prot · H10940 · 2013-12-05 00:00:00 — Låt mig börja med det brottskomplex som kanske är det största och mest påtagliga i vårt samhälle , nämligen den grova brottsligheten och då inte minst den grova organiserade brottsligheten. har vi fått rapporter om upptrappade stridigheter mellan olika kriminella gäng runt våra storstäder. Det har varit skjutningar i , och , lite drygt, var det mycket skjutningar i som var i fokus. Vissa har haft dödlig utgång, och det har beklagansvärt nog också varit tillfällen då allmänheten kommit till skada. Men även i de andra storstadsområdena liksom i flera mellanstora städer i landet finns en grov organiserad brottslighet som tar ett allt fastare grepp om samhällskroppen. Det handlar om en brottslighet som rört sig från narkotikabrott via utpressning och beskyddarverksamhet till olika typer av grov ekonomisk brottslighet inom till exempel tjänstebranscher. Ju närmare den organiserade brottsligheten kommer legitima verksamheter, desto större skada gör den på samhället och desto svårare blir den att bekämpa. Alliansregeringen har gjort den grova brottsligheten till ett av sina främsta fokusområden. Här finns en rad insatser att peka på: En omfattande straffskärpningsreform när det gäller allvarliga våldsbrott liksom skärpning av minimistraffen för grov utpressning, grovt vållande till annans död och de allra allvarligaste misshandelsfallen. Straffskalan för mord har ändrats så att straffet i normalfallet ska vara livstids fängelse. Preskriptionen har avskaffats för vissa allvarliga brott, till exempel mord och brott mot mänskligheten. Dess värre har alla dessa straffskärpningar inte lett till längre genomsnittsstraff. Regeringen har därför tillsatt en särskild utredare för att ta fram lagförslag som garanterar att den skärpta synen på allvarliga våldsbrott också slår igenom i straffvärderingen. En annan utredare tittar på den straffrättsliga regleringen av narkotikabrott och narkotikasmuggling för att säkerställa att den tydligt ger uttryck för en sträng, fast och konsekvent syn på illegal hantering av narkotika. Till detta ska även läggas gjorda och kommande förändringar i vapenlagstiftningen, en bättre samordning av polisinsatserna genom en nationell polismyndighet liksom tydliga förbättringar i olika myndigheters möjligheter att samverka mot grov organiserad brottslighet. kommer också skärpningar av lagstiftningen om penningtvätt i syfte att underlätta för våra rättsvårdande myndigheter att slå mot de ekonomiska drivkrafterna bakom denna typ av brottslighet. Ett annat område jag vill lyfta fram är kampen mot sexualbrotten, en kamp som dess värre förs i ett samhällsklimat där gränsen för vad som är ett övergrepp ständigt tycks utmanas. har ett antal domar i sexualbrottsmål rört upp känslor, såväl avseende påföljder som avseende domstolarnas tolkningar. Det har varit ömsom förvåning, ömsom bestörtning över utfallen. är det viktigt att komma ihåg att flera av dessa gärningar utfördes innan de lagskärpningar som alliansregeringen arbetat med trädde i kraft, där de senaste skärpningarna kom så sent som . Dessa lagskärpningar framstår i ljuset av dessa domar som helt nödvändiga för att uppvärdera sexualbrotten så att fler anmälda övergrepp ska leda till fällande domar. Det gäller exempelvis ändringarna i sexualbrottslagen som utvidgar våldtäktsbegreppet, höjda straff för sexköp, liksom införandet av nya brottstyper som kontakt med barn i sexuellt syfte, så kallad gromning, olaga förföljelse, så kallad stalkning, och kränkande fotografering. Vi måste vara medvetna om att lagstiftningen har begränsad verkan när det gäller sexualbrott. De flesta sexualbrott är nämligen av sådan art att det är svårt att fastställa skuld även när tekniska bevis finns. Rätten måste ofta väga två parters berättelser där ord står mot ord, och där rättsstatens princip att hellre fria än fälla ska gälla i tveksamma fall. Ska vi effektivt minska förekomsten av övergrepp i samhället måste vi ha ett bredare samtal om värderingar och rätten till sexuell integritet. I grunden handlar ju denna typ av brott om en bristande respekt för den enskildes rätt att själv bestämma över sin sexualitet. Av den anledningen har vi kristdemokrater varit tydliga med att vi vill se en samtyckesparagraf i sexualbrottslagen som bättre stadfäster den självklara principen att ingen ska kunna tvingas till en sexuell handling mot sin vilja. Till detta kommer också ett bredare behov av att öppet diskutera synen på vad som är ett sexuellt övergrepp. Det kan vi bara göra om de som blivit utsatta har styrkan att träda fram och berätta om sina upplevelser, om vad de ansåg var ett övergrepp, alldeles oavsett om det gick att styrka brott i domstol. Värderingar formas inte enbart av paragrafer som vi fastställer i den här kammaren, utan de är något vi alla har möjlighet att bidra till. Alliansregeringen har lagt stort fokus på att försöka stänga inkörsportarna till brottets bana genom en kraftsamling mot unga förbrytare. Stegvis har vi sökt ändra den förmenta snällism och låt-gå-mentalitet som präglat rättsväsendets och sociala myndigheters första kontakter med unga brottslingar. De reaktioner som samhället skickar mot unga som begår brott ska vara tidiga och tydliga. Vi har genomfört förändringar som innebär att brott som begås av personer ska utredas i större utsträckning och mer effektivt. Vi har ökat möjligheterna att drogtesta unga missbrukare och ser just nu över rättskedjan för ungdomsmål så att de kan hanteras snabbare. Men minst lika viktigt som att snabbare klara upp brott som begåtts av unga förbrytare är det att stoppa rekryteringen. Här finns en pilotverksamhet med samverkan i sociala insatsgrupper som visat goda resultat, och har fått ett förnyat uppdrag att aktivt stödja arbetet med insatsgrupper runt om i landet. Regeringen har också infört sekretessbrytande bestämmelser för att underlätta informationsutbyte mellan polis och socialtjänst. vill jag även lyfta fram de insatser som görs för att förebygga våld i nära relationer, där en nationell samordnare har i uppdrag att se över hur verksamheter kan göras mer effektiva och ge bättre stöd till brottsoffren. Parallellt ökas nu stödet till kvinnojourerna i den här budgeten ovanpå den nationella satsningen på jämställdhet på nästan , där omkring hälften riktas mot att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Regeringen har också tillfört resurser till en informationskampanj om våld i nära relationer, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck. I dessa fall där enskildas rättigheter kränks får samhället inte svika i sin kamp, och det åligger de rättsvårdande myndigheterna att kontinuerligt förbättra sitt arbete, inklusive att sprida goda erfarenheter och utbilda dem som möter brottsoffren i gott och likvärdigt bemötande över hela landet. Läser man de motförslag som kammaren har att ta ställning till blir man inte klok på hur den rödgröna oppositionen gemensamt ska kunna presentera en budget på rättsområdet om . Faktum är att det på detta område plötsligt blir fullständigt logiskt att S-ledaren inte vill utesluta ett samarbete över blockgränsen. På det här området står nämligen de rödgröna för en politik som bäst kan beskrivas som, för att citera en lumparkompis, lite all over the place, oavsett om det handlar om hur man prioriterar i rättskedjan, synen på brott och straff eller hur man ser på frågor om hur man bekämpar olika typer av allvarliga brott som terrorism och grov brottslighet. För väljaren måste det rödgröna alternativet på rättsområdet framstå som att helt köpa grisen i säcken. Eller hur ska man annars få ihop logiken i att när vill minska på anslaget till polisen med 215 miljoner vill Socialdemokraterna i stället satsa 60 miljoner? Och vad betyder det för en rödgrön väljare att MP vill satsa 199 miljoner på kriminalvården, medan Vänstern vill ta bort 120 miljoner? När MP vill ha 120 miljoner till integritetsskydd och utredningar av polisbrott vill Vänstern ha 30 miljoner och Socialdemokraterna ingenting. Som jag ser det handlar de rödgrönas politik på rättsområdet mer om symboliska miljonsatsningar än om strategiska överväganden och samsyn. Avsaknaden av en rödgrön tråd i rättspolitiken är slående. Blir det mer eller mindre resurser till att bekämpa grov organiserad brottslighet? Blir det mer eller mindre resurser till kriminalvården? Blir det mer eller mindre resurser till bekämpning av terrorism och andra säkerhetshot hos ? Blir det fler eller färre poliser? Blir det kortare eller längre straff? Blir det mer eller mindre övervakning av misstänkta brottslingar? På dessa frågor får väljarna inte ett endaste svar om de läser oppositionens förslag. Mot den bakgrunden förefaller det enda rimliga för kammaren vara att rösta bifall till förslaget i betänkandet och avslå samtliga reservationer. 114 (V) replik: är lite småkul, måste jag säga. All over the place – var du lumparkompis med prins , eller? Det talas om stabiliteten och den rödgröna röran och att man skulle ha en så stor stabilitet i Alliansen. Det är väl bara att titta på flygande upp och ned i alla opinionsundersökningar. Du tar upp den grova organiserade brottsligheten. Man räknar upp saker. Det är typiskt Alliansen. Man kommer med väldigt många repressiva åtgärder. Jag har konstaterat att ni inte fixar matematik. Ni har kanske gått i för . När det gäller grov organiserad brottslighet skulle ni faktiskt kunna komma tillbaka med någonting som jag vet skulle vara förebyggande. Och det är att höja minimistraffet för illegala vapen. Det är väldigt enkelt. Det är ett svar på den frågan. Sedan är det detta med brottsoffers rättigheter. Jag kan konstatera att S, MP och V har 65 miljoner till i budgeten, om vi slår ihop oss. Det är alltså inte så spretigt. Det handlar om psykologin och analysen när det gäller att förebygga rekrytering till kriminella nätverk. Det gör man om man ser till att även de barn som har det taskigt klarar av sin skola, har en bostad, föräldrar som funkar och så vidare. Men det har ni totalt glömt av. 115 (KD) replik: Jag vet inte hur ung tycker att jag ser ut, men jag kan tala om att jag gick i skolan långt före tid. Jag kanske ska ta detta som en komplimang. Vi båda representerar partier som har ungefär 5 procents stöd i . Vi har från vår sida sett ett behov av att samverka med andra för att få igenom vår politik. Vi sätter oss ned och går systematiskt igenom vilka samhällsutmaningar som finns, vilka förslag vi har och var vi hittar en samsyn kring satsningar som vi vill göra. Vi förhandlar om det. Vi har en rutin för det. Vi började faktiskt före valet med den modellen inom Alliansen. Jag var själv en del av den arbetsgrupp som jobbade med den ekonomiska politiken. Vi ville göra ett grundligt arbete för att säkerställa att de åtgärder vi ville vidta skulle få effekt. Jag tittar på de här siffrorna. Man kan diskutera vad som egentligen blir utfallet. Du säger att det är 65 miljoner mer till brottsoffren. Addera alla merförslag ni har! Då är det 630 miljoner totalt. Tar man snitt på alla merförslag är det 100 miljoner. Tar jag bara de bortdraganden av resurser ni har är det 355 miljoner. Det är detta väljarna ska överväga. Blir det 630 miljoner mer om alla får igenom allt de vill? Blir det 100 om man kompromissar och hamnar mitt i? Eller blir det 355 om man säger att man bara kan ta besparingarna? Det är detta som ska tala om för väljarna. De här frågorna har vi inte några svar på i de alternativ som ni lägger fram för . 116 (V) replik: Vi har konstaterat att vi vill ha ett effektivt rättsväsen. När vi tittar på effektiviteten hos bland annat polisen ser vi att man inte får valuta för pengarna. Det är så det ser ut. Sedan har vi en ganska stor skara väljare. Det är barnmorskeuppror. Det är sjuksköterskeuppror. Lärarna gör uppror. Det behövs mycket mer pengar till välfärden. Du kan nog fråga en elev, någon som är inlagd på BB eller någon som behöver vård. De kommer att instämma i kören som säger att behoven är stora. Man skulle kunna göra den här analysen rent psykologiskt. När ska vi börja titta på förebyggande åtgärder när det gäller de kriminella gängen, som du pratar om, nätverken och organisationen? Det handlar om att unga människor inte ska tycka att de finner sin hemvist där. Det är klart att de här barnen ska vilja hålla på med något annat i samhället. Den här rekryteringen ökar ganska dramatiskt. Här skulle vi kunna sätta ihop en parlamentarisk utredning – det har vi motionerat om från sida – för att ta fram åtgärder som verkligen skulle kunna göra att vi i praktiken slipper potentiella unga kriminella som inte ser någon annan väg ut. Satsa lite på dem i stället! Då kanske du slipper satsa så mycket pengar som 8 miljarder på rättsväsendet. Man kan inte bara vältra över alla samhällets problem på rättsväsendet. Det här handlar om hela politiken, inklusive rättsväsendet. 117 (KD) replik: Det är helt rätt som säger, att det förebyggande arbetet är väldigt viktigt. Vi har arbetat mycket med förebyggande och framför allt med att stänga inkörsportarna för rekryteringen av unga. Det är just det som de sociala insatsgrupperna syftar till, att fånga upp ungdomar som varit på glid eller är på väg in i olika typer av brottslighet och att sätta in insatser innan det har gått snett. Det är tydligt att det behövs tydligare signaler till unga. Många brottslingar som man träffar, som har suttit inne, ställer sig frågan: Varför reagerade inte samhället medan jag var ung? Det är det viktigaste uttalandet man får. Vi behöver ha tydligare och tidigare insatser mot unga för att förhindra att de kommer in på brottets bana. Det är någonting vi har jobbat väldigt systematiskt med, och vi fortsätter att lägga resurser på det. Sedan är det sant att man inte bara kan slänga resurser på olika saker. Det gäller inom alla välfärdens områden. Men jag måste faktiskt säga till att vi har gjort en prioritering inom Alliansen. Det handlar om att rädda välfärdens kärna genom att inte betala så mycket för utanförskapet, att försöka minska utanförskapet. Vi har varit väldigt lyckosamma. Vi har 200 000 färre långtidssjukskrivna och förtidspensionerade . Vi har därmed också minskat utgifterna på de områdena, vilket har gjort att vi faktiskt kan satsa på välfärdens kärna. Det är 65 miljarder mer som går till välfärd – vård, skola och omsorg – än när vi tog över, i fasta priser räknat. Det var en mycket medveten politik från Alliansen, och det är en politik som vi hoppas att vi får väljarnas stöd för att fortsätta med. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Regional tillväxt betänkande 2013/14:NU2 Utgiftsområde 19 Regional tillväxt (prop. 2013/14:1 delvis) föredrogs. 118 (S): Vi ska nu diskutera och behandla betänkande NU2 om regional tillväxt. Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera att regionalpolitik reduceras till en lågambitiös politik för gles- och landsbygd. Nej, regionalpolitik för oss handlar om att formulera övergripande tillväxt- och utvecklingsstrategier för hela landet. Vi är alla beroende av varandra. Naturresurserna är en del av vår rikedom, människorna en annan. Det är också ett faktum att en majoritet av det svenska folket fortfarande bor i andra regioner än den stora staden eller den riktigt glesa bygden. Alla insatser som staten gör måste vara inriktade på att landets olika geografiska områden kan få växa utifrån sina förutsättningar. Och alla politikområden kan faktiskt bidra till just det målet. Ja, men så tycker vi också, tänker flera av de borgerliga företrädarna framför mig. När vi läser regeringens proposition för utgiftsområde 19 finns onekligen många snygga formuleringar. Det är när vi kommer till verkligheten och handlingen som det blir riktigt illa. Det står exempelvis i propositionen att politikens prioriterade områden är innovation och förnyelse, kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud samt tillgänglighet. Jag börjar med frågan om tillgängligheten. är – eller kanske har varit – en framstående it-nation. Vi har länge legat i framkant. Vi har haft ett högt, intensivt teknikanvändande och en välutbildad befolkning. tappar vi mark. I index över världens ledande it-länder tappar den där åtråvärda förstaplatsen. Företagen har svårt att rekrytera it-kompetens, och det är ont om it-utbildning. Om vi vill fortsätta framåt och återta förstaplatsen måste det offentliga gå före. Uppseendeväckande nog är det just där vi halkar efter mest. När det gäller utvecklingen av digitala offentliga tjänster har halkat ned till 16:e plats i rankningen. saknas en nationell strategi för it i skolan. Det är faktiskt häpnadsväckande att har fler datorer till sina elever i skolan än har. Utbyggnadstakten av bredband ligger nu i paritet med den i . Mobiltäckningen är sämre , 2013, än den var 2006. Jag fortsätter med frågan om kompetensförsörjningen. Regeringen har dragit ned på antalet högskoleplatser. Detta innebär att trots ett högt söktryck på många av våra högskolor tvingas de stänga ute människor från utbildningarna och därmed också arbete. Ungdomarna flyr de yrkesförberedande gymnasieutbildningarna. Är det en satsning på kompetens? Hur är det med arbetskraftsutbudet? Jo tack, det är stort. 400 000 människor saknar arbete i . Långtidsarbetslösheten har mer än fördubblats sedan moderatregeringen tillträdde. Detta sker som företagen inte får tag i rätt kompetens. Särskilt i våra miljöer skulle många fler kunna få ett arbete om det fanns någonstans att bo. Bostadsbyggandet är nu lägre än . Den av hyllade hyrestanten har inte blivit någon succé i vare sig den stora eller den lilla staden. Varför har det blivit så? Varför håller på att gå sönder? har vi haft en regering vars enda och tydliga mål har varit att sänka skatter, privatisera och konkurrensutsätta offentliga tjänster. Då är det inte så svårt att se sambanden. Det beskriver regeringspartierna själva i betänkandet. Ett exempel är att sedan apoteken privatiserades har antalet apotek ökat – men absolut inte i glesbygden. Där har de minskat i antal. Vi som har bott i bygder som aldrig har haft något annat än ett apoteksombud kan också konstatera att många av dem har försvunnit. Om ni inte har läst den kan jag varmt rekommendera den. På s. 50 i boken står det att en ledstjärna i svensk politik har varit likvärdig samhällsservice oavsett var i landet man bor. Forskningen är enig om att utbyggda välfärdssystem är det som i realiteten har haft störst roll för att utjämna levnadsförhållanden mellan stad och landsbygd. överger myndigheterna de mindre kommunerna. Arbetsförmedlingen lämnar 170 av 290 kommuner. och lägger ned kontor, och samhällsservicen flyttar till större städer. Vi hade kunnat lägga till Posten och polisen. Visst har vi som jobbar – särskilt vi här i kammaren – fått sänkta skatter. Men det uppstår en svårighet. Den ligger i att som enskild medborgare köpa lite infrastruktur, köpa lite utbildade lärare eller kanske köpa sitt eget postkontor eller postleverantör. Är det så ni i den borgerliga alliansen vill se framtiden? Vi socialdemokrater vill se en annan framtid. Vi beklagar att regeringen förhandlade bort en rejäl del av landsbygdsprogrammet i förhandlingen med EU, och vi har i vår skuggbudget kompenserat för detta. Vi beklagar att regeringen inte har ansträngt sig en millimeter för att förenkla administrationen och hanteringen av EU-medel. 2014 kommer att bli ett förlorat år för alla som bedriver framgångsrika projekt med hjälp av EU:s strukturfondsmedel. Regeringen bär ett stort ansvar för detta. Om regeringen och regeringspartierna menar allvar med sina ord om att politiken måste utgå från de specifika förutsättningarna som finns i varje region skulle inte Arbetsförmedlingen vara så centralstyrd och detaljreglerad. Då skulle det finnas regionala innovationsråd som såg vilka behov företagen har för att kunna utvecklas i regionen. Om regeringen menar allvar, varför ska moderatstyrda rika kommuner få 1 miljard extra i skatteutjämningssystemet? Om vi menar allvar med att alla barn i , oavsett var de växer upp, ska ha rätt till en bra skola, skulle inte satsningen på skattesänkningar vara 20 gånger större än satsningen på skolan. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 6. I detta anförande instämde (S). 119 (MP): Jag skulle kunna instämma i mycket av det som föregående talare har sagt. Mitt anförande handlar mycket om hur ser på regional utveckling. vill ha en politik som skapar förutsättningar för regional utveckling i hela landet. Politiken måste präglas av en hög ambitionsnivå. Den måste vara ett kraftfullt verktyg för en rättvis utveckling i alla regioner, såväl i gles- och landsbygd som i storstad. Många kommuner kämpar mot minskat invånarantal och för att behålla ett fungerande näringsliv. Den snabba urbaniseringen innebär inte bara stora utmaningar för landsbygden utan även för många städer. Men det finns goda möjligheter att på politisk väg utveckla lösningar på utmaningarna. Det krävs strukturella förändringar, satsningar på fungerande kommunikationer, bredband, kollektivtrafik, utbildning, offentlig service, boende och ett gott näringslivsklimat i hela landet. Det kräver i sin tur också satsningar på ny teknik, innovationer och entreprenörskap för att ställa om samhället till att bli ett långsiktigt hållbart samhälle som löser miljö- och klimatutmaningarna. Den regionala tillväxtpolitiken ska genomsyras av en helhetssyn som sätter människans och miljöns långsiktiga välmående i centrum. Det ska inte finnas några områden i där de boende upplever att de måste flytta för att få en chans. Alla ska ha rätt att trivas och utvecklas där de bor. Regional utveckling är beroende av många faktorer, av att det skapas nya arbetstillfällen. Småföretagarnas villkor måste förbättras med hjälp av sänkt bolagsskatt, sänkta arbetsgivaravgifter, slopat sjuklöneansvar och minskat regelkrångel. Regional utveckling är också beroende av att den industri som har verkat i kan fortsätta att utvecklas, ligga i framkant av teknikutvecklingen och vara konkurrenskraftig. Ett blomstrande näringsliv är intimt sammanbundet med en väl fungerande skola, utbildning och arbetsmarknadsåtgärder. Därför är det viktigt att satsa på regionala högskolor och universitet och inte dra ned på resurserna. På så sätt finns möjlighet till utbildning i hela landet. Det är också viktigt att satsa på byskolor, folkskolor och distansutbildningar. En utbyggd och välfungerande infrastruktur är nödvändig för att hela ska leva. Bredbandsutbyggnad är av avgörande betydelse för en levande landsbygd. Såväl post som telekommunikation av god kvalitet och till rimligt pris behöver finnas tillgängliga över hela . Det ska vara samhällets ansvar. Vi behöver också satsa på att trygga våra fysiska kommunikationsvägar och bygga ut kollektivtrafiken. Även med en utbyggd kollektivtrafik är dock många på landsbygden beroende av bilen. Det är en ödesfråga för landsbygden att samhället lyckas bryta beroendet av bensin och diesel. I av omställning spelar landsbygden en avgörande roll för utvecklingen av ett hållbart samhälle genom bland annat satsningar på förnybar energi och lokal matproduktion. förser landsbygden med stora mängder förnybar energi, och det finns fortsatt goda förutsättningar för att bygga ut en lönsam och nödvändig energiproduktion. Klimatomställningen ger på så sätt både trygghet för och arbete på landsbygden. Jag och har en decentralistisk grundsyn. Regioner och kommuner ska ges ett ökat ansvar och inflytande över de politiska beslut som berör regionen och kommunen. Beslut bör tas så nära medborgarna som möjligt. Samhällsfunktioner som polis, arbetsförmedling och försäkringskassa ska vara till för alla invånare och finnas tillgängliga över hela landet. Ett fungerande skattesystem ska ge likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva service i hela landet. företräder det lokala engagemanget och uppmuntrar olika former av lokal ekonomi.