prot · H00987 · 2013-04-09 00:00:00 — Jag tror att vi delar ambitionen att kvinnor och män i högre utsträckning ska ha mer jämställda löner. Sedan har vi lite olika vägar att nå dit. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2012/13:299 om lex och brott mot internationella konventioner 84 Arbetsmarknadsminister (M): har ställt ett antal frågor till mig med anledning av yttrandet från i Lavalfrågan. Han har vidare frågat mig om jag avser att skyndsamt agera för att tillsätta en parlamentarisk Lavalutredning med utgångspunkten att svenska kollektivavtal ska gälla för alla som arbetar i . har även frågat om jag avser att agera inom EU för ett juridiskt bindande socialt protokoll. uppger att regeringen har visat ett närmast obefintligt intresse för att försvara den svenska kollektivavtalsmodellen inom EU. Så är inte fallet. I en lång rad direktivförhandlingar driver regeringen att nya EU-regler måste vara förenliga med den svenska arbetsmarknadsmodellen. Ett par exempel är de nu pågående förhandlingarna om tjänstepensionsdirektivet och tillämpningsdirektiv till utstationeringsdirektivet. Regeringen värnar således den svenska modellen, även i gränsöverskridande situationer. När det gäller frågan om att tillsätta en Lavalutredning har regeringen tillsatt en parlamentarisk utredning om utstationering. Utredningen ska utvärdera den så kallade lex och överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. När det gäller yttrandet från har regeringen tagit del av expertkommitténs synpunkter om samråd och ersättning. Yttrandet från expertkommittén innehåller även en förfrågan om mer information från regeringen och är ett led i en dialog med , som fortsätter. Ett svar till expertkommittén kommer att tas fram . Angående frågan om socialt protokoll har regeringen tagit emot tillkännagivande i denna fråga. Tillkännagivandet tar upp ett antal komplicerade rättsliga frågor och dessa bereds . En utgångspunkt för regeringen är att vi har en väl fungerande arbetsmarknadsmodell i som är viktig att värna. Regeringen kommer att återkomma till angående det fortsatta arbetet med tillkännagivandet. 85 (V): Tack, ministern, för svaret! Processen under och efter den så kallade har varit en de viktigaste och mest dramatiska på den svenska arbetsmarknaden under . Man kan säga att vi har haft en trestegsraket med olika huvudansvar. Först var det en mobilisering från arbetsgivarorganisationen för att omvandla ett fall av dumpning av löner och arbetsvillkor till en spjutspets i kampen mot fackföreningsrörelsen, där man stödde det lettiska bolaget i dess kamp för att betala ut dåliga löner till sina anställda och hjälpte till att föra fallet till . I nästa steg var det ganska dramatiska dom, som ändrade maktförhållandena på arbetsmarknaden i hela . Steget därpå var den arbete med att kodifiera detta beslut och göra det till lag i lex . Från sida menar vi och har under hela den här processen menat att regeringen har varit passiv i sitt förhållningssätt till EU, men i det här sammanhanget är det viktigaste att man passar på att gå ännu längre än det som krävde när man drev igenom lex och därmed begränsade fackliga organisationers rätt att ta strid för principen om lika lön för lika arbete i och i praktiken också utstationerade arbetares fackliga rättigheter. har mycket hänt, men det som senast har hänt är att har riktat skarp kritik mot . Man har påpekat att lex på viktiga punkter strider mot föreningsrätt och förhandlingsrätt. Man har uppmanat den att ersätta fackföreningarna och de inte rimligen kunde räkna med det beslut som fattade när de har gått på hur det har funkat tidigare på arbetsmarknaden och drev konflikt för att arbetarna skulle få lika löner och svenska villkor. Man uttrycker, kan man läsa mellan raderna, en allmän oro för utvecklingen i , särskilt när det gäller användandet av dubbla avtal och sådana saker när det kommer företag som ska jobba i . Jag blir orolig när jag hör svaret från ministern, där hon använder uttryck som att hon har tagit del av det som säger, att det är ett led i en dialog och så vidare. Det tyder inte på att man har tagit detta på det allvar som man borde. Det här handlar faktiskt om en grundläggande internationell konvention som har skrivit under och som borde utgöra något slags bas för hur den svenska arbetsmarknadsdebatten förs. Extra orolig blir jag när jag ser den utredning som ministern pekar på, som vi från början menade hade lite snävt mandat. I en intervju i verkar det som om beslutet från inte alls ska påverka kommitténs arbete. Det spelar ingen roll, utan man ska gå på som om ingenting har hänt, som om inte har kommit med sin skarpa kritik, trots att det i direktivet står att man ska kolla hur den svenska modellen förhåller sig till internationella regler och lagar. Det tolkar man som att det bara gäller EU, trots att man rimligen kan tycka att också FN:s konventioner är en del av de internationella regleringar och lagar som borde förhålla sig till. Det skulle vara fint om vi kunde få klarhet i den frågan åtminstone. Ska kommittén jobba med den här frågan eller inte? 86 (S): Det här är en fråga som berör väldigt många som är inne och jobbar i . När jag fick ta del av kritiken från tyckte jag att den i sin helhet var väldigt kritisk mot den utifrån den dom som har kommit. Mycket oroväckande är också arbetsmarknadsministerns tal om den svenska modellen här. Vi har tydligen olika uppfattningar om vad vi menar med den svenska modellen. blir det väldigt intressant att se hur man från regeringens sida kommer att agera utifrån kritiken. Precis som arbetsmarknadsministern säger har man nu att svara på kritiken från sida. Vi ser fram emot det svaret. Vi väntar oss naturligtvis också ett svar som är till fyllest. Det är återigen väldigt allvarlig kritik från , ett organ som är och som är väldigt tydligt i det man gör. hade jag förmånen att få delta i i och få se det fantastiska arbete som gör med att få igenom konventioner och annat i de olika medlemsstaterna. Man jobbar verkligen övergripande. Jag kan hålla med om att svaret från arbetsmarknadsministern är väldigt defensivt. Det känns lite grann som att man inte tar frågan till fullo på allvar. Återigen: Det är väldigt allvarlig kritik där man till och med går så långt som att säga att har hanterat den här frågan helt fel. Det skadestånd som dömts ut till och till elektrikerna bör återbetalas, och processen bör göras om. Man trycker också mycket på att det är en kränkning av föreningsrätten, vilket är djupt allvarligt. Jag tror att både arbetsmarknadsministern och jag värnar om fackliga fri- och rättigheter liksom om en stark föreningsrätt. Min fråga till arbetsmarknadsministern hänger i luften. Hur kommer man nu att agera utifrån den här kritiken? På vilket sätt kommer att förhålla sig till den allvarliga kritik som har lämnats? 87 (S): Tack, , för en viktig interpellation även i den här frågan! Vi antog ett uttalande bland annat just om frågan om lex . Vi kräver, som tidigare, att man ska riva upp den här lagen och göra om och göra rätt. Det som är lite märkligt , tycker jag, är att arbetsmarknadsministern står här och, som alltid, säger sig värna den svenska modellen, men hon gör ingenting för att rädda den svenska modellen. Det är snarare tvärtom. Man ser passivt på vad som händer ute i och här i . När ställer sina frågor säger regeringen: Det är ett antal komplicerade rättsliga frågor. De var ju komplicerade redan från början, när ni antog lagen. Och säger , för fackliga rättigheter, att ni har gjort fel. Hur svårt kan det vara att ändra? Vill ni verkligen ändra de här reglerna, arbetsmarknadsministern? Eller är ni nöjda med att det som händer i är att man faktiskt sakta med säkert bryter ned den svenska modellen? Det finns företrädare som inte tycker att kritik är värd att ta på allvar det har man till och med sagt till medierna och som sitter i den här utredningen. Det är viktigt att klargöra vad regeringen tycker. Talar man med dubbla tungor som vanligt? Tror man inte på den svenska modellen men säger sig göra det här i kammaren, och så vägrar man agera? Tänker regeringen verkligen agera och följa kritik och göra någonting åt detta? 88 (M): Jag hade inte tänkt gå upp i den här debatten, men har jag blivit apostroferad , så jag känner att jag behöver få klargöra vissa saker. Den dom vi har, Lavaldomen, som den kallas, gillas inte av alla. Vi hörde alldeles en företrädare säga att man vill riva upp den domen. Sedan vet vi att det nu i vår har kommit besked från om att man har andra synpunkter än det som kom fram till. Då är det en väldig förvåning när det gäller hur den talar om detta. Än så länge har regeringen över huvud taget inte yttrat sig i frågan. Det är tolkningar som görs. Men faktum är att de här två olika synsätten krockar med varandra. Socialdemokrater och gillar inte det ena och tycker att man ska riva upp därför att den inte gick den väg som man själv ville. kritiserar man redan nu regeringen för någonting som regeringen ännu inte har gjort när det gäller . Det blir verkligen en märklig debatt. Det visar också hur svårt det är när man i juridiken på det här sättet kan komma fram till två helt skilda ståndpunkter. Det visar hur svårt det är. Vi vill värna den fria rörligheten i , och varje arbetare ska självklart ha så goda villkor som möjligt. Men det handlar också om vilka roller parterna på arbetsmarknaden har och vilka möjligheter till stridsåtgärder man ska ha. Det är också någonting som ska vägas in här. Och här finns det då olika synsätt. Jag tycker att det är lite magstarkt att få höra kritik härifrån när man själv står och säger att man vill riva upp därför att den inte gick den väg man ville. Jag tror att man ska vara ytterst varsam när man pratar om de här frågorna, för de är svåra. Annars skulle inte två så tunga organ komma fram till ganska olika syner i ett sådant knepigt ärende. Jag tycker att man ska lyssna in. Man ska se över det. Man ska självklart följa det här. Och finns det en tillsatt parlamentarisk Lavalutredning, som Esbati tydligen inte kände till från början, eftersom han krävde det i interpellationen. Den ska arbeta med att komma fram till hur vi ska se på den här frågan. Den här frågan är alltså långt ifrån avgjord. Men det måste självklart finnas en rimlig balans när det gäller stridsåtgärder och goda villkor. Och det handlar över huvud taget om hur vi ska se på i svensk lag och hur vi ska behandla detta. Jag tycker inte att man ska dra några förhastade slutsatser i denna kammare och kritisera regeringen för någonting som den ännu varken sagt eller gjort. 89 Arbetsmarknadsminister (M): Som jag sade i mitt första anförande bereder regeringen ett svar till . Det pågår en process på . Det är förstås regeringens ambition att hålla sig till de regler, avtal och konventioner som vi är bundna till. Vi kommer att återkomma till i den delen. Det kan eventuellt bli en fråga där kan bli utfrågad under . Det får vi se. Man plockar ibland fram och tittar på en del skurkstater och sedan några andra länder, liknande vårt. Jag tycker att det är viktigt att poängtera att det ska råda ordning och reda och sjysta villkor på den svenska arbetsmarknaden för alla som finns här, oavsett varifrån man kommer. Jag tycker också att den fria rörligheten är väldigt väsentlig, att man ska kunna röra sig och få arbete i något annat europeiskt land. Vi kan se krafter just nu i som stänger gränser. Man ropar att vissa jobb ska tillhöra vissa medborgare. Men jag är stolt över att vi har en stor samsyn i riksdag om en fri rörlighet, att den är viktig. Jag vill också erinra om den parlamentariska utstationeringsutredningen, som kom till just för att det är en fråga som snart har funnits på dagordningen , och det råder olika uppfattningar om hur omfattande det här problemet är eller inte är, som är kopplat till lex . Där kommer man att titta på hur lagen fungerar och om man eventuellt behöver göra några förändringar. Jag tycker att vi har en bra arbetsmarknadsmodell. Jag tycker också att vi har landat bra när det gäller de lagstiftningsförslag som vi har lagt fram och som också har gått igenom när det gäller till exempel skydd för bemanningsanställda i en utstationeringssituation. Jag vill säga någonting om socialt protokoll. Jag är också medveten om den diskussion man hade på . Jag tror att det är viktigt ändå att ha en viss realism och att inte hoppas för mycket på att riksdag kan ändra 27 vi är snart 28 medlemsstater i . Det kan vara en smula naivt att tro att man ska utgå just från den svenska modellen och den svenska önskemål. Jag har den erfarenheten att det krävs väldigt mycket av förhandlingar. lyckas ofta väl i förhandlingar i EU tack vare att vi har väldigt duktiga tjänstemän, skulle jag säga. har fått ett stort inflytande till exempel i diskussionerna kring tillämpningsdirektivet när det gäller utstationeringsreglerna. Vi jobbar successivt framåt, förhandlar, lyssnar och är villiga att hitta rimliga kompromisser som tjänar och svenska medborgare väl. Men det kommer aldrig att kunna bli exakt som vi bestämmer i den här kammaren när 28 medlemsstater ska försöka komma överens. Vi har ett bra system som vi ska värna så mycket det går. Men startar man en helt ny process för ett socialt protokoll kan det landa i, med kvalificerad majoritet, någonting som för oss här i inte blir bättre utan sämre. 90 (V): Det här är knepiga frågor, säger . Det är på sätt och vis riktigt. Det är ju en del av grundproblemet med EU-systemet, att grundläggande viktiga politiska frågor blir till juridiska knepigheter. Men i grund och botten är detta en politisk fråga. Det är en politisk fråga på två nivåer. Det ena är EU-nivån. Inte minst från de mest entusiastiska EU-anhängarnas sida har man alltid betonat att detta är ett samarbete där det är viktigt att vara med för att kunna påverka. Då tänker jag att det blir svårare att påverka om man inte uttrycker en önskan om att påverka åt ett visst håll. I det här fallet räcker det inte med att säga att det vore bra om den svenska arbetsmarknadsmodellen kunde finnas och frodas, utan det är viktigt att man agerar för att skapa en förändring inom EU. Det ser jag få bevis för att den här regeringen har gjort, och det är det diskussionen om socialt protokoll handlar om. Det är inte en lösning på alla de problem som finns, varken i EU-systemet i allmänhet eller på arbetsmarknaden i synnerhet, men det är ett sätt att markera i vilken riktning man skulle vilja gå och om man skulle kunna få klargjort att när vissa typer av fri- och rättigheter inom EU-systemet strider mot varandra så betonar man tydligare arbetstagarnas rättigheter. Det är skälet till att den frågan också finns med i interpellationen. Men på den nivå som rör den svenska statens eget agerande, alltså den svenska lagstiftningsprocessen, har det också funnits en kritik ända från början. Där har vi, Socialdemokraterna och andra påpekat att när man implementerade och kodifierade effekterna av domen i passade den här regeringen på att gå ännu längre när det gäller att inskränka föreningsfriheten än vad som verkade vara nödvändigt . Det är det som de facto reagerar emot: Så som situationen ser ut har , den svenska arbetsmarknaden och den svenska lagstiftningen som den här majoriteten har drivit igenom lett till att inte fullföljer sina förpliktelser i enlighet med . Det borde man ta mycket allvarligt på från regeringens sida. Det är i så fall ett medskick till den beredningsprocess som man säger pågår. Men det är klart att när man diskuterar att saker och ting bereds kan man från oppositionens sida se på vad regeringen har gjort och hur man lägger orden när man svarar. För min del är det inte någonting som i det här läget ger grund för att tycka att det här verkar gå jättebra. När det gäller den utredning som pågår vill jag säga att ju påpekade redan när utredningen var tillsatt att det inte räcker med att se över utstationeringssituationen i och hur bevisregeln har tillämpats. Vi saknar, skrev vi i en motion, uppdraget att föreslå lösningar som innebär att kan leva upp till sina internationella åtaganden i frågan om grundläggande fackliga rättigheter, som den svenska kollektivmodellen stärks. Vi nämner att man borde ha preciserat redan där att ILO-frågan explicit var en del av detta. har man inte gjort det. Jag hoppas att det ändå kan komma med i diskussionerna när ett så tydligt beslut från sida har kommit som gäller den svenska arbetsmarknadsmodellen. 91 (S): Jag hade en kompletterande fråga till arbetsmarknadsministern när det gäller beredningsprocessen. En lämplig del i denna beredningsprocess skulle väl vara att ta en kontakt med parterna kring den fråga som kritiken gäller från sida för att det här ska kunna hanteras på ett bra sätt. Då tänker jag naturligtvis på de fackliga parterna och arbetsgivarorganisationerna. Det är en fråga till ministern: ni att hantera det på det sättet? Sedan är det bara att konstatera att vi har olika uppfattningar när det gäller utstationerad arbetskraft. Jag tycker att det visas väldigt tydligt i den proposition som kommer att behandlas i den här kammaren om när det gäller behörig representant för utstationerad arbetskraft. Där föreslår och Socialdemokraterna att man ska vara väldigt tydlig i propositionen med att också ge den här behöriga representanten uppdraget och mandatet att teckna kollektivavtal. Men det har vi inte fått med från regeringens sida i det förslag som man nu har lagt fram. Den frågan kommer vi att diskutera , så det kanske kommer upp där. Jag tycker dock att synsättet när det gäller utstationerad arbetskraft skiljer oss åt ganska väsentligt. Den konkreta frågan är: Hur kommer beredningsprocessen att gå till? Kan ministern lätta lite på förlåten kring det? 92 (S): Som det reformistiska parti vi är har vi inte för avsikt att revolutionera utan mer se till att svenska lagar fungerar som de är tänkta att göra. Det här utstationeringsdirektivet kom . Redan då riktade TCO kritik mot att utredningsdirektivet var alldeles för snävt, precis som har redogjort för här. , chefsjurist på TCO, säger att uppdraget borde ha vidgats till att se till att lever upp till andra internationella åtaganden och om fri rörlighet, exempelvis konventioner. Det är klart, , att jag står här och är ganska förbannad. I samband med folkomröstningen om EU lovade man ju att svenska kollektivavtal skulle gälla på svensk arbetsmarknad och att svensk arbetsrätt och sättet som vi förhandlar löner på inte skulle påverkas av ett medlemskap. verkar det som om regeringen i alla fall hjälper till att få till den förändringen. Det är klart att då vill vi också säkerställa att vi river upp den här lagen och ser till att det faktiskt händer någonting. Men när det gäller de här personerna som ska komma hit och vara dem som tecknar kollektivavtal är ni lika luddiga. Ni säger en sak i kammaren, och när ni går till lagstiftning gör ni någonting helt annat. Det är det här hyckleriet som jag är så trött på. Ska man stå för den svenska modellen ska man göra sitt bästa när det gäller lagstiftning för att åstadkomma förändring så att svenska kollektivavtal inte bara ska gälla svenska löntagare utan alla löntagare. Om man tror på alla människors lika rätt och lika värde ska nämligen inte människor från andra länder komma hit och lönediskrimineras och utnyttjas nästan som i slaveriarbete. 93 (M): När jag lyssnar på och tycker jag att vi kan vara överens om att vi kanske har olika politisk syn på det här fallet, dom och hur vi ser på den svenska modellen. Jag tror också att vi kan vara överens om att vi värnar den svenska modellen i och att vi är överens om att om man arbetar i ska man ha goda villkor, oavsett från vilket land man kommer. Det är självklart. Att som börja tala om slavarbete känns väldigt märkligt i denna kammare. Såvitt jag vet finns det inte ett enda rättsligt fall som har kommit upp om någonting sådant. Det råder goda villkor i . Det är vad vi vet. Att det självklart finns de det finns det inom alla områden som överträder lagen och som inte är sjysta arbetsgivare anar vi, och det får vi höra fall om, men det finns ännu inget bevis för något slavarbete. Jag tycker att vi ska hålla oss till en hyfsad ton och debatt när det gäller detta. Vi ska värna den fria rörligheten, och vi måste också ta hänsyn till att står över svensk lag. Det är vad vi har att rätta oss efter. sitter det en utredning där några av oss som deltar i den här debatten kommer att finnas med. Vi ska göra överväganden och utvärdera hur vi ska hantera detta framöver. Därför tycker jag inte att det är bra att stå här och göra rallarsvingar mot någonting som vi faktiskt inte har sett något resultat av . Vi värnar den svenska modellen och kommer att göra det. Vi kommer att se till att det finns lagar och regler som ska följas för alla arbetare i , och vi ska också ha myndigheter som ser till att de följs. Det är väldigt viktigt. 94 Arbetsmarknadsminister (M): Jag fick en fråga som gällde hanteringsordningen för regeringens arbete när det gäller . Låt mig först säga att vi inte har blivit fällda av . De har ställt frågor, och de vill ha mer information. Eftersom de har ställt frågor till regeringen kommer regeringen att skriva ett svar och expediera det till . Så är gången i den beredningen. Jag ser också väldigt mycket fram mot det arbete som sker i den nya kommittén med att se över lex och faktiskt få mer fakta på bordet kring hur situationen egentligen ser ut. Jag tror att det råder en del olika uppfattningar om omfattningen av problemet och hur det ser ut bland dem som jobbar i men som kommer från andra länder. Jag tycker att det är en viktig kommitté, och jag vet att många av er sitter i den utredningen. Resultatet av den är någonting som jag ser fram emot. Det här är komplicerade frågor, och det är frågor som tar tid. Jag är väldigt stolt över att vi i stort sett har en samsyn mellan alliansregeringen och Socialdemokraterna när det gäller de förhandlingar som regeringen bedriver i i de här frågorna. Vi brukar ha en bra dialog, och regeringen brukar också lyssna in kloka förslag från Socialdemokraterna i den här delen. Allt vi gör i utrikespolitiken är förstås sådant som vi förankrar med . Jag tycker att vi i stora delar har en samsyn i de här viktiga frågorna. Låt nu den här utredningen få jobba fram förslag och se efter om vi behöver ändra den svenska lagstiftningen. Vilka problem kan finnas och hur kan vi hantera dem? I grunden är det så att det ska råda ordning och reda och sjysta villkor så att den svenska fria kollektivavtalsmodellen ska kunna finnas med i ett EU-perspektiv och kunna hanteras som vi respekterar . 95 (V): Jag noterar många saker som ministern säger som jag naturligtvis är ense med henne om, men jag hittar fortfarande få saker som gör mig trygg med att det kommer att vidtas konkreta åtgärder för att hamna rätt i de här frågorna. Hela den här lagen kom ju till, som jag också sade i mitt allra första anförande, efter en väldigt aktivistisk process, först från den svenska arbetsgivarorganisationens sida och sedan från sida. Det krävs ju att man politiskt vill någonting annat för att man ska kunna få en återställd balans, åtminstone för att få till en situation där det är arbetstagarnas intressen som i något större utsträckning än kan komma att tas till vara i den svenska lagstiftningen i slutändan. konstaterar ju också en sak som man kanske glömmer bort, att den osäkerhet som råder om vad det är som egentligen gäller som inte hjälps av att regeringen säger att man ska svara sedan, att man ska fortsätta att ha en dialog, som man ju har haft, men att man ska fortsätta den med har lett till att handlingsmönstret för bland annat fackliga organisationer har ändrats. Man skriver nu översätter jag själv att ingen facklig konfliktåtgärd med syfte att få till kollektivavtal med ett utländskt företag har ägt rum på svensk arbetsmarknad , vilket har lett till ett skarpt fall i antal kollektivavtal som har tecknats.