prot · H00996 · 2013-04-23 00:00:00 — Det gör att bristen på specialistläkare, och där talar jag av egen erfarenhet, är mycket stor. Det är en mycket stor förmån att kunna bli behandlad av mycket kunniga läkare här i landet. Är det någonting som utmärker vården i är det stor kunskap hos olika specialister. Så sent som i går träffade jag en 31-årig utexaminerad specialist i neurologi på . Det var en kvinna. Hon kommer att vara aktiv . Jag tror för min del att vi också måste se på relationen att vi har väldigt höga krav på sjukvård och att vi är ett litet land. har 10 miljoner invånare. I är vi ungefär 25 miljoner. Om vi jämför med till exempel som har 90 miljoner, för att inte tala om förenta stater med 300 miljoner eller någonting sådant, har de naturligtvis en helt annan bas att utbilda många fler specialister. Att vi är så få gör att ytterligare samverkan på olika specialistområden är absolut nödvändigt. Språksvårigheterna är ganska små på just läkarområdet eftersom alla läkare egentligen kan engelska språket. Jag har någon insikt i bukspottkörtelcancer eftersom en släkting är professor inom det området. samlas 800 av världens ledande specialister i eller var det nu kan vara för att utbyta erfarenheter. Det förhållandet att man kan anslå mer pengar till olika specialistutbildningar eller till kursverksamhet jag har själv fått delta i sådant från politisk utgångspunkt tror jag är viktigt för att få fler läkare att intressera sig för olika områden. Det som är inne på är viktigt, nämligen att detta även gäller sjuksköterskor. Man måste ha olika kompetenser på specialistavdelningarna det kan jag personligen vittna om och de ska finnas på många ställen i landet. En koncentration inte bara till utan till hela och kanske till och med till är viktig för att på så sätt kunna ta vara på de allra bästa kunskaper som finns. 26 Socialminister (KD): Tack för alla inlägg så här långt! Det beskriver är slående, alltså att bristen så att säga tycks vara det enda bestående. Det är intressant att fundera på detta ur ett strukturellt perspektiv det låter jättetråkigt när jag säger det, men jag gör det ändå. Vi i har fler läkare per 100 000 invånare än till exempel . Tysken går till doktorn så ofta som svensken och ändå har vi en brist. Vad är det som leder till den situationen? I gjorde man för sedan en undersökning och kom fram till att sjukhusläkarna använde av sin arbetstid till patientmöten. Resten var förmodligen utbildning angeläget, forskning jätteviktigt, och administration. av tiden användes för det som vi utbildar personerna till. Det innebär inte, det förstår ni, att jag nedvärderar forskning och utbildning, det hör till, men det är ändå alldeles fantastiskt att under en femdagarsvecka endast används till det som man egentligen är till för och övriga används till någonting annat i och för sig viktigt. Läkarna på vårdcentralerna, alltså primärvårdsläkarna, använde knappt hälften av sin tid till patientmöten och dryga hälften av tiden till annat. Också det är värt att fundera på. Hur administrerar vi vården på ett sådant sätt att det blir så bra som möjligt? Vi har ökat intaget på läkarutbildningen ganska dramatiskt. Själv är jag väldigt stolt över siffran . Det är mycket. Jag säger inte att det är en optimal nivå, men vi har gjort ett rejält häv som innebär att det kommer att bli bättre. Det är dock enormt långa ledtider när det gäller dessa personer. Tiden från att de inträder i utbildningen tills de är ute i verksamheten är oerhört lång. Där har vi förstås ett stort hinder. Jag delar verkligen uppfattningen att vi måste fundera på om det finns specialiteter där vi på olika sätt, med lock och pock, kan stimulera personer att gå till dessa. Hur går det inom geriatriken? Vi kommer att ha många äldre vårdbehövande framöver. Hur möter vi de behoven med läkare och annan sjukvårdspersonal som är specialiserade på åldrandets sjukdomar, som ju ser lite annorlunda ut än det som kanske möter medelpatienten på en vårdcentral? Patologer har jag nämnt. Vi behöver radiologer. är inne på neurologer, en grupp som av allt att döma också får ett ökat söktryck i takt med att vi lever allt längre och en hel del av de neurologiska sjukdomarna ökar. Vi har verkligen stora utmaningar och därför måste vi ha ett bra samspel mellan landstingen. gör, som jag nämnde, sina årliga rapporter som ska vara ett underlag. Den dialogen måste fungera för att kunna identifiera vilka områden som har stora behov. De som söker sig till läkarutbildningen är förstås fria och självständiga individer, men det är bra om de väljer utbildningar där det råder stor brist på specialister för att på så sätt kunna möta de medicinska behov som våra medborgare har. 27 (S): Det positiva i det här är, kan man säga, att det behövs fler specialister inom vården. Vi har lärt oss mycket, det har skett många innovationer och upptäckter som innebär att vi kan göra människor friska, vilket vi kanske inte kunde tidigare. Jag med mitt handikapp skulle förmodligen ha suttit på ett vårdhem . Jag skulle i alla fall inte ha kunnat vara riksdagsledamot om det inte hade gjorts många innovationer, framför allt . Låt mig säga att forskning är någonting mycket positivt, men vi som har den tvivelaktiga förmånen att tillhöra ett forskningsintensivt sjukhus får vänta lite längre eftersom forskning tar tid. är det en fördel, för på det sättet får vi en högkvalitativ vård. Det andra jag skulle vilja ta upp, och som jag kanske skulle ha lagt tonvikten på i min interpellation, är begreppet jämlik vård. Det är verkligen inte en jämlik vård. Framför allt är vården inte jämlik om vi ser till hela landet. Det behöver inte ha att göra med landsbygd eller storstad, utan det kan handla om hur man har organiserat vården. Jag läste någonstans att sedan man tog bort läkarsekreterarna, vilket skett i stor utsträckning, har de administrativa uppgifterna för läkarna ökat i förhållande till hur det var tidigare. Det är sådant som sjukvårdshuvudmännen borde tänka på. Det viktiga är att ta till sig detta. Jag har pekat på flera specialistområden. Regeringen måste helt enkelt ta sitt ansvar. Gör man inte det utan säger att det får fixas på annat sätt kvarstår vissa problem som man inte kommer ifrån. Ett sådant problem är att man har ett sjukvårdssystem som inte klarar av att fullfölja sina åtaganden. Då spelar det ingen roll om socialministern heter eller om han eller hon heter någonting annat. Problemen kommer att landa i socialministerns knä oavsett vad han eller hon heter. 28 Socialminister (KD): Även om jag skulle sitta fantastiskt länge i den position som jag lånar kommer det säkert att finnas bekymmer med kompetensförsörjningen också . Jag har verkligen försökt att i samarbete inte minst med utbildningssidan ta rejäla kliv för att kunna höja på ett område som är av utomordentligt stor betydelse. Det handlar om förtroendet för vården, inte minst handlar det om varje enskild patients berättigade krav på att bli behandlad av dem som har det allra största kunnandet. är inne på forskningen och den tid det tar. Det är så, och det är ett problem. Ingen av oss vill dock byta bort forskningen, utan den måste också finnas. Däremot måste vi bli bättre på att ta till vara forskningsresultaten och se till att nya metoder snabbare implementeras i vården. Vi ser att det tar omotiverat . Där har vi mycket att göra. Jämlik vård talar också om. Det är en jätteviktig fråga. Där finns ett rätt slående siffermaterial som beskriver de skillnader som finns. Det kan handla om geografi. Det kan också handla om utbildningsnivå, personer med utländsk bakgrund kontra sådana som levt i vårt land i generationer och så vidare. Där har vi alla skäl att se till att jämna ut detta även om jag inte tror att det finns medvetna anslag som går ut på att behandla vissa sämre. Det gäller att uppmärksamma problemet ordentligt. Jag är väldigt glad för de inlägg som har gjorts i den här debatten. Jag kommer inte bara att följa frågan; jag kommer även att vidta de åtgärder som jag ser är nödvändiga för att vi ytterligare ska förbättra oss när det gäller att möta de behov som vi kan se på det här området. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellationerna 2012/13:372 och 378 om marknadsandelar 29 Socialminister (KD): har frågat mig om jag anser att regleringen av tillåtna marknadsandel är förenlig med målet om god samhällsservice i hela landet samt om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa en god apoteksservice i alla delar av landet. Därutöver har frågat finansmarknadsminister om han anser att ägaranvisning står i samklang med målet om att upprätthålla en god samhällsservice i hela landet, samt vilka åtgärder finansmarknadsministern är beredd att vidta om de privata apoteksbolagens närvaro på den svenska marknaden minskar på ett sådant sätt att också tvingas avveckla ytterligare verksamhet. Frågorna har ett sådant samband med de frågor som ställts till mig att de bör besvaras samlat. Interpellationen har därför överlämnats till mig för besvarande. I bolagsordningen för anges att bolaget ska bedriva verksamheten på sådant sätt att en god läkemedelsförsörjning i främjas. Ägaranvisningen för innehåller ett antal uppdrag och begränsningar som kompletterar bolagsordningen. Syftet är att säkerställa en fungerande marknad och läkemedelsförsörjning fram till att marknadslösningar för dessa uppdrag finns. Av statens ägaranvisning till framgår bland annat att bolaget till och med ska behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning som behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på den ort där ombudet är verksamt. Regeringens målsättning med avregleringen av apoteksmarknaden var en väl fungerande marknad där små och stora aktörer kan etablera sig, där konkurrens sker på samma villkor, där det finns en säker och hållbar läkemedelsförsörjning och där konsumenterna har god tillgänglighet och service. Motivet bakom marknadsandelsbegränsning är bland annat den starka ställning och det starka varumärke som har på öppenvårdsmarknaden och problemen för konkurrenterna att därigenom etablera en lönsam konkurrens om växer sig för stort. Begränsningen i ägaranvisning avseende nyetablering av öppenvårdsapotek gäller till och med . Därefter är målsättningen att ska kunna verka på konkurrensneutrala villkor där alla aktörer tar ansvar för en väl fungerande apoteksmarknad i . Regeringen anser att tillgängligheten till läkemedel i glesbygd är viktig. har ansvaret för att följa utvecklingen av dessa funktioner på marknaden och ta fram lösningar som hanterar dem långsiktigt. Apoteksombuden är en sådan fråga där det är viktigt för läkemedelsförsörjningen i landet att tar fortsatt ansvar för sina befintliga ombud, i den utsträckning de efterfrågas. För att möjliggöra fortsatt drift av apotek i glesbygdsområden har regeringen beslutat att införa ett särskilt apoteksstöd. De grundläggande förutsättningarna för stödets erhållande framgår av förordning (2013:80) om bidrag till öppenvårdsapoteksservice av allmänt ekonomiskt intresse. Förordningen bygger på ett förslag från . De närmare detaljerna om hur beloppets storlek fastställs framgår av föreskrifter från samma myndighet. Regeringen har för avsikt att kontinuerligt följa effekterna av detta stöd. presenterade Tillväxtanalys sin rapport om geografisk tillgänglighet till läkemedel. Av denna framgår att omregleringen lett till att tillgängligheten till läkemedel har ökat kraftigt. I samtliga landets län har antalet apotek ökat. , och är exempel på orter där apotek har nyetablerats. Därutöver framgår att det finns ett tiotal apoteksaktörer som bedriver distanshandel med receptbelagda läkemedel för människor och att fler aktörer säger sig vilja erbjuda denna tjänst . 30 (S): Jag tackar statsrådet för svaret på mina två interpellationer. Skälet till att jag skrivit dem är, som socialministern säkert är väl medveten om, att det sker väldigt stora förändringar på apoteksmarknaden just . Flera fristående aktörer köps nu upp av varandra. Det senaste exemplet på det är att hela kedjan nu har köpts upp av Oriola-KD, som redan äger . Sammantaget beräknas nu den här koncernen få en marknadsandel på . Många bedömare i branschen ser nu framför sig en utveckling där allt fler små apotek kommer att få väldigt stora bekymmer med lönsamheten och sannolikt tvingas avvecklas eller säljas. Att detta sker är inte på något sätt oväntat, för regeringen har skapat en ny marknad. svarar marknaden på det sätt som en marknad svarar på, nämligen att strukturera sig på det sätt som aktieägarna bedömer som mest fördelaktigt. På den här marknaden verkar , som sedan avregleringen 2010 inte får ha en marknadsandel som överstiger . Inga nyetableringar av öppenvårdsapotek får göras före . Därefter är, som det står i svaret, målsättningen att ska kunna konkurrera på konkurrensneutrala villkor. Statsrådet och jag har helt olika uppfattningar om det kloka i att avreglera apoteksmarknaden. Men jag har i min interpellation försökt belysa några frågeställningar kring möjligheter att verka över huvud taget, dels huruvida regleringen av marknadsandel är förenlig med målet om en god samhällsservice i hela landet, dels vilka åtgärder som kommer att vidtas om de privata apoteksbolagens närvaro på den svenska marknaden minskar på ett sådant sätt att tvingas avveckla ytterligare verksamhet för att inte riskera att öka sin tillåtna marknadsandel. Jag kan inte tolka statsrådets svar på annat sätt än att han anser att regleringen av marknadsandelen och ansvaret för god samhällsservice i hela landet är förenliga. Jag är dock inte säker på att konsumenterna i delar den uppfattningen. undersökning pekar åt ett helt annat håll. fick apoteksmarknaden ett gott betyg av av kunderna. hade den siffran sjunkit till . Statsrådet har sagt att det inte finns några problem på den här marknaden och att vi är på väg åt rätt håll. Så måste jag tolka svaret. Men jag tycker att det vore bra om statsrådet kunde ägna åt att fundera över den lite knepigare frågeställningen. Vad händer om flera privata aktörer på vissa håll i landet tvingas lägga ned på grund av pressad lönsamhet och har den här regleringen med max i marknadsandel? Kommer det per automatik att leda till att måste avveckla ytterligare verksamhet för att inte överskrida de ägardirektiv man har från staten? 31 (S): Det finns naturligtvis mycket att säga om avregleringen. Jag tänkte ta upp två saker om avregleringen av apoteksmarknaden. Den grundläggande frågan om avregleringen överensstämmer med den bolagsordning man har tycker jag är intressant, men jag har två andra frågor. Den ena gäller det som observerades i medierna : att man får gå på så många apotek. Det är en stor och viktig fråga. var jag och hämtade min medicin. Jag måste säga att jag höll på att tappa alla hakorna på en gång när man hade alla mediciner på samma apotek . Det tror jag inte att jag varit med om vid det här laget. Det här har blivit värre sedan man avreglerade, men det var inte helt bra tidigare heller, trots att jag inte har någon specialmedicin som måste beställas. Jag bara konstaterar att detta är och fortsätter att vara ett problem. Är man ute på kaffepaus med företrädare för funktionsnedsattas rörelser behöver man inte prata länge förrän den här frågan kommer upp. Det är en stor och väsentlig fråga. Den andra frågan är regionalpolitisk. Alla vet att jag kommer från , men från allra första början kommer jag från i . Jag har huvuddelen av min släkt i en by som heter . Jag måste få ställa frågan: Varför ska jag som inte riktigt men nästan bor i ha tillgång till sex apotek på gångavstånd när mina släktingar i inte får behålla sitt enda apotek, vilket kommer att bli resultatet? Det är en fråga om service. Det är en fråga om regionalpolitik. Vi säger med stolta ord: Vi ska se till att det finns en samhällsservice i hela landet. Där har vi inflytande över apoteksmarknaden. Där har staten fortfarande inflytande. Vi kan inte göra så mycket åt att ICA-affären stänger. Däremot kan vi göra någonting så att det finns förutsättningar för apotek. Jag vet att det också finns diskussioner i bankerna så att de inte heller stänger ned helt och hållet. Men i detta fall ska man kunna göra det. Skulle man stänga något av de fem apotek som jag har nära har jag fyra till. Skulle man stänga ned alla kan jag ta cykeln eller tunnelbanan till ytterligare 2030 apotek som ligger i närheten. För mig skulle det inte vara en katastrof om man lägger ned ett apotek. Men det är annat för den som får sin unge sjuk på en vanlig veckodag och måste åka sex för att komma åt lite receptfri nässprej eller vad det nu kan vara. Detta är ingen acceptabel lösning. Hur marknadsliberal än denna regering är kan jag ärligt talat inte tro att det var detta man avsåg när man skulle avreglera. Man säger att antalet apotek har ökat. Det har de. Men var har de ökat någonstans? På några håll har de i och för sig etablerat sig på mindre orter. Men i huvudsak är det i mina kvarter i och på som de har ökat och inte i andra delar av landet. Det beklagar jag verkligen. 32 (V): Det är inte första gången vi diskuterar apoteksavregleringen i denna kammare. Precis som sade hade vi en debatt om samma sak. Också jag vill ställa mig bakom det påstående som gör. Visst har det blivit fler apotek, men vi ser inte så mycket av det på vår landsbygd i . Jag kommer från Malung-Sälens kommun. Där har vi en by som heter . Den är bekant för många genom att kom därifrån och verkade där. Där har man nu lagt ned . Jag har också fått information att man har lagt ned ett på . Jag vill fråga ministern om det som också interpellanten tar upp om det statliga och dess samhällsuppdrag. Avkastningskravet på är väldigt högt. Det blir väldigt svårt om man nu vill att bolaget eventuellt ska få växa efter 2015. Det skulle kunna vara en lösning att man sänker avkastningskraven och låter bolaget växa. De privata bolagen som ägs av riskkapitalister blir allt färre. Man avsätter en viss procent för att säkerställa att vi har apotek över hela landet, om man nu så gärna vill att det ska vara privat. Det vore en mycket rättvis fördelning och kanske en smakfull lösning för regeringen. Vi vill att ska få växa, och vi vill återgå till monopolet. Jag skulle vilja ha svar på det. Jag har läst massvis med texter från denna regering. Alla har rätt till en grundläggande samhällsservice. I den är livsnödiga mediciner självklart en del. Här är det också så att skattebetalarna subventionerar en hel del av detta. Limaborna får nu åka till eller till . Det innefattar en resa tur och retur på . Jag kan ställa frågan om apoteksombud som inte finns reglerat. Vi i vill att man ska lagstifta och säkerställa att det finns apoteksombud i hela landet där människor inte har tillgång till apotek så att en livsmedelsaffär eller liknande sköter försörjningen av medicin. Ett sådant krav har inte regeringen. Jag ställer frågan: Är det tänkt att ni ställer upp på det? 33 (S): När avregleringen genomfördes sades att det skulle bli mycket bättre. Det sades att tillgängligheten till läkemedel skulle öka. Visst kan man hitta väldigt mycket smink och bantningsprodukter och allt möjligt på apoteken . Men det viktigaste för patienterna är att få tag i sin receptbelagda medicin. Där har det visat sig att många har upplevt att de har fått svårare att få tag i sin medicin. Det gäller så klart ovanliga mediciner. Men även väldigt vanligt förekommande mediciner har människor haft problem med. Ett tag var det till och med så att man inte ens fick berätta var människor kunde hitta medicinen. Då skulle de olika bolagen konkurrera och inte hjälpa en konkurrent. Patienterna fick springa runt till än den ena, än den andra och leta efter sitt läkemedel. Det är många som också bryter mot 24-timmarsregeln. Om man inte har medicinen hemma ska patienten få den senast . Det är ett problem att det blir en väntetid. Risken är att människor ändå tvingas gå runt till andra apotek och leta. Man har kommit fram till att en orsak till att det är på det här sättet är att det inte är lönsamt med lagerhållning. Privata aktörer ser att det inte finns några pengar att tjäna här. På samma sätt är det med var de etablerar sina apotek. Det har blivit några flera apotek sammanlagt i . Men man kan se en koncentration kring storstädernas stadskärnor. Man kan till och med hitta flera apotek i ett och samma köpcentrum. Man kan gå runt i ett litet komplex och hitta flera olika apotek medan det i glesbygden är väldigt många som inte upplever någon förbättring. Det har till och med förekommit en försämring på vissa håll. Man kan framför allt se att det är i shoppingstråken som etableringarna är och inte utanför. Många har också upplevt att det har blivit sämre service. Människor upplever att personalen inte kan svara lika bra på frågor de har. Det är trots allt receptbelagda mediciner som kan ge biverkningar där det är väldigt viktigt för patientsäkerheten att allt går rätt till. Man har också kunnat se att priserna inte har sjunkit på läkemedel. Det talades om att det skulle vara en fördel. Det har man också kunnat se i vårt grannland . Där sjönk inte heller priserna, utan de till och med steg. Det är dags att utvärdera avregleringen nu . Vi kan se att av de fördelar som lyftes fram är det inte speciellt mycket som uppfylldes. Det har blivit marginellt fler apotek. Vi kan se att man till och med har lagt ned apotek i förorter där det inte är så köpstarka kunder att det inte upplevs som lönsamt. Man lägger sig i stället i stadskärnorna med massor av apotek. Jag tror inte att det innebär någon fördel för patienterna. Det är viktigt att vi tar samhällsansvaret att människor oavsett var de bor i ska ha tillgång till sina receptbelagda mediciner. Det tar inte de privata aktörerna . Därför blir det också märkligt att på nåder får rycka in och hjälpa till på de områden som de privata aktörerna har lämnat. Det sker alltså på nåder, för de får inte överskrida sin marknadsandel av den totala apoteksmarknaden. Och så lever vi med undantag. Jag hoppas att regeringen tar tag i situationen, för det finns stora problem att lösa. 34 Socialminister (KD): Här finns många olika spår i diskussionen, men jag ska försöka vara hyggligt rak och hantera så mycket som möjligt. Målet med omregleringen var att öka tillgängligheten. Har vi lyckats? Ja, tillgängligheten har ökat i form av att vi har fler apotek . I genomsnitt har ett apotek i öppet ytterligare i jämförelse med hur det var tidigare. Utöver detta är vissa receptbelagda läkemedel, alltså sådana som har bedömts varit möjliga att hantera i dagligvaruhandeln, möjliga att köpa där. Det gäller huvudvärkstabletter, nässprej, rökavvänjningsprodukter eller vad det nu kan vara. Det är jätteviktigt, och det ökar tillgängligheten. Som var inne på behöver man inte åka långa sträckor för att få tag i nässprej, utan det hittar man på bensinstationen hemma, eller kanske rent av på . Målet var att öka tillgängligheten. Det har utan tvekan lyckats. När det gäller nedläggningar finns det ett apotek som vi vet har lagts ned i . är en tätort med färre än 400 personer. Sammantaget har vi en situation i apoteksmängden där har lagts ned och tillkommit. Det är inget försvar för att lägga ned i , och det är också viktigt att veta att det inte finns något absolut samband mellan landsbygd och olönsamhet och stadskärnor och lönsamhet. Det kan se ut på väldigt många olika sätt. Lojala ortsbor som handlar i sitt apotek är ofta det som är grunden för att det ska vara lönsamt att driva verksamheten. Vi tycker förstås att det är viktigt att det finns tillgång till läkemedel överallt. I just fallet är situationen den att i jag vet inte om det är med eller utan hjälp, men jag vet att det är med Socialdemokraternas hjälp har valt att lägga ned sin vårdcentral. Det är klart att det påverkar situationen mycket. var inne på att det handlar mycket om detta: En stor del av den samhällsservice vi har hade lättare att klara sig när det fanns en bank, en Ica, en , en försäkringskassa, en bensinstation och så vidare.