prot · H10947 · 2013-12-16 00:00:00 — I målformuleringen som regeringen föreslog togs dessutom perspektivet att fattiga människor själva ska kunna förbättra sina levnadsvillkor bort. Sammantaget blev målformuleringen olycklig, otydlig och oanvändbar. Det mål som gäller slogs fast av i samband med betänkandet om politiken för global utveckling . Beslutet föregicks av en omfattande beredning som involverade en lång rad organisationer och personer. Det biståndsmål som den processen till slut mynnade ut i var väl och brett förankrat. Målet för det internationella utvecklingssamarbetet, att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor, har gällt . delades utgiftsområdet upp i två delområden med olika mål. Vi anser att det är bra att man nu återgår till att ha ett och samma mål för hela utgiftsområdet. Däremot har vi socialdemokrater allvarliga invändningar mot den målformulering som regeringen föreslagit och framför allt mot den närmast totala avsaknaden av process för att arbeta fram ett förslag till nytt mål. Det nya mål som föreslagits av regeringen i budgetpropositionen har inte varit föremål för någon djupare beredning. Vi menar att det är olyckligt att regeringen väljer att hantera det svenska utvecklingssamarbetet på ett så lättvindigt sätt. Förslaget till mål som regeringen lagt fram har som sagt inte varit föremål för en ordentlig beredning och inte heller föregåtts av diskussioner med partier eller med biståndsaktörer. Det som tidigare hanterats som ett riksdagsbeslut i särskild ordning förväntades nu passera igenom i samband med detta budgetbeslut. Tack vare konstruktiva diskussioner i utrikesutskottet har vi i detta betänkande kunnat enas om en bättre målformulering, dock utan att göra anspråk på att den är vare sig perfekt eller slutgiltig. Det är en målformulering som till skillnad från regeringens förslag beskriver vikten av att det svenska utvecklingssamarbetet alltjämt ser fattiga människor som aktiva aktörer för sin egen utveckling och inte som passiva mottagare av svenskt bistånd. Självfallet hade det varit önskvärt att regeringen, för att säkerställa såväl förankring som kvalitetssäkring, hade arbetat fram den nya målformuleringen i en annan anda. Tyvärr har vi med denna regering sett hur biståndspolitiken bedrivs i slutna processer, ofta med mindre goda resultat som följd. Det förslag till biståndsmål som utrikesutskottets nu lägger fram till i betänkandet lyder: att skapa förutsättningar för förbättrade levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Människors egna aktiva ansvar och handlingar är åter med i målformuleringen. Jag yrkar bifall till detta och tackar för ett gott och konstruktivt arbete i utskottet. Det svenska utvecklingssamarbetet har god kvalitet och ger resultat. behöver biståndet utvecklas och förbättras ytterligare. Styrningen måste förbättras. Den ska vara tydlig, och rätt saker ska mätas och utvärderas. Jakt på kortsiktiga resultat och lätt mätbara insatser får inte äga rum på bekostnad av långsiktiga arbetssätt. Öppenhet och transparens måste i högre grad än prägla beslutsprocesserna, utvecklingsdebatten och reformarbetet inom det internationella utvecklingssamarbetet. En samlad översyn bör göras av det svenska utvecklingssamarbetets styrning, organisation och rollfördelning. Där bör analyseras hur och Sidas roller ser ut efter de genomförda förändringarna. Frågan är om dagens rollfördelning är organiserad på ett optimalt sätt, om olika kompetenser har gått förlorade till följd av förändringar och om dessa i så fall behöver byggas upp på nytt. I översynen bör det skapas klarhet i vilka krav som ställs på olika aktörer, vilka resultat som förväntas och hur dessa ska redovisas. Kraven ska vara höga på ordning och reda samt resultat i den internationella utvecklingsverksamheten. Samma höga krav och mål ska gälla för alla aktörer, exempelvis , Sida, folkrörelser och näringsliv. får inte byråkratiseringen av utvecklingssamarbetet fortsätta att växa så att den hämmar verksamheten eller hindrar nytänkande. Vilken kompetensförsörjning som krävs för att möjliggöra ett utvecklingssamarbete med hög kvalitet är en viktig fråga som bör ingå i översynen. Genom hög kompetens i utvecklingsfrågor, analys och idéutveckling kan också i fortsättningen spela en viktig roll i utvecklingspolitiken och bedriva en verksamhet i världsklass. Arbetet med landkoncentration behöver ses över. Det handlar till exempel om hur länder kan fasas ut ur bilateralt utvecklingssamarbete utan att relationer och kunskap går förlorade, hur en landkoncentration kan få genomslag och hur andra arbetsformer, som multilateralt utvecklingssamarbete och samordning med andra givare, kan spela in. I översynen av utvecklingssamarbetets styrning, organisation och rollfördelning bör ingå att belysa vilka förändringar som har genomförts och vilka effekterna har blivit som perspektiv från omvärldsförändringar och internationella reformprocesser beaktas. Översynen bör göras i en öppen process och leda till att förslag läggs fram om hur man ska få till stånd en väl fungerande och ändamålsenlig organisation och rollfördelning. För varje biståndskrona som betalas världen över, inte bara av utan av alla länder som lägger pengar på bistånd, försvinner tyvärr fler kronor i kapital- och skatteflykt. Vissa uppgifter tyder på att det rent av är tio gånger så mycket. Det är medel som utvecklingsländerna behöver använda till fattigdomsbekämpning och samhällsservice för sina medborgare. Inom exempelvis FN, och EU pågår olika arbeten för att motverka detta. Ett exempel är krav på land-till-land-rapportering som ett verktyg mot skatteflykt och korruption, vilket bör utökas till fler sektorer och företag. Ökad öppenhet gör det lättare att följa upp företagens verksamhet och leder till skärpt förhållningssätt. Det är självfallet något som jag som socialdemokrat välkomnar. Likaså måste kraft läggas på att motverka skatteparadis. Automatiskt informationsutbyte är ett viktigt verktyg i det arbetet. har förutsättningar att vara ett föregångsland för skatteuppbörd och skatteförvaltning och bör därför vara pådrivande i det internationella arbetet med beskattning. Men som jag har förstått det är den nuvarande regeringen inte intresserad av att driva de här frågorna utan har tvärtom till och med varit avvisande till förslag när det gäller informationsutbyte för att försvåra skatteflykt. Ett av de argument regeringen har är att det i de fattiga länder som drabbas av skatteflykt ändå inte finns några skattemyndigheter som kan ta hand om informationen och använda den. Ja, det är faktiskt så det uttrycks av regeringen i ett PM med förhandlingsinstruktioner om dessa frågor. Att bekämpa korruption liksom skatteparadis och skatteflykt är viktiga komponenter för att kunna stärka politiska och ekonomiska institutioner. ska också sträva efter nolltolerans mot korruption i utvecklingssamarbetet. Ett viktigt verktyg i det arbetet är att skapa ett inhemskt tryck mot korruption genom fri press, ett fungerande och oberoende rättsväsen samt ett starkt civilt samhälle i de länder vi samarbetar med. Socialdemokraterna, och vill att verkar för skärpta internationella regelverk för att motverka kapital- och skatteflykt. Det är genom ett aktivt kapacitetsstärkande arbete gällande skatteuppbörd och skatteförvaltning vi kan nå det. Skatteparadis ska motverkas oavsett vem eller vilket land som drabbas. 108 (MP): Jag vill börja med att hälsa nya biståndsministern välkommen till sin första biståndsbudgetdebatt. Vi andra har varit med ett antal gånger redan, och vi är ett rätt pratglatt gäng. Det har hänt en del sedan vi diskuterade biståndsbudgeten . Inte minst har vi en ny biståndsminister efter att hela havet har stormat som gått eller under som gått. Vi i oppositionen har väntat och väntat på den utlovade biståndspolitiska plattformen. Frivilligorganisationerna har väntat på den. Myndigheterna har väntat på den. Ingen har riktigt vetat vartåt vinden blåser förutom att den ibland varit av orkanstyrka. Vi anser att den nya plattformen borde presenteras för som en proposition i stället för som skrivelse. Förankringen i har i det stora hela varit obefintlig när det gäller plattformen, och politiken har präglats av ryckighet. Fyrverkeribistånd brukar vi kalla det i . Och har vi plötsligt utan förankring fått ett nytt övergripande mål för biståndspolitiken, som precis talade om. Som han också sade har vi i god samarbetsanda lyckats få till en bättre skrivning. Kritik mot biståndet har förts fram från olika håll, inte minst i reportageserier i tidningarna och av tankesmedjan . Kritiken har riktat sig mot folkrörelser, Sida, FN, Sadev, UD, generaldirektörer och ministern själv. Ingen har gått säker för kritik, här i vill säga. När man befinner sig utanför landets gränser är det i stället idel lovord av det svenska biståndet, precis som . I biståndspolitiken har det ena dagen varit ett besked och ett annat. Jag hoppas att vår nya minister tar det lite lugnare och låter alla våra mycket kompetenta medarbetare på såväl UD och Sida som i folkrörelserna få fortsätta att göra ett bra och viktigt jobb även och att de får arbetsro. Jag säger inte att all förändring är dålig eller onödig, däremot att den behöver vara förstådd, förankrad och kännas genomtänkt. Jag är hemkommen från , som är ett av de länder som regeringen i och med årets budget bestämt sig för att fasa ut. Jag håller inte med regeringen om det valet, särskilt inte eftersom bara var ett land som regeringen valde att ha ett långsiktigt bistånd till på grund av fattigdomsproblematik. Det är sant att det hänt mycket i och att det byggs så att det knakar. Landet är dock fortfarande fattigt. Inte minst är det så att det ökade välståndet inte når alla. När det gäller demokratibygge har fortfarande mycket att lära, liksom när det gäller miljö och respekt för urfolkens mark. Just nu pågår en konflikt om en motorväg som ska passera på ett dubbelt skyddat område: nationalpark och urfolks mark. Regeringen vill trots det bygga den vilket lett till stor besvikelse bland flera urfolksgrupper som förväntade sig något annat av presidenten, inte minst med tanke på att den nya konstitutionen garanterar naturens egna rättigheter. Inför valet har de i stället valt att gå ihop i en allians med mina partikolleger i De gröna. En förhoppning är att driva igenom en annan lokalisering av vägen. I träffade jag förutom samarbetspart Partido också UNDP och på ett möte på ambassaden. Och som vanligt när jag kommer i kontakt med svenskt bistånd känner jag mig väldigt glad och stolt över att allt gott vi åstadkommer i världen. Jag känner också en väldig frustration när jag vet att vi håller på att lämna länder eller avsluta projekt när vi nått halvvägs i arbetet – innan vi nått i mål. Det är vad som sker i , och det är vad som höll på att hända också i och men som vi med mångas gemensamma krafter och mycket påtryckningar lyckades stoppa. Än är det inte för sent för regeringen att ångra sig när det gäller . Ambassaden har påbörjat utfasningen, men varför inte ta ett steg tillbaka redan när det är dags för vårbudgeten? Saken är den att goda resultat nu börjar noteras i efter att biståndsarbete har bedrivits för att främja freds- och försoningsprocesser, demokrati och mänskliga rättigheter och inte minst kvinnors rättigheter. har spelat och spelar fortfarande en viktig roll inte minst i och . Att lämna länder där varken fred, försoning, demokrati eller mänskliga rättigheter är säkerställda och där stor fattigdom dessutom råder i delar av befolkningen vore att ge upp på halva vägen. Att inte säkra en kontinuitet i det påbörjade arbetet är lite som att kasta pengarna i sjön. och övriga 23 länder i klimatkonventionens grupp av 2-länder har förbundit sig att göra två saker: att minska sina egna utsläpp till hållbara nivåer och att utöver biståndet finansiera utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder i fattiga länder till ett belopp om . Inget land har levt upp till något av löftena. Klimatinvesteringar bör enligt göras utan krav på kompensation i form av mer eller mindre fiktiva utsläppsrätter. Enligt ska finansieringen bestå av nya medel. För del innebär det att resurser bör avsättas utöver biståndsramen på av bni. Men inte heller i årets budgetproposition avsätter regeringen nya och additionella medel för klimatfinansiering, som det är omöjligt att få en samlad bild av vilka klimatinsatser som planeras inom biståndsramen. menar att allt bistånd ska vara miljö- och klimatsäkrat. Vi säger självklart inte nej till särskilda klimatrelaterade satsningar med finansiering också från biståndsramen, men vi vill att ska vara ett föredöme och särredovisa vad som är klimatrelaterat bistånd och vad som är klimatskadestånd, det vill säga återbetalning av den klimatskuld vi har. För att nå upp till de summor som utlovats för att finansiera utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder i fattiga länder måste vi utveckla finansieringskällor utanför statsbudgeten. vill att de intäkter som tillförs statsbudgeten genom auktionering inom EU:s handel med utsläppsrätter används till internationella klimatinsatser. Utöver det vill vi tillföra genom att skapa ett nytt anslag för klimatsatsning i utvecklingsländer under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. Klimatfinansieringen ska alltså inte, som , tas från biståndet. Alltför få länder lever upp till målet att ge till bistånd. I spåren av den finansiella krisen har många länder uppenbara problem att bibehålla det bistånd de redan har och som dessutom ligger under 0,7. Det blir allt viktigare att mobilisera resurser till de fattigaste länderna, som är de som drabbas hårdast av nedgången i den globala ekonomin. Det behövs ökade ekonomiska resurser för att kunna nå millenniemålen. En skatt på finansiella transaktioner har förts fram som en alternativ mekanism för att finansiera utveckling, och efter finanskrisen har frågan vunnit ökat politiskt stöd. En skatt på finansiella transaktioner kan bidra såväl till finansiell stabilitet som till att generera resurser för utvecklingssamarbete och klimatarbete. Den långsiktiga ambitionen bör vara att en sådan skatt införs på global nivå, men ter sig EU-nivån mer realistisk. Vi vill att intäkterna från en sådan skatt går tillbaka till medlemsländerna, som själva disponerar dessa medel. En global skatt på koldioxid är ett annat alternativ som skulle ge ökade resurser till FN:s arbete och skapa incitament för att minska världens koldioxidutsläpp. En sektorsövergripande skatt på koldioxid bör utformas som en minimiskatt som administreras av respektive land. Gränsöverskridande utsläppskällor som bunkerbränslen för flyg- och sjöfart kan med fördel regleras genom en globalt harmoniserad skatt vars intäkter går till FN:s utvecklingsarbete. bör verka för sådana skatter internationellt och genom EU. Trots att det finns tillräckligt med livsmedel för att svält inte ska behöva förekomma saknar en miljard människor mat för dagen. Några av hindren för livsmedelsförsörjning är bristande möjligheter att lagra och distribuera livsmedel, outvecklat jordbruk med stor variation i skördarna och rika länders och regioners jordbrukspolitik. Jordbruket har stor betydelse för sysselsättningen och för livsmedelsförsörjningen i väldigt många länder. En stor del av de fattigaste människorna är jordbrukare. Många är kvinnor. Världens livsmedelsförsörjning är också beroende av billig olja som bidrar till att markresurser och vattenresurser överutnyttjas på flera håll. En växande och allt rikare befolkning och behovet av att minska konsumtionen av fossila råvaror kommer att öka trycket än mer på markanvändning och hoten mot biologisk mångfald. Land grabbing är redan ett växande problem, då odlingsbar mark tas över av stora investerare som ofta utnyttjar den för produktion som inte kommer lokalbefolkningen till del. Den ohållbara livsmedelsproduktionen rubbar jordens kvävecykel och står också för en betydande del av växthusgaser, förlust av biologisk mångfald och spridning av kemikalier. Därför behöver vi öka såväl det bilaterala stödet som det multilaterala stödet till utveckling av ekologiskt jordbruk, i synnerhet till småskaligt jordbruk i söder om . För att klara klimatpåverkan måste vi inse att en bevarad biologisk mångfald är viktig för ekosystemens förmåga att återhämta sig från störningar som klimatförändringar och för att kunna tillhandahålla livsnödvändiga ekosystemtjänster även i fortsättningen. Skogsskövling och omvandling av naturskogar till skogsplantager, utvidgning och omvandling av jordbruket, fiske och föroreningar är orsaker till att biologisk mångfald går förlorad och därmed också människors möjligheter att producera sin mat. Därför måste motverka alla satsningar som kan få betydande negativa konsekvenser för biologisk mångfald, både i det bilaterala och i det multilaterala utvecklingssamarbetet samt i det utvecklingssamarbete som genomförs av det privata näringslivet. tar upp frågan om de allt större avräkningarna av biståndet. Vi menar att regeringen måste kvalitetssäkra de avräkningar som görs. försök att finansiera ambassader som inte bedrev biståndsrelaterad verksamhet kritiserades av OECD-Dac, och det tvingade regeringen att ändra beräkningsgrunderna. Den procent av bni som utgör biståndsramen ska användas för att bekämpa fattigdom och förtryck samt bidra till utveckling, inget annat. Regeringen bör därför upprätta ett tydligt och transparent system som visar hur avräkningarna bidrar till målsättningarna i politik för global utveckling, det vill säga fattigdomsbekämpning. Redovisningen ska förhålla sig till Dacs regelverk, och ska inte vara ett land som tänjer på tolkningsutrymmet för vad som är bistånd eller inte. är i särklass största mottagare av svenskt bistånd, och biståndet finansierar av vårt flyktingmottagande. Det är inte en hemlighet eller nyhet att är starkt kritiskt till att regeringen låter biståndet bekosta en så stor andel av flyktingmottagande. Enligt OECD-Dac är det möjligt att räkna en viss del av flyktingmottagandet som bistånd, men de stora avräkningar från biståndsramen som gör innebär att är ett av de länder som enligt gör de största avräkningarna. Vi är också mycket kritiska till att ministerns och statssekreterarens löner bekostades av biståndet. I praktiken har ministern kunnat vara ute och valkampanja, det vill säga utföra påverkansarbete, betald av biståndet som informationsanslaget till frivilligorganisationerna halverades och riktlinjerna ändrades för att omöjliggöra folkrörelsernas påverkansarbete med hjälp av biståndsmedel. Det är därför dags att vi ser över det system som använder för att bestämma storleken på avräkningarna och vad som får ingå. Vi behöver närma oss de beräkningssätt som används av övriga givarländer. I budgetförslag återför vi till biståndsramen från avräkningarna. Av de 1,6 miljarderna som återförs till biståndsramen vill vi öronmärka till det tidigare halverade informationsanslaget. De nya riktlinjerna för informationsanslaget bör också revideras så att det blir möjligt att använda anslaget för en kritisk och konstruktiv diskussion om och EU:s möjligheter och hinder för fattigdomsbekämpning och utveckling. Vi är, som redan framgått, kritiska till de förändringar av riktlinjerna som genomförts av regeringen. Vi efterlyser också en redovisning av hur nämnda avräkningar bidrar till att uppnå målet för internationellt utvecklingssamarbete om att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Vi i står självklart bakom alla våra reservationer i betänkandet, men vi vill särskilt lyfta reservationerna 26 och 28 till omröstning, och därför yrkar jag bifall till dem. 109 (SD): Jag vill börja med att säga att vi naturligtvis står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande väljer jag att yrka bifall till reservationerna 1, 4, 19 och 24. I dagens debatt behandlar vi internationellt utvecklingssamarbete. Att bekämpa fattigdom, att bidra till att bygga upp svagare samhällen så att de kan bli starka, fria och välmående samt att lindra nöd är för de flesta av oss som har det bättre ställt en självklarhet. Därför är det viktigt för att bidra med ett bistånd som inte understiger FN:s rekommenderade nivå. vilar det ett stort ansvar på regeringen att förvalta skattepengar på ett ansvarsfullt sätt så att de verkligen når fram till dem som mest behöver det. Företrädare från regeringen vill gärna ställa sig högst upp på godhetens piedestal för att de har lyckats nå enprocentsmålet vad gäller andelen av svenskt bni som går till bistånd. Frågan man då måste ställa sig är vad det egentligen är som dessa drygt 38 miljarder går till. Är det verkligen bara att nå procentmålet som är viktigt? som gått har det framkommit allvarliga brister i UD:s sätt att hantera biståndet, och det är därför av stor vikt att regeringen ökar sin transparens i biståndshanteringen gentemot och allmänheten. Det är oacceptabelt att ledamöter i utrikesutskottet ska behöva läsa i medierna om obehagliga överraskningar i UD:s hantering, exempelvis att man räknat in biståndsministerns och statssekreterarens löner i biståndet. Regeringen har också fått kritik för bristande uppföljning vad gäller bidrag till multilaterala organisationer. När vi ger stora bidrag i basbudgetstöd till multilaterala organisationer finns det svårigheter i att verkligen kunna följa upp vad det svenska bidraget går till. Med detta i åtanke har vi minskat antalet multilaterala organisationer att kanalisera bidrag genom och prioriterar FN och . skulle vi också vilja se att man i större utsträckning villkorar bidragen och riktar dem till konkreta projekt för att underlätta uppföljningen och att pengarna används till de ändamål som ligger i linje med prioriteringar. De åtgärder som måste vidtas vad gäller UD:s hantering av biståndet är dock bara en liten del av allt som behöver förbättras. har kritiserat att svenskt bistånd är för spretigt och ofokuserat, vilket också är något som lyfter fram i sin kritik. förespråkar ett bistånd som mycket tydligare fokuserar på konkret fattigdomsbekämpning och humanitärt bistånd. Genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd, en större koncentration av biståndet till de minst utvecklade länderna och färre inriktningar kan vi gradvis effektivisera utvecklingsbiståndet och 2015 ha en biståndsram på av bni, vilket är i linje med . Som vi har hört tidigare i dagens debatt har regeringen i budgetpropositionen föreslagit att vi ska ta beslut om ett nytt mål för biståndet. Det är positivt att man på detta sätt synliggör och tydliggör vad det övergripande målet med svenskt bistånd ska vara. Det är dock mindre positivt att regeringens process när det gäller framtagandet av ett nytt mål har varit under all kritik vad gäller kommunikation med och representanter från det civila samhället. Att det övergripande målet för svenskt bistånd ska förhandlas fram under några korta veckor i utrikesutskottet med mycket små möjligheter för alla partier och för det civila samhället att vara med och påverka är inte en seriös behandling av en så stor fråga. En majoritet i utrikesutskottet har dock kommit fram till att målet för utgiftsområde 7 Internationellt bistånd ska vara att skapa förutsättningar för förbättrade levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Även om vi inte anser denna formulering vara perfekt välkomnar vi att man till skillnad från regeringens ursprungliga förslag lagt in vikten av att skapa förutsättningar för förbättrade levnadsvillkor för människor eftersom perspektivet med hjälp till självhjälp är viktigt. Sedan kan vi ha lite olika syn på hur man bäst uppnår detta mål. Utskottet framhåller sambandet mellan demokrati, mänskliga rättigheter och utveckling.