prot · H10941 · 2013-12-06 00:00:00 — Vi är väldigt griniga med detta och brukar säga att frågor i slutrepliken är retoriska. Det är nästan aldrig som vi tillåter extra repliker, och jag tänker inte göra det . 41 (V) replik: säger att det vore katastrof att ta bort den bort bortre gränsen i sjukförsäkringen. Jag kan säga att för enskilda är det en katastrof att den finns. säger också att vi ska ha tålamod, för förändringen tar sin tid. Det är nog många människor som tycker att deras tålamod är väl prövat. De valsar runt mellan Arbetsförmedlingens arbetslivsintroduktion och eller blir helt och hållet ställda utanför. Jag skulle önska att någon kunde beskriva för mig varför det är nödvändigt med den bortre gränsen. Vad är det för människosyn som ligger bakom det som säger om att man måste ha incitament? Vad är det för incitament som ska göra mig frisk om jag är sjuk? Eller är jag bara den inbillade sjuke? Är jag inte sjuk i verkligheten? Det skulle jag vilja ha ett svar på. Jag har aldrig lyckats få det av någon av er som så ihärdigt pekar på att det är bra. Kom inte och säg igen att det handlar om att bli sedd och få rehabilitering, för det kan man få ändå. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga till om det som hon säger om rehabiliteringsgaranti och att det inte bara är kognitiv beteendeterapi som gäller . Är det och uppfattning, eller är det regeringen som har ändrat sig? När det gäller uppdraget till att uppmuntra till ett jämställt uttag undrar jag: Är det också fromma förhoppning, eller är det regeringen, som om den, förbjude, skulle sitta kvar, i så fall skulle ändra på det i uppdraget åt ? Det är två frågor som jag skulle vilja ha svar på. 42 (C) replik: Jag ska försöka beskriva varför den bortre gränsen är bra. Jag ska inte använda argumentet om att inte bli sedd, för det var tydligen någonting som inte förstods. Det är viktigt att vi har en rehabiliteringskedja som under sjukskrivningen visar på att man ska vidta åtgärder. Den sista delen i kedjan innebär att om man har varit sjukskriven är man endera så sjuk att man saknar arbetsförmåga, eller så är man sjuk men har en arbetsförmåga. Om man saknar arbetsförmåga och inte heller kommer att få det inom överskådlig tid ska man inte överföras till Arbetsförmedlingen, utan då ska man ju ha sjukersättning. Men om det visar sig att man är sjuk men har en arbetsförmåga, för det kan man ha, ska man få en möjlighet – varje människa i avlånga land ska få den möjligheten – att pröva och se om det finns ett arbete som man kan ha trots att man är sjuk, förutsatt att man har en arbetsförmåga. Det är det som är det viktiga i sammanhanget. Detta kan inte pröva. Det är ju Arbetsförmedlingen som har kunskaperna att hjälpa och stödja och ge den möjligheten. Det finns tidsgränser även för det. Vi måste ha en tydlig sjukförsäkring som visar att det ska leda till ett arbete om man har en arbetsförmåga. Men man glömmer ofta från att det också är kopplat till om man har en arbetsförmåga. 43 (V) replik: Jag blev inte så mycket klokare av det, och det tror jag inte att någon annan blev heller, om man inte redan från början omfattas av teoribildningen att det är bra med en stupstock. För alla som är så sjuka att de skulle få sjukersättning, alltså det som tidigare kallades för förtidspensionering, är det jättetrist att de är så sjuka, men regeringen har sagt: Menar ni i att det är fler som ska bli förtidspensionerade? Ja, om man är så sjuk att man inte kan arbeta ska man bli det. blir mig svaret skyldig på frågan om rehabiliteringsgarantin. Jag frågade om det var fromma förhoppning att det inte bara skulle vara kognitiv beteendeterapi som skulle vara metoden utan att man även skulle kunna ha andra behandlingsmetoder vid lättare psykisk ohälsa. Jag skulle välkomna om det var regeringens uppfattning. Jag frågade också om uppdraget till att informera om och uppmuntra till ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Där fick jag inte heller något svar, och det skulle jag vilja ha. Eftersom det är min sista replik ska jag inte ställa en fråga på slutet som jag ändå inte kommer att kunna replikera på, men jag skulle som jullektyr, om inte har läst den, rekommendera bok om sjukfrånvaron. Jag kan också rekommendera Onådiga luntan, för läser man den ser man vilka multiproblem som sjukdom för med sig som adderas till den fattigdom som de drabbade får utstå efter sjukförsäkringsreformen som är historisk på många sätt men inte på något positivt sätt för den som råkar bli sjuk. 44 (C) replik: Vi börjar med jämställdhetsmål. I betänkandet står det – det har säkert också läst – att regeringen överväger ett nytt jämställdhetsmål. Min rekommendation var en formulering av vad det målet skulle kunna innebära. Vi har inget lagförslag på det, och vi har inte något regeringsbrev som säger det . Men regeringen överväger det. Det innebär att inte bara jag och tycker att det kan vara angeläget under rådande förhållanden. Återigen – när det gäller att inte ha en arbetsförmåga eller att ha en arbetsförmåga vet jag inte hur tydlig man kan vara. Om man är sjuk, saknar en arbetsförmåga och inte kan återfå den ska man få sjukersättning. Därom finns ingen tvekan i lagstiftningen. Men om det finns en möjlighet att man ska kunna få en arbetsförmåga ska man få alla de möjligheter som sjukvården och andra myndigheter i samhället kan erbjuda för att hjälpa till med att man ska kunna återfå arbetsförmågan. Vi har till exempel hjälpa personer som står långt ifrån men som man bedömer har möjligheter att få en arbetsförmåga. Det är oerhört viktigt. Vi är skyldiga människor det; vi kan inte lämna dem därhän, för att bara få sjukersättning och av sin inkomst livet ut. Det är inte människovärdigt. Vi har dock mycket mer att göra. Alla metoder som skulle behövas finns nämligen inte . Jag tog upp det i mitt anförande och sade: Vi vill mer. Detta är ett område som vi vill mer på. 45 (MP) replik: Vad är vision när det gäller sjukförsäkringen? Håller ni med om att det behövs ett golv i försäkringen, alltså en lägstaersättning så att och andra också kan få ersättning? Jag talar om 22-åriga som fick leukemi och inte hann ut på arbetsmarknaden utan råkade bli sjuk. Ska personer, som hon, som inte har fått en fast förankring också kunna vara med i sjukförsäkringssystemet? Det är min första fråga. Jag har en hälsning från , som inte fick chans att replikera, om att skatteutjämningen är 1 miljard och att man fick ge en liten muta till vissa kommuner. Det var de tio rikaste Stockholmskommunerna som fick ta del av den miljarden. Jag går tillbaka till sjukskrivningsmiljarden och det som tog upp i sitt anförande. Inspektionen för socialförsäkringen har riktat kraftig kritik mot utformningen av sjukskrivningsmiljarden, att den är felkonstruerad. Ja, de skriver felkonstruerad i utvärderingen. Då behöver man titta på hur man ska göra i stället. Vi föreslår förebyggande insatser. har också varit angelägna om att titta på folkhälsa. Jag har stått här och debatterat, inte minst med , om vikten av förebyggande arbete. Min fråga är: Håller ni med om att det behövs ett golv? Och vad är er vision för framtidens sjukförsäkring? 46 (C) replik: Jag vill göra det tydligt och klart för alla som lyssnar och ser på det här att inte vill ha en samhällslön. Vi vill inte att alla människor ska få sjukersättning eller arbetslöshetsersättning. Det måste finnas kriterier för när man ska få sjukersättning och när man ska få arbetslöshetsersättning. och jag sitter i den parlamentariska tillsammans, herr talman. Där diskuterar vi det här. vet, precis som jag, att vi vill medverka till att fler kommer in i sjukförsäkringssystemet och i a-kassan. Men det ska man inte göra bara för att man blir sjuk. Det är väldigt viktigt att ska finnas kriterier för det. När man är , går på gymnasiet, och har sjukersättning får man den ersättningen. Om man har en funktionsnedsättning, ett handikapp, som gör att man aldrig kommer att jobba har föreslagit att man ska få en speciell ersättning som ska vara livet ut. Men även personer som den flicka nämnde ska få en chans, en möjlighet, att kunna komma in på arbetsmarknaden, även om man då ska ha andra nedsättningar i arbetsgivarens ersättningar till den som inte kan jobba till . Det får vi se över, men det har inte med sjukersättningen att göra. 47 (MP) replik: säger att man ska en chans att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Det håller jag fullständigt med om. Men ska man då behöva leva på luft och vatten? Eller ska man behöva flytta hem till sina föräldrar? Eller ska man behöva gå och knacka på hos för att kommunen ska betala ut försörjningsstöd? Det är i så fall dåligt inte bara för den enskilda individen utan också för kommunen eftersom det vältras över kostnader som kommunen måste spara in någon annanstans, i skolan eller i omsorgen. Vi har uppenbarligen olika ideologier. säger att alla ska ha möjlighet att bli försäkrade. Det handlar inte om medborgarlön eller basinkomst. Det handlar om en möjlighet för dem som är sjuka att omfattas av en försäkring, . Så hade vi det tidigare, men då hette det tillfällig sjukersättning. Jag säger inte att vi ska införa den tillfälliga sjukersättningen. I stället föreslår vi ett golv i sjukförsäkringen, en lägsta ersättning. När man har varit sjuk ska man kunna få ta del av den. Golvet ska kunna gälla både om du är sjuk eller arbetslös och ska därmed inte vältras över till socialförsäkringen i kommunerna – det som egentligen kallades för fattigstödet. Det var till för att få tillfälligt stöd när man inte hade någon annan ersättning. har försörjningsstödet kommit att bli en ersättning under allt . Därför vill vi ha ett golv. Vi ser att det är viktigt att ha en gemensam försäkring. Det har tidigare varit för. Men undrar jag: Vad är vision? 48 (C) replik: vision är tydlig och klar. Vi vill få in fler i trygghetssystemet, men det måste finnas tydliga kriterier för hur det ska gå till. Det är precis vad de kriterierna ska vara som vi diskuterar i den parlamentariska . Det är ingen lätt uppgift att komma fram till det. När det gäller till exempel arbetslöshetsersättningen har vi sagt – för att inte yppa vad vi säger i de slutna rummen där diskussionerna förs – att om man har slutfört en utbildning och står till arbetsmarknadens förfogande skulle det kunna vara ett kriterium som gör att man får a-kassa. Jag funderar över när man ska få det golv som föreslår. Ska man vara hur ung som helst? Ska det inte ställas några krav över huvud taget? Vad är det som ska vara den yttersta gränsen för ekonomiskt stöd, det som är försörjningsstöd från kommunen? Är det fel att få det i sitt liv om man inte uppfyller kraven på sjukersättning och därmed inte heller tillhör sjukförsäkringssystemet? Det här är oerhört svåra frågor, herr talman, och ingenting som jag här och , på denna korta tid, kan utveckla. Jag beklagar att man från sida vill ge en ungdom rätt att få sjukersättning fast han eller hon inte har någon förlorad arbetsinkomst, vilket ju gäller för att få sjukpenning och sjukersättning. 49 (KD): Det kommer nog att bli en lång dags färd för dem som ska delta i alla ärendedebatter. Man kan ha flera infallsvinklar in i den här debatten. Jag tänkte börja med en något udda vinkel och berätta att jag är mycket förtjust i gamla klassiska deckare. Jag uppskattar deras förmåga att ställa de rätta frågorna, att inte dra förhastade slutsatser och ha en deduktionsförmåga att avgöra vem som är den skyldige, vem eller vad som kan vara boven i dramat. Det första man kan fråga sig i det här sammanhanget är varför det över huvud taget har gjorts flera utredningar om sjukförsäkringen ifall den fungerar som den ska. De utredningar som ligger till grund för dagens sjukförsäkring tar sin utgångspunkt i definitionen försäkring och försäkringsmässighet. Själva begreppet försäkring – vi talar nu om sjukförsäkring – talar om vad som avses. Andra begrepp, som ersättning och sjukersättning, avser någonting helt annat. Där utgår ersättningen från andra premisser. Ofta sammanblandas de olika definitionerna och leder därmed till missförstånd i den allmänna debatten. Det är därför det finns olika regler mellan systemen, utformade beroende på vad som avses. Sjukpenning är en försäkring för inkomstbortfall vid arbetsoförmåga, och syftet är återgång till arbete. Sjukersättning utbetalas vid bestående arbetsoförmåga, och därför finns det andra regler för det. Det är också anledningen till att rehabiliteringskedjan är kopplad till just sjukförsäkringen. För att öka försäkringsmässigheten måste det finnas tydlighet i försäkringen. Utan en rehabiliteringskedja relativiseras försäkringen både vad gäller legitimitet och insatser. De flesta diskussioner har fokuserat på rehabiliteringskedjans funktion och utformning. Det har, som nämnts tidigare i debatten, även gjorts justeringar för att förbättra tydligheten, kopplat till syftet på området. Hur ser det då ut i verkligheten, herr talman? Det finns en rad andra delar som påverkar rehabiliteringskedjans funktion och som denna kammare inte beslutar över. Det handlar om vårdkvalitet. Det handlar om tillgänglighet. Dessa varierar dess värre över landet, och det finns en tydlig koppling mellan tillgänglighet och sjukskrivningars längd som inte kan motiveras utifrån sjukförsäkringens regelverk. Ett viktigt instrument i förbättringarna av försäkringen är beslutsstöden som skapat likvärdighet i underlaget för beslut. Likväl finns här mer att göra för att få bättre underlag. Det finns fortfarande alltför många intyg som är ofullständiga som beslutsunderlag. En annan minst lika viktig förbättring är det pågående arbetet med att utveckla samarbete och metoder för samverkan mellan . Tidiga insatser är grundläggande för rehabiliteringskedjans funktion och har glädjande nog blivit en del i det utvecklingsarbete som pågår vid myndigheterna. Detta motverkar onödigt långa sjukskrivningar och förbättrar den enskildes möjlighet att återgå i arbete. från den enskildes sida är tidiga och högkvalitativa insatser viktiga. Det ansvaret åligger vårdgivarna oavsett var i landet man befinner sig. Kömiljarden har inte nämnts. Här talas om sjukskrivningsmiljarden. Om man rensar bort inflation och annat har vårdsektorn tillskjutits . Att skillnader kvarstår kan inte vara rimligt. Jag kan mycket väl förstå varför socialministern börjar fråga om vi verkligen ska organisera vården på detta vis över landet. Om man lägger saker och ting i ett tomt hål, varför ser det ändå ut på det viset? En fråga som jag tror att , en av mina favoriter, skulle ha ställt sig är hur det kommer sig att det nästan uteslutande är offentliga arbetsgivare som har de stora problemen, som har den kvinnoojämlikhet vi talar om. Där kan man inte säga att det finns ett egenintresse, egensyfte, för att hjälpa dem som är anställda. Det måste finnas en annan orsak. Då är det bra om man utreder vilka grunderna egentligen är innan man simmar ut i färdiga uppfattningar och gör nya insatser som kanske visar sig vara mindre effektiva sett till kostnaden. Ytterligare ett viktigt område är likvärdighet och rättssäkerhet i bedömningen av arbetsförmågan. I de allra flesta fall fungerar det bra, men i vissa komplexa fall finns det osäkerheter. Genom de sammansatta team som nu inför och jobbar med tror jag att besluten och de rekommenderade åtgärderna kommer att förbättra situationen för de enskilda. Vid riktigt långa sjukskrivningar, där återgång i arbete efter upprepade utvärderingar visar sig vara svårt att uppnå, bör man möjliggöra erbjudande om sjukersättning. Det är i linje med utslaget i ett ärende i högre instans som kom. På samma sätt som man ska återgå i arbete om man har arbetsförmåga bör man kunna erhålla sjukersättning när arbetsoförmågan bedöms som bestående. Vi har i tidigare inlägg hört att det hela är omänskligt, ekonomiskt förkastligt och så vidare. Medan jag lyssnade kalkylerade jag lite grann på det. vi världen när man var sjukskriven – om vi tänker oss långa sjukskrivningar då man inte kan återgå i arbete – fick man tidsbegränsad sjukersättning . Normalt sett var de skrivna , 24 månader. Den ersättning som erhölls för dem som fick tidsbegränsade sjukersättningar, låt oss säga att de hade i SGI, var . Den som med dagens sjukförsäkring får och sedan återgår till sjukförsäkring får , alltså mer – och naturligtvis det dubbla om man i stället har 20 000 . Det visar sig att man väl får den ersättning man hade tidigare men med den skillnaden att man får en utvärdering hos Arbetsförmedlingen om man har arbetsförmåga. Har man inte det kan man få sjukförsäkring direkt. Det är inte alls så att människor råkar mer illa ut . Problemet var tidigare att de aldrig fick någon utvärdering utan cirkulerade runt period efter period. Det var ett mycket omänskligt system som jag varit med om att förändra. Flera av de frågor som rör beräkningsgrunder för sjukpenning och arbetslöshetsersättning är föremål för förslag i . Jag ser därför inga skäl att här ta upp varje enskilt förslag från de olika partierna om hur man ska beräkna ersättningarna. För oss kristdemokrater är det viktigt att utredningens uppdrag är just att föreslå hur sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen ska samverka bättre än , att de samordnas bättre. Det är min förhoppning att vi i utredningen ska kunna lösa ett antal frågor som ger ett bredare underlag för gemensamma beslut framöver. Avslutningsvis vill jag säga några ord om företagshälsovården, vilken redan varit föremål för debatt. Det blir alltför ofta ett käbbel om kronor och ören i stället för en diskussion om en långsiktig lösning för hur företagshälsovården ska kunna bli en del av, eller delaktig i, rehabiliteringskedjan. I mitt hemlän finns det vårdgivare som är positiva till det nya förslaget att arbetsgivare ska köpa tjänster av företagshälsovården. Från andra håll i landet framförs motsatt uppfattning, trots att avsatta resurser inte förbrukats. Den viktiga frågeställningen – jag höll på att säga den viktigaste – är hur vi på bästa sätt kan nyttja företagshälsovården både i det förebyggande arbetet och som vårdgivare. Här är det glesare med förslag. Jag tror att vi alla bör fundera på hur vi ska nyttja denna viktiga resurs på bästa sätt. Det finns ingen brist på goda exempel. När det gäller sjuklöneansvaret, som också har varit uppe till diskussion, tror jag att det är viktigt att hitta en form, en version, som lindrar sjuklöneansvaret, speciellt för mindre företag, men som inte skapar trösklar i systemen. Jag är övertygad om att det går att hitta vägar framåt om man bara vill. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 50 (MP) replik: När man beskriver historien är det viktigt att ta upp hela verkligheten, inte bara de delar och siffror som passar ens egen vision, ens eget tänkande. Det som tog upp i sitt anförande stämmer bara delvis. För många människor som inte omfattas av möjligheten att få vara kvar i sjukförsäkringen gäller inte det säger. Då blir det inga mer . En person som inte har en fast förankring på arbetsmarknaden kunde tidigare få tillfällig sjukersättning, till exempel med leukemi. Då fanns det en möjlighet att få ersättning. Det gör det inte längre. Det är ganska många som är i hennes situation, inte minst alla de ungdomar som jobbar på en arbetsmarknad där man inte får ett fast jobb utan springer runt mellan olika tillfälliga vikariat och inte kan visa att man har en fast anställning som skulle kunna ge rätt till ersättning. menar att fler måste få vara med i försäkringen. Om man är , har stått till arbetsmarknadens förfogande och skulle ha kunnat ta ett jobb om man hade varit frisk, men inte är det utan har nedsatt arbetsförmåga, menar vi att det måste finnas ett golv i försäkringen. Min fråga till är: Tycker inte att alla sjuka ska få omfattas av en försäkring? 51 (KD) replik: Svaret är att man inte kan omfattas av en bilförsäkring om man inte har en bil. Antingen ingår man i en försäkring eller så gör man inte det. Vilka som ska ingå i den är en annan fråga. Vi har aktivitetsersättning för de ungdomar som inte kan komma in om de bedöms ha en varaktig förmåga och bedöms kunna komma tillbaka. Men det kan inte vara så att man per automatik får en försäkring som man egentligen inte omfattas av. Då är allt detta med sjukpenninggrundande inkomst och de system vi har för detta meningslösa eller i alla fall urvattnade. Har man en medborgarlönsvariant får man en annan problematik. Vi tittar i på hur vi ska hitta dem som finns utanför arbetsmarknaden, hur vi ska koppla dem till sjukförsäkringen och så vidare. Det är ett ganska komplext system. Men jag vill vara tydlig med att vi har olika skyddsnät i samhället och att det yttersta skyddsnätet finns för alla. Hur man ska koppla ihop olika försäkringssystem med personer som inte kvalificerar sig för dem är ett mycket grannlaga arbete som jag inte är beredd att beskriva här och . Det viktigaste är dock att de som omfattas av försäkringen ska få ta del av den. Det är ett viktigt arbete vi har framför oss. Hur hittar man exempelvis dem som ska gå mellan sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring? Där finns falluckor som jag är bekymrad över. Syftet är ju att man inte ska förlora på att ställa sig till arbetsmarknadens förfogande på det vis man kan göra . Vi tittar på detta. För mig är det viktigt att tala om dem som över huvud taget inte har varit inne i försäkringen. Vilka försäkringsnivåer ska gälla, och hur ska man räkna? Jag är inte säker på att jag kan ge något exakt svar här. Det krävs nog mer utredning. Jag vill vara försiktig i det sammanhanget. 52 (MP) replik: Det vi pratar om nu är människor, och människor är inte maskiner. Alla kan vi bli sjuka. Som regelverket är nu ska man ha en varaktigt nedsatt arbetsförmåga för att kunna få aktivitetsersättning eller sjukersättning. Men förhoppningsvis är det så att de flesta unga människor inte är varaktigt sjuka utan har en önskan att komma tillbaka till arbetsmarknaden och få arbete. Det är det skyddsnätet vi eftersträvar. Människor ska kunna få en chans att komma tillbaka i arbete. Vi eftersträvar inte medborgarlön längre. Det finns några i vårt parti som gör det, men partiet gör inte det först och främst. Den linje driver kallar vi arbetslivstrygghet. Människor ska kunna få en försäkring som är som en hängmatta när man inte klarar av att vara på arbetet. Man ska också få rehabilitering och stöd och hjälp att komma tillbaka till arbetet. Vi behöver helt enkelt en mänskligare arbetslinje som gör det möjligt att komma i arbete och att vara så sårbar som varje människa kan vara utan att för den skull bli straffad. Det handlar om strukturella åtgärder och livsvillkor för människor. Socialförsäkringssystemet skulle kunna bidra till det. Men vi måste jobba ännu mer med förebyggande insatser för folkhälsan, som jag tagit upp. borde egentligen stå upp för den typen av människosyn. Det förvånar mig att inte kan göra det. 53 (KD) replik: Det finns två mycket goda exempel på omsvängningar i . Det ena är EU-frågan. Vi gratulerar er till att ni äntligen nyktrat till där. Det andra är att ni inte längre driver frågan om medborgarlön. Jag vill inte använda någon låg retorik i detta sammanhang. Men jag kan ta ett exempel från mitt eget län. Vår nuvarande gruppledare i fick när han var beskedet: Du kan ändå inte se, så du kan väl lika gärna få aktivitetsersättning med en gång. Jag vill inte tillbaka dit. Det är den utsorteringsmetod som fanns tidigare. Jag vet att inte vill att det ska vara så. Men det är följden om man har för låga trösklar till ersättningarna. Det är därför jag säger att jag är väldigt försiktig när det gäller de här personerna. Hur behjärtansvärt det än kan vara att förbättra deras ekonomi och hur väl jag än förstår detta så vill jag ändå inte ha så bråttom att göra sådana systemförändringar. Hur man ska kvalificera sig för systemet tycker jag att vi har en skyldighet att titta på och hitta lösningar på i utredningen, så att det blir bättre. Det håller jag med om.