och regler. En fråga jag tror att vi nu har mycket för ögonen har att göra med den konflikt som gäller planerna på en gruva i i kommun. Vi undrar nog alla varför samernas rättigheter plötsligt konsekvent ska åsidosättas till förmån för gruvbolagets. Vi i anser att det är oacceptabelt att samiska rättigheter ska underställas gruvbolagens på det sätt alliansregeringen har visat i sitt principbeslut gällande Rönnbäcksgruvan i . Därför, fru talman, är jag väldigt glad att näringsminister från deltar i debatten och då kan svara på frågan varför Alliansen tycker att samiska rättigheter alltid ska underställas gruvnäringen. Med detta, fru talman, hälsar jag välkommen till dagens debatt. 59 Näringsminister (C): Låt mig inleda med att välkomna dagens viktiga debatt om svensk mineralpolitik. Runt om i världen gör miljontals människor nu resan från fattigdom till medelklass. Det innebär bland annat att fler hus byggs, att fler får råd med mobiltelefon och att fler ställer krav på en god infrastruktur. Det är en resa med många utmaningar – inte minst det faktum att utveckling kräver råvaror, bland annat i form av malm och mineraler. Analyser visar att behovet kommer att vara fortsatt stort . Återvinning är bra, och den ska öka. Det är dock inte tillräckligt för att tillgodose den efterfrågan som finns. Vi behöver bryta nya metaller. I finns goda förutsättningar för att möta utvecklingen. Vi har mineralerna, men framför allt har vi stabila demokratiska institutioner och en miljölagstiftning som gör att vi kan utvinna våra resurser på ett hållbart och energieffektivt sätt. I och i jobbar tusentals människor med att producera järnmalm till broar, järnvägsräls och byggnader över hela världen. I finns planer på en gruva för mineraler som bland annat används i elbilar och vindkraftverk. En växande gruvnäring har möjlighet att vända avveckling till utveckling. Det påverkar samhällen och regioner genom fler företag och därmed fler jobb, men ibland också genom behov av nya bostäder, en förändrad landskapsbild, påverkan på miljön och en oro bland människor. Jag har stor respekt för den debatt som just nu förs, men jag hoppas att vi kan utgå från fakta och reda ut en del oklarheter kring de villkor som gäller för gruvor i . Ett vanligt påstående är att gruvnäringen inte bidrar till statskassan och därför borde beskattas hårdare. Det är en felaktig beskrivning – uppgick statens intäkter från gruvnäringen i form av utdelning och skatter till . Det är i runda tal en tredjedel av vad vi lägger på högre utbildning och forskning eller på bistånd. Utöver de direkta intäkterna till statskassan köper gruvbolagen tjänster från entreprenörer och underleverantörer till stora belopp. har de två dominerande gruvföretagen i gemensamt investerat 41 miljarder i sina verksamheter. Nästan 6 000 personer är sysselsatta inom gruvnäringen , och vi vet från forskning att ett arbetstillfälle i gruvnäringen genererar ett till två nya jobb i det omgivande samhället. Det påstås också ibland att mineralpolitiken låter utländska företag komma till , utvinna våra mineraltillgångar och föra vinsterna ur landet. Det är naturligtvis inte sant. Vår lagstiftning säger att företag som bedriver näringsverksamhet i ska göra det genom en svensk filial eller ett svenskt dotterbolag. Bolaget betalar bolagsskatt precis som alla andra företag i , oavsett nationalitet på dem som äger företaget. Av 16 gruvbolag i är 14 att beteckna som svenska, och alla 16 betalar skatt i . De företag som verkar i ska naturligtvis också följa svensk lagstiftning, oavsett ägarbild och oavsett om det handlar om ett gruvföretag eller ett pappersbruk. Från idé till etablerad gruva måste ett företag passera sex olika prövningar av fyra olika myndigheter eller domstolar. Vår miljölagstiftning är mycket långtgående, och det är jag väldigt stolt över. Gruvdrift kan dock tyvärr, precis som all annan industriell verksamhet, råka ut för olyckor och oförutsedda händelser som medför påverkan på miljön och på vår omgivning. Det är givetvis fullständigt oacceptabelt – det får inte gå fel. De fall som har debatterats i medierna handlar om två gruvor i . Gruvorna har gått i konkurs, och företagen har inte fonderat tillräckligt med medel för återställning. Företagen i dessa två aktuella fall fick sina miljötillstånd enligt en äldre miljölagstiftning där regelverket inte var tillräckligt tydligt. Det var helt enkelt slappare . Detta är nu åtgärdat i lagstiftningen – gruvföretag liksom andra företag som beviljas miljötillstånd ska ställa betydande belopp i säkerhet. Enligt principen att förorenaren betalar har gruvföretaget efterbehandlingsansvaret. skulle jag vilja bemöta påståendet att rennäring och gruvnäring inte kan existera sida vid sida. Samerna har en särställning som urfolk. Deras rättigheter ska respekteras, och deras kultur ska bevaras. Gruvnäringen tar ungefär en halv promille av yta i anspråk. Renbetesområdet omfattar halva vårt land. Jag är fullt övertygad om att det går att hitta samförståndslösningar och villkor som gör att gruvnäringens påverkan på rennäringen kan hållas på en acceptabel nivå. I den mineralstrategi jag presenterade har vi 19 konkreta åtgärder som syftar till en gruvnäring i samklang med miljö, natur- och kulturvärden och andra viktiga näringar. Vi ska främja en god dialog och hållbar tillväxt. En grön värld behöver de produkter gruv- och mineralnäringen producerar. ska fortsätta att ha ett gott investeringsklimat, en tuff miljölagstiftning och en bra dialog med omgivande näringar. Det är bara så vi kan bygga en hållbar gruv- och mineralpolitik där alla intressen faktiskt kan tas till vara. 60 (S): har varit ett av västvärldens mest konkurrenskraftiga länder. Vi har uppvisat tillväxtsiffror och ökningar av produktivitet som många andra länder bara kan drömma om. För ett litet, exportberoende land i en världsekonomi utan gränser och med stenhård konkurrens är samverkan och innovation grunden för framgång och det som har gjort att kan hävda sig så väl internationellt. I regeringsställning utformade vi socialdemokrater strategiska program för nyckelbranscher i syfte att stärka konkurrenskraft. behöver mer av strategisk samverkan – inte mindre. Gruvindustrin är ett tydligt exempel på en näring som är beroende av samverkan. Efterfrågan i tillväxtländer som och har gjort att gruvbranschen har upplevt ett kraftigt uppsving . De svenska tillgångarna är också avgörande för mineralförsörjning – bara står för av järnmalmsproduktion. Allt detta innebär stora intäkter för staten, stora investeringar i forskning och innovationer och fler jobb i vårt land. Vi socialdemokrater menar att gruvnäringen har framtiden för sig. Den är inte bara livsviktig för enskilda samhällen i , eller Bergslagen. Gruvnäringen är ett nationellt intresse för hela . Gruv- och mineralindustrin är en framtidsbransch som erbjuder stora möjligheter för . Därför måste politiken vara långsiktig och verksamheten hållbar. Intresset för att prospektera efter nya fyndigheter är stort i vårt land. Det kommer fortsatt att vara de traditionella mineralerna som driver fram stora investeringar. Det gäller järn, koppar, kalium och fosfater. Men jakten har också startat på nya, strategiskt viktiga och kritiska mineraler som behövs i nya tekniska innovationer och uppfinningar. Gruvindustrin är en motor för innovation, och är världsledande på flera områden, både som producerande gruvnation och som leverantör av utrustning. Här finns de stora företagen, som , och AB , men också mindre företag. Jag var uppe i bara för någon vecka sedan och träffade , ett företag som tillverkar transportvagnar. De utvecklar sina egna modeller och har presenterat ännu en effektiv produkt som de hoppas kunna nå ut med på den globala gruvmarknaden. innebär gruvbrytning stor påverkan på omgivningen. Den måste samexistera med människor, natur, renskötsel och turistnäring. En fortsatt expansion ställer därför höga krav på ett aktivt miljöarbete. Vi har en av världens hårdaste miljölagstiftningar i , och det ska vi ha. Men ingen tjänar på utdragna processer kring tillståndsprövningar. Det krävs en säkrare, snabbare och mer samordnad hantering av frågor som rör miljöarbete. ska vara en föregångare när det gäller hållbar utveckling. Det handlar både om miljö och om social hållbarhet. Vi menar att det vore en förödande utveckling för framför allt norra om gruvstäder utvecklas till enbart flyg-in- och flyg-ut-plattformar. För livskraftiga gruvsamhällen krävs fler bostäder, så att människor kan bosätta sig i kommunen och betala skatt till skola, vård, omsorg och annan service som behövs. Det krävs investeringar i vägar, tåg och transporter och en strategisk utbildningspolitik som gör att människor kan ta de jobb som växer fram. gruvnäring är ett nationellt intresse som också kräver en nationell strategi. Gruvindustrin är ingen ensam ö. Den är beroende av andra aktörer, av staten, kommunerna och den akademiska världen. Därför beställde på Socialdemokraternas initiativ ett program för en sammanhållen gruv- och mineralstrategi i samverkan med näringen, olika aktörer och den akademiska världen. Det var välkommet att regeringen till slut kom med en mineralstrategi som ett första steg på vägen. Strategin pekar ut många viktiga frågor, som framtidens bostads- och kompetensförsörjning och investeringar i forskning, innovation och infrastruktur för godstransporter. Men många av de politiska lösningarna och de skarpa förslagen lyser fortfarande med sin frånvaro. Gruvnäringen behöver långsiktiga spelregler för att kunna hantera de utmaningar vi står inför.