prot · H009126 · 2013-06-19 00:00:00 — Det vill jag ändra på, och det får tas upp i de fortsatta debatterna. 18 (SD) replik: Ja, , tidigare hade vi besök av organisationen . De organiserar landets små och medelstora företag i huvudsak. Det är i den gruppen som de flesta jobben skapas. Ungefär tre av fyra nya jobb skapas just i små och medelstora företag. De har alltså rätt bra koll på vad som fungerar på arbetsmarknaden och vad som inte fungerar. Trösklarna, som ni pratar om, det vill säga att sänka framför allt lönenivån för utrikes födda och ungdomar att komma in på arbetsmarknaden, rankar Företagarna väldigt lågt, när man ställer frågan till dem själva, som en orsak till att de inte kan expandera, anställa och utöka företag. Däremot brist på arbetskraft, matchningen, när man inte hittar den arbetskraft man behöver, rankas högt. Det är regeringens ansvar; det är ju där ni misslyckas. Jag tog upp den frågan i mitt anförande med hänvisning till vår finansminister. var inte finansministern på plats här när de fyra oppositionspartierna hade sina anföranden, så kanske kan framföra det som sades till honom. Av den anledningen ställer jag frågan till henne i stället för till finansministern eftersom han förmodligen inte har hört anförandet. Delar finansministerns åsikt att det inte är någon missmatchning när det gäller invandringen till ? När vi har en asyl- och anhöriginvandring av lågutbildade människor från tredje världen som inte kommer in på arbetsmarknaden just därför att de inte har en adekvat utbildning för svensk arbetsmarknad, är det ingen missmatchning? 19 (M) replik: Jag tror att de flesta här inne träffar företagare i tjänsten och i privatlivet och vet att det viktigaste för företagen såklart är att kunna skapa jobb, att förutsättningarna för det är goda och att få tag i den arbetskraft man har brist på. Det är mot den bakgrunden det är lite svårt att stå här med just företrädare. Jag var med i den utredning som lade grunden till lagstiftningen om arbetskraftsinvandring. Jag tycker att det är lite svårt att stå här och diskutera företagen och matchningen om man inte slår fast att är en liten, öppen ekonomi. Vi är ganska få här på jorden, och för att ha växande företag som säljer varor och tjänster på en världsmarknad behöver vi kunna rekrytera till exempel bristarbetskraft även från världen utanför . Därför är jag stolt över det regelverk för arbetskraftsinvandring som vi har. Jag ser också att många som har kommit hit som flyktingar har etablerat sig i även om det har varit svårt i början. Men framhärdar tyvärr med sina kalkyler. Även i er reservation skriver ni att ni har åtgärder som beräknas minska asyl- och anhöriginvandringen med totalt . Det är kalkyler som till och med underkänner. Jag tycker att det är lite svårt att föra en seriös ekonomisk-politisk debatt på ett antagande som inte bara är oseriöst utan också är inhumant. Det vore skadligt för den ekonomiska politiken om inte fortsatte att vara öppet. Det är ett utbyte med andra, handel och att människor kan komma hit som ger oss möjligheter att vara konkurrenskraftiga i världen. 20 (SD) replik: har naturligtvis rätt i att det är oseriöst att föra en riksdagsdebatt som inte grundar sig på fakta. Men om det är så anser alltså att det inte är någon missmatchning när människor som inte har en adekvat utbildning för svensk arbetsmarknad kommer in i via asyl- och anhöriginvandringen. Okej då har vi fått det beskedet. Du talar varmt om svenska företags möjligheter att expandera, utvecklas och exportera. Vi i lever gott på den svenska bytesbalansen. Det går inte att komma ifrån. Vi i exporterar och säljer mer, krasst sett, än vi importerar och köper från andra länder. ser det som en makroekonomisk obalans och ett problem i det europeiska samarbetet att svenska företag är väldigt duktiga och att svenska privatpersoner, företag och myndigheter i för stor utsträckning väljer att handla hos svenska företag och vi då får en positiv bytesbalans. Delar farhågor och synsätt att det här är en makroekonomisk obalans och ett problem? Om vi ska använda fakta är det ändå så att företagare, de som ska anställa och skapa de nya jobben, ser det som ett betydligt större problem att alliansregeringen, som leds av er, har misslyckats med utbildningspolitiken, inte skapat arbetskraft som behövs på den svenska arbetsmarknaden och skapat en missmatchning. Det är ett faktum. Det är bara att fråga dem själva. Det har vi gjort. 21 (M) replik: var här och gav sina rekommendationer . Vi hade dem även i utskottet, och vi diskuterade en hel del finansiell stabilitet. Vi diskuterade också det faktum och där vill jag avsluta att står väldigt starkt jämfört med andra europeiska länder. Även inser att tack vare en välskött ekonomisk politik har kunnat satsa på en stärkt konkurrenskraft. Sedan ska vi alltid bevaka risker för obalanser framöver. Återigen, : När gick igenom er budgetmotion skrev de så här: Slutligen kan de föreliggande beräkningarna inte rakt av tolkas som en potentiell besparing. De utgör inte en analys av vad som skulle hända om antalet invandrare blev ett annat än vad som prognostiseras. Inte ens ställer upp på kalkylen att svaret på nästan alla frågor skulle vara minskad invandring. Det gör inte jag heller. Framför allt vill jag, avslutningsvis, slå vakt om den svenska öppenheten och styrkan i den svenska ekonomin som är att människor från hela världen kan komma hit, antingen för att arbetsgivare har brist och verkligen måste få tag i någon för att skapa fler jobb eller för att människor måste fly för sina liv och komma hit och att det då ska vara lättare att komma in på svensk arbetsmarknad. Det är bra för , och det har historiskt byggt oss starka ekonomiskt. Det är viktigt för vår konkurrenskraft att vi är öppna för människor från andra länder. Att vi har ordning och reda i vår ekonomi är sådant som gör att vi har kunnat växa mer än många andra, jämförbara länder. Det är jag stolt över, och därför vill jag behålla och stå upp för öppenheten i den svenska ekonomin när vi bygger vidare på den ekonomiska politiken. 22 (FP): Det har varit en parad av dysterkvistar och svartmålare här, så låt mig börja mitt inlägg med att skjuta in lite positiv energi i debatten. har kommit med en prognos som skruvar upp utsikterna för svensk ekonomi något. Det har kommit en arbetskraftsundersökning som visar att sysselsättningen fortsätter att öka och att arbetslösheten utvecklas bättre än vad analytikerna trodde den går inte upp trots den internationella krisen. Låt mig i mitt huvudanförande fokusera på några andra saker, och låt mig inleda mitt anförande med en sammanfattning av vad jag har att säga. Många företrädare för Socialdemokraterna hävdar gång på gång att klyftorna i det svenska samhället har ökat. De målar upp bilden av rika som roffar åt sig en allt större del av den gemensamma kakan och att fattiga blir allt fler. Men det stämmer inte. Påståendena om kraftigt ökade klyftor överensstämmer inte med verkligheten. Studerar man statistiken över inkomstutvecklingen och inkomstspridningen saknas det stöd för hypotesen om kraftigt ökade inkomstklyftor i . Vi ser detta påstående om ökade klyftor till exempel i den reservation som Socialdemokraterna har till regeringens vårbudget. Där skriver man: har en av de snabbast växande inkomstklyftorna i hela . Men eftersom inte har några växande inkomstklyftor kan det inte vara någon av de snabbast växande i hela . och gruppledaren skrev i i går: Det är otvetydigt så att klyftorna i växer. Det är fel! sade i Ekots lördagsintervju att problemet är de växande klyftorna i samhället, negativ inkomstutveckling och långtidsarbetslöshet, främst bland unga. Låt mig konstatera att Socialdemokraterna, bland andra , slarvar med sanningen. Hypotesen om ökade klyftor i saknar stöd. Just beträffande långtidsarbetslösheten bland unga är och de två länder som har lägst andel ungdomar som varit arbetslösa . Det är bara att läsa betänkandet. Men låt mig som liberal först konstatera att vi liberaler och Socialdemokraterna har olika syn på vad som är ett rättvist samhälle. Vi tycker att det ska löna sig att arbeta, att arbeta övertid, att ta ansvar och risker och att utbilda sig. Höjden av rättvisa är inte att alla har det exakt lika bra. Orättvisor för liberaler handlar inte om att bli upprörd över att någon tjänar pengar. Orättvisor handlar om när människor saknar möjligheter. Våra liberala lösningar handlar om att människor ska ha lika chanser i livet, hela livet. En skola med fokus på kunskap, en god skattefinansierad sjuk- och äldreomsorg och väl fungerande sociala skyddsnät skapar ett samhälle som håller samman. Det finns olika sätt att mäta fattigdom. Det har hänvisats till en rapport från som visar att den så kallade relativa fattigdomen har ökat i . Det är viktigt att förstå att detta mått inte fångar in frågan hur många människor som lever i misär eller hur djup en eventuell misär är, utan i stället säger måttet hur sammanpressad den nedre delen av inkomstfördelningen är, vilket ju inte alls är detsamma som fattigdom. Det är därför detta mått nu utnyttjas för att påstå att som var ett krisår med stort budgetunderskott, hög arbetslöshet, inledningsvis höga räntor och kraftiga nedskärningar i välfärdssystemen skulle ha varit ett för än 2010. Det är ett absurt påstående, men det kommer av den vilseledande användningen av detta mått. Ett annat illustrativt exempel på detta mått som man använder för att påstå att har växande klyftor är att när krisen kom till skulle ha blivit rikare. Man behöver inte ens ekonomisk kunskap för att förstå att detta är helt orimligt. Jag lämnar detta vilseledande och av oppositionen missbrukade mått och går över till mätning av inkomstskillnader. Vad socialdemokratiska företrädare låter bli att säga är att den allra största delen av de ökade inkomstskillnaderna efter 1995 inträffade 19952006, alltså före regeringsskiftet från till . var förstås de växande inkomstskillnaderna under Socialdemokraternas tid inte resultatet av någon illvilja, utan det var resultatet av Socialdemokraternas saneringspolitik, som var nödvändig och ofrånkomlig . Även har undersökt påståendet om vidgade klyftor och kommit till slutsatsen att klyftorna inte har ökat . Rådet, som oberoende av regeringen granskar den förda ekonomiska politiken, skriver i kap. 7 i sin rapport som kom att inkomstskillnaderna har varit närmast oförändrade trots den ekonomiska krisen. Rådet hittar i sin analys inte de kraftigt växande klyftor som oppositionen återkommande påstår skulle ha ökat. presenterar också ett annat viktigt resultat, nämligen att den sammantagna utjämningseffekten av skatter och bidrag har varit oförändrad. Vad är då innebörden av det? Jo, det betyder att alla de förändringar som regeringen har genomfört när det gäller skatter och bidrag inte har medfört ökade klyftor helt i strid med de påståenden som ledande företrädare för Socialdemokraterna tid efter annan gör. De gör det inte bara i reservationen utan också i Ekots lördagsintervju och i återkommande artiklar och uttalanden. Det är inte med sanningen överensstämmande. Man slarvar och fuskar med sanningen. Professor , och , konstaterade vid finansutskottets utfrågning att vi i har en uppgång i inkomstspridningen mätt med den konventionella Gini-koefficienten. Det är alltså ett mått på hur ojämn inkomstfördelningen i ett samhälle är. Han säger att den uppgången skedde 19952005. , som är före krisen, är det en förbluffande inkomstfördelning. Det har alltså inte blivit några ökade inkomstolikheter och klyftor under alliansregeringen. Det är inga kraftigt vidgade klyftor, tvärtemot vad Socialdemokraterna ständigt upprepar. Finanspolitiska rådets slutsats stämmer också överens med statistik över utvecklingen av disponibla inkomster. I stället, herr talman, konkluderade professor vid riksdagshearingen att politiken och utvecklingen under alliansregeringen har haft anmärkningsvärt gynnsamma fördelningseffekter. Smaka på det, socialdemokrater! Ni har fuskat med sanningen. Ni luras med sanningen om de växande klyftorna! Då är frågan: Vad är det som är orsaken? Socialdemokraterna vill bortförklara de växande klyftorna under den första delen av den här studerade perioden, alltså Socialdemokraternas tid vid makten, med att det var någon annan som orsakade klyftorna. Det var den ostyrbara börsen och de ökade kapitalinkomsterna. siffror visar dock något annat, nämligen att den ökade inkomstspridningen under och Socialdemokraternas tid finns där oavsett om man räknar in kapitalinkomster eller börsvinster. Det är en obetydlig skillnad. Börssvängningarna finns med, men de är bara av mindre betydelse för spridningen i inkomst. Återigen vill jag säga att jag inte lastar och hans regering för detta. Det är ett resultat av en nödvändig saneringspolitik som i sin tur motiverades av en ekonomisk kris. Den läxa vi kan lära av detta är att det är väldigt svårt att undvika ökade klyftor när en kraftig makroekonomisk omställning måste göras. Då är det framför allt människor med små marginaler som drabbas. Om man måste göra en budgetsanering ger det i allmänhet ökade klyftor. Har man inte behov av budgetsanering, och det har den här regeringen inte haft, för vi har drivit en ansvarsfull och klok politik, blir det heller inte anledning till ökade klyftor. Detta är otroligt viktigt att notera. Det är just därför att efter den senaste krisens inledning 2008 inte har behövt gå igenom någon tuff krishanteringskur liknande den eller den som andra länder nu genomgår som efter 2008 inte har haft ökade klyftor. Det är alltså alliansregeringens ansvarsfulla politik under krisen som har gjort att skillnaderna mellan människors inkomster är små i . Avslutningsvis: I sin strävan att hitta en bra story med rejäla rallarsvingar mot regeringen har och andra socialdemokrater, inklusive de som har skrivit reservationen i detta betänkande, hamnat helt snett i sin iver att komma åt regeringen. Beskrivningen av de påstått kraftigt ökade klyftorna stämmer helt enkelt inte. 23 PER (MP) replik: ägnar en väldigt stor del av sitt anförande åt att tala om klyftor i samhället och att försöka att på alla sätt tona ned att det skulle vara någon form av ökning av klyftorna. Jag kan bara konstatera att gör en helt annan tolkning än av utvecklingen av klyftor i . I dess rapport framgår att är det land i den rika världen där klyftorna ökar mest och snabbast av alla. Jag vill ställa min fråga på ett område som alltför sällan kommer upp i den svenska budgetdebatten. Det är väldigt mycket kopplat till det område som har ägnat sig åt, nämligen klyftor. Jag vill diskutera mer om klyftor mellan fattiga och rika på global nivå i världen. Där är biståndet en väldigt viktig faktor. Vi har en biståndspolitik och en biståndsbudget som ska användas för att minska de stora klyftorna mellan rika och fattiga länder och göra en viktig insats för att minska fattigdomen och bekämpa fattigdom i världen. Där bekymras vi av att man i budget efter budget urholkar biståndsbudgeten. Man tar pengar till andra områden, framför allt till migration där biståndspengarna används för att ta emot asylsökande i . tar man ytterligare drygt 700 miljoner från biståndsbudgeten. Sammantaget är det nu av biståndspengarna, var sjunde biståndskrona, som går till andra ändamål än att minska fattigdom i andra länder. Det är lika mycket pengar som till exempel används till bistånd i från svensk sida. Jag och många med mig har uppfattat som en medkämpe i vår kamp för att öka biståndet och få en större andel av inkomster som bistånd. Därför bekymrar det mig att i budget efter budget accepterar att man tar alltmer av biståndspengarna till andra ändamål som inte handlar om att bekämpa fattigdom i fattiga länder. Min fråga till är om tänker fortsätta att acceptera vidare sänkningar av det svenska biståndet och därmed bidra till ökade klyftor mellan och fattiga länder i världen. 24 (FP) replik: Låt mig inledningsvis säga något om klyftor, eftersom Per började med det. Han sade att har en annan åsikt om hur man mäter klyftor. Det mått som jag kritiserar är det som använder. Det mäter inte fattigdom. Det mäter inkomstspridningen mellan medelklass och de allra fattigaste i en ekonomi. Det är inte ett fattigdomsmått. Det är ett spridningsmått. Det är därför det blir sådana egendomliga konsekvenser. Man säger att den relativa fattigdomen har minskat i . Var och en som tittar på tv kan se att fattigdomen har ökat i . Måttet fungerar inte på det sätt som man skulle vilja när man säger ordet fattigdom. Det mäter inte ökad och minskad fattigdom. Nåväl, jag kan komma tillbaka till det om någon vill. Jag ska tala om klyftor globalt. Eftersom och andra industriländer inte har så många verktyg att hantera blir det ett väldigt fokus på biståndet som minskar klyftorna. Men om vi ser på hur världen har utvecklats har biståndet inte haft annat än mycket marginell effekt på att minska fattigdomen. Det är införandet av marknadsekonomi och exportledd tillväxt i framför allt men även i och i som har lyft miljarder människor ur grundläggande väldigt stor fattigdom upp till en högre nivå. var här tidigare inne på . Det stora exemplet är naturligtvis . 25 PER (MP) replik: Det jag talade om i mitt inlägg var att de ekonomiska klyftorna i ökar. talar om fattigdomen. Det är oroande att även de ekonomiska klyftorna ökar. Oavsett om man talar om fattigdom eller inte är det ett recept för att skapa ett mindre tryggt samhälle och ett samhälle där olika befolkningsgrupper inte känner tillit till varandra. Det är en utveckling som jag inte känner mig trygg med och som vi behöver motarbeta på olika sätt. Jag oroar mig också för att i sitt svar tonar ned betydelsen av det svenska biståndet. Där har jag ändå känt att vi tidigare under historien har kämpat på samma barrikader för att få upp biståndet. och har tillsammans slagits för att få upp det så att vi skulle få av inkomsterna i den svenska bruttonationalinkomsten att gå till biståndsverksamhet. Jag är därför orolig när man nu från sida i budget efter budget och i beslut efter beslut accepterar att man tar alltmer av biståndspengarna och allt större andel som går till helt andra områden än att bekämpa fattigdom i utvecklingsländer. Vi har en överenskommelse om att ska vara ett öppet land där vi välkomnar människor som söker asyl på grund av att de är hotade genom till exempel krig i sina hemländer. Där har vi också en gemensam kamp. Att som och regeringen gör i sina budgetar ställa olika hotade människor mot varandra människor som hotas av fattigdom i sina länder mot människor som hotas av krig och som kommer hit till tycker vi är oacceptabelt. Vi måste som ett rikt land se till att bägge dessa grupper får de resurser de behöver. Vi måste kunna använda biståndet till vad det är ämnat för, nämligen att bekämpa fattigdom i fattiga länder. Vi måste också se till att kunna ha en budget som gör att vi kan ta emot människor som är hotade och söker asyl i . Därför oroar det mig att i sitt svar tonar ned biståndet. Det verkar inte som att vi längre kämpar på samma arena för att värna det svenska biståndet och se till att det går till rätt saker, nämligen att bekämpa fattigdom. 26 (FP) replik: När Per började tala om den globala fattigdomen tyckte jag att det var tillfälle att påpeka att det inte är biståndet som avgör huruvida den globala fattigdomen ökar eller minskar. och andra länders lilla insats sker via biståndet. Men det är inte avgörande för världens framtid. Jag håller med Per om att biståndspengarna ska användas till fattiga. Vi gör det. Jag tycker inte att det är något fel att man i ökad utsträckning använder dem för till exempel flyktingar och understöd av flyktingar. Innan det är slut här vill jag understryka att min huvudpoäng är att klyftorna i inte ökar. Om vi tar måttet Gini-koefficienten är det ett mått där man inkluderar hela befolkningen till skillnad mot OECD-måttet. Det är ett väl etablerat mått med välkända egenskaper. konstaterar att Gini-koefficienten för är närmast oförändrad . Övergripande inkomstskillnader har därmed inte ökat i någon större grad. Det är ett otroligt viktigt resultat. Jag vill att vi städar undan påståendet om ökade klyftor så att vi kan fokusera på verkliga problem vi har till exempel i våra förorter. Det har varit en slapp hänvisning till ökade klyftor i diskussionen om upploppen. Jag tycker att det är helt fel. Det är andra orsaker. Låt oss fokusera på de orsakerna och lämna de stora aggregerade sammansatta beskrivningarna av svensk ekonomi som en ekonomi med växande klyftor. 27 (V) replik: Jag tänkte diskutera en del om arbetslösheten. När jag senast tittade gick det sju arbetslösa på varje ledigt jobb i . I , där jag kommer ifrån, går det 15 arbetslösa på varje ledigt jobb. Vi ska då komma ihåg att dessa 15 arbetslösa på varje ledigt jobb är innan de varsel som lagts i vårt län fallit ut. I har det kommit 650 varsel. Om vi ska översätta det till Stockholmsstorlek skulle det motsvara 50 000 arbetstillfällen här i . Det skulle öka de arbetslösa i , om man gör en jämförelse. I vårt län har de arbetslösa ökat med 1 500 sedan ni tillträdde. Långtidsarbetslösheten de som har varit arbetslösa eller längre har ökat med , med över 2 000 personer. Det är resultatet av er politik. Jag tänkte fråga : Vad tänker du göra för att se till att de arbetslösa i vårt land, i det län jag kommer från, får möjlighet att ta ett arbete? Vad tänker du göra för att det ska skapas jobb här i landet? Det ni har gjort har ju inte lett till att arbetslösheten har minskat snarare tvärtom. Sysselsättningsgraden sjunker, och långtidsarbetslösheten i har ökat med . Som jag sade: I mitt län är det 1 500 fler arbetslösa. Antalet personer som är långtidsarbetslösa eller längre har ökat med . Och det är redan innan de här varslen kom. 28 (FP) replik: Jag ska säga att ett viktigt bidrag till detta det avgörande bidraget är något som över huvud taget inte har nämnt i kammaren, nämligen de välståndsbildande krafterna, det vill säga företagen, den privata sektorn. talar i sin argumentation bara om den delen av ekonomin som tillhör antingen kommunerna, landstingen eller staten. Jag ger mig katten på att inte ger upp förrän skatterna har höjts så mycket att alla de delar som inte tillhör kommunerna, landstingen eller staten har dött och är borta. Då är frågan: Vem ska då finansiera kommunernas, landstingens och statens anställningsbeslut till exempel? Denna ekonomiska grund, de välståndsbildande krafterna, är helt frånvarande från argumentation. Mitt svar på fråga är att vi måste få högre fart på det privata näringslivet så att de anställer fler. kan vi göra detta bara delvis i , eftersom en stor del av den här delen av ekonomin är beroende av utländsk efterfrågan. Om det är som det har varit , att efterfrågan från omvärlden sackar efter och är dålig och man har kris, är det klart att det är svårt för ensamt att stå emot. Vad vi gör är att vi satsar på ökad utbildning, yrkesutbildningar, yrkesvux, lärlingsvux, yrkeshögskola, folkhögskola och utbildning inom högskolan, och inte minst i den här vårbudgeten är det, om jag minns rätt, 12 000 nya platser. Det är utbildning, utbildning och utbildning och den privata sektorns tillväxt. Det är svaret. 29 (V) replik: Jag kan konstatera att du skulle vara lite mer trovärdig om du inte sjönk till en så låg nivå i dina argument, . Jag kommer från ett län där vi har fått 13 fler högskoleplatser men 1 500 fler arbetslösa. Vi har färre platser på komvux och färre i arbetsmarknadspolitiska insatser. Men är vårt län ett län där företagandet växer. Det blir fler nya företag, och konkurserna är färre än genomsnittligt i landet. Du säger: Det är väldigt svårt att göra något när efterfrågan i vår omvärld sjunker. Visst är det så. Men som regering har man ett ansvar för att försöka stimulera den inhemska efterfrågan.