prot · H009135 · 2013-09-05 00:00:00 — Det finns tidsgränser inom varje visstidsanställning, men det finns ingen gräns när man lägger ihop dem, vilket gör att systemet kan utnyttjas. Det förekommer, och det drabbar framför allt kvinnor. Det finns en annan sida som också främst drabbar kvinnor och vissa branscher. Vi står inför en utmaning där vi kommer att behöva nyrekrytera oerhört många till offentlig sektor, inte minst till äldreomsorgen. Vi har på tok för få ungdomar som väljer att utbilda sig för en framtid som undersköterska. Vi vet att många ungdomar gärna kommer in och jobbar, kanske , inom äldreomsorgen. De trivs med arbetsuppgifterna. De trivs med sina arbetskamrater. Men de säger: Du vet, när jag ska välja yrke, då handlar det inte bara om det, utan jag vill också ha en trygg anställning, kunna få en rimlig utveckling, ha ett hyggligt schema. Enligt är medelåldern bland de visstidsanställda , och det ser ungdomar. De ser att om de väljer det yrket är risken stor att de kommer att rulla runt med visstidsanställningar orimligt . Och de är inte dummare än att de kan räkna ut att det i så fall kommer att dröja innan de kan flytta hemifrån. Det kommer kanske att dröja mycket länge innan de vågar ta på sig ansvaret att bilda familj när de inte har en fast inkomst. I vissa yrken och branscher förekommer missbruk med visstidsanställningar på ett orimligt sätt. Den nuvarande lagstiftningen drabbar enskilda individer, men jag vill säga att den drabbar oss alla. Ungdomarna väljer nämligen bort viktiga yrken, sådana som de borde välja. Vi politiker sitter på möjligheten att säkerställa detta genom att säga att ja, det är max , eller , på visstidsanställningar. Det viktiga är inte antalet år utan att det finns en gräns för hur länge man kan rulla runt, så att man om man utbildar sig i yrket och gör ett bra jobb kan räkna med att sedan få en fast anställning, kunna bilda familj och ta på sig ekonomiska åtaganden. Därför vill jag fråga ministern: avsikten med lagstiftningen att man skulle kunna rulla runt genom att byta mellan olika anställningar? Om det inte var avsikten, varför är ministern då inte beredd att ändra lagstiftningen så att vi kan stävja detta missbruk? 23 Arbetsmarknadsminister (M): Inte under den förra alliansregeringens tid och heller inte nu har avsikten varit att människor inte ska få en fast förankring. Det vill jag vara tydlig med. Jag vill också vara tydlig med att det finns regler. De finns tidsgränser och det finns företrädesrättsregler i lagen om anställningsskydd. Det finns också möjlighet att få frågor avgjorda i domstol. Detta finns tillsammans med de regler som parterna har i sina kollektivavtal samt speciallagstiftning. En mycket viktig poäng är där håller jag med att om man ska vara en attraktiv arbetsgivare och kunna rekrytera 400 000 nya medarbetare till välfärdens kärna måste man erbjuda sjysta villkor. Precis som säger handlar det om tillsvidareanställning, bra schema, utveckling och god arbetsmiljö, och kanske också möjlighet att jobba heltid när man så vill. Det innebär stora utmaningar, och där måste fack och arbetsgivare ta ett ansvar. Arbetsgivarna kommer inte att få personal till dessa verksamheter om de inte erbjuder sjysta villkor. Jag är för den skull inte beredd att ändra de regler som ger möjligheter till flexibilitet. Risken finns att det slår ut jobb på arbetsmarknaden i stället för att ge fasta anställningar. Unionen och har tecknat sina kollektivavtal som de gjort, eftersom lösningen inte är så enkel som att medarbetarna, medlemmarna, efter två, tre eller får fast anställning. De åker ut. De blir utlasade. Det är arbetsgivaren som till syvende och sist bestämmer vem som blir tillsvidareanställd. Det spelar egentligen ingen roll vilken lagstiftning vi har om arbetsgivarna inte har resurser att kunna anställa, särskilt nu när det är en trasslig konjunktur. Inom exempelvis industrin är man orolig, vågar inte anställa, har stora övertidsuttag och löser det hela genom bemanningsföretag. Jag vill dock vara tydlig med att missbruket måste åtgärdas, och vi måste också få ett hum om hur det ser ut. Ifall parterna tecknar avtal som i sig missbrukar lagen om anställningsskydd är det allvarligt. Så är det inte tänkt. Där har vi gett parterna på arbetsmarknaden ett stort ansvar. Jag tror att den här frågan kommer att bli mycket viktig i jakten på arbetskraft. Man ska kunna försörja sig på sin lön och utvecklas inom yrket. Då är det självklart att huvudparten av anställningarna ska vara just fasta och trygga, alltså tillsvidareanställningar. Jag nämnde i mitt första inlägg att tillhör de länder som har de största flödena från visstidsanställningar till fasta jobb. Det tycker jag är en bra indikation på att vårt system trots allt fungerar. Man kommer in och får en fast förankring, men det kan ta ett litet tag. Till skillnad från andra länder har vi i väldigt många bra ledighetslagar, speciellt för kvinnor. Vi har graviditetsledighet, föräldraledighet och vård av barn. Men tyvärr har vi ett ojämnt uttag. Arbetsgivare som har många kvinnor anställda, till exempel inom vården, kan inte ge människor tillsvidareanställningar, för man har en bestämd budget. När de här personerna kommer tillbaka från sina långa ledigheter, som kanske kan vara uppåt , eller ännu längre om det gäller studieledighet, får man en övertalighetssituation och får starta en uppsägningsprocedur. Jag kan förstå arbetsgivarnas ibland svåra situation. I de verksamheter jag besöker tycker jag att parterna hanterar detta på ett klokt sätt. Jag har inte sett något omfattande missbruk. Men det förekommer såklart, och ska det stävjas. 24 (S): Att det sker ett stort flöde från visstidsanställningar till fast tjänst är bra. Därför bör vi försvara visstidsanställningarna. De behövs på den svenska arbetsmarknaden. Men det är inget skäl att tillåta missbruk av visstidsanställningar, där människor kan rulla runt på dem . Ministern tar upp att det kan vara svårt för en arbetsgivare att anpassa verksamheten och klara av åtagandena när många anställda blir lediga. Men vi ska veta vad vi talar om. Vi talar i allmänhet om kommuner. Kommunerna är den stora boven. Det är inga små arbetsgivare. På många orter är det den största arbetsgivaren. Det är inte så att man har svårigheter att hantera personalfrågan. Ministern sätter stor tilltro till att marknaden ska lösa detta. Jakten på arbetskraft ska leda till att exempelvis de kommunala arbetsgivarna inrättar fasta tjänster och gärna också heltider, vilket jag tror att vi är överens om vore bra. Men jag betvivlar tyvärr att detta kommer att ske. Erfarenheten lär oss att om det är några som nästan aldrig vinner på marknadslösningen är det kvinnor. Kvinnor blir dragspelet på arbetsmarknaden. Vi har väldigt sällan sett exempel på att brister i välfärden skulle leda till att kvinnors ställning på arbetsmarknaden stärks. Tvärtom finns det en risk i andra änden: Om man inte får tag i kompetent och bra personal till äldreomsorgen tvingas allt fler kvinnor att själva svara för omsorgen om sina äldre och kan då inte längre jobba heltid eller ta fasta tjänster. Jag är inte alls lika säker som ministern. Mitt feministiska hjärta säger mig att det är väldigt sällan kvinnors ställning på arbetsmarknaden stärks per automatik. Det har varje gång krävts att modiga ministrar och politiker vågat ta steg framåt för att flytta fram kvinnors ställning. Här handlar det om att stävja ett missbruk. Visstidsanställningarna ska vara kvar och ska försvaras. Men missbruket ska stävjas. 25 Arbetsmarknadsminister (M): Även mitt feministiska hjärta klappar för de här kvinnorna. Som säger finns det också ett genusperspektiv i den här frågan. Men icke förty tror jag inte att lösningen är lagstiftning. Det är det som skiljer oss åt. Lösningen ligger på ett annat plan. Det är klart att det behöver göras väldigt mycket mer. Bland annat behöver missbruket stävjas. När TCO svarar till kommissionen om varför det inte finns några rättsfall är det lite intressant. Man kan ju pröva frågor i Arbetsdomstolen. Svaret från TCO blir att det är svårt att få någon att ställa upp. Och så kan det absolut vara. Man vill inte fronta med att man sitter i en jobbig situation. Men man måste driva fall till domstol och få klarlagt när kollektivavtal strider mot lagens intentioner eller människor missbrukas. Det problemet har man även med en tydligare tidsgräns. Facken måste våga driva frågan. Jag tror att frågan kommer att komma upp alldeles av sig själv också, speciellt inom kommuner och landsting. De har en utfästelse om att alla ska kunna få heltid. Man jobbar med den frågan, men den är jättesvår att lösa. Det är inte någon enkel quick fix. På Serafen, som jag besökte , har man lyckats ge ett tjugotal kvinnor heltidsanställningar. Det är rätt komplicerat att jobba med detta, men fler och fler tar frågan på stort allvar. Jag tror inte att lösningen är att ändra lagstiftningen. Det riskerar att slå ut jobb, och det är jag inte beredd till. Men jag tycker att frågan är väldigt intressant och viktig. Jag håller med : Att stävja missbruket måste vara en central fråga, och där måste vi använda de verktyg som finns. Överläggningen var härmed avslutad. Anmäldes och bordlades EU-dokument KOM(2013) 611 Förslag till och rådets förordning om ändring av och rådets förordning (EG) nr 91/2003 av om järnvägstransportstatistik vad gäller insamling av uppgifter om gods, passagerare och olyckor 9 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2012/13:510 Nuonaffären av (S) till statsminister (M) Interpellationen redovisas i bilaga som fogas till snabbprotokoll . 10 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2012/13:733 Segregering av barnidrotten av (S) till kultur- och idrottsminister (M) 2012/13:734 Industrigaskrediter i det svenska utsläppsmålet av (S) till miljöminister (C) 2012/13:735 Fördjupning av farleden till av (V) till statsrådet (M) 2012/13:736 Samarbete om övervakning av (MP) till utrikesminister (M) 2012/13:737 Skolinspektionens mandat att granska skolors ekonomi av (MP) till utbildningsminister (FP) 2012/13:738 Mäklarbranschen och förtryckta uppgifter mot skattefusk av (S) till finansminister (M) 2012/13:739 Ansvaret för förkommet bagage vid utvisning av (S) till justitieminister (M) 2012/13:740 Vägavgifter vid färd över av (S) till statsrådet (M) 2012/13:741 Konferens om barnarbete i av Amineh Kakabaveh (V) till utrikesminister (M) 2012/13:742 Det somaliska rättsväsendet av Amineh Kakabaveh (V) till utrikesminister (M) Frågorna redovisas i bilaga som fogas till snabbprotokoll . 11 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2012/13:714 Dieselstölderna av (S) till justitieminister (M) 2012/13:716 Arbete mot människohandel och prostitution av (S) till justitieminister (M) 2012/13:715 Entreprenadansvar av (S) till arbetsmarknadsminister (M) 2012/13:713 Rättvisemärkta produkter av (S) till landsbygdsminister (C) 2012/13:717 Skolmarknad, bokslut och föräldraansvar av (S) till utbildningsminister (FP) 2012/13:725 Varsel i av (S) till näringsminister (C) 2012/13:718 Bansäkerheten för tågtrafiken mellan och södra av (MP) till statsrådet (M) Svaren redovisas i bilaga som fogas till snabbprotokoll . 12 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen.