prot · H10947 · 2013-12-16 00:00:00 — Den förändring utskottet nu har gjort, som jag också ställer mig bakom, lyder: att skapa förutsättningar för förbättrade levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Det är alltså några ord som har lagts till. Det är väl bra att man kommer överens om detta mål. Det kan alltid vara så att man kan ha en bättre dialog, men i sak tycker jag inte att det ändrar det som står i förslagen och det som rör finansieringen av biståndet. Jag tror att vi är ganska överens om vad vi menar, nämligen att vi ska försöka bistå människor som lever i fattigdom och förtryck. Jag håller med om att vi inte ska ha några passiva mottagare av någon sorts välgörenhet. Det allra viktigaste handlar egentligen om jobb. Det är det fattiga människor allra mest vill ha; man vill ha ett arbete att kunna försörja sig på. Man vill inte ha några allmosor, utan man vill stå på egna ben. Jag har alltså ingen annan uppfattning där, men jag tycker att måldiskussionen kanske har fått något för stora proportioner – utan att säga att det blir ett dåligt mål , men det är ingen större skillnad i målformuleringen. Det fanns heller inget samlat mål för utgiftsområdet, och det har regeringen också fått kritik för. Därför föreslog vi det här målet, som man var överens om i den parlamentariska utredningen . 126 (S) replik: Jag tackar biståndsministern för svaret på den första frågan. Jag är också glad att biståndsministern delar utskottets uppfattning att det är ett bättre sätt att uttrycka målet på. Det handlar nämligen inte bara om några ord som har lagts till, utan det handlar om ett synsätt på utvecklingsarbete och hur det ska göras möjligt. Det handlar om ett förhållningssätt till de länder och människor vi ska samarbeta med. Därför är de få orden så viktiga. Sedan fanns ett annat problem med hur regeringen hade formulerat förslaget till nytt mål, och det gällde att man skriver fattiga och förtryckta men inte kan reda ut ordentligt om människor ska vara båda delar eller om det räcker med det ena. När regeringsföreträdare fick frågor om det kunde de inte reda ut det på ett klart och tydligt sätt. har vi försökt reda ut det i utskottets betänkandetext, för att göra de definitionerna. Det har i alla fall förbättrat situationen, men som jag sade i mitt inledningsanförande: Jag gör inget anspråk på att det här är en perfekt eller över huvud taget slutgiltig formulering av målet för svensk biståndspolitik. Jag tror att det krävs ett betydligt mer omfattande arbete än det regeringen har gjort i en väldigt liten krets, uppenbart, och det arbete 17 personer i utrikesutskottet har gjort under några möten . Det krävs ett betydligt större omtag vad gäller svensk biståndspolitik. Sedan ser jag fram emot svar på mina två övriga frågor. Jag förstår att tiden är begränsad även för biståndsministern. 127 Statsrådet (M) replik: Det finns även i strategier och policyer som styr biståndet och som är väldigt tydliga och specificerade, skulle jag vilja säga. Det är alltså inte rubriken som är det enda målet. Jag tycker att det är viktigt att lyfta fram att det är resultatet som räknas, alltså vad man faktiskt åstadkommer för fattiga och förtryckta människor – eller fattiga eller förtryckta människor. Det är bra att vi är överens om den frågan. När det gäller frågan om biståndsplattformen eller biståndsramverket vill jag återigen vara tydlig: Det kanske har varit för stora förväntningar, men det är ingen ny politik. Det är en kodifiering av redan befintlig politik, av praxis att göra den tydligare. Det finns inget vakuum i styrningen, för det finns policyer och strategier som gäller. Däremot är det för många – det är lite rörigt – och det är därför vi ska försöka samla ihop det i det biståndspolitiska ramverket. Det är alltså ingen som kommer att göra saltomortaler och säga att det är överraskande, utan det kommer att tugga på ungefär som vi har jobbat. Det blev dock förhoppningsvis tydligare. Det är alltså ett indirekt styrdokument. Jag hoppas att det ska bli klart så att vi kan komma med skrivelsen till . När det gäller den tredje frågan, om skatteflykt, vill jag säga att jag inte heller gillar skatteflykt eller kapitalflykt. Det är förstås viktigt att stödja de länderna och trycka på. Det är en fråga som ytterst ligger inom ram, men inom PGU:n är hela regeringen ansvarig för frågorna. Det är viktigt att länder får bra myndigheter och institutioner och att vi hjälper till med arbetet att bygga upp dem, samt att multinationella företag också tar sitt ansvar och har ett hållbart företagande såväl socialt och ekonomiskt som klimat- och miljömässigt. Jag har alltså ingen annan uppfattning, och vi driver på frågan också i och i andra sammanhang. Kan man i grunden ha en egen skattedebitering som fungerar är det väldigt mycket mer än att bara vara beroende av bistånd. Skatter är alltid viktigare, både här och där. 128 HANS (V) replik: Jag vill välkomna biståndsminister till sin första debatt med utrikesutskottet, i alla fall i den här rollen. säger man i filmens värld: You had me at hello. Tyvärr måste jag nog säga att biståndsministern när jag lyssnade på hennes inlägg förlorade mig redan då hon inledde sitt anförande med att tala om den generösa svenska biståndspolitiken. Nej, biståndsminister – svenskt bistånd handlar inte om att vara generös. Det handlar om att vi har ett globalt gemensamt ansvar för de stora utvecklingsutmaningar vi står inför, inte minst därför att vi tillhör ett land som har bidragit till de klimatförändringar som slår hårt mot de fattiga och genom att svenska företag har bidragit till den kapitalflykt som har hållit nere många länder i fattigdom. Det var dock inte därför jag begärde replik. Vi från utskottet besökte Sida . Där berättade man om sitt arbete och tog bland annat upp de insatser man gör i , där vi i gör många bra projekt. Det gäller inte minst det arbete man gör med att stödja landets hbtq-rörelse, vilket jag skulle vilja framhålla. Men man beskrev också sitt arbete med att ge krediter till det privata näringslivet i – hur man hade gått in och stöttat läkare som ville skapa privata mottagningar. Jag är helt övertygad om att de projekt driver i när det gäller att stödja läkare uppskattas av de enskilda läkarna och de patienter som har möjlighet att gå till mottagningarna, men jag kunde inte låta bli att fråga på vilket sätt man når de fattigaste i genom det här projektet. Svaret från Sida var: Det gör man inte. Det här är inte projekt som riktar sig till de fattigaste. Det är tyvärr inte ett isolerat fall, och det handlar inte heller om Sida eller om enskilda tjänstemän. Tyvärr vet vi att Sida har fått tydliga direktiv från regeringen om att nedprioritera frågor om fattigdomsbekämpning. I det senaste regleringsbrevet nämner man fattigdom en enda gång på 19 sidor. Varför har den borgerliga regeringen så tydligt valt att nedprioritera just fattigdomsbekämpning inom sin biståndspolitik? 129 Statsrådet (M) replik: Jag har en liten kommentar: Man kan ha olika ord för det – ett globalt gemensamt ansvar eller generöst – men icke förty är det såvitt jag vet , och som har av bruttonationalinkomsten i utvecklingsbistånd. Det är ändå någonting. Om man inte ska vara stolt eller glad eller så kan man ändå säga att det är väldigt bra. Jag skulle önska att kollegerna i EU-kretsen, som jag träffade på FAC , kunde uppnå det rekommenderade golvet på . , som är ett rikt och stort land, tror att de kanske kan lyckas med det. Det pågår diskussioner, bland annat med , om att omdefiniera ODA-begreppet för att kunna täcka in mycket mer. Det är någonting jag och den är emot, vilket vi också uttryckte på FAC. Vi anser inte att den diskussionen ska föras i ministerrådet, utan det är en fråga för OECD-Dac. Jag tycker att vi ska vara stolta och att det svenska folket ska vara stolta över att vi faktiskt är generösa som människor. Det visar vi också i vår privatekonomi när vi hjälper människor som har det svårt. Jag delar inte uppfattningen och har aldrig hört talas om att regeringen skulle nedprioritera fattigdomsbekämpningen. Ända sedan jag fick den här portföljen och ansvaret har det varit en fråga i princip att vi bidrar till att göra skillnad i fattiga och förtryckta människors liv. Vi ska vara på de ställen där det är som allra svårast. Vi ska vara där det är som farligast och där det är som värst, om jag får uttrycka mig på det sättet. Det är alltså ett påstående som jag inte känner igen över huvud taget. Sedan ska vi också göra andra saker. Vi ska hjälpa demokratikämpar. Vi ska jobba med det humanitära. Vi ska kunna göra många olika saker, men fattigdomsbekämpning är, som målet säger, den mest prioriterade frågan. Vi ska stötta fattiga och förtryckta människor och försöka bidra med vår del till millenniemålen, inte minst de nya post-2015-målen. 130 HANS (V) replik: Jag är stolt över mycket i svensk biståndspolitik. Jag är också stolt över att det finns en så stark biståndsvilja i . Många människor i vårt land väljer att engagera sig i frågor som rör bistånd. Inte minst har vi sett hur många människor som har engagerat sig i Musikhjälpens arbete. Men det handlar om att många människor i vårt land förenas av just solidaritet, att man ser sitt gemensamma ansvar för världens utmaningar. Det handlar inte om generositet. När vi talar om generositet talar vi i stället om välgörenhet, att man visar sin goda vilja mot någon man tycker synd om. Det är något i grunden annat. Låt oss då tala om nedprioriteringen av fattigdomsbekämpningen i den borgerliga regeringens biståndspolitik. Jag trodde i alla fall att regleringsbrevet till Sida, den myndighet som har ansvar för av det svenska biståndet, utgick från regeringens prioriteringar, att där lyfter man fram det man tycker är viktigt. Väljer man att på 19 sidor nämna fattigdom endast en enda gång är det svårt att tolka det som någonting annat än en nedprioritering, i synnerhet om vi tittar på tidigare regleringsbrev till Sida. Gå tillbaka till den senaste socialdemokratiska regeringen som styrde med stöd av och ! Där kan vi se hur man tydligt lyfte fram fattigdomsbekämpning och de fattigas perspektiv på utveckling i sina regleringsbrev. Det har den borgerliga regeringen slutat att göra. Man kan tro att det bara är semantik även detta, men jag tolkar i alla fall regeringens regleringsbrev som just en prioritering. Och det får också konsekvenser. Som jag sade i mitt anförande har Indevelop gjort en studie av Sidas verksamhet där man konstaterar att av Sidas insatser över huvud taget inte når fattiga människor. Tycker biståndsministern att det är okej att av Sidas verksamhet inte når de fattigaste människorna? 131 Statsrådet (M) replik: När det gäller myndighetsstyrningen styr regeringen myndigheten på flera olika sätt. Ett sätt är det som vi debatterar , nämligen budgetpropositionen. Där är det tydligt övergripande målet för hela verksamheten, och som kommer att klubbas , att skapa förutsättningar för förbättrade levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Det är utskottet överens om, och förhoppningsvis kommer det också att bli beslut . Det är det övergripande målet i budgetpropositionen. Vi styr också Sida genom instruktion, genom dialog och genom regleringsbrev. Det är inte hur ett ord upprepas, om det står i versaler eller i fetskrift som är det viktiga, utan det är innehållet, sakfrågorna. Sedan är det olika strategier för olika länder. I till exempel eller andra länder kan det vara flickors skolgång, mödrahälsovård, hbtq-frågor eller SRHR-frågor som vi trycker på, lite beroende på vad som bedöms som lämpligast i respektive land. Jag tror inte att man ska övertolka att ett ord inte nämns på flera ställen. Jag vill vara tydlig med att det allra viktigaste är målhierarkin, och vi har försökt göra målhierarkin lite tydligare. Där är det fattiga och/eller förtryckta människor som ska vara målet. Vi ska bidra till att skapa förutsättningar att förbättra för just dem i största möjliga mån. 132 (M): står vi här återigen och debatterar det svenska biståndet, och det är bra. Det gör vi , och det är för min egen del den åttonde gången på samma tema. Det är också bra att vi får möjligheten att ha kontinuitet i den här debatten. Vårt utvecklingsbistånd syftar till att bekämpa, som vi har hört diskuteras, just fattigdom, såväl fattigdom på pengar som på frihet. Ekonomisk tillväxt, ökat välstånd, stärkt demokrati, skydd för mänskliga rättigheter och långsiktig hållbarhet ska genomsyra den svenska biståndspolitiken. Vår politik är tydligt värderingsburen. Sedan Alliansen tillträdde har stora förändringar skett inom biståndet. Det svenska biståndet har reformerats för att skifta fokus lite mer från en utbetalningspolitik till att bli en tydlig utvecklingspolitik som levererar konkreta resultat och skapar bättre förutsättningar för fattiga människor. Vårt budskap är tydligt: Biståndet ska användas där det gör störst nytta, och vi ska kontinuerligt utvärdera resultaten av våra insatser. I takt med globaliseringen har samhället förändrats. Tack vare handel, teknikutveckling och ökad kommunikation har framför allt låginkomstländer haft en positiv utveckling. Vi kan även se en generell inkomstökning på global nivå. Men som sagt finns det också utmaningar som bristen på demokrati och mänskliga rättigheter, miljö- och klimatförändringar, kvinnors och barns utsatthet samt extrem fattigdom i stora delar av världen. Förändrade samhällen ställer krav på en modern biståndspolitik. Vi måste ha ett bistånd som möter dagens globala utmaningar. Regeringen har fokuserat biståndet avseende tematiska prioriteringar på landfokusering och resultatstyrning. I stora delar har det skett i bred samsyn med Socialdemokraterna. Inom ramen för de tematiska prioriteringarna har vi inriktat oss på demokratiutveckling och mänskliga rättigheter. Här måste vi stödja de krafter som inriktar sig på att stärka demokratin och yttrandefriheten. Det är en förutsättning både för en god samhällsutveckling och för att bekämpa fattigdom. Det handlar om att bygga upp fungerande samhällsinstitutioner och komma till rätta med korruption eller att stödja uppbyggande av demokratiska politiska partier. Inom vårt andra prioriterade område, miljö och klimat, har vi lagt stora resurser för att skapa en hållbar och miljömässig utveckling. Här finns god potential för samarbete mellan svenska myndigheter, näringsliv och organisationer. För att utvecklingsländer ska kunna möta de stora klimatförändringar som vi står inför måste vi stärka möjligheterna för utvecklingsländerna att handla förnybar energi. Vårt tredje prioriterade område är främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen. Kvinnors livssituation i utvecklingsländer ser i många fall bedrövlig ut. De saknar inflytande, och den utbredda ojämställdheten skapar stora hinder för kvinnors utveckling. Åtta miljoner kvinnor drabbas av problem i samband med osäkra aborter. Det sker främst i fattiga länder. Vi gör därför stora satsningar inom millenniemålen 4 och 5 om mödra- och barnadödlighet. har vi stort fokus på SRHR-frågorna, alltså frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i allmänhet, frågor som inte sällan är extremt åsidosatta. Regeringen arbetar med att höja kunskapsnivån om SRHR-frågorna genom utbildning och rådgivning till ungdomar. Vi har även gjort stora satsningar i utvecklingsländer för att öka tillgången till säkra och lagliga aborter samt för att öka tillgången till preventivmedel och sexuell och reproduktiv hälsovård. Fattigdom samt bristen på demokrati och mänskliga rättigheter är också bidragande orsaker till mödradödlighet och barns utsatthet. Regeringen har därför aktivt arbetat med dessa frågor och har ökat anslagen till aktörer som kan bidra till att främja den utvecklingen i de svenska biståndsländerna. När det generellt gäller biståndspolitiken och det arbete som vi gör i utskottet vill jag rikta ett stort tack till våra samarbetspartier och även oppositionen, inte minst Socialdemokraterna och den biståndspolitiska talespersonen , för det goda samarbete och den breda samsyn som trots allt finns i stora delar av våra frågor, även om det självklart finns skiljelinjer på många områden. Att vi har denna breda samsyn gör att vi kan bli mer effektiva och starkare internationellt. Insatserna i är, som har nämnts tidigare, också av hög prioritet inom biståndet. Insatserna har ett brett parlamentariskt stöd i riksdag, och vi kommer att debattera dem efter detta ärende. Att vi har ett brett parlamentariskt stöd är viktigt av många skäl, inte minst på grund av den signal vi sänder och för säkerheten och tryggheten för våra unga tjejer och killar på plats i . Våra insatser bygger på ett långsiktigt arbete för att säkra utvecklingen framåt och bygga upp säkerheten. är det land som har det mest omfattande utvecklingssamarbetet med och utvecklingsbiståndet till, och vi kommer att fortsätta våra insatser för att säkra tryggheten för det afghanska folket. Vårt engagemang i är genuint och långsiktigt. För att skapa ett långsiktigt utvecklingsarbete med hög kvalitet har regeringen valt att samarbeta med färre länder . Vi har, vilket också har nämnts tidigare, fokuserat utvecklingssamarbetet till ett mindre antal länder. Det är fortfarande många men färre . Även detta beslut har fattats i stor enighet och med bred samsyn bland partierna här i riksdag. Vårt bistånd ska göra nytta där det behövs som allra mest. När det gäller ökad mål- och resultatstyrning följer vi upp och utvärderar biståndsprogrammen och redogör för om människors möjligheter till förbättrade levnadsvillkor faktiskt har uppfyllts. Denna strategi stämmer väl överens med Parisdeklarationen, som fastställer att effektiviteten i utvecklingssamarbetet måste öka. Att regeringen arbetar för en ökad mål- och resultatstyrning är av stor betydelse för både biståndsmottagare och de svenska skattebetalarna. Det är vår skyldighet att redovisa och följa upp vart biståndspengarna går och vad de används till och att de faktiskt gör skillnad för fattiga människor. Denna skyldighet har vi både mot dem som är mottagare av vårt bistånd och beroende av det och mot alla skattebetalare som går till jobbet och sliter ihop de kronor som vi använder för att göra livet bättre för människor som lever i utsatta miljöer. Även avräkningarna inom biståndsbudgeten har vållat mycket debatt . Jag vill därför klargöra några saker. följer riktlinjerna från Dac när det gäller hur och vad vi får avräkna som kan kallas bistånd. Avräkningar från biståndsramen är alltså kostnader som ligger på andra utgiftsområden än just biståndsanslaget. Vad innebär det i praktiken? Jo, det är främst pengar som täcker flyktingmottagande och i de fall avskrivningar förekommer till de allra fattigaste länderna i världen. Det har i vissa lägen framförts att Alliansen urholkar biståndet. Utöver att det är osakligt och felaktigt är det så att Alliansen, även om vi ser till biståndet exklusive avräkningar, har ett högre bistånd än vad tidigare S-regeringar hade. Det är till och med så högt att om vi drar bort avräkningarna från Alliansens bistånd men låter tidigare S-regeringars bistånd ha kvar sina avräkningar är Alliansens bistånd ändå högre, med undantag av något enskilt år. Det är viktigt att poängtera eftersom det är bra att debatten är korrekt. Emellanåt låter det nämligen som att avräkningar i enlighet med uppfanns när alliansregeringen kom till makten. De har dock förekommit , även under S-regeringar och innan jag ens hade börjat skolan. satsar regeringen mer på bistånd, inklusive avräkningar, än vad regering gjorde 2006. Under hela alliansregeringens tid vid makten har vi uppfyllt FN:s mål om att av bni ska gå till bistånd. Det är viktigt, men det viktigaste för oss är trots allt inte hur mycket som betalas ut i procent utan vad det går till, hur det används och att det är effektivt och ger resultat. Vi ser ökade flyktingströmmar i världen från konfliktdrabbade länder, inte minst från varifrån det rapporteras hemska saker . För oss är det en självklarhet att ta emot de människor som flyr från våld och förtryck. Vi har en mänsklig politik. Vi hjälper människor i nöd var de än befinner sig. Vi kan göra en del i ett land som , men på grund av situationen kan vi inte hjälpa de flesta på plats eller i närområdet. Då använder vi en del av vårt bistånd, de så kallade avräkningarna, till att ge dem som behöver skydd här, tillfälligt eller . Det som bör förbättras är att våra grannländer inom EU också tar ett större ansvar och delar på den utmaning stora flyktingströmmar innebär. har en helt annan politik. När människor flyr från gasattacker, bomber, granater och förtryckande diktatorer anser vi att bör ta emot dessa traumatiserade människor och stödja, hjälpa och integrera dem. däremot väljer att stänga portarna och för här en inhuman och omänsklig politik. En humanitär politik utgår från ståndpunkten att människor ska erbjudas stöd och hjälp oberoende av vilka de är och var de ursprungligen kommer ifrån. En humanitär politik är till grunden jämlik och ser till människors behov utan att söka egen . En sådan politik önskar vi och regeringen att driva. framlagda budget är föga förvånande populistisk. Det är tydligt att budgeten är tänkt att plocka billiga poäng, men i själva verket väcker den många frågor. Det är svårt att se den som ett seriöst förslag på de utmaningar vi möter. Den håller inte ekonomiskt och är till stor del ett påhitt. Man ska vara försiktig med sina ord, herr talman, men att kalla SD:s budget för ett ekonomiskt kvacksalveri är ingen överdrift. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 133 HANS (V) replik: I går jordfästes , vilket vi alla kunde följa genom nyhetsbevakningen därifrån. Utanför kammaren finns en kondoleansbok där man kan skriva en sista hälsning till denne store ledare. Jag gjorde det innan jag gick in till denna debatt, men jag vet inte om har skrivit något. har ju genom historien haft en tvetydig relation till och anti-apartheidrörelsen, om jag ska uttrycka mig diplomatiskt. Just ska även det svenska biståndet till avslutas. avslutas det drygt 50-åriga samarbete som haft med de demokratiska krafterna i . är ett land som har förbättrats till det bättre på många punkter under dessa , och därför behöver vårt samarbete och vår relation till självklart förändras. är till stor del ett demokratiskt medelinkomstland, men behoven är också stora. Det finns framför allt ett behov av samarbete inom det som kallas aktörssamverkan. behöver kanske inte längre resurser till fattigdomsbekämpning, för man har i stor utsträckning dessa resurser. Man behöver dock ett samarbete mellan aktörer för att kunna stärka sina institutioner och gå vidare med sin demokratiska samhällsutveckling. Den typ av samarbete som vi har med och som den moderatledda regeringen avslutar är till exempel samarbete mellan fackliga organisationer för att förbättra situationen på arbetsmarknaden i och minska fattigdomen. Det har också handlat om att stärka de organisationer som ofta är ryggraden i en konsolideringsprocess i en demokrati. Vi har vi haft ett samarbete mellan myndigheter och kommuner för att stärka demokratisk samhällsstyrning och anti-korruptionsarbete. Vi har även haft ett omfattande arbete kring hiv och aids. Varför, , väljer den moderatledda regeringen att avsluta detta samarbete? 134 (M) replik: tar upp ett antal frågor. Nej, jag hann inte skriva i kondoleansboken innan jag gick in i kammaren, men jag ska göra det när jag går härifrån. Det är värt att hylla som gjorde en fantastisk resa genom livet och som betydde oerhört mycket för att ena folket i sitt land. Det var en man som under sitt liv utvecklades och valde samarbete, utveckling och försoning snarare än konflikt. Det tycker jag är värt att uppmärksamma. Det är också ett bra resultat och ett gott tecken när ett land av samarbete inte längre har samma behov av vårt bistånd. Det är, som korrekt säger, viktigt att vi har ett fortsatt samarbete.