prot · H10912 · 2013-10-15 00:00:00 — Vid sidan av klimatet tycker jag att en av de mest spännande saker som händer i hållbarhetsarbetet nu är värdering och synliggörande av ekosystemtjänster. Regeringen har tillsatt en utredare som ska titta på kartläggning och värdering av ekosystemtjänster. Den utredningen kommer att tas emot av . Ekosystemtjänster och biologisk mångfald har ett egenvärde, ja. Men egenvärdet blir inte mindre av att man också sätter ett monetärt värde på det, alltså värderar det i pengar. Det gör det möjligt att mäta det och få in det i beslutsunderlag på ett helt annat sätt. Vi måste förstå att ekosystemtjänster, som pollinering av grödor, rening av luft och vatten, produktionsvärden, mat, fiber och bränsle, är ekosystemtjänster som hela vår ekonomi är beroende av. Att synliggöra och värdera ekosystemtjänster, herr talman, bidrar på det sättet verkligen till hållbar utveckling. Vi har en möjlighet att se helheten av våra ekonomiska, miljömässiga och sociala konsekvenser och få in detta i företagens beslutsunderlag och kalkyler och i samhälleliga kalkyler och beslut. Ett näraliggande område som vi har varit inne på lite grann tidigare handlar om miljömålssystemet där jag också ser att vi nu är bättre på att se helheter. Vi stiftade ett miljömålssystem med 16 övergripande miljömål. Det tidigare systemet byggde på stuprör. Varje myndighet ägde sina miljömål, och ibland blev de styrande delmålen under direkt motstående varandra. har vi en miljömålsberedning som jobbar med att hitta strategier för att få miljömålsövergripande strategier och få bättre genomförande, bättre fart och effektivare arbete i hela miljömålssystemet. Jag är väl medveten om att den förändrade strukturen för miljömålssystemet skapade oro. Oppositionen var väldigt sura och undrade varför vi gjorde som vi gjorde. De tyckte att vi skulle skicka in de 20 miljarder som krävdes för att nå miljömålen inom en generation. Vi tyckte att det var bättre att nå miljömålen på ett så effektivt och samhällsekonomiskt bra sätt som möjligt. Jag är väldigt glad och vill tacka både mina allianskamrater – jag sitter nämligen i Miljömålsberedningen – och oppositionens ledamöter för ett konstruktivt arbete i Miljömålsberedningen. Vi jobbar nu med hållbar markanvändning och en sammanhållen och hållbar vattenpolitik. Vi har, som tidigare nämndes, levererat en strategi för arbetet för giftfri miljö. kommer en proposition från regeringen om just det arbetet. Regeringen har tidigare beslutat om etappmål. Etappmålet om läkemedel bereds fortfarande, men det är på gång . Det sägs att vi bara når 2 av 16 miljömål med miljömålssystemet. Generationsperspektiven för miljömålen är att de ska uppnås till 2020. Målåret när det gäller miljömålet för klimat är 2050. Vi ska vara på det klara med att miljömålen är tuffa att nå, men hela arbetssättet i miljömålssystemet och Miljömålsberedningen ökar möjligheten att nå målen. har vi också en lite striktare bedömning. Förut hade vi en prognos för om det var tänkbart att bedöma. handlar bedömningen om huruvida besluten för att nå miljömålen är på plats eller inte. Vi har alltså en striktare bedömning, men om vi fattar ett beslut i kammaren kommer också måluppfyllelsen att gå snabbare utifrån de bedömningskriterier som finns . Miljömålssystemet är alltså viktigt, och det bidrar till hållbar utveckling. Det bygger dock också på att vi inte ska jobba i stuprör, utan vi ska jobba mer i hängrännor. Vi ska jobba mer systematiskt för att få ett bättre genomförande. 120 (V) replik: nämnde regeringens långsiktiga klimatmål. Regeringen har en plan för så kallade netto-noll-utsläpp till 2050. När det gäller dagens klimatmål har regeringen slagit fast att utsläppen ska minska till 2020. Då ska en tredjedel av det göras med uppköp av billiga utsläppskrediter i andra länder. Egentligen är detta alltså ett utsläppsmål om att minska utsläppen . Om man tittar på andra europeiska länder vill , och minska alla sina utsläpp på hemmaplan, utan att förlita sig på uppköp av utsläppskrediter. Jag vill fråga : Kommer ni i planen för netto-noll-utsläpp att förlita er på uppköp av utsläppskrediter, eller är planen att allt ska göras på hemmaplan? 121 (C) replik: Tack för frågan, ! Först kan man jämföra med som har ett mål satt till 2050 om att minska utsläppen . De har inte ett netto-noll-mål som vi har. är tydligt med att det netto-noll-mål som vi ska ha ska uppnås nationellt. Vid sidan av det kan vi behöva fortsätta smörja internationella handelssystem, men i så fall ska ett sådant mål vara vid sidan av ett netto-noll-mål nationellt. 122 (V) replik: Det tycker jag är intressant, men varför är det då så att en sak gäller för målet och en annan för målet ? När det gäller målet förlitar ni er till en tredjedel på uppköp av utsläppskrediter, men när det gäller målet ska ni göra allt på hemmaplan. Det tycker jag är en helt korrekt inriktning. Vi måste göra allt här. Sedan kan man göra annat, i form av klimatbistånd och hjälpa utvecklingsländer, som en bonus. Varför räknar ni på två olika sätt? 123 (C) replik: Det är egentligen två olika tidsperspektiv. Vi ska komma ihåg att sättet att jobba med CDM och utsläppskrediter i de internationella klimatförhandlingarna är ett viktigt smörjmedel. Att kombinera ambitiösa mål nationellt med att faktiskt också bidra till att klimatmarknaderna, eller vad man nu vill kalla dem, fungerar är helt rätt i ett perspektiv . är nämligen ganska ensamt. Det är egentligen bara EU-länder som är köpare på den marknaden. Vi kan på det sättet bidra till att få en bättre fungerande klimatmarknad. 124 (MP) replik: När det gäller miljömålen bedömer att vi kommer att missa 14 av 20 mål med den politik vi har . kom miljömålsrapporten som kallades är det bråttom, och som just betydde att det var väldigt bråttom. Det såg allvarligt ut. Den innehöll också en lång rad förslag på hur man skulle kunna göra det bättre. De förslagen hamnade någonstans; det är oklart var, och man gjorde om strukturen. Då blev vi i oppositionen lite gnälliga och tyckte att det var en liten skenmanöver. är vi där vi är, och vi försöker göra det bästa av situationen. Frågan är hur Alliansen ser på Miljömålsberedningens roll. Jag sitter också där, och jag har alltid trott att vår roll var att försöka nå miljömålen. I vårt senaste uppdrag om skogspolitiken tittade man dock inte på vad som krävs för att nå målen, till exempel Levande skogar. Man tittade i stället på hur mycket pengar man hade i budget och hur mycket skog det räckte till. Är ingången hur mycket miljö vi kan få för budget eller hur vi når miljömålen? 125 (C) replik: Jag vill rikta ett personligt tack till dig, , för ditt arbete i Miljömålsberedningen. Din företrädare, , hade som arbetssätt att friskriva och reservera sig oavsett beredningens förslag. Jag vet att utredningsordföranden var vansinnig på det arbetssättet, men du har jobbat konstruktivt i Miljömålsberedningen. Miljömålsberedningen lade 2008 fram de förslag som var tillräckligt färdiga för att med en liten beredningsinsats läggas fram för regeringen. Det var det första betänkande vi antog. Nästa betänkande var kemikaliebetänkandet som antogs och som regeringen nu kommer med en klimatproposition om och redan har fattat beslut om etappmål för. Miljömålssystemet levererar alltså. Jag förstår att ni tyckte att det var jobbigt att vi gjorde om strukturen, men det var ett stort genomförandegap mellan önskemål från myndigheterna och sedan ingen parlamentarisk förankring. Syftet med Miljömålsberedningen är att få en större genomförandekraft. 126 (MP) replik: Jag tror att det är bra. Om man i en beredning har lovat att man ska göra någonting med alla partier bakom blir det också lättare att få det gjort. Den delen är jag med på. Då är dock frågan vad man ska lova tillsammans. När det gäller skogsbetänkandet eller hållbar markanvändning som vi hade uppe häromsistens försökte jag fundera utifrån att vi har ett ganska stort gap mellan det läge vi ser i skogen nu och hur vi ska vi nå målen. Ni tittade i budget. Hur ser du på Miljömålsberedningens uppdrag? 127 (C) replik: Miljömålsberedningens uppdrag är bland annat att jobba med strategier som är miljömålsövergripande. När det till exempel gäller skogen kan vi inte blunda för att fortsatt möjlighet att använda biobränsle från skogen skulle minska möjligheten att nå klimatmålet. Vi kan inte optimera ett mål och förstöra möjligheten att nå ett annat. Det förslag vi har lagt ökar möjligheten att nå målet Levande skogar. 128 (S): går ut med en stor undersökning till många medborgare då de bland annat frågar vad människor känner oro över. Fem av frågorna som toppar listan över vad människor känner oro över har i rad, , gällt miljöproblem. Många beskriver det som klimatångest. Jag känner den också, och jag tror att fler i denna kammare ofta känner klimatångest. till bland annat uppföljningen av miljömålen måste vi ge dessa människor rätt. Det finns en befogad oro och ångest. 14 av 16 miljömål nås inte med dagens politik. Man skulle kunna föra en annan politik, men med dagens politik kommer vi att endast nå 2 av 16 miljömål. Man kan tycka att det skulle föranleda krafttag från regeringen, men några sådana ser vi inte. Jag hinner inte tala om alla miljömålen här och . Jag vill därför rikta in mig på att tala om klimat. Det finns mycket att säga om klimatpolitiken. Man skulle kunna tala om hur regeringen fegar ur, om hur blockpolitiken skadar, om en mängd enskilda sakförslag, men jag vill som flera andra tala om helheten – mål, styrning, styrmedel. Det är viktigt eftersom klimatpolitiken inte är ett enskilt spår utan omfattar många områden, hela samhällsutvecklingen. Då behövs en politik som håller det samman. Det har regeringen inte levererat. har gjort flera granskningar och håller just nu på med en granskning av regeringens långsiktiga klimatpolitik. Granskningen ska vara färdig . Delar av rapporten har redan läckt ut. Där ger man regeringen hård kritik på grund av otydliga mål, den osäkerhet det skapar och bristen på samordning, precis det som vi har pekat på. Det behövs ett ledarskap som klarar av att sätta ramar, inte bara fluffiga mål och visioner utan en politik som styr. Det behövs ett ramverk, en lag, budgetar – vad man nu väljer att kalla det. Det har gjorts jämförelser mellan vårt förslag till ett klimatpolitiskt ramverk och det färdplansarbete som regeringen uppdrog åt . Visst finns där viktiga inslag som behöver tas till vara, men det går inte att jämföra på det sätt som har gjorts. Vi vet ju inte ens vad regeringens långsiktiga mål är. Vad är det som ska räknas? Och ska åtgärderna vidtas hemma eller inte? Det finns inte heller beslut fattade av regeringen som går i linje med det som vi föreslår. Vi föreslår ett långsiktigt absolut mål till 2050 och ett ramverk som verkar styrande, i sektorer och uppdelat på olika tidsspann. Det är kärnan här. Sedan finns det en mängd enskilda styrmedel som det behöver fattas beslut om. Ett viktigt område är trafiken där vi ser stora problem med ökade utsläpp. Det är det område där vi kanske har de största problemen i den svenska klimatpolitiken. Där levererar inte regeringen, vilket bland annat beror på att det inte finns en tillräcklig styrning. Man baserar investeringsbesluten på felaktiga prognoser. Man fegar ur om styrmedel som man tidigare ställt sig bakom och som man nog innerst inne vet är nödvändiga för att komma åt problemen. Vi har en långsiktig ansats. Vi har skarpa förslag både om mål och om medel även om vi socialdemokrater också har ett arbete kvar att göra. Det här är på riktigt. Det behövs ett ledarskap på riktigt. Det behövs tydlighet och långsiktighet. Annars tappar vi fart. Vi tappar förtroende och trovärdighet internationellt, och vi riskerar att den oro som jag inledningsvis talade om förvandlas till frustration och apati, långt från alla de enskilda insatser som miljöministern tog upp i sitt anförande. Här har vi ett politiskt ansvar. Vi ska glädjas åt alla de initiativ som tas av enskilda personer och enskilda företag, men vi kan inte lämpa över ansvaret på dem. 129 (MP): Jag vill i den här debatten lyfta upp en fråga som är viktig för både miljön och klimatet. Det är nödvändigheten av ett annat skogsbruk. Det är en diskussion som, glädjande nog, börjar ta fart ute i landet – bland skogsägare, på tidningarnas debattsidor och bland oss som bor på landsbygden och drabbas av dagens skogsbruk. Jag tycker att det är hög tid att den frågan börjar diskuteras seriöst även i och av landets miljöminister. Vi kommer aldrig att nå vårt klimatmål och våra miljömål om vi har kalhyggesbruket som den rådande för hur skogsbruk ska bedrivas. Det är hög tid att vi ställer oss frågan: Är kalhyggesbruket hållbart? Vi kan börja med att konstatera att var tionde skogsart är hotad av utrotning. Är det hållbart? Kalhyggesbruket är enligt det skogsbruk som mer än alla andra påverkar biologisk mångfald i skogen. Sedan kan vi ställa oss frågan om kalhyggesbruket tryggar tillgången på skogens ekosystemtjänster för kommande generationer. Det räcker med att titta på en av tjänsterna – träden, lite förenklat – för att se att de senaste 40 årens intensiva avverkningar har lett till att det är brist på vuxna, avverkningsmogna träd. Visst har skogsindustrin rätt när den säger att vi har en hög tillväxt i skogen. Men det är trädbebisar som växer. Det kommer att ta minst en generation innan de träden är vuxna nog att kunna bli hus, papper, värme, biodrivmedel och andra nyttigheter. Det talar skogsbolagen inte lika högt om. Vi måste ställa oss frågan: Är det hållbart med ett skogsbruk där bara varannan eller var tredje generation kan göra uttag av fullvuxna träd ur skogen? Självklart måste vi leva upp till Nagoyaöverenskommelsen och skydda av den produktiva skogen. Gammelskogar och skogar med höga naturvärden ska inte brukas alls. De ska skyddas. är bara några procent skyddade. Att regeringen inte tillsätter tillräckligt med pengar för att uppnå är en skam och förtjänar en egen debatt. Det kan inte få vara så, som det ofta är , att det bara finns två alternativ för ett skogsskifte. Antingen blir det naturreservat eller så kalhuggs det och förvandlas till en trädplantage. Jag kommer från skogslänet . Där har vi drabbats av ett allt intensivare och vårdslösare kalhyggesskogsbruk. Det har gått så långt att har reagerat skarpt på flera av avverkningarna. I mina hemtrakter hade vi till ett stort skogsområde som flitigt användes av bofasta och besökande – för vandringar, hästturer, jakt, bär- och svampplockning, kort sagt allt det där som ger livet på landet livskvalitet och som skapar jobb. förvandlades vår skog till ett sargat och sönderkört kraterområde. representant kom dit och slog fast att han aldrig hade sett värre vad gällde körskador, sönderkörda bäckar, skogsvägar och stigar, men inget fanns att göra. Precis bredvid det stora kalhygget är nu ett litet naturreservat bildat – av samma sorts skog. Vi som lät våra skogsskiften ingå i naturreservatet har svårt att förstå att ägaren av skiftena på andra sidan gränsen med dagens lagstiftning kan tillåtas avverka skogen på det sätt han gjorde. Hade skogen i stället avverkats kontinuerligt, om ägaren till exempel tagit ut av virkesvolymen , hade skogen varit kvar för oss alla, för människor, djur och växter. Då hade han tagit lika stor hänsyn till miljö som till produktion, som det så vackert står i skogsvårdslagen. Det skogsbolag som utförde avverkningen är FSC-märkt, liksom de flesta andra svenska skogsbolag. Det visar tydligt att den svenska FSC-märkningen är urvattnad. I andra länder betyder märket något. Den tyska FSC-märkningen utgår från att skogen ska brukas med en form av hyggesfritt skogsbruk som grundar sig på skogens naturliga sätt att växa och utvecklas, det vill säga en flerårig, flerskiktad skog med flera olika trädslag, en skog där träden avverkas kontinuerligt utan hyggen. Vi behöver en sådan märkning också i . Vi behöver ett annat skogsbruk. Det är nödvändigt för miljön, för den biologiska mångfalden. Det är nödvändigt för klimatet. Ett kalhygge genererar större utsläpp av växthusgaser än en skog som får förbli skogsbeklädd. Det är nödvändigt för en levande landsbygd. Levande skogar är viktiga för oss bofasta, för turisterna och för jobben. 130 (M) replik: Det gläder mig mycket att lyfter fram skogspolitiken i debatten. Det är en fråga som jag brinner för. Jag delar uppfattningen att skogen är oerhört viktig för vårt land och att vi ska utveckla politiken. Men jag har en klar uppfattning om att vi har en skogspolitik som ger den enskilda skogsägaren en stor valfrihet i brukandet. Det är inte alls på det sättet att det enda som är möjligt är kalhyggesbruk eller trakthyggesbruk, utan tack vare den politik som med bred förankring infördes skapades en stor valfrihet för den enskilda skogsägaren att forma sitt brukande utifrån sina intressen och sina mål. I Miljömålsberedningens senaste betänkande om en hållbar markanvändning i skogsbruket föreslås en lång rad förslag som jag tror ytterligare kommer att förbättra miljöhänsynen inom skogen. Därmed tas viktiga kliv framåt när det gäller att skydda mer skog och utveckla brukandet så att vi kan klara den gröna omställningen, som bygger på att det blir mer förnybar biomassa. 131 (MP) replik: Enligt skogsvårdslagen kan den skogsägare som vill bruka sin skog hyggesfritt göra det. Där är jag och överens. Men jag vet hur det är att som skogsägare försöka få råd om hur man använder andra former än kalhyggesbruket. Det är väldigt svårt. har man inte kunnat ringa upp och få råd och hjälp med det. Det behövs informationsinsatser om detta både på och i de enskilda skogsbolagen. Det behövs också ett uppdrag att hjälpa skogsägarna att bruka skogarna hyggesfritt. 132 (M) replik: har antagit en ny policy för kontinuitetsskogsbruk och utvecklar i detta nu sin rådgivning så att den blir bättre. Jag kan delvis instämma i kritiken om att har varit tämligen ensidig i sin rådgivning gentemot skogsägarna. Vi behöver också, vilket jag har lyft fram tidigare här i kammaren, mer forskning om alternativa skogsbruksmetoder. Alla metoder har sina för- och nackdelar. Vi ska utveckla politiken, men vi måste ändå komma ihåg att vi har haft så mycket skog i – och heller så mycket skyddad skog. Det är tack vare Alliansens satsningar. 133 (MP) replik: Ja, vi behöver forska mer om hyggesfria skogsbruksmetoder, men vi behöver också forska och diskutera mer om vad kalhyggesbruket har för följder. Det är den diskussionen jag vill lyfta fram. Är kalhyggesbruket hållbart? För mig är svaret ett tydligt nej. 134 (C) replik: Jag tackar för att hon lyfter fram frågan om skogsbruk. Jag har jobbat mycket med detta i Miljömålsberedningen, inte minst med frågan om kontinuitetsskogsbruk. Ett tag kändes det i beredningens arbete som att kontinuitetsskogsbruk var lösningen på alla frågor. Det var bra för biologisk mångfald, klimat och you name it. Vi hade sedan en vetenskaplig medling mellan olika kunskapare om klimatperspektivet i kontinuitetsskogsbruk. Man kom fram till att vi inte vet om kontinuitetsskogsbruk eller trakthyggesbruk är bäst ur klimatsynpunkt. Där tror jag att man får vara lite ödmjuk. Som var inne på finns det i dagens skogsvårdslag inget som förhindrar en skogsägare att bruka skogen med kontinuitetsmetoder. Men som framhölls i det förra replikskiftet gäller det att utveckla rådgivningen, så att man kan få stöd och hjälp om man vill göra det valet. 135 (MP) replik: Problemet är inte att det inte skulle gå att bedriva hyggesfritt skogsbruk med gällande skogsvårdslag. Problemet är att det går att bedriva ett sådant skogsbruk som jag beskrev i mitt anförande, det vill säga ett väldigt vårdslöst kalhyggesbruk, utan att drabbas av några som helst sanktioner eller något annat som bromsar detta. har vi en skogsvårdslag som egentligen säger att miljö och produktion ska vara två likställda mål. Men i praktiken är det inte så. I praktiken kan ett skogsbolag eller en skogsägare avverka skogen på ett helt miljövidrigt sätt. Det är därför vi måste ändra skogsvårdslagen och tillämpandet av den. Jag är inte övertygad vad gäller det här med klimatutsläppen och kontinuitetsskogsbruk kontra kalhyggesbruk. Det finns forskare som säger att vad vi egentligen skulle göra för att främja klimatutvecklingen är att inte avverka någon skog alls. 136 (C) replik: Om man inte avverkar någon skog alls förstör man möjligheten att substituera bränsle, skapa en fossiloberoende fordonsflotta och uppnå hållbar kemi, . Då optimerar man ett miljömål men motverkar på samma gång andra. Jag tycker att det är lite fult av att ha ett perspektiv . Det är sedan vi fick en ny skogsvårdslag. Det är därifrån man ska mäta hållbarheten i skogsbruket. 137 (MP) replik: Jag tittar på vad vi har gjort i verkligheten. Vi har avverkat halva skogsbestånd. Vi har avverkat mycket mer än vad som är hållbart att göra för en generation. Det var det problemet jag ville lyfta fram. Vi måste se långsiktigt på vårt skogsbruk. Vi måste se till att även våra barn och barnbarn ska kunna bruka de här skogarna. Det gäller inte bara träd, utan också alla andra ekosystemtjänster som skogen ger oss. 138 (S): Det är en spännande debatt om miljö och klimat. Jag tänkte i mitt anförande mest beröra transportsektorn. har satt upp målet att vi ska ha en fossiloberoende fordonsflotta till 2030. Jag tycker att det är ett ambitiöst mål som vi borde sträva mot. Tyvärr går tiden alldeles för snabbt, och vi har inte sett mycket till handlingskraft. är av alla nya bilar som säljs fossildrivna. Det är ett oerhört stort problem, om vi nu ska uppnå målet om en fossiloberoende fordonsflotta. Man räknar med att en bil har en medellivslängd på ungefär . Detta kanske kommer att snabbas upp lite grann, men många av de bilar som säljs kommer framgent att vara fossildrivna. Regeringens politik har snarare drivit fram att vi har fått fler fossildrivna bilar och färre miljöbilar, då man haft olika typer av styrmedel som gynnat fossila drivmedel, framför allt diesel. De här bilarna drar väsentligt mindre bränsle; det stämmer. Men det har blivit så att dieselbilen är Alliansens miljöbil. Försäljningen av dieselbilar har skjutit i höjden . Trots att dieselbilen drar mindre bränsle är den fortfarande ett hot mot klimatet, och förutom att den påverkar klimatet orsakar den även andra problem. Den släpper ut väldigt mycket partiklar, och partikelproblematiken i storstäderna ökar. Vi kunde senast läsa i dagens att partiklar och luftföroreningar påverkar fostrens utveckling och att det finns stor risk att barn föds med väldigt låg vikt om man vistas i miljöer med mycket partikelföroreningar. Politik är att vilja. Den borgerliga regeringen skulle ha kunnat göra så oerhört mycket mer för att styra mot en mer miljövänlig och miljöanpassad fordonsflotta. har regeringen lagt fram ett antal förslag. Först och främst föreslår man en kvotplikt. Jag tycker att det är spännande att en borgerlig regering föreslår kvoter i stället för att använda sig av ekonomiska styrmedel, men man tager vad man haver. Det kanske fanns skäl till detta. Framför allt kanske man inte ville röra koldioxidskatten, även om effekten på kostnaden för drivmedlen kommer att bli densamma. Jag gläds dock åt att regeringen på några punkter har satt ned foten. Man tydliggör att skattebefrielsen för höginblandad etanol och biogas ska permanentas. Det är oerhört positivt. Det kanske skulle ha skett för fem – då kanske vi inte hade sett den dip i produktionen av både etanol och biogas som vi ser . Jag ser ett annat problem. Kvotpliktsförslagen skulle ha kunnat vara mycket mer ambitiösa. når detta bara en liten del. Vi hade kunnat dubbla eller ha mycket högre ambitioner i de förslag som har funnits. Det som är det stora dilemmat med hela den borgerliga drivmedelspolitiken är att det inte finns någon långsiktighet, och tyvärr är man inte teknikneutral och konsekvent.