prot · H00990 · 2013-04-12 00:00:00 — Dessutom har vi tidigare haft en diskussion om hur regionerna skulle se ut, alltså om landstingen också skulle slås ihop. Det finns en vacklande uppfattning i regeringen om hur staten ska organiseras. Det tycker jag att vi kan notera. Jag är nöjd med det besked som jag nu får om att det blir en referensgrupp och att vi därmed kan fortsätta att diskutera detta. 30 (): Det var inte insynsråden jag syftade på utan regionindelningen när jag hänvisade till de risker som finns för effektivitetstapp på grund av omorganisationen. Regionindelningen är en känslig fråga. Det handlar om var många funktioner ska ligga och vem man samarbetar med. Alla politiker vet att regionfrågor är centrala och inte helt enkla. Att regeringen har en vacklande hållning till hur staten ska styra olika verksamheter håller jag inte med om. Däremot kan man aldrig sitta ned och vänta sig att alla parametrar ska vara klara från början. Utredningar läggs fram vid olika tillfällen, och det förs diskussioner. Den perfekta sociala ingenjörskonsten som innebär att hela samhället och alla verksamheter kan organiseras så att allt stämmer i alla delar lär aldrig inträffa. Vi har inte tyckt att det har funnits anledning att vänta med en reformering av svensk polis. Den är nödvändig. Utgångspunkten är att bygga underifrån, använda de erfarenheter som finns och inte ändra på det som fungerar väl och där det finns förutsättningar för bärkraftiga regioner. Det är de besked vi har skickat till utredningen. Jag tror att det är klokt att börja i hur det faktiskt fungerar och använda det som utgångspunkt i stället för att fundera över hur man kommer att ställa sig i andra utredningar. Där har inte alla engagerade politiker satt ned sin fot. Självklart kommer en utredare och andra att titta på frågorna. Det inser alla. Det måste ske. Självfallet kommer alla diskussionerna att dyka upp i frågor som rör omorganisationen av svensk polis. Det är också viktigt att säga att har öron och har en ambition att lyssna brett. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2012/13:336 om hästköttsskandalen 31 Landsbygdsminister (C): har frågat mig om jag avser att verka för att djurens välfärd ska kunna överordnas den inre marknadens krav på fri rörlighet, om jag avser att verka för att länsstyrelsernas djurskyddskontrollanter ska kunna ta ut en avgift vid utförande av djurskyddskontrollen samt på vilket sätt jag nu avser att verka för införande av obligatorisk ursprungsmärkning av kött även i sammansatta produkter. Så som nämner är grundtanken med EU:s inre marknad fri konkurrens och fri rörlighet för varor och tjänster, men detta innebär inte att den fria rörligheten alltid har företräde. Tvärtom finns inom EU även regler till skydd för djuren. För oss i är djurskydd en mycket viktig fråga, och jag delar interpellantens bedömning att det är önskvärt och ytterst angeläget att höja djurskyddsnivån inom EU ytterligare. Jag delar också bedömningen att djurskyddsfrågorna bör tillmätas en större tyngd inom EU. I har vi på flera punkter längre gående djurskyddsregler än i EU. Inom vårt eget lands gränser gäller till exempel i princip max åtta timmars transporttid för alla slaktdjur. Regeringen arbetar aktivt för att skärpa EU:s lagstiftning i syfte att öka skyddet för djuren. Senast djurtransporterna var föremål för förhandlingar inom EU drev på för att få till stånd djurskyddsfrämjande skärpningar i . Tyvärr motsätter sig en majoritet av EU:s medlemsstater ändringar i regelverket. Detta innebär dock inte att jag eller regeringen ger upp. Jag fortsätter att arbeta, vid de tillfällen och i de forum vi har möjlighet, för att förbättra djurskyddet i . Angående frågan om att ta ut en avgift vid djurskyddskontrollen tog 2008 beslut om att flytta djurskyddskontrollerna från kommunerna till länsstyrelserna detta för att skapa en mer likvärdig djurskyddskontroll i hela landet. När djurskyddskontrollerna låg på kommunerna såg vi stora brister i kvaliteten och likvärdigheten i bedömningar över landet. I samband med flytten tillförde regeringen till länsstyrelserna. Kommunerna tog tidigare ut en avgift för att finansiera djurskyddskontrollerna. Denna avgift togs enbart ut på kommersiell verksamhet såsom lantbruk, kennlar och stuterier. Vid flytten av djurskyddskontrollen till länsstyrelserna noterades att ungefär hälften av alla kontroller rör sällskapsdjur. Att ta ut en avgift för alla med sällskapsdjur skulle vara oerhört administrativt betungande. För att alla typer av djurhållare ska behandlas lika anslagsfinansieras djurskyddskontrollerna i stället för att beläggas med avgifter. När det gäller obligatorisk ursprungsmärkning vill jag först och främst vara tydlig med att obligatorisk ursprungsmärkning dess värre inte kan förhindra fusk och oegentligheter av det slaget som vi har sett , även om det i debatten har framställts så. Reglerna för märkning av livsmedel tar vi fram gemensamt inom unionen. Kommissionen arbetar just nu med en rapport om ursprungsmärkning av kött som ingrediens. Rapporten kommer att lämnas , och i samband med det kan kommissionen lämna förslag till ändring av befintliga regler. I rapporten ska man analysera bland annat behovet, kostnaden, nyttan och de rättsliga effekterna av att införa obligatorisk märkning av kött som ingår som ingrediens i ett livsmedel. Regeringen kommer att mycket noggrant analysera alla aspekter innan ett beslut om ståndpunkt fattas i frågan om ytterligare utökade krav på obligatorisk ursprungsmärkning. vill jag påminna om att det är tillåtet att ursprungsmärka livsmedel. För de konsumenter som vill köpa livsmedel som enbart innehåller svenskt kött finns det frivilliga initiativ som gör det möjligt att välja sådana produkter. Det är ett bra exempel på att konsumenternas efterfrågan påverkar företagen så att de går konsumenternas intressen till mötes utan inblandning av regler från staten. Det tycker jag är bra. 32 (V): Jag vill tacka landsbygdsministern för svaret på min interpellation. Det är inte första gången som det uppdagas en livsmedelsskandal i . har det handlat om galna ko-sjukan, fågelinfluensan eller svinpesten, men står vi här och diskuterar felaktig märkning av kött. En av orsakerna till att skandaler som rör livsmedel kommer som på ett löpande band är att vi i har allt mindre kontroll över de livsmedel vi äter, inte minst köttet. är EU-anslutet, och på EU:s inre marknad betraktas mat precis som vilken vara som helst. Det är synnerligen svårt för enskilda medlemsländer att ställa högre krav på till exempel märkning och djurskydd eller miljökrav vid produktion av livsmedel. Det är olyckligt. Det här rör inte bara kvaliteten på den mat vi äter. Det här rör också i allra högsta grad djuren. Med helt öppna gränser i riskerar antalet djurtransporter att öka kraftigt och därmed också lidandet för djuren. Därför gällde en av mina frågor i min interpellation till landsbygdsministern på vilket sätt han vill förbättra för djuren och införa hårdare bestämmelser för djurskyddet. Där fick jag ett svar, nämligen att det är en fråga som driver på EU-nivå. Det är bra. Där har fulla stöd, och det vet jag att du redan vet men får du höra det igen. Men jag hade också en annan fråga, nämligen om är beredd att verka för en så kallad djurskyddsgaranti. Den skulle innebära att om ett medlemsland, till exempel , misstänker att djur kan fara illa vid transport till ett annat land, kan med hänvisning till skydd av djuren säga nej till en sådan djurtransport. På detta fick jag inget svar från ministern, och det vill jag ha. Är ministern beredd att verka för en djurskyddsgaranti, som jag kallar det? Jag tog upp detta eftersom vi har fallet med tusentals hästar som faktiskt försvinner från den svenska statistiken . Det är ingen nyhet, utan det konstaterade redan den stora . Det handlar om uppskattningsvis 10 000 hästar som inte vet var de slutar sina liv någonstans. Många menar att det finns en stor risk för att de transporteras till andra länder där man får väldigt mycket betalt för att slakta en häst. I får man exempelvis fyra gånger så mycket betalt som i , och i är det dubbelt så mycket. Här skulle jag vilja att landsbygdsministern kliver fram och säger att det ska bli hårdare kontroller och att enskilda länder, till exempel , ska kunna sätta stopp för djurtransporter om man misstänker att djur far illa. Jag vill också ha ett förtydligande från landsbygdsministern om märkning av processat kött, alltså kött som ingår i större sammanslutningar. Det kan vara pyttipanna och annat. Landsbygdsministern sade nämligen till jag tror att det var i Lördagsintervjun att han var beredd att verka för en ursprungsmärkning också av kött i sammansatta produkter. Är det på det viset? 33 Landsbygdsminister (C): Tack, , för interpellationen! Jag tycker att de tre frågeställningar som är framställda i interpellationen är synnerligen angelägna att diskutera. vill jag påpeka att de var och en för sig är väldigt breda, därav de kanske lite summariska svar som kan ges. Frågeställningarna är ju väldigt breda var för sig. Vi börjar med den första frågeställningen, om långa djurtransporter. Jag hoppas att det är allmänt bekant att och jag personligen har varit väldigt drivande för att förändra de regler som gäller i . I har vi strängare regler för transport inom landet. Det får vi ha. Det är ett undantag, kan vi kalla det för, i positiv riktning i förhållande till hur det är i andra delar av . Tyvärr finns det dock en stor oenighet bland andra medlemsstater, där tillsammans med några andra länder är mycket intresserat av att ha strängare regler på det här området, men tyvärr finns det en grupp andra medlemsstater som är så många och så tunga att det så här långt inte har varit möjligt att åstadkomma några förändringar i de sammanhang där frågan har varit föremål för diskussion. Majoriteten i rådet är jag vill vara tydlig med detta emot att göra några ändringar alls i förordningen. Det framtida arbetet måste då koncentreras, säger kommissionen, till att gällande bestämmelser efterlevs. Där kommer då uppmaningar till alla medlemsstater på detta område att bättre följa de regler som ändå finns, så att vi åtminstone lever upp till den lägre standard som finns i andra delar när det gäller transporter av djur för slakt. När det gäller om jag menar att fortsätta den här diskussionen är mitt svar ja. Jag tycker att det är viktigt att vi har enhetliga regler i . Vi har fått enhetliga regler i som är en minimistandard för ett antal saker vad gäller djurs välbefinnande. Det är regler som över huvud taget inte fanns tidigare. Utan att vilja framstå som självgod vill jag påstå att i några sammanhang har jag personligen och varit avgörande för att vi nu har gemensamma miniminivåer till exempel för hur kycklingar och värphöns ska ha det. Det fanns inga sådana regler tidigare, men har vi sådana gemensamma minimiregler i . Jag ämnar fortsätta att driva den här frågan. Som kommentar till den sista frågeställningen vill jag säga att vi väntar på förslag från kommissionen vad gäller ursprungsmärkning av i första hand kött i sammansatta produkter. Jag har sagt att om det kommer ett vettigt förslag är jag som centerpartist beredd att stödja ett sådant. Svaret är ja. 34 (V): Jag vill börja med frågan om ursprungsmärkning av kött i sammansatta produkter. Det var bra att vi fick ett förtydligande från landsbygdsministern, men märk väl: landsbygdsministern sade att han som centerpartist är beredd att stödja ett sådant förslag från kommissionen. Jag skulle verkligen vilja veta att landsbygdsministern även i egenskap av minister i den här regeringen aktivt driver kravet på ursprungsmärkning av kött i sammansatta produkter alltså inte bara att han som centerpartist tycker att det är ett bra förslag som han vill ha utan att han aktivt på EU-nivå driver att vi ska ha ursprungsmärkning av kött även i sammansatta produkter. Jag skulle vilja ha ett förtydligande om att det även gäller som minister och att han inte bara passivt inväntar något från kommissionen utan aktivt driver det. Det handlar om att väcka frågan på ministerrådsmöten, om att bilateralt med andra ministrar ta upp frågan och så vidare. Varför är det då så viktigt med en ursprungsmärkning av kött i sammansatta produkter? Det tror jag att var och en förstår när det nu har uppdagats att det finns hästkött under benämningen nötkött i en mängd olika produkter som är sammansatta. Det har handlat om lasagne, pyttipanna eller andra produkter där det finns en mängd olika saker som man kan äta. De är alltså helt enkelt inte rena köttprodukter. När det gäller djurskyddsgarantin pratar om vikten av bra och robusta djurskyddslagar på EU-nivå och att man ska utforma dem som minimikrav. Det tycker jag är helt rätt, för då kan medlemsländer ha strängare lagstiftning. Det som jag tog upp och som jag ännu inte har fått svar på är kanske inte helt lätt att förstå, så jag tar det igen. Är ministern beredd att verka för att enskilda länder med hänvisning till djurens väl och ve ska kunna stoppa en djurtransport? Om transporten gäller kalvar som skickas på intensivuppfödning i kommer de att behandlas sämre än i , och ska man kunna säga nej till den djurtransporten. Om transporten gäller hästar som ska skickas till ett slakteri i blir det en alldeles för lång och plågsam transport för dem. Då ska man kunna säga nej till transporten. Det är alltså en form av djurskyddsgaranti, som jag vill kalla det. Jag vet att inte är lätt att få igenom detta på EU-nivå, men jag skulle åtminstone vilja höra från om han tycker att det är en god idé och något som han ämnar driva. I min interpellation tog jag också upp en annan sak, nämligen antalet kontroller av djur i . Sedan och den här regeringen gjorde den reform som flyttade kontrollansvaret från kommunerna till länsstyrelserna har nästan antalet gjorda kontroller halverats. Det tycker jag är oacceptabelt. ser jag att det görs något fler än föregående år, och det är bra, men ett konkret sätt att få fler och bättre kontroller är att kontrollanterna ska kunna ta ut en avgift när de åker ut och kontrollerar hur djuren mår. Varför har du, , tagit bort möjligheten för djurskyddskontrollanterna att ta ut en avgift? 35 Landsbygdsminister (C): Vad beträffar frågeställningen omkring ursprungsmärkning av mat i sammansatta produkter är ordningen så, vilket jag vet att väl känner till, att innan regeringen bereder förslag måste det finnas ett förslag. Vi kan inte påbörja en beredning innan det finns något förslag. Och i det här sammanhanget finns det inget förslag på bordet. Ett sådant förslag är utlovat än vad som var sagt. Mycket beroende på att jag och ett antal av mina kolleger från skilda medlemsstater i samtalade med ansvarig kommissionär för ungefär är vi utlovade ett sådant förslag tidigare än vad som var sagt. När ett sådant förslag kommer på bordet kommer beredning att inledas i regeringen, som brukligt är när det gäller förslag som kommer från kommissionen eller från , eller varifrån förslagen nu kommer. Vad beträffar den andra frågeställningen, om möjligheten att stoppa transporter, är mitt svar ja. Upptäcker en kontrollerande myndighet att någonting inte är som det ska vara i en transport, att transportdokument inte finns, att transporttiden har varit för lång eller att någonting saknas som borde finnas, vatten kanske, har man möjlighet att stoppa den här transporten och vidta åtgärder och förmodligen komma med sanktioner gentemot den som är ansvarig för vederbörande transport. Det gäller i det här landet, och jag förutsätter att liknande bestämmelser gäller i , , eller vilket land som helst. Vi får nu och då rapporter om att transporter stoppas därför att djuren inte mår väl i transporten. Det är något som inte är som det ska vara. Åtgärder måste vidtas. Den möjligheten finns alltså. Vad beträffar avgifter vid kontroller som ibland utförs oanmälda och ska så göras är det en svårighet att göra den typen av avgiftsbeläggningar som efterfrågas. Det är faktiskt också fråga om rättvisa. Är det bara den som får en oanmäld kontroll av sin, låt säga, katthållning som ska betala avgiften? Alla andra som har katter men inte får den här kontrollen blir på så sätt särbehandlade. De slipper alltså att betala för det som de kanske någon annan gång råkar ut för eller inte råkar ut för alls. Kontrollerna ska vara riskbaserade. Jag påstår att de kontroller som görs över lag är betydligt mer rättssäkra och effektiva men också långtgående i en del fall, apropå att det i stora delar av landet inte förekom någon djurskyddskontroll över huvud taget. Det var ju det stora argumentet för att lyfta djurskyddskontrollerna till länsnivån. Vi fick en likvärdighet men också en täckning över hela landet. Så var det inte tidigare. Jag är alltså inte beredd att införa någon typ av avgift som är allmän för alla som håller djur. 36 (V): Vad det gäller avgifterna fanns det kontrollavgifter tidigare då ansvaret låg på kommunerna. Vi i , , backade upp reformen i så måtto att vi tyckte att det var bra att ansvaret flyttades till . Men vi tyckte att det var fel att ni tillsköt för lite pengar. Pengarna kom efteråt. Det var också en felaktig fördelningsnyckel. Men ett väldigt stort problem var att du tog bort möjligheten för kontrollanterna att ta ut en avgift. Ta kontrollanter när de gör kontroller av livsmedelsanläggningar, exempelvis! De har en timtaxa för den kontroll som de utför. Jag tycker att det borde vara självklart att djurskyddskontrollanterna ska ha samma möjlighet. Då skulle de delvis bli självfinansierade i sin verksamhet. De skulle få mer resurser till sin viktiga verksamhet. Vad det gäller djurskyddsgarantin är det självklart jättebra att vi i kan stoppa djurtransporter ifall de misstänks vara illegala. Det var inte riktigt det jag menade, utan jag menade att ett enskilt land med hänvisning till hur djuren kommer att behandlas ska kunna säga: De här djuren kommer att behandlas sämre än om de hade fötts upp i eller om de hade slaktats i . Därför godkänner inte vi den här transporten. Ta intensivuppfödning av kalvar! Det var ganska vanligt i att man skickade spädkalvar till för intensivuppfödning på ett sätt som inte var i linje med svensk djurskyddslagstiftning. gör man inte det i någon större utsträckning, och det är bra. Men jag vill att vi ska säkerställa att sådant aldrig sker. Då måste vi kunna hänvisa till djurskyddet och stoppa sådana transporter. Jag vill tacka för den här debatten. Jag är dock rädd för att vi bara har sett toppen av isberget i den så kallade hästköttsskandalen. Jag är rädd för att nya avslöjanden kommer det har kommit . Mer måste göras, och där har du ett stort ansvar. Jag hoppas att du i ditt sista anförande kan berätta om vad regeringen fortsättningsvis kommer att göra för att stävja sådana här skandaler. 37 Landsbygdsminister (C): Jag vill igen tacka för den interpellation som har lämnat till mig, även om den är tredelad och därmed oerhört omfattande. Jag är glad av lite olika skäl. Ett av skälen är att vi alla självklart tycker att mat ska vara sund och säker. Och vi har ett regelsystem som säger oss att det som är i ett paket också ska stå på paketet och inte någonting annat. Detta har vi regler omkring. Vi har kontroller. Jag förutsätter att alla som är i vår livsmedelskedja lever efter de regler som finns på det här området, eftersom mat är centralt i våra liv. Vad beträffar de senast framställda frågeställningarna är det möjligt att ta ut en extra avgift vid en uppföljande kontroll om någonting inte är som det ska vid en djurskyddskontroll och man måste besöka den som innehar djuret ytterligare en gång för att säkerställa att förändringar är gjorda så att djurvälfärden åtminstone når upp till de regler som vi har på det området i vårt samhälle. Då är det möjligt att ta ut en extra avgift. Jag vet också att så görs i många sammanhang. Sedan är det viktigt jag vill påpeka det igen att efterlevnaden av de regler som finns är hundraprocentig. Vi har ett antal regler i vårt samhälle. Företag, organisationer och alla som är i de frågeställningar som vi nu diskuterar måste leva efter de reglerna. Vi vill ju känna förtroende för den mat som vi konsumerar . Tack för den här debatten, herr talman! Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2012/13:339 om löfte om ersättning till ålfiskare 38 Landsbygdsminister (C): har frågat mig vad jag tänker göra åt det löfte om ersättning till ålfiskare på som uppges ha getts av dåvarande generaldirektör. Regeringen har inte gett något sådant löfte och svarar inte för vad som eventuellt har utlovats utan regeringens samtycke. Jag har förståelse för att de berörda fiskarna är besvikna, men ålfisket på har stoppats för att det av ansvarig myndighet bedömts vara ett fiske som riskerar att utarma ålbeståndet. Enligt regeringens uppfattning bör ekonomiskt stöd till fisket reserveras för åtgärder som kan understödja målsättningen om ett hållbart fiske. Som en utgångspunkt bör ekonomiskt stöd till fisket lämnas inom ramen för det svenska fiskeriprogrammet. Sådan kompensation som efterfrågas kan inte lämnas inom ramen för fiskeriprogrammet. Vidare har , liksom övriga medlemmar i , en skyldighet att vidta åtgärder för att skydda ålen och säkerställa att det ska finnas ål kvar för kommande generationer att fiska på. Våra fiskbestånd är en gemensam resurs som vi förvaltar tillsammans med övriga medlemsstater i EU. Våra gemensamma regler finns till för att se till att fisket är anpassat till mängden fisk i våra vatten. Eftersom fiskbeståndens storlek varierar kommer även förutsättningarna för fiskets bedrivande att variera. 39 (S): Tack för svaret, ministern! Interpellationen handlar om de yrkesfiskare som näst intill har blivit lurade att satsa på ålfisket ska ha rätt att få ut den ersättning som de blivit lovade av före detta generaldirektören på . Ålfisket har varit en basinkomst för Sveriges kustnära fiske och insjöfisket. Det har avhållits ett antal interpellationsdebatter här i kammaren, både om ålfisket i sig och om dess kulturella betydelse. Den här interpellationen handlar dock inte om huruvida det är rätt att fiska ål eller inte eller varför det inte finns en gemensam förvaltningsplan inom EU för ålen. Interpellationen handlar i stället om att fiskarna som yrkesgrupp återigen har blivit misshandlade ekonomiskt. Ålfisket på förbjöds 2011. och ålfiskarna var ense om en nedtrappning av ålfisket tidigare, och överenskommelsen gjordes 2008 om fortsatt fiske av gulål på . Trots överenskommelsen fattade dock beslut om att förbjuda allt fiske av gulål på . grundade sitt beslut på forskarnas rådgivning. I samband med ålfiskestoppet utlovades en ersättning till de 7080 ålfiskarna för fiskeredskap och utebliven inkomst av förre generaldirektören för . När myndigheten ombildades till Havs- och vattenmyndigheten tillsattes också en ny generaldirektör. De åtaganden och löften som getts av statens företrädare borde rimligtvis uppfyllas om det ska finnas en trovärdighet i det kommande arbetet. säger landsbygdsministern att man aldrig ska lita på en generaldirektör, som är regeringens företrädare, utan se till att man får skriftliga löften direkt från regeringen. Det skapar inget förtroende att ersättningen som utlovats av generaldirektören sedan förnekas när denne slutat. Ska det skapas ett förtroende för ett samarbete gäller det att staten och dess företrädare står för de löften som getts. ligger bollen hos landsbygdsministern att försöka upprätta lite av det förtroende som gått förlorat. 40 (KD): Tack, landsbygdsministern, för närvaron och svaret på den här interpellationen av ! Jag menar att den historiebeskrivning som ger här är korrekt. Det allvarliga är att och ålfiskarna var överens om hur man skulle bedriva ålfisket på 2008 men att sedan ensidigt bestämde att de skulle stoppa allt ålfiske . Då ges det här löftet av generaldirektören, , att de 7080 ålfiskarna med familjer ska få en ersättning på grund av detta ålfiskestopp.