prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — Det som skiljer EU från FN är att EU består av demokratiska stater, och därför har vi ett särskilt ansvar för de mänskliga rättigheterna och för en fortsatt demokratisk utveckling runt om i världen och i . är det mycket viktigt att vi inom unionen inte hycklar utan har ögonen öppna för utvecklingen i våra egna länder och i vår egen union. Det gäller på unionsnivå, hur unionen som helhet och som byråkratisk apparat utvecklas, och också vad vi i våra egna länder, i medlemsstaterna, gör. Jag vaknar inte och är jättestolt över medlemsstaterna i unionen. Till exempel är jag inte särskilt glad över behandling av sina minoriteter, över hur konstitutionen förändras i , över hur jagar kvinnor som vill göra abort eller hur många av de europeiska länderna fortfarande ser på homosexualitet som en sjukdom som måste motarbetas. Detta är jag inte stolt över. En intern revidering och en ständig övervakning av de mänskliga rättigheterna inom EU behövs alltså. Att nämna när det handlar om mänskliga rättigheter är lite grann som att svära i kyrkan. Det sker en hel del avrättningar av människor även om det finns en rättsprocess bakom. Människor tvångsförflyttas på grund av sin sekttillhörighet eller sin religiositet. Det finns jättemånga utmaningar. Men ett gott exempel finns, och det är kurdernas situation. Man har utvecklats från en etnisk diktatur där det kurdiska språket var förbjudet, det var förbjudet att ge sina barn kurdiska namn eller att ta på sig kurdiska kläder. Ens hus kunde bli jämnat med marken bara för att man var kurd, och kemiska vapen användes utan någon tveksamhet mot kurdiska byar bara för att de var kurdiska. åtnjuter kurderna i en självständighet som är garanterad både i den politiska processen och i konstitutionen. Folk kan prata sitt eget språk. Det kurdiska språket i är ett av två officiella språk i landet, så regeringen är skyldig att trycka allt sitt material på både kurdiska och arabiska. Det går att sjunga på kurdiska, det finns studior och massor med tv-kanaler. Kurdiska språket är ett skolspråk och ett universitetsspråk. Detta finns ingen annanstans i regionen. Här kan man lära sig av , även om det fortfarande finns många utmaningar och kränkningar av de mänskliga rättigheterna pågår. Det kanske är en liten tröst för oss som bor utanför , men jag är helt övertygad om att det är en stor tröst för den kurdiska befolkningen. Den största solidariteten är att dela med sig av sitt hem, inte enbart genom vackra ord och bistånd. Jag är särskilt stolt över att är det enda partiet i som klart och tydligt står för fri rörlighet och invandring. I är vi inte rädda för andra människor. Vi tror att människors rätt till ett liv i värdighet är långt viktigare än statens rätt att konservera sina egna gränser och därmed utestänga människor. Jag vill även adressera de stater som ger sig själva rätten att frånta sina medborgare deras liv. Dödsstraffet är det ultimata förtryck en stat kan bedriva mot sin egen befolkning. grupp för mänskliga rättigheter, som har rätt nära samarbete med Amnesty, skriver minst en gång olika brev till regeringar runt om i världen med vädjan om att de inte ska avrätta sina medborgare. Avslutningsvis: Det sägs att den största förtryckaren i världen är fattigdom. Kanske är det så. Men jag vill också lägga till ofrihet, att ständigt leva i ovärdighet och att fråntas sin mänskliga värdighet när man våldför sig på kvinnors kroppar, när barn tvingas trycka på avtryckaren till ett automatvapen för att kanske döda sina föräldrar, sina nära eller andra medmänniskor och när män sätts i fängelse för sina åsikter. Att frånta människan hennes värdighet är den grövsta formen av förtryck. 63 (MP) replik: Jag vill börja med att fråga vad menade. Jag tyckte att du sade att MR gäller när man kommer ut i världen. Jag förstod inte riktigt på vilket sätt. Jag tänker så här: När vi talar om MR här i talar vi oftast om de politiska och medborgerliga mänskliga rättigheterna. Det är det som har störst fokus. De ekonomiska, sociala och kulturella är lite vid sidan av. Men sedan kan man komma till exempel till . Vi var på utskottsresa och besökte . De talade i princip bara om de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna och om hur viktiga de var. Det beror alltså på vart i världen man kommer. Visst, vi säger mänskliga rättigheter, och alla tänker positivt på någon del av de här mänskliga rättigheterna. Men det är inte så att vi talar samma språk. Därför undrar jag lite grann vad det var du tänkte på. Sedan tänker jag på det du sade om MR, att de inte kränks lika mycket, i alla fall, i demokratier. Men det är ändå så att MR ständigt kränks, också i demokratier, även i . Det är viktigt att man har den här granskningen, som du talar om. Det handlar om att vi ska ha en granskning i EU-länderna. Det som jag funderar över när det gäller EU är: Varför ska den här granskningen också handla om MR i utrikespolitiken? Det är oerhört viktigt att EU granskar vad de själva gör, för där är det brister. Det är svårt att granska sig själv, men vi får inte låta bli att granska EU bara för att det är svårt. Vi måste vara framåt där också. Men det som jag egentligen ville fråga om är just det som jag tog upp i min förra fråga till om företagens ansvar. Jag vet inte om ni i , som är ett företagsvänligt parti, delar uppfattningen att de här riktlinjerna ska vara frivilliga eller om ni också ser behovet av att ha bindande regelverk för att stötta de goda företagen i konkurrensen med de dåliga företagen. 64 (C) replik: Tack, , för dina frågor! Jag tror inte att jag förstod dina två första frågor, men du kanske kan återkomma till dem. Jag lyfte precis i mitt anförande att det är oerhört viktigt att vi inte hycklar, att vi tittar på vad vi gör både inom EU och i varje land. Det handlar om hur vi hanterar och bemöter de mänskliga rättigheterna i de nationella staterna men också internt i EU, som en byråkratisk apparat. Hur hanterar man EU-medborgare, och hur ser den demokratiska processen ut däremellan? Det tycker jag är viktigt. Det är nämligen någonting som jag har lärt mig av mitt arbete, till exempel när jag var i och pratade om att man i demokratiska stater gör så här. Då är det lätt att slå hål på min argumentation genom att bara säga: Men ni i väst låter ju inte kvinnor bära slöja. Är det demokratiskt att en kvinna inte får välja sin klädsel? Hur hanterar vi våra egna processer? Hur ser vi på mänskliga rättigheter i våra egna kretsar, i våra egna länder? Det är oerhört viktigt. Detta är inte bara nyttigt för oss som politiker. Det är jätteviktigt för våra medborgare att vi har den respekten för deras rättigheter som individer. Men det är också viktigt för vår trovärdighet som en aktör internationellt för de mänskliga rättigheterna. Jag är inte alls rädd för ett införande av en intern revision och en intern utvärdering. Tvärtom förstår jag inte varför det inte har hänt tidigare. är det viktigt att vi, när vi har en sådan här intern utvärdering och en revidering, har instanser dit människor kan vända sig och klaga, så att de får någon form av upprättelse och en lösning på det problem som man har hittat. Jag får kanske återkomma till företagsansvar i nästa replik, för jag blev lite eld och lågor över det här, så jag hinner nog inte . 65 (MP) replik: Då tror jag att och jag är överens om just det här med det interna, att vi också måste titta på oss själva. Jag träffar många migranter här i och i andra EU-länder. är det människor som har kommit till oss. De ser och EU som garanter för demokrati, mänskliga rättigheter etcetera. Sedan kommer de hit och blir oerhört besvikna, för de upplever inte att vi faktiskt respekterar de mänskliga rättigheterna. Hela asylprocessen är ju på något sätt ett sätt att knäcka människor vid fotknölarna. Det är många sådana frågor som jag tror att det är viktigt att vi tittar på. Det handlar om att vi granskar oss själva och att vi måste rätta till det som vi gör fel och ta det på allvar. Vi kan inte bara säga att mänskliga rättigheter är viktiga och universella etcetera. Vi måste också leva efter det själva. Vi talar om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik, men vi talar inte om mänskliga rättigheter i svensk inrikespolitik. Jag tror att vi har haft ett sådant betänkande en gång under de år som jag har suttit i . Men jag tror att du får återkomma till företagsfrågan. Det skulle vara väldigt bra, tycker jag, om kunde ansluta sig till tanken att stötta de goda företagarna i kampen mot de mindre goda och se till att det verkligen finns ett stöd för dem med hjälp av bindande regelverk när det gäller deras ansvar för mänskliga rättigheter och miljö etcetera. 66 (C) replik: Jag har själv varit flykting. Jag blev lovad guld och gröna skogar av min smugglare, som självklart ville åt våra pengar för att smuggla in mig till . Det är klart att det höjde ribban för mina förväntningar. Och så var inte verkligheten 1991 och 1992. Det var någonting helt annat än vad smugglarna utlovade och vad jag hade för bild av . Förväntningarna kanske inte motsvarar verkligheten, men jag tror att det är oerhört viktigt att bevara rättssäkerheten i asylprocessen, att det inte blir en godtycklighet när det gäller vilka som får stanna. Det är viktigt att man har en rättsprocess som respekterar mänskliga rättigheter. Det är oerhört viktigt. Men det är en migrationsdiskussion. Sedan gäller det socialt ansvar i företagande utanför landets gränser och om man är beredd att ha bindande avtal och så vidare. Det är en väldigt tilltalande tanke, . Det erkänner jag. Men jag skulle inte tro att det skulle bidra till att fler i de länderna sattes i arbete. När jag ser att ett företag, till exempel ett svenskt företag, etableras utomlands blir jag särskilt glad för att människorna i det landet får ett arbete. I andra hand blir jag glad för att det skapar intäkter till den svenska ekonomin. Men i första rummet blir jag glad för att de här människorna får ett arbete och kan lyfta sig själva ur fattigdom. Sedan är det upp till oss konsumenter här i att faktiskt göra informerade val. Det är så vi kan få företagen själva att vilja göra rätt för sig. Jag tror inte att fler regler, mer krångel, skulle skapa en större medvetenhet. De goda företagen vill göra rätt för sig, och dem måste vi stötta genom att konsumera mer av deras produkter. Jag är för frihandel, och jag hoppas på mindre krångel, inte mer. 67 (S) replik: sade i sitt anförande att de mänskliga rättigheterna är universella och odelbara. Det skriver vi väl alla under på. Så är det ju. sade också att det ibland är svårt att efterleva de mänskliga rättigheterna. Det vet vi också, att så är fallet, inte minst i odemokratiska länder. Vidare sade att MR-frågan är politisk och den ska vara en ledande stjärna i allt arbete och att FN är människors hopp. Det tycker jag låter väldigt bra. Osökt kommer jag tillbaka till det här med FN:s tilläggsprotokoll om ESK-rättigheterna. talade om vad hon inte är glad över, herr ordförande. Det var intressant, och i allt väsentligt kan jag skriva under på det. Men då, , undrar jag: Är du glad eller inte glad över att inte har ratificerat FN:s tilläggsprotokoll om ESK-rättigheterna? 68 (C) replik: Än så länge är jag glad att vi inte har gjort det, för jag tror inte på vackra ord, fler protokoll och fler tillägg. Jag tror att vi gör oss själva en otjänst genom att skriva på komplicerade tilläggsprotokoll som inte är relaterade till vår verklighet. Jag skulle hellre vilja se ett annat engagemang, kanske ett bilateralt samarbete med de länder där dessa rättigheter kränks, och därför är jag glad över att vi inte har ratificerat det än så . 69 (S) replik: är det ändå så att det här protokollet möjliggör för människor som har fått sina sociala rättigheter kränkta på nationell nivå. kan man lämna in klagomål till den som bevakar statens efterlevnad av konventionen. Jag tycker inte att det är något fel i det. Det är klart att vi inte kommer någonvart om vi bara skriver en massa protokoll och vackra ord, men är det ändå ett tilläggsprotokoll, ett skrivet dokument som innebär att man har kommit överens om någonting som man också måste hålla och efterleva. Jag tycker fortfarande att borgerliga regerings hållning när det gäller detta, det vill säga att vänta och se, är lite feg. Jag tycker att ni borde ha visat mycket mer engagemang i den här frågan. Vi borde ha varit med tidigt och ratificerat detta. försökte ju förklara regeringens hållning i den här specifika och viktiga frågan, men jag måste säga att jag inte är särskilt övertygad. Jag känner det lite grann som att man har om inte slarvat bort det så ändå inte tagit det på allvar. Jag vill återigen fråga : Varför är det bättre att vänta och se? Varför är det inte bra att vara ett av de första länderna som engagerar sig mer i den här frågan? Det hjälper många människor i länder där man har det svårt. 70 (C) replik: Tack, , för dina frågor! Jag tror inte att det är fel att vara först på banan, först på bollen, men det betyder inte att man är engagerad, att man har ett riktigt engagemang och att man är beredd att betala skattepengar för det. Vi gör det däremot via våra biståndspengar. Vi hjälper till att bygga demokratiska strukturer, vi har jämställdhetsfokus, vi har fattigdomsbekämpning och så vidare. På det praktiska planet har vi alltså visat att vi är beredda att satsa pengar på det här, och det gör vi. Men det vi också måste hålla i huvudet när vi pratar om människor som blir utsatta för sådana kränkningar och för den typen av förtryck är att deras främsta problem inte är FN:s protokoll. Deras främsta problem, det största problemet som de lider av, är att de lever i icke-demokratiska stater, i ofrihet och med dagliga kränkningar. Det är det vi måste adressera snarare än att bråka om ett protokoll. Detta måste vi adressera: ofrihet och icke-demokratier. Det får aldrig blunda för. Där måste vi vara förkämpar. Där gör vi också väldigt mycket, men vi skulle kunna göra ännu mer. 71 (KD): Det här betänkandet handlar om mänskliga rättigheter som alla här har pratat om före mig och jag också. Det här är, som jag också tänkte, ett begrepp som vi ofta använder men som verkligen förtjänar en fördjupad debatt och förklaring till vad det faktiskt handlar om. Det är svårt att omfatta alla mänskliga rättigheter i en debatt, och därför har utskottet delat upp olika prioriteringar. var det kring olika regioner som och bland annat. Det här betänkandet har fokus på grundläggande rättigheter, barnets rättigheter, förföljelse på grund av sexuell läggning, rättigheter för personer som tillhör ursprungsbefolkning och så vidare. Jag kommer inte heller att hinna ta upp alla delar ens i det här betänkandet, men jag ska försöka lyfta fram några områden som är viktiga för oss kristdemokrater. Grundläggande mänskliga fri- och rättigheter kom till för att försvara framför allt människovärdet och syftar till att garantera människor ett liv i frihet från fruktan och nöd. För dem som lever i ofrihet ger de grundläggande mänskliga rättigheterna hopp om ett liv i värdighet, bortom åsiktsregistrering, förföljelse och förtryck. De mänskliga fri- och rättigheterna är som flera har varit inne på okränkbara, odelbara och universellt giltiga. Det är alla staters skyldighet att se till att de efterlevs. Människors ofullkomlighet och ibland också dess värre deras totala ondska gör dock att de mänskliga fri- och rättigheterna kränks och inskränks. Om det så rör sig om rätten till rent vatten eller rätten att utöva sin religion bryter stater mot om de mänskliga rättigheterna. För oss kristdemokrater är de mänskliga fri- och rättigheterna en grundförutsättning för bekämpandet av fattigdom och för en hållbar utveckling. Med ökad tillgång till mänskliga fri- och rättigheter minskar människors ekonomiska fattigdom. Det är vår övertygelse. En av alliansregeringens prioriteringar inom utrikespolitiken är just att värna demokrati och mänskliga rättigheter. Vi använder därför en del av våra biståndspengar till det särskilda demokratistödet som går till svenska partiknutna organisationer, det vi kallar för PAO-stödet. Tanken är att använda och utveckla stöd till nya demokratier och till att försöka stödja demokratikämpar som verkar i diktaturer. Genom historiens gång har dess värre inte alltid stått för och värnat det okränkbara människovärdet. EU är dock ett levande exempel på medlemsstaternas vilja att göra upp med sitt förflutna. Mänskliga fri- och rättigheter står nu i centrum för EU:s agerande, såväl inom som utom unionens gränser. Vi ställer krav på de länder som ska komma in i gemenskapen, men lika viktigt är det också att vi nu fortsätter hävda att de här rättigheterna och värderingarna ska fortsätta att vara en tydlig del av EU:s gemensamma normer och värderingar. Även om den konkreta politiken naturligtvis kommer att vara olika i de olika länderna får vi inte tumma på de grundläggande värderingarna. FN är det främsta forumet för att stärka de mänskliga fri- och rättigheterna globalt. Som en av organisationens större givare måste roll bättre återspeglas inom FN, inte minst på området mänskliga rättigheter. Dess värre misslyckas ibland FN med att klara sin uppgift. Folkmordet i stoppades till exempel inte. FN har därefter fått gå in i självkritik som lyft fram nya mekanismer för att göra FN mer ansvarstagande. Där säkerhetsrådet inte kan enas finns nu möjlighet att via generalförsamlingen fatta beslut om åtgärder genom det som kallas för Uniting for Peace, vilket betyder att en majoritet av stater kan köra över ett förlamat säkerhetsråd. På den internationella arenan finns ett viktigt instrument för att skipa rättvisa. Den fyller en viktig funktion som vi måste fortsätta att värna. I före detta , , och östra finns krigsförbrytelser, folkmord och brott mot mänskligheten dokumenterade, och många fall har också lett till fällande domar. Men det krävs ett fortsatt stöd från till ICC för att inte straffrihet för förövare får råda. Då tänker jag särskilt på dem som använder sexuellt våld som krigföring och de som använder barnsoldater. För att säkerställa att de ansvariga för tragedier som det stora antalet våldtäkter och folkfördrivningar som pågår i östra ställs till svars måste Romstadgan gälla och EU:s krav på borttagen straffrihet vinna universell giltighet, som överlämnande av misstänkta krigsförbrytare underlättas. Att ICC:s nye chefsåklagare nu vill prioritera hårdare tag mot sexuell krigföring är något som vi välkomnar. Utveckling handlar inte endast om att skapa en bättre värld här och . Lika mycket handlar det om att skapa hållbarhet över generationsgränser. Barns rättigheter får aldrig nedprioriteras utan måste vara ett centralt element i all politik, inte minst i utrikespolitiken. Det är barnen som är vår framtid. Just som vi kristdemokrater vill stärka respekten för barns rättigheter i genom att göra till svensk lag, lika kraftfullt vill vi motverka kränkningar av barns rättigheter globalt. Barn, var de än må leva, måste få vara just barn. Fler av världens stater måste därför nu ta sitt ansvar och ratificera konventioner om de värsta formerna av barnarbete och minimiålder. har gjort en del, men vi måste göra mer. På samma sätt som barnarbete är oförenligt med är barnaga det, vilket har fastslagit. Att slå barn är att slå på barns fri- och rättigheter. Trots detta är barnaga alltjämt tillåtet i alldeles för många länder, till och med, som någon har varit inne på, i 11 av EU:s 27 medlemsstater. Det är inte okej. Vi kristdemokrater menar att , som det föregångsland vi är på området, måste fortsätta att gå i förtruppen för ett globalt förbud mot barnaga. Här vet vi att gör ett fantastiskt arbete, och flera riksdagsledamöter har deltagit genom att göra resor för att försöka påverka olika länder att motverka barnaga. Att bedriva klappjakt på och diskriminera en människa på grund av dennes sexuella läggning är ett övergrepp som egentligen hör hemma i historiens skamvrå. Trots detta möts vi av berättelser om hur hbtq-personer, helt legitimt och fullt legalt, förföljs, attackeras och dödas i länder som och . I många hörn av vår egen kontinent är det fortfarande förenat med skam och fara att komma ut och leva som homo-, bi- eller transsexuell. Låt oss hoppas att EU med stöd av nya riktlinjer som har tagits fram för olika institutioner inom EU, liksom arbetet inom FN, kan bidra till att förbättra livet för dessa personer. Det mänskliga minnet är ibland skrämmande kort. Efter nazismens och kommunismens grymma utrotningar av miljontals oliktänkande, judar, romer, homosexuella, funktionshindrade och många andra grupper hade man velat hoppas och tro att etnisk, religiös och språklig diskriminering var ett minne blott på europeisk mark. Men när vi nu skriver 2013 pågår en förföljelse av judar i som väcker allt annat än trevliga minnen till liv. fortsätter en till synes accepterad diskriminering av romer i både och samt i . Och det finns också de som aktivt söker hetsa till diskriminering av muslimer i . måste inom EU fortsätta att vara tongivande i arbetet med att motverka alla former av diskriminering på grund av etnicitet, tro och språk. Unionens kommande riktlinjer om religions- och övertygelsefrihet är viktiga för att stärka alla EU-medborgares rätt att tro och tillbe, oavsett vilken gud de tillber och tror på. måste , både i våra bilaterala relationer och genom EU och FN, fortsätta att arbeta mot etnisk och religiös diskriminering i övriga världen. Gentemot , ett av EU:s kandidatländer, måste vi ställa krav rörande den etniska diskrimineringen av landets kurder och undergrävandet av kristna minoritetsgruppers religiösa och språkliga rättigheter. Om denna systematiska diskriminering inte upphör i kan man inte stå på listan över dem som vill bli medlemmar. I och måste fortsätta att uppmärksamma och motverka övergreppen mot regionens många kristna minoritetsgrupper. Vi har diskrimineringen av , , , och kristna som vi inte får acceptera. Vi ser en olycklig utveckling som vi på alla möjliga sätt måste stävja . Diskrimineringen av muslimska minoritetsgrupper, såsom uigurerna i och rohingyafolket i kan inte heller tolereras. Ett förnyat mandat för FN:s MR-råds specialrapportör om religiös intolerans är ett viktigt steg för att skynda på arbetet med att stärka respekten för och skyddet av religiösa och etniska gruppers fri- och rättigheter världen över. En grundläggande rättighet som vi värnar om i är medborgarskapets rättigheter och rätten till fri rörlighet. Ingen människa är illegal. Ändå är det ett begrepp som har varit ganska vanligt inom EU . Som tur är har det kommit reaktioner emot just begreppet illegal invandrare. Jag vill starkt ifrågasätta det begreppet, och jag hoppas att vi får bort det från EU:s agenda. Att frånta en människa dennes nationalitet eller neka honom eller henne rätten att ändra sin nationalitet är också ett brott mot FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. Jag har fått rapporter om att har satt i system att göra politiskt oppositionella medborgare statslösa. De kan inte söka vård, resa eller få del av sina medborgerliga rättigheter. Det är naturligtvis inte acceptabelt. Det är med förfasande vi ser hur vissa EU- länder behandlar ensamkommande flyktingbarn, asylsökande eller offer för människohandeln. Människor som flyr från hot, krig och förföljelse till vår del av världen måste behandlas med respekt och medmänsklighet. Det är därför glädjande att EU nu har presenterat ett förslag som syftar till att stärka skyddet för dessa utsatta grupper. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att respekten för och skyddet av de mänskliga fri- och rättigheterna inte är givet. Varje kränkning av de mänskliga fri- och rättigheterna är en kränkning av människovärdet, en kränkning som försvårar en verkligt rättvis och hållbar utveckling globalt. Därför har vi lagt stor vikt vid att främjandet av mänskliga rättigheter ska förbli centralt inom svensk utrikespolitik. Med detta sagt vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. 72 (S):