prot · H10951 · 2013-12-20 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Anmälan om återtagande av plats i Talmannen meddelade att (S) skulle återta sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra (S). 3 § Anmälan om faktapromemorior Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM32 Socialt trepartstoppmöte för tillväxt och sysselsättning KOM(2013) 740 till arbetsmarknadsutskottet /14:FPM33 Kommissionens årliga tillväxtrapport (2013) 800 till finansutskottet 4 § Anmälan om granskningsrapporter Talmannen anmälde att följande granskningsrapporter hade kommit in från : RiR 2013:22 Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser RiR 2013:23 Transparensen i budgetpropositionen – Tillämpningen av det finanspolitiska ramverket 5 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Propositioner 2013/14:36 och 56 till socialutskottet /14:53 till näringsutskottet /14:58 och 59 till civilutskottet Skrivelser 2013/14:55 till näringsutskottet /14:57 till socialutskottet /14:61 till /14:63 till justitieutskottet EU-dokument KOM(2013) 821, KOM(2013) 822 och KOM(2013) 824 till justitieutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2013) 839 till skatteutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 6 § Svar på interpellationerna 2013/14:171 och 174 om regeringens finanspolitik och och 1 Finansminister (M): och har frågat mig varför regeringen har prioriterat skattesänkningar framför satsningar på infrastruktur och utbildning i budgetpropositionen . Regeringen prioriterar vid varje budgetproposition de åtgärder som kan förväntas ge störst samlad effekt för en bättre fungerande ekonomi. Sedan tillträdet 2006 har regeringen kunnat göra satsningar på både infrastruktur och utbildning samt kunnat sänka skatterna för framför allt låg- och medelinkomsttagare. Detta har kunnat ske tack vare och som en del av en politik som har fokuserat på att få fler i arbete. En politik för fler i arbete behöver innefatta såväl sänkta skatter på arbete som infrastruktursatsningar och utbildningssatsningar. lägger betydande resurser på utbildning och infrastruktur. Regeringen har ökat resurserna på dessa områden. Våra utgifter för utbildning som andel av bnp är högre än genomsnittet bland . Antalet som börjar på högskolan har ökat . Regeringen höjde i och med förra årets infrastrukturproposition satsningarna på infrastruktur med till 2014–2025. De ansvariga planupprättarna i respektive län har i uppdrag att föreslå planer för utveckling av den regionala transportinfrastrukturen. Regeringen ska därefter fatta beslut avseende den nationella planen och länsplanerna. Regeringen har lagt fram en offensiv budgetproposition. Givet det svaga efterfrågeläget finns det ett behov av att stimulera efterfrågan. Vi satsar därför framför allt på att stärka hushållens ekonomi och därigenom tillväxten. Jobbskatteavdragen stärker vidare tillväxtförutsättningarna genom att göra det mer lönsamt att arbeta. Jobbskatteavdragen bedöms öka sysselsättningen med 119 000 personer. 2 (S): Jag vill börja med att tacka finansminister för svaret på min interpellation. Över 13 000 människor i , som jag kommer från, är arbetslösa. Över 400 000 människor i är arbetslösa. ropar näringslivet efter kompetens. Var femte rekryteringsförsök misslyckas. Rekryteringsgapet blir större och större. Detta får stora samhällsekonomiska konsekvenser och hämmar tillväxten. I det läget väljer regeringen, med finansminister i spetsen, att prioritera bort investeringar i det som gör människor anställbara, nämligen utbildning. Regeringen lägger i sin budget 20 gånger mer pengar på skattesänkningar än på satsningar på skolan. Bakom arbetslöshetssiffrorna finns en massa människor, en massa människor med vilja att arbeta och med erfarenheter som arbetsmarknaden behöver. De kanske bara behöver en kort arbetsmarknadsutbildning eller en praktikplats för att kunna ta steget att bli anställda. I stället hamnar allt fler i ett socialt och ekonomiskt utanförskap. Det är alarmerande. Människor tvingas då, som sista utväg, att söka ekonomiskt bistånd för att få mat på bordet och tak över huvudet. Utbetalningarna av försörjningsstöd har ökat . Mitt bland de siffrorna finns en massa barn, barn som oroar sig för sina föräldrars ekonomi. Sociala medier används flitigt. har jag fått en massa meddelanden framför allt på Facebook, där man vädjar till mig att stödja barnfamiljer som har det väldigt tufft ekonomiskt. Det handlar om allt från att ge stöd till att de ska kunna köpa mat, blöjor och kläder, och i jultider är det många som vill ha hjälp med julklappar till sina barn. Jag skulle vilja delge en konversation som jag hade på Facebook. Jag får ett meddelande från i : – Hej, hej, min kompis är diakon och undrar om det finns några familjer som är villiga att bli hemlig fadder till en familj i genom att köpa två julklappar till barnen. från svarar: – Hjälp mig lite, är ni snälla. Jag känner mig kluven. Det känns som att jag översvämmas av rop på hjälp. Och jag vill hjälpa. Och jag har hjälpt genom gåvor till , skänkt diverse saker i Facebookgrupper, exempelvis till och med trasiga skor, som samlar in kläder och även julklappar. fortsätter: – växer en känsla i mig av att det här är fel. Borde inte vårt samhälle se till att barnen har mat och kläder och att föräldrarna har råd med julklappar? Borde inte nationer världen över skicka humanitär hjälp finansierad med skattemedel i stället för att vi ska skänka hundralappar hit och dit? Borde inte ha pengar att använda till de behövande? – Om jag fortsätter att bidra med gåvor, skriver , känns det som att jag accepterar ett skitsystem och bidrar till att behålla det. vill jag inte att människor ska lida en enda dag i onödan. Jag känner mig så kluven. Hur tänker ni? Jag vill därför ställa fråga till mannen som är ytterst ansvarig, nämligen finansminister : Borde inte vårt samhälle se till att man har mat och kläder till sina barn? Barnfattigdom hör inte hemma i och ingen annanstans heller. Det viktigaste för att barn inte ska behöva växa upp i fattigdom är att deras föräldrar får ett jobb. Det är också viktigt att vi har en skola där varje barn får en bra utbildning och fritidsaktiviteter som inte kostar skjortan. har satsat stora pengar på att subventionera privatköpt läxläsningshjälp, som aldrig har skjutit till resurser till läxläsningsverksamhet i skolan eller på fritidshemmen. Det spelar stor roll inte minst för de barn som har det jobbigt hemma. Jag vill nu fråga : Borde inte vårt samhälle fungera så att våra barn har mat på bordet och vinterkläder? Varför får inte alla barn läxläsningshjälp? 3 (S): Jag vill också tacka ministern för svaret på min interpellation. Och jag vill börja med att berätta varför jag ställde den här interpellationen till ministern. såg jag att en ny Facebooksida hade startat: Matkassen. För er som inte vet vad det är kan jag säga att det är en sida som sköts och drivs helt ideellt av några personer som från början fick en idé om att skänka en fredagsmyskasse till en behövande barnfamilj. Därför startade sidan där privatpersoner agerar givare och hjälper andra med det mest grundläggande. Gensvaret blev enormt. Om man går in och läser på sidan kan man se att de har hjälpt över 1 400 barnfamiljer med det som man kan tycka borde vara självklarheter. Det handlar om mammor och pappor som behöver mat, välling, blöjor, kläder och leksaker till sina barn, människor som har det ekonomiskt kärvt, som har hamnat mellan stolarna, är utförsäkrade, sjukskrivna eller ensamstående med små marginaler. Jag vill inte stå här och dra några snyfthistorier. Men jag kan inget annat än att bli ledsen. Det jag pratar om är verkligheten, och utvecklingen är oroväckande. När jag såg omfattningen av det som skedde på den här sidan blev jag arg. Vissa påstår att det inte finns någon barnfattigdom, att debatten är överdriven. Jag vill att ministern svarar på en sak: Är dessa 1 400 barnfamiljer på låtsas? Är deras livssituation tagen ur luften? Och, framför allt, är detta något ministern tar på allvar och vill göra någonting åt? Ministern säger i sitt svar att regeringen ser budgetpropositionen som mycket offensiv och att efterfrågan ska stimuleras genom att stärka hushållens ekonomi. Och det gör man – klassisk moderat politik – genom att sänka skatterna, vilket leder till en minskning av offentlig sektor, en minskning av skolan och en minskning av tryggheten. Jag blir provocerad när jag har facit i hand. stimulans gynnar inte dem som står utan jobb: våra pensionärer och de med sjukersättning eller försörjningsstöd. Snarare stimuleras en klyftökning. Stimulansen gynnar uppenbarligen inte de 1 400 barnfamiljer som behöver samhällets och andra medmänniskors stöd för att klara sin vardag. Det är nog faktiskt bara och den borgerliga regeringen, herr talman, som tror att verkligheten är en annan. De anser kanske inte att det är deras ansvar. Det är kanske den arbetslöse, den sjuke och pensionären som bör kämpa lite extra för att få vardagen att gå ihop. De blundar för en mängd människor, närmare bestämt de 400 000 arbetslösa i vårt land. Det är nästan 10 000 arbetslösa i mitt län som trots regeringens politik fortfarande står utan jobb och sysselsättning. Arbetslösheten är historiskt hög. Situationen i den svenska skolan är under all kritik. Barnen får inte det stöd de behöver i skolan för att klara sin skolgång. Det är färre som studerar vidare på högskolan. Bara i har antalet utbildningsplatser minskat med över 1 000 platser. Skattesänkningar inger ingen tröst, , när vi ser att klyftorna ökar i landet och att allt fler hamnar i utanförskap och försörjningsstöd. Frustrationen ökar hos dem som förväntas kunna utföra ett bra arbete inom offentlig sektor: socialarbetare, undersköterskor och alla lärare. Politiken måste utgå från verkligheten. Något annat är ett svek mot dem som vaknar och inte har någon sysselsättning eller något arbete att gå till. Vilken verklighet lever finansministern i, herr talman? 4 (M): Jag kan konstatera att det lackar mot jul och att det nya året snart är här. Då undrar man: Hur kan man, som socialdemokratisk företrädare, stå i den här talarstolen före nyårsafton och ifrågasätta det femte jobbskatteavdraget när man ställer sig bakom samma jobbskatteavdrag? Det blir lite märkligt. Det kan tyckas som slöseri med finansministerns tid att stå här och ifrågasätta en reform som man är beredd att backa upp . Det vore mer intressant om ni lade tiden på att förklara hur ni tänker finansiera reformen. Det är faktiskt färre som känner till hur ni finansierar jobbskatteavdraget än som har receptet på julmust. Om nu är intresserad av att jobben ska komma till i måste man fråga sig varför hon företräder ett politiskt alternativ som konsekvent slår allra hårdast mot den viktigaste näringen i , nämligen vår besöksnäring. Vi är det tredje turistlänet, herr talman. Låt mig ge ett exempel. Jag besökte för en fantastisk entreprenör vid namn Bo Funcke. Han har startat och driver den största skidanläggningen utanför fjällvärlden. Han anställer 450 personer. Av dem är 300 under . Den dag jag var där var det dags för anställningsintervjuer inför årets säsong. Jag mötte blickar fyllda av förväntan hos människor som var där för sin kanske första arbetsintervju. Det var inte utan att jag blev ganska emotionellt påverkad eftersom det var på just den arbetsplatsen jag som 17-åring hade min första kontakt med arbetsmarknaden när jag började jobba extra som skidlärare. Tyvärr var bekymrad. Han var bekymrad inför vad som skulle hända nästa säsong. Han har insett att om det rödgröna förslaget att tredubbla arbetsgivaravgiften för unga går igenom kostar det hans företag 2–. var extremt tydlig. Det kommer att slå mot antalet anställda på Romme Alpin. Jag frågar mig: Varför vill och hennes parti förvägra människor att få jobb på Romme Alpin utanför ? Det skulle vara en reform som skulle slå oerhört hårt mot vår besöksnäring eftersom den i allt väsentligt sysselsätter unga människor – människor som inte tidigare haft en kontakt med arbetsmarknaden. Då har vi inte ens nämnt den rödgröna föreslagna höjningen av restaurangmomsen. Ni riktar och skjuter en tvåstegsraket rätt mot unga. Det, herr talman, är inte att ta ansvar för jobben i . 5 (FP): Många människor har det svårt i – i och i – inför julen. Så är det – alldeles för många människor. Den grundläggande frågan är: Hur ska samhället förhålla sig så att de får det bättre? Det finns inte en väg utan två, som samverkar. Det är naturligtvis mer stöd, men det grundläggande är något annat: Vi måste eftersträva fler jobb. kan man förvåna sig en smula över en del inlägg. I de inlägg jag hörde från interpellanterna – och jag tyckte att jag lyssnade uppmärksamt – nämndes inte orden företagare, företagande, företag eller arbetsgivare. Det är klart att om man glömmer bort grunden för vårt välstånd, nämligen människor i arbete, kommer allt fler att hamna i det vi kan kalla utanförskap, som onekligen är ett mångfasetterat begrepp. Jag hörde i går , som är Socialdemokraternas företrädare i ekonomiska frågor på riksplanet. Hon var bekymrad. Om jag hade varit i motsvarade situation skulle jag ha intagit en annan position inför de siffror som presenterades i går. Jag skulle ha varit glad över att sysselsättningen är på väg upp. Det är intressant vilken attityd man intar. Sysselsättningen ökar, herr talman. Vi har aldrig haft så många i sysselsättning i den grupp som mäts, 20–: . Antalet kvinnor inkluderas också i genomsnittet. Det är viktigt att säga det, för en del länder mäter på andra sätt och får kanske ännu högre siffror. Vi ska vara glada över att konjunkturen håller på att vända, för det kommer att hjälpa människor i både och genom att skapa ökad köpkraft i dessa län. Jag har noterat att herr vice ordföranden i skatteutskottet, , sitter här. Tillsammans gjorde vi en resa till . En av de saker jag tror att vi båda slogs av då var att utanförskapet i i väldigt hög grad har skapats av för dålig köpkraft i stora grupper i staden. Det måste man göra något åt, och det kan man inte göra på annat sätt än genom att höja sysselsättningsgraden. Det är det allra viktigaste. Det hade de fullt klart för sig i , och alla politiker där jobbar för det. Allra sist: Finns det någon motsättning mellan skattesänkningar och satsning på infrastruktur och utbildning? Det är en högst ideologisk fråga. Jag har, som jag har sagt tidigare, aldrig riktigt förstått varför Socialdemokraterna numera – de har inte alltid gjort det – anser att din lön, din pension och din ersättning från företagande tillhör staten och det offentliga och inte i grunden tillhör det som kallade lönen för mödan. Där har jag en svårighet att förstå den socialdemokratiska ideologin. 6 Finansminister (M): Debatten handlar om vad man ska göra med ett land när det drabbas av en internationell lågkonjunktur. föll , och har världen befunnit sig i kris. Eurozonen har haft fallande tillväxt och alltså befunnit sig i recession under såväl 2012 som 2013. Arbetslösheten är nu uppe på . Det är rätt uppenbart att den enda motåtgärd man kan vidta om världen växer långsamt och man är ett litet, exportberoende land är att stötta den inhemska efterfrågan och förstärka den internationella konkurrenskraften. Det är väldigt tydligt att det har varit de två huvudspår regeringen har arbetat utifrån. Vi har gjort breda satsningar på infrastruktur. Vi ligger bland de utvecklade länder i som har högst infrastruktur och offentliga investeringar. Vi ligger tillsammans med i topp när det gäller satsningar på utbildning, för det är centralt och viktigt. Vi är tillsammans med de nordiska länderna det land som lägger störst resurser på aktiva åtgärder för att hålla människor i aktivitet av arbetslöshet. har vi gjort breda insatser för att förstärka konkurrenskraften. Vi har sänkt bolagsskatten, tagit bort förmögenhetsskatt och kraftigt ökat investeringarna i forskning och utveckling, och vi har förbättrat skatteklimatet för entreprenörer. Till detta kommer att vi har varaktigt förbättrat arbetsmarknadens funktionssätt genom jobbskatteavdrag, som också har hållit uppe den inhemska konsumtionen. Vi har alltså brett stöttat efterfrågan i och försökt förstärka den internationella konkurrenskraften. Det är klart att man kan jobba med att enbart stimulera efterfrågan genom höjda barnbidrag eller till och med åtgärder som höjd a-kassa, vilket försämrar ekonomins långsiktiga funktionssätt, men det är naturligtvis bättre om man i stället vidtar åtgärder som både gör att man stöttar konjunkturen och leder till att fler människor på lång sikt kommer i arbete. Vi ser också att går i rätt riktning. publicerade bara för någon vecka sedan sin månadsstatistik för sysselsättningen, och ligger tillsammans med ett antal länder i Öst- och högst när det gäller sysselsättningstillväxt – vi hade i den senaste egna månadsstatistiken en ökning på 75 000 personer. Vi kan till exempel notera att KI i den bedömning som presenterades räknade med en sysselsättningsökning på 100 000 personer. avviker alltså från den övriga europeiska utvecklingen genom att vi faktiskt får en starkare sysselsättningsutveckling än vi hade väntat oss. Samma sak ser vi när det gäller arbetslösheten: Jämfört med har vi fått revidera ned arbetslöshetsprognoserna från 8 ½ till 7 ½ procent. Detta beror naturligtvis på att en del av de åtgärder vi har vidtagit bidrar till att stötta efterfrågan och förstärka ekonomins funktionssätt. Sedan är det också centralt att vi håller sammanhållningen i ekonomin i god ordning under en kris. Ett samhälle mår inte bra av att drivas isär. Det är därför regeringen i praktiskt taget alla budgetar har lagt fram åtgärder riktade till hushåll med mindre ekonomiska marginaler. Vi har höjt flerbarnstilläggen, förbättrat bostadstilläggen för förtidspensionärer och pensionärer, förstärkt barndelen i studiemedlen, höjt barndelen i bostadsbidragen och generellt höjt bostadsbidragen. Detta är riktade åtgärder för att förbättra den ekonomiska situationen för dem med små marginaler. Vi kan konstatera att andelen barn som enligt statistik lever under svåra materiella förhållanden har minskat från till något till – som genomsnittet för ligger på nära nog . Andra länder liknande oss, typ och , ligger på . Tack vare att vi har en stark välfärdsstat och tack vare att vi har tillfört resurser har alltså klarat av sammanhållningen under krisen bättre än de flesta andra länder. Det är bra krispolitik, herr talman. 7 (S): beskriver i sitt inlägg hur framgångsrikt är – hur bra det går och hur väl vi har klarat den ekonomiska krisen. Men det är bara att lyssna på det jag sade i mitt förra inlägg: Föräldrar vädjar via Facebook att människor i ska hjälpa dem för att de ska kunna ha mat och kläder till sina barn. Jag tror inte att de har samma bild av det framgångsland som beskrev. I går hade en presskonferens där han siade om läget . Han trodde då att arbetslösheten, som är strax , skulle hamna på . Jag vet inte riktigt vilken spådam går till, men mitt tips är att kanske byta. sade spådamen till att arbetslösheten skulle vara på . har på sig att pressa arbetslösheten från , herr talman. Klyftorna i samhället ökar. Det vi nu ser är hur en tredjedel av svenskarna med sänkta inkomster halkar efter alltmer. Ett uttryck för detta är ökningen av den relativa fattigdomen i , alltså den del av hushållen som har en inkomst som är mindre än hälften av Medelsvenssons. Den gruppen har enligt SCB ökat från 2011. Förklaringarna till att fler och fler halkar efter är mycket enkla: Arbetslösheten har skjutit i höjden under Alliansens tid vid makten, och allt färre arbetslösa har ett försäkringsskydd. Allt fler lever på försörjningsstöd och bidrag. Barnbidraget har inte höjts , och pensionärer med ett helt arbetsliv i ryggen betalar högre skatt än de som arbetar. genomför regeringen en ny inkomstskattesänkning, det så kallade femte jobbskatteavdraget. Det ger mer för en vanlig löntagare och kostar statskassan 12 miljarder. Stödet för det nya avdraget är dock svagt – enligt en ny opinionsundersökning som gjort på uppdrag av SVT:s Agenda tycker av de tillfrågade att det är mycket dåligt eller ganska dåligt att införa ett femte jobbskatteavdrag. Svenska folket har fått nog av skattesänkningar, . Man får helt enkelt betala ett alltför högt pris för skattesänkningarna. Barnen får betala, och vi klarar inte vår gemensamma välfärd. Vad drar för slutsatser av att svenska folket har fått nog av skattesänkningar, och var är regeringens satsningar på jobb och utbildning? I stället för att göra skattesänkningar vill vi socialdemokrater genomföra en rad insatser för jobb, skola, sjukvård och sammanhållning. För att se till att fler får jobb investerar vi i bristyrkesutbildningar så att de jobb som redan finns men inte tillsätts kan tillsättas. Vi investerar i yrkesintroduktionsjobben, och vi ersätter fas 3 med extratjänster i välfärden. Vi ska göra om den av regeringen djupt misskötta Arbetsförmedlingen till en matchningsspecialist, och vi vill komma till rätta med det rekryteringsgap som råder, där många företag och arbetsgivare inte hittar den kompetens de söker. Vi vill rikta ett kraftigt stöd till de arbetsgivare som tar sig an en ung person och färdigutbildar honom eller henne på arbetsplatsen. Vi vill också – håll i dig , – ta bort den andra sjuklöneveckan för att minsta risken för småföretag som vill nyanställa. Vi prioriterar mindre klasser i skolan, obligatorisk sommarskola och läxläsningshjälp för alla. Vi möter och ser behovet av att stärka barnbidraget och underhållsstödet. Vi socialdemokrater vill inte höja skatten för vanliga löntagare; vi vill i stället öka intäkterna till staten genom att ta bort dyra och ineffektiva skattesänkningar som regeringen har infört. På så sätt får vi råd med satsningar på jobb och utbildning. Du måste inse att skattesänkarvinden har vänt. När ska regeringen och inse att skattesänkningspolitiken skapar ett ojämlikt samhälle, och var är era satsningar på jobb och utbildning? 8 (S): Jag vill först bemöta med att jag tycker att det är respektlöst att säga att jag står här och slösar finansministerns tid när jag precis har berättat om de 1 400 barnfamiljer som behöver hjälp till kläder, mat, välling och blöjor åt sina barn. Det tycker jag är respektlöst, herr talman. träffade jag en tjej som heter . Hon är en av dessa hjältinnor som gör skillnad. Hon är , utbildad barnskötare och har sedan hon var kämpat med extrajobb och försörjningsstöd och aldrig fått någon fast tjänst. För två somrar sedan ville hon tillbringa en sommar tillsammans med sin son. Hon fick försörjningsstödet kapat för att hon inte kunde aktivt söka arbete . Hon fick välja sonen eller hyran. Hon valde naturligtvis sitt barn och sålde allt som gick att sälja i hemmet för att kunna ge sin son en fin sommar. Det här gjorde att hon valde att själv göra någonting för alla dem som är i samma situation som hon själv. Hon startade även hon en Facebooksida där hon hjälper och har hjälpt hemlösa och behövande i med mat, kläder och det allra mest nödvändiga. Hon är en hjältinna. Hon vill starta en gratis lokalbutik där hon kan ge människor det som de behöver, säger hon. Och jag säger till : Du är unik, du är fantastisk. Framför allt är du inte egoistisk, men det du gör och vill göra ska du inte behöva göra i . Säg mig, , om politik handlar om att vilja något, kan man då välja bort detta? Ska det vara så här i ? är bra på att jämföra med andra länder. Allt är bra; det är inga bekymmer. Och du är bra på att läsa statistik men har väldigt svårt att se människor som lever i en annan verklighet. Ser inte den verklighet som jag beskriver? har tagit fram siffror för försörjningsstödet i . Siffrorna är tydliga. Man kan se en markant ökning i de flesta av länets 15 kommuner. Ökningarna har skett i högre takt .