prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Jag upprepar frågan: Vad vill ni egentligen konkret att regeringen ska göra ? Låt oss diskutera det. I detta anförande instämde , och (alla M) samt (KD). 168 HANS (S): Frågan som vi behandlar är som heter upphandling av vägar och järnvägar leder den till hög produktivitet? Rapporten tar upp flera viktiga frågor som jag vill belysa. En är den om konkurrens i samband med upphandlingarna och vilken entreprenadform som kan tänkas ge mest för pengarna. påpekar att konkurrensen vid upphandlingarna inte är stor. I nära hälften av upphandlingarna och av upphandlingarna som rör varor och tjänster kommer det in mindre än tre konkurrerande anbud. Frågan om vilken entreprenadform som bör användas tas även upp i . har framfört i sitt underlag att totalentreprenad inte har visat sig vara den form som lett till högre produktivitet än utförandeentreprenad. Totalentreprenad kan vara en fara genom att kvaliteten blir sämre och att livscykelkostnaden för investeringarna blir högre. Vid användandet av totalentreprenad är det extra viktigt att det finns ett bra system för erfarenhetsutbyte, så att kunskaperna inte stannar hos de entreprenörer som har genomfört entreprenaden, eftersom det finns en risk för att man blir beroende av dessa entreprenörer vid framtida åtgärder. Det finns också en risk för att entreprenörerna hittar lösningar som får priset att styra före kvaliteten. En annan fråga som tar upp är kontrollsystem mot oegentligheter. påpekade att det fanns brister i kontrollsystemet mot oegentligheter. De finner det otillfredsställande att dessa ännu inte åtgärdats. till utskottets ställningstagande. Jag vill härmed yrka bifall till det och avslag på reservationen. Jag vill redogöra för vår uppfattning. är en av största beställare av varor och tjänster för ca . Då är det helt naturligt att vi vill att pengarna ska åstadkomma så många, långa, bra vägar och järnvägar som möjligt. Därför är vår åsikt att synpunkter om brister inte kan strykas under nog. Det är nu viktigt att regeringen återkommer med förslag på förbättringar så att bristerna kan uteslutas . Utifrån detta kräver vi att regeringen tar synpunkter på allvar och att riktar ett tillkännagivande till regeringen med följande innehåll. Regeringen bör informera om uppnådd effektivitet med olika upphandlings- och kontraktsformer inom . Regeringen bör ge i uppdrag att genomföra mätningar av hur upphandlingarnas produktivitet och effektivitet påverkas av olika entreprenadformer. Mätningarna ska genomföras systematiskt och objektivt samt kompletteras med extern utvärdering och uppföljning. I detta anförande instämde , , , , och , (alla S) samt (MP) och (V). 169 (FP) replik: har just gett en verklighetsbeskrivning som vi instämmer i helt och hållet. Det är egentligen ingen som säger emot som kom beträffande de brister som finns, även om det kanske finns en och annan detalj som man kan ha synpunkter på. Men frågan gäller ju inte att vi inte har verklighetsbilden klar för oss. Det kan inte strykas under nog. Det jag försökte beskriva var de åtgärder som regeringen har gjort för att komma till rätta med detta. Man välkomnar ju rapporten och är fullt medveten om detta, och på är man medveten om de historiska problemen. Men frågan återstår. Är svaret på frågan de åtgärder som pågår , eller är det andra åtgärder? Är det andra uppföljningsåtgärder än de uppdrag som har getts, de återrapporteringskrav som regeringen till exempel har gett genom regleringsbrev 2012? Är det några andra typer av konkreta åtgärder som man från socialdemokratiskt håll vill att regeringen ska göra ? 170 HANS (S) replik: Man kan väl diskutera mycket om den här rapporten. Mycket i rapporten tar upp allvarliga saker. Det tycker jag bevisar att det finns mycket att göra inom de där områdena. Jag tycker bland annat att konkurrensfrågan när det gäller totalentreprenad eller utförandeentreprenad är en mycket viktig fråga. Här kan man säkerligen på olika sätt göra så att man kan spara pengar så att man får mer pengar till att göra bra och mer investeringar. Sedan till frågeställningen kring att man behöver se över kontrollsystemet i fråga om oegentligheter. Det är viktigt att man ser över och följer upp. Det är enligt min uppfattning märkligt att regeringen inte har gått in och försöka göra något åt frågan, utifrån att kom med ett påpekande i den här frågan. Det finns saker i rapporten som är viktiga att lyfta fram och ta upp. Beträffande de olika bitarna om entreprenadfrågorna finns det exempel. Enda sättet att kolla om man i längden får köpa rätt vara till rätt pris kanske är att man gör en del av investeringarna i egen regi, för att kunna ha ett alternativ att mäta sig mot. 171 (FP) replik: Då fick vi ytterligare ett ideologiskt uttalande. Det var väl bra att vi fick framlagt att man egentligen ligger i linje med motion. Det var väl egentligen det jag sökte, var linjen fanns någonstans. Från sida tar man fram att man vill ha mer vägar och järnvägar för pengarna. Ja, vem vill inte det? Det är det självklara målet för samtliga partier. Vi behöver inte tala om allianspartierna, utan det gäller säkert samtliga partier. Det måste vara målet för regeringen och för . tar återigen upp detta med historiska brister. Det är vi också helt överens om. Jag tror inte att de bristerna startade . Jag ska inte ta i min mun att det är någon annan regerings fel. Men på något sätt är det väldigt historiskt att det finns allvarliga problem inom den här branschen. Men tar man tag i problemen och föreslår en massa åtgärder. Då återstår fortfarande en fråga. När man gör ett tillkännagivande ska det leda någonvart eller hur? Då återstår frågan: Vad vill Socialdemokraterna konkret att regeringen ska göra mer? 172 HANS (S) replik: Det var en frågeställning som jag hade förväntat mig från . Det finns mycket i granskning som regeringen bör ta tag i. Om inte tycker att det är viktigt får det stå för honom och för regeringen. Men man kan väl inte blunda för de saker som har valt att lyfta fram. För oss socialdemokrater är det viktigt att om hanterar ska pengarna hanteras på ett sådant sätt att medborgarna och befolkningen får ut mesta möjliga av dessa pengar. Vi ifrågasätter om har den bästa upphandlingsmetoden som gör att man får ut mesta möjliga av varje skattekrona. Därför anser vi att det är dags för regeringen att ta tag i frågorna som har valt att lyfta fram. 173 (MP): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på reservationen. Jag gör det för att jag tycker att det är viktigt att skattepengar används förnuftigt. En del av de skattepengar som beslutar om används till att bygga vägar och järnvägar. hade vi en livlig debatt i denna kammare om hur mycket pengar som fram ska användas till att bygga infrastruktur. Vi debatterade också vad som ska byggas. Regeringen vill anslå 281 miljarder till ny infrastruktur. vill anslå 330 miljarder. Vi vill satsa på att bygga framtidens klimatsmarta transportsystem: järnväg, spårväg, cykelbanor, kollektivtrafik och hamnar. Regeringen sitter fast i gårdagens motorvägsdrömmar och vill till exempel använda 30 miljarder till att bygga motorvägen . Regeringen vill bygga motorväg. Vi vill i stället använda dessa pengar till att skapa en halv miljon nya sittplatser i kollektivtrafiken i . Oavsett vad vi vill bygga borde vi kunna enas om en sak, och det är att det som byggs ska vara av hög kvalitet och till rätt kostnad. Vi borde kunna enas om att när vi bygger en ny järnväg eller en ny väg ska handla upp det bygget så kostnadseffektivt och smart som möjligt. Är det så ? upphandling av vägar och järnvägar leder den till hög produktivitet? är en oroande läsning. Det är en läsning som för alla ledamöter i trafikutskottet borde fungera som ytterligare en väckarklocka, en väckarklocka om att det är något som inte fungerar som det ska inom den statliga myndigheten . Jag kan bara instämma i det som redan har sagt om de brister som pekat på och de åtgärder som måste vidtas. Men jag vill uppehålla mig vid en mycket viktig sak som handlar om erfarenhet och kompetens. Det var någonting som jag tänkte på när var hos oss i trafikutskottet och föredrog sin rapport. skriver följande om detta i sin granskning: Genom användandet av konsulter riskerar beställare att successivt förlora kunskapen om sina anläggningar. Detta kan skapa privata kunskapsmonopol som blir svåra att konkurrensutsätta då anläggningarna ska underhållas. Motsvarande riskerar att bli fallet med de entreprenörer som levererar totalentreprenader. Ovanliga reservdelar och kompetenskrav kan öka drift- och underhållskostnader och skapa ett beroende till den totalentreprenör som levererat den ursprungliga anläggningen. Detta att kunskapen och erfarenheten riskerar att försvinna från är oroväckande. bygger och bygger om vägar och järnvägar . Det är infrastruktur som ska underhållas nu och hundratals år . Det är allas vår egendom, och den måste förvaltas väl. Den som ska förvalta måste också ha kunskapen. Den som bygger järnväg måste ta med sig den erfarenheten till morgondagens järnvägsbyggen. Problemet med bristande erfarenhetsåterföringssystem är också i högsta grad aktuellt när det gäller underhållet av järnvägen och upphandlingen av järnvägsunderhållet. Det är också oroande för både erfarenheten och kompetensen att annan verksamhet inom järnvägen styckas upp på olika aktörer. Vad har det inneburit för resenärerna att det är en aktör som har hand om stationerna, en som kör tågen, en som skottar snö och en annan som ska ha koll på att kontaktledningarna inte ramlar ned? Hur stor del av dagens tågkaos har orsakats av avregleringar och uppstyckningar av järnvägen? Vad fungerar bra, och vad fungerar dåligt i dagens järnvägssystem? Vad behöver vi göra för att det ska fungera bättre? Detta är viktiga frågor för , och vi är mycket glada för att vi tog ett enigt riksdagsbeslut om att genomföra en utförlig utredning av järnvägssystemets organisation. Jag är mycket glad över att allianssidan i utskottet börjar förstå att problemen med försenade tåg och missnöjda tågresenärer inte bara orsakas av brist på pengar utan också har andra orsaker. Jag ser fram emot denna utredning. Jag tänker att den ska hämta in åsikter från järnvägens alla aktörer, även resenärerna. Jag tänker att denna utredning ska göra en ordentlig utblick, och den ska också ha ett parlamentariskt inflytande. Jag hoppas att den ska tillsättas , att den ska arbeta fort och snart komma fram till ett bra förslag. Jag är kanske lite lomhörd, men jag har inte hört att startskottet har gått . Men kanske kan någon av trafikutskottets alliansföreträdare upplysa mig om hur detta utredningsarbete framskrider. Det känns onekligen som om den utredningen och kritik hör ihop. Oavsett om det handlar om att bygga ny järnväg eller att ta hand om den järnväg vi redan har måste det göras på ett ansvarsfullt sätt. Skattepengar ska användas förnuftigt. I detta anförande instämde (V). 174 (FP) replik: Jag delar helt och uppfattning om att detta är allvarliga och viktiga frågor. Vi ska naturligtvis ha de bästa system som går att få när det gäller till exempel återföring, kunskap och kompetens och så vidare. Jag tror att vi är helt eniga i den frågan. Jag har ställt min fråga ett antal gånger. Detta är en parallell till det tillkännagivande som vi gjorde när vi skulle ha en utredning som skulle titta på hela järnvägssektorn och vad som var bra och vad som var dåligt. Det var ett tillkännagivande som vi tillsammans ansåg skulle leda någon vart i en utredning. Min fråga är vad detta tillkännagivande ska leda till. Det måste finnas en viss mening med ett tillkännagivande och inte bara att man markerar. Att slutsatser är allvarliga är vi också helt överens om. Det är man också överens om i regeringen. Det är inte i sak vi skiljer oss åt. Det är tydligen någon annan konkret åtgärd som regeringen inte vidtar . håller man på att bygga upp återföringssystemen. håller på att öka sin upphandlingskompetens. Det är riktigt. Man har också från sagt att man använder konsulter bara i undantagsfall. Det är egen kompetens som man måste ha. För att skapa denna empiriska kunskap som vi också är överens om att man naturligtvis måste ha måste man faktiskt börja få denna erfarenhet. Då krävs det tid. har vi fått denna rapport, och innan denna rapport kom fanns det naturligtvis full medvetenhet om att det fanns historiska brister när man jobbade med frågan. har man vidtagit ännu fler åtgärder, och följer man upp detta för att se om det behövs ytterligare åtgärder. Är det inte så man måste arbeta med denna fråga, ? 175 (MP) replik: Jag tycker att vi genom har fått reda på ytterligare saker som vi måste titta på inom järnvägen. Då handlar det framför allt om investeringar i både järnväg och vägbyggen. Det som oroar mig i detta är att regeringen och allianssidan i trafikutskottet tar så lätt på denna oro när det gäller totalentreprenader. Det är en sak som vi vill att regeringen och ska titta på. Man måste ha en uppföljning av vad det innebär att man har olika entreprenadformer. Det är någonting som skiljer granskning från . Där förespråkar man mer av totalentreprenörer. Det blir som ett mantra. Man ska uppfylla något utan att man egentligen vet om det är bra eller dåligt. Det som jag läste upp, det som jag verkligen fastnade för i , är det som oroar mig väldigt mycket. Det handlar om att ha för mycket konsulter i den här verksamheten, och jag har inte sett något tecken på att man anlitar dem mindre i , snarare tvärtom. Vad vill vi att regeringen konkret ska göra? Ja, vi vill att regeringen ska ta fasta på kritik och göra de granskningar och vidta de åtgärder som föreslås. 176 (FP) replik: Jag har väldigt svårt att se att regeringen inte skulle ha tagit fasta på den kritiken. Varför vidtar man alla de olika åtgärderna? Innan man fick den kritiken såg man bristerna. Det är inte fråga om att man inte skulle ta fasta på kritiken eller att vi skulle ta lätt på frågan. Det tycker jag är ett märkligt uttalande. Tycker att regeringen tar lätt på detta? Varför vidtar då regeringen alla de olika åtgärderna? Det är lätt att hamna i en diskussion om entreprenadform. Det är inte så säkert att det just är här vi har den största kunskapen om sådant. Ska man få erfarenhet av en entreprenadform som kanske inte används så mycket måste man börja använda den i några fall där man tycker att det är lämpligt. Sedan får man se vad det ger för effekt. Totalentreprenadens stora fördel är att man använder sig av funktionsupphandling. Det finns ett innovationstryck i det. Det har vi inte haft; vi har i princip bara haft utförandeentreprenader ja, det har funnits en del annat också. Man låter entreprenören ta hand om projektering och utförande i stället för att bara beställa en funktion. Då kan man komma på nya saker och nya konstruktioner. Om man ska låta bestämma hur det ska se ut slutar det med att vi gör som vi alltid har gjort. Jag skulle vilja höra om tror att det är en garanti för att vi alltid kommer att vara effektiva och produktiva. Det tror inte jag. Det är precis det som kom fram till. Man måste börja prova den här formen av entreprenad för att få erfarenhet av den. Grunden är att man ska ha rätt entreprenad för rätt projekt, inte att man ska ha antingen totalentreprenad eller utförandeentreprenad. Antagligen kommer totalentreprenaderna att vara en mindre del även , för de kräver en viss storlek. Men man måste ändå börja någonstans för att få erfarenhet och ta ut det bästa av den entreprenadformen. 177 (MP) replik: Men har tittat på de fall där man har använt sig av totalentreprenad inom och sett att det inte har ökat produktiviteten. Det finns farhågor om att man kommer att missa en del när det gäller kompetens och erfarenhet. Jag tycker också att det är mycket spännande med de totalentreprenader som vi använder i samhället, till exempel när vi bygger skolor och annat i kommunerna. kan det vara väldigt lyckade projekt, och det kan komma fram nya spännande lösningar. Inte minst är samarbetet med personal, politiker och byggare bra. När det gäller järnvägen är det kanske inte så himla smart att man bygger järnväg på väldigt många olika sätt. Det är bra om det är ett enhetligt sätt vi bygger våra järnvägar på, att spåren är lika och att vi har en höjd som gör att snöplogarna kan komma fram var de än kör i landet. Det finns en uppsjö av sådana saker. Då är det viktigt att den samlade erfarenheten av hur man har byggt finns på ett ställe, att den finns på och inte bara ute hos entreprenören. Jag vill återkomma till att det är den delen i kritik som jag har fastnat för, och jag hoppas att det kommer att hända saker när regeringen tar till sig detta. 178 (SD): Låt mig inleda med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. Några talare har varit före mig, alltså är det mesta som vanligt sagt i ärendet. Man kan väl säga som så att det är som står för uppgifterna, men vi som sitter här, ledamöterna, har ansvaret för skattebetalarnas pengar. Det är därför vi reagerar. Jag har lyssnat noggrant på Alliansens företrädare , Tysklind, som förefaller att hålla med oppositionen, som bildar majoritet i frågan. Ändå kämpar han förtvivlat emot några punkter i en motion, men jag inte kan begripa vad det är han bekämpar. Vi kan ha olika synsätt, men vi i det parti jag företräder besväras inte av den politiska ovanan att endast titta på vem som har skrivit motionen. Vi brukar också studera innehållet; vi anser det mest väsentligt. Det finns ingen anledning att jag läser högt inför den här församlingen ur utskottets ställningstaganden; dem har vi hört . Men man kan sammanfatta det i att det står illa till, och det är inte första gången som anmärkningar framförs. Jag hörde talas om 2005. Då var jag inte med här, men jag utgår från att det är riktigt. Är det nu så som Tysklind framhåller, att det här har regeringen redan börjat med eller vidtar åtgärder för i enlighet med det jag läser i den motion som vi står bakom i oppositionen, begriper jag inte varför vi inte kunde få en full enighet i frågan. Då hade vi sluppit att använda en trevlig kväll till att käfta om det här. Jag förstår det inte, men jag nöjer mig med att som sagt biträda utskottets förslag och yrkar än en gång avslag på reservationen. 179 (FP) replik: Då vill jag upplysa om att mitt anförande inte bygger på motion utan på regeringens skrivelse. Det är de åtgärderna jag beskriver. Det är väl bra om tycker att de är desamma som i motionen. Det är kanske just där vi har den lilla klon i dagens debatt. Vi kan inte göra ett tillkännagivande om sådant som redan pågår. Då tappar det sin status på något sätt. När vi gjorde ett tillkännagivande om att se över hela järnvägssystemet hade det en funktion. Vi var eniga om det, det var bra. Jag beskriver de åtgärder regeringen har vidtagit efter den kritik som har framfört, en kritik som vi dessutom alla är eniga om. Regeringen har tagit till sig den och har välkomnat rapporten. Vi allianspolitiker i har tagit till oss den och tycker att det är väldigt bra. Vi har bejakat alla de riksrevisionsrapporter som har kommit jag tror att vi är uppe i drygt tio nu på infrastrukturområdet och sett bristerna. Det är väl bra att vi ser bristerna och rättar till dem. kvarstår frågan: Vad vill att regeringen ska vidta för ytterligare åtgärder utöver dem man redan vidtagit för att lösa problemen? Det kanske är så som upplever, att vi egentligen tycker likadant. Men den beskrivning jag har gjort är gjord utifrån regeringens skrivelse. Då känns det ännu mer som ett bevis på att ett tillkännagivande är lite som ett slag i luften. 180 (SD) replik: Tysklind kör i rundgångar, så det är inte lätt att hänga med. Jag tycker fortfarande att det låter som att vi i sak är överens. Ändå slåss ni emot självklara förslag. Vem som citeras och hur har det någon betydelse? Jag säger än en gång: Det är som står för uppgifterna. När vi har tagit del av dem har tydligen en majoritet av oss fått klart för oss att det här inte är bra. Vi anser inte att regeringens åtgärder har varit tillräckliga. Om de blir det på grundval av det här beslutet borde Tysklind och jag gemensamt vara glada och nöjda. Men Tysklind ser inte glad ut . Jag förstår egentligen inte vad vi bråkar om. 181 (FP) replik: Låt mig än en gång göra klart vad det här går ut på. har den genomgått en process. Den har varit på remiss hos . Regeringen har lämnat en skrivelse. Det har vidtagits en massa åtgärder. Men är tydligen kvar . Det är det som är problemet. Det har hänt mycket. Det är de åtgärder och de uppföljningsprogram som regeringen tar upp i sin skrivelse som är dagens verklighet . Det är det vi tar ställning till. Sedan är vi helt eniga om utgångsläget, det vill säga kritik. Den delar vi. Det är kanske därför det kan uppstå en viss förvirring. Det gäller faktiskt att se att det pågår en process kring detta. I den processen har regeringen vidtagit en hel del åtgärder. Min fråga är: Finns det någon åtgärd som och saknar? I så fall kan vi kanske få höra det, och regeringen vill kanske också höra det. 182 (SD) replik: Jag hade inte tänkt läsa innantill, men jag ska ändå avsluta med att göra det. Det är uppenbarligen nödvändigt när vi har den här diskussionen. Det jag har gått på är kanske inte i huvudsak regeringens skrivelse den är väldigt mångordig utan det är utskottets ställningstagande, det vill säga det utskott där jag själv sitter. I mitten på den texten läser jag: Utskottet menar att de brister som pekar på i sin rapport måste tas på största allvar och anser därför att det är anmärkningsvärt att regeringen inte tänker vidta några ytterligare åtgärder med anledning av , trots att ett flertal av rekommendationerna i rapporten är högst relevanta. Det befäster i och för sig den kritik om passivitet och okritiskhet som har riktat mot regeringen i sin granskningsrapport. Jag tror inte att jag behöver gå vidare. Jag står bakom precis de satser som själv har läst upp ett antal gånger, som framgår av motionen och som för mig är självklarheter. 183 (V): Till att börja med vill jag rikta mig till , som har fått den inte speciellt avundsvärda uppgiften att försvara regeringen i denna debatt. Att regeringen hälsar välkommen är inte detsamma som att ta rekommendationer på allvar. Jag instämmer också i mycket av den kritik som föregående talare, framför allt och , har framfört i sina anföranden. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. är, som det har sagts, en av landets största upphandlare. De köper varor och tjänster för ca 40 miljarder . I sin upphandlingsstrategi för att nå en högre produktivitet, det vill säga mer väg och järnväg för pengarna, satsar på ökad användning av så kallade totalentreprenader i stället för utförandeentreprenader. I en totalentreprenad är tanken att entreprenören ska ta på sig så stor del av projekteringen som möjligt för att därigenom känna ansvar för att anläggningen fungerar som avsett. har i en rapport granskat upphandling. I rapporten av vägar och järnvägar leder den till hög produktivitet? ger granskningen inte stöd för att senaste upphandlingsstrategi är ändamålsenlig. De mätningar som är gjorda visar att det inte lett till högre produktivitet. menar att det är nödvändigt med en bättre erfarenhetsåterföring för att kunna ta ställning till hur upphandlingarna ska utvecklas för att leda till de önskade positiva effekterna. konstaterar vidare att regeringen har varit passiv och okritisk och inte har efterfrågat erfarenhetsbaserat stöd för de åtgärder som upphandlingsstrategi säger har lett till högre produktivitet. Det är med andra ord en hård kritik som både och regeringen får. Bristerna är stora, och regeringen verkar vara ointresserad av att vårda skattebetalarnas pengar. Tågresenärer och godstransportörer har fått stå ut med bristfälliga satsningar. Då ska de inte dessutom behöva drabbas av att upphandlingarna inte är effektiva. kritik måste tas på allvar så att vi får så mycket järnväg och väg som möjligt för skattemedlen.