prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — Vi är inte beredda att helt avskaffa den trygghet turordningsreglerna medför för arbetstagarna, men vi vill underlätta för företagen och stimulera tillväxt och sysselsättning genom att öka antalet undantag från turordningsreglerna. God tillgång på arbete gynnar naturligtvis också arbetstagarna som kollektiv. Värt att nämna i sammanhanget är även att vill kombinera flexiblare turordningsregler med en förstärkt a-kassa. Missmatchning och höga trösklar för ungdomar är två av de allvarligaste strukturella problemen på den svenska arbetsmarknaden just . En reformering av turordningsreglerna skulle kunna bidra till att minska båda dessa problem, och jag måste säga att det är minst sagt förvånande att en borgerlig regering är beredd att satsa miljarder på konstlade skattesubventionerade jobb som man inte ens är beredd att överväga en kostnadsfri reform som skulle kunna stärka företagen, tillväxten och sysselsättningen. Om den nuvarande utformningen av turordningsreglerna utgör ett exempel där arbetsrätten är i obalans till arbetsgivarnas nackdel utgör den fråga som lyfts fram i reservation 8 ett exempel där arbetsrätten är i obalans till arbetstagarnas nackdel. Att en arbetstagare ska kunna bli av med sitt arbete på osakliga grunder och sedan inte ha rätten att få tillbaka sitt arbete ens efter att Arbetsdomstolen har slagit fast att man har blivit orättvist behandlad är naturligtvis oacceptabelt. Som vi ser det är detta inte bara en arbetsrättslig fråga utan också en demokratifråga. Jag har själv bekanta och partikamrater som på osakliga grunder har blivit uppsagda från sina arbeten endast på grund av sina politiska åsikter. Det skulle lika gärna ha kunnat handla om en arbetstagare som gjort sig obekväm på arbetsplatsen genom ett starkt fackligt engagemang, till exempel. Den nuvarande ordningen gör det alltså inte bara möjligt för arbetsgivare att utsätta arbetstagare för orättfärdig behandling utan legitimerar också diskriminering av oliktänkande. Jag vill tacka för att man har lyft upp den här viktiga frågan på dagordningen. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att även om vi från sida den här gången endast har valt att reservera oss till förmån för ett fåtal av motionerna i betänkandet anser vi att det finns många förslag i betänkandet som har ett vällovligt syfte och är värda att utreda och fundera vidare kring . Ett tydligt undantag från detta är dock förslag om att införa mångkulturell ledighetslagstiftning. Att försöka särskilja det kristna från det svenska kulturarvet är som att försöka plocka äggen ur sockerkakan. Jag tänkte säga att den som förfäktar en sådan ambition borde börja med att plocka bort korset ur den svenska flaggan, men jag vill inte ge några fler dåliga idéer. behöver en samhörighetspolitik, inte mer av segregerande, mångkulturalistisk splittringspolitik. Jag är glad att utskottsmajoriteten valde att avstyrka den här motionen, men jag önskar att motiveringen hade varit skarpare och tydligare. 84 (V): Dagens debatt handlar om arbetsrätten, och många av de yrkanden som behandlas går ut på att göra justeringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen för att möta konkreta, principiellt viktiga problem som arbetstagare möter på den svenska arbetsmarknaden. Det handlar om att anpassa regelverket till en verklighet där otryggheten för och utnyttjandet av arbetande människor har blivit mer regel än undantag inom vissa sektorer, vilket förstås också påverkar hela arbetsmarknaden och därmed hela samhället hur vi har det och hur vi förhåller oss till varandra. Den borgerliga majoriteten i utskottet föreslår avslag på samtliga motioner, och har därför tolv reservationer i betänkandet. Jag står givetvis bakom dem alla, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservationerna 2, 5 och 13. Arbetsrätten är i grunden en skyddslagstiftning. Basen för förhållandena på arbetsmarknaden är nämligen arbetsgivarens rätt att som en förlängning av äganderätten leda och fördela arbetet. har man i alla civiliserade samhällen konstaterat att arbetstagare är människor, inte maskiner eller stapelvaror, och att det därmed måste finnas skillnader mellan köp av exempelvis frukt eller verktyg och köp av arbetskraft. Därför försöker man på olika sätt skydda arbetstagarna från en ovärdig och osaklig behandling på arbetet och i samband med konflikter runt anställningsavtalet. Den svenska arbetsrätten är utformad mer som ett ramverk än som en detaljerad lagstiftning. Det är mycket stor flexibilitet, och de flesta villkor kan anpassas efter särskilda förhållanden. Det görs genom kollektivavtal, och därför är det väldigt viktigt att så många arbetsplatser och arbetstagare som möjligt täcks av kollektivavtal. Sedan är det naturligtvis så att lagstiftningen är viktig. Dels är det den plattform kollektivavtalen förhandlas på, dels bestämmer lagstiftningen hur villkoren ska vara när och där det inte finns andra framförhandlade villkor. Trygghet i anställningen är av stor vikt för hela samhället eftersom det ökar möjligheterna till utveckling och omvandling av arbetsmarknaden. Trygga människor är friskare, starkare och mer kreativa. Vi vet att i samband med 1990-talskrisen och den massarbetslöshet som då uppkom tippade maktförhållandena på svensk arbetsmarknad kraftigt till arbetsgivarens förmån. Det tillsammans med bland annat försämringar i lagen om anställningsskydd och bristfällig reglering av in- och uthyrning av arbetstagare har bidragit till att anställningsskyddet har urholkats. Flera av förslag går ut på att göra något åt just den situationen. I lagen om anställningsskydd är huvudregeln fortfarande att anställningen ska gälla tillsvidare, alltså fast anställning. Men utrymmet för att frångå detta har vidgats i flera steg. Det kanske viktigaste avsteget gjordes 2007 av dagens högerregering genom införandet av så kallad allmän visstidsanställning utan att något skäl behövde anges med kraftigt uppluckrade tidsgränser. Det är klart att tidsbegränsade anställningar kan spela en stor och viktig roll på arbetsmarknaden. När någon är tillfälligt frånvarande behövs det vikarier. Det kan behövas vid tillfällig arbetsanhopning, kortsiktigt ändrade förutsättningar för produktionen eller när ett specifikt arbete inte kan utföras av den befintliga personalen. Då kan det absolut behövas tillfälliga lösningar. Men med dagens regler kan man i praktiken missbruka visstidsanställningar och sätta hela grunden för arbetsrätten ur spel och lösa permanenta personalbehov med osäkra anställningar. Det betyder helt enkelt att kostnaden för flexibiliteten för arbetsgivaren läggs över på arbetstagarkollektivet. Man kan slå upp ordet flexibilitet i ordlistan. Det står att det betyder böjlighet och anpasslighet. Det viktiga här är: Vem är det som böjer, och vem är det som böjs? Dagens situation är en situation där arbetsgivaren får alltför stora möjligheter att utnyttja arbetskraften. Det är viktigt att understryka att det finns kostnader för visstidsanställningar. De som är visstidsanställda mot sin vilja betalar ett högt pris i form av otrygghet, oförutsägbar ekonomi, svårigheter att ta upp lån och teckna vissa sorters avtal. Det skapar en sorts malande stress som sätter spår . Vi vet också att osäkra anställningar inte är slumpmässigt fördelade i befolkningen. Kvinnor är överrepresenterade, och LO-medlemmar, ungdomar, invandrade är i mycket högre grad än andra hänvisade till tidsbegränsade anställningar. När antalet visstidsanställningar blir stort påverkas också de fast anställdas arbetsvillkor negativt. Det medför stora kostnader för samhället i form av återkommande perioder av arbetslöshet, högre ohälsotal och högre kostnader för tillsyn av arbetsmiljön. Bland annat har visat på att på arbetsplatser med många visstidsanställda blir arbetet också tyngre för de fast anställda. De får dra ett tyngre lass, acceptera ökad stress och sämre arbetsmiljö. Vi riskerar också att få tystare och mer räddhågsna arbetsplatser där det blir svårare att upptäcka och åtgärda problem. Inget av dessa problem, som är kända, tycks bekymra högerregeringen och företrädarna för den i . Man håller så hårt fast vid dagens undermåliga lagstiftning att man till och med har fått att härskna till. har knappast en track record präglad av radikal facklig aktivism. Man konstaterar från EU:s sida att de svenska reglerna strider mot minimikrav i EU:s visstidsdirektiv. Genom att använda sig av olika typer av osäkra anställningsformer kan arbetsgivare stapla icke-fasta anställningar på varandra och till och med . hade till på sig att vidta åtgärder, men regeringen fortsätter att trilskas och förhala. kan, som vi hörde tidigare, till och med hamna i . En regering som i övrigt visar en sådan följsamhet mot EU vägrar i det här fallet att agera i en situation där utsatta grupper på arbetsmarknaden ska ha skydd. Det är smått fantastiskt och ganska pinsamt. har presenterat flera konkreta åtgärder mot missbruket av visstidsanställningar. Vi vill att lagen ska vara formulerad så att objektiva skäl ska finnas för alla visstidsanställningar. Arbetsgivaren ska helt enkelt förklara varför man inte anställer fast. Vi vill att lagen i den delen även fortsättningsvis ska vara semidispositiv och att arbetsmarknadens parter i centrala kollektivavtal kan komma överens om anställningsformer som är lämpliga inom respektive bransch. Då kan man få både flexibilitet och skydd, men alliansregeringen säger nej. Vi yrkar också att det ska finnas en tydlig maximigräns för tidsbegränsade anställningar. All tid hos samma arbetsgivare oavsett anställningsform ska räknas samman. ska det övergå till en fast anställning punkt. Om inte arbetsgivaren har kunnat reda ut om han har ett långvarigt behov av en viss anställd kan man fråga sig hur arbetsgivarens planeringsförmåga ser ut. Oavsett det är det orimligt att den anställde ska fortsätta att betala för detta velande. Jag konstaterar också att det finns en reservation från S plus V i det här fallet. Vi hörde representanten för tala länge om denna fråga i anförandet. Det går att bifalla den reservationen om man så önskar. En annan olycklig uppluckring av arbetsrätten handlar om det så kallade tvåpersonsundantaget i LAS. Arbetsgivaren har alltid rätt att säga upp personal på grund av arbetsbrist. Det skydd som LAS ger är att valet av vilka som ska sägas upp inte ska vara helt osakligt. Det är därför det finns en bottenplatta i turordningsreglerna som handlar om ålder och anställningstid. Sedan kan man bedöma tillräckliga kvalifikationer och förhandla om så kallad avtalsturlista. Dagens regeringspartier plus drev igenom en möjlighet för arbetsgivare med högst tio anställda att lyfta bort två personer före eventuella förhandlingar. Det är en osaklig ändring, menar vi. Den har inte lett till några nya anställningar eller andra utlovade glädjeresultat. Däremot har den gjort att anställda i små företag saknar en viktig del av skyddet mot osaklig uppsägning. Det är inte rimligt. Därför bör det undantaget avskaffas. Ofrivilligt deltidsarbete är ett av de allra viktigaste jämställdhetsproblem vi har i samhället . Den som deltidsarbetar har ofta, förutom förstås en lägre inkomst, sämre utvecklingsmöjlighet i arbetet, erbjuds mer sällan kompetensutveckling och har en svagare löneutveckling. Deltidsarbete leder också till lägre ersättningar från och ofta kvalificeringsproblem till socialförsäkringar, a-kassa och pensionssystem. Det är tydligt att det här finns en könsaspekt. I branscher där det framför allt är män som jobbar har det visat sig fullt möjligt att organisera arbetet så att det i huvudsak baseras på heltidsjobb. I branscher som har liknande öppettider till exempel men med många kvinnor som arbetar säger arbetsgivaren att det är jättesvårt att få det att fungera. Det betyder bara att många kvinnors tid tas för given och att det är de kvinnorna som måste betala för den extra flexibilitet som arbetsgivaren önskar ha. Det är ett problem som måste lösas med många olika åtgärder. Kommuner och landsting har ett stort ansvar. Där vet vi från sida att vi jobbar i de kommuner där vi har möjlighet. Fackliga organisationer gör försök där det är möjligt. Men lagstiftningen bör också ta detta problem på allvar och understödja jämställdhetssträvanden på detta område. Det mest rimliga och flexibla sättet att göra det är i enlighet med den svenska modellen. Lagen kan fungera som riktningsgivare och skydd för arbetstagarna som den ger stora möjligheter att i kollektivavtal göra avsteg och anpassa konkret. Vi behöver en lag som gör heltid till en tydlig norm och deltid till en möjlighet. Det är ett av de förslag som har formulerat. kom TCO med en ny rapport om övertidsarbetet där man konstaterade att det 2012 motsvarade ca 150 000 jobb om man räknar årsarbetstid på . Det obetalda övertidsarbetet är ett problem som finns överallt, särskilt inom privata tjänstemannayrken. Vi kan också se att män jobbar övertid mer än kvinnor. Det är någonting som kan antas ytterligare påverka den könsbundna skillnaden mellan betalt och obetalt arbete. Där behövs det också göras väldigt mycket saker. Det mesta handlar inte om lagstiftning. Men det finns sådant man kan göra i lagen för att minska okynnesuttag av övertid och stärka arbetstagarens inflytande över arbetstidens förläggning. Det är också sådana förslag som har presenterat men som utskottsmajoriteten dess värre säger nej till. Avslutningsvis kan jag konstatera att arbetsrätten befinner sig i ett bredare politiskt sammanhang. Vi har en regering ledd av ett politiskt parti som historiskt varit i bästa fall ointresserat av och i de flesta fall skarp motståndare till vidgade rättigheter för arbetstagare. har den hätska antifackliga retoriken outsourcats mer till småpartierna i borgerligheten där man helt utan grund i de verkliga förhållandena sätter trygghet på arbetsmarknaden i motsatsställning till fler jobb och misslyckas med bägge. När det kommer till kritan ser vi hur man låter försämring av arbetsrätten bli förstärkande och låter bli att anpassa lagarna till konkreta behov på arbetsmarknaden. Dagens debatt blir en ny påminnelse om att vi behöver byta perspektiv i arbetsrättsdebatten och om att det svårligen låter sig göras med mindre än att man också byter regering. 85 (M): Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i AU8 och avslag på samtliga motioner och reservationer. Att ta ansvar för vårt land och vår ekonomi och skapa goda förutsättningar för arbete och välfärd är Alliansens och viktigaste uppgift. Vi lägger grunden för ett samhälle som håller ihop och där människor kan känna trygghet, ta egna initiativ och förverkliga sina ambitioner och drömmar. Vårt mål är att alla människor som kan och vill arbeta också ska kunna göra det utifrån sina förutsättningar. De arbetsrättsliga reglerna i ger goda möjligheter att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå. Det överordnade målet för arbetsmarknadspolitiken och för Alliansen i stort är att skapa förutsättningar för fler jobb så att fler faktiskt kommer i arbete. Där fungerar den svenska modellen väl. Arbetsmarknadens parter tar ett stort ansvar för att avtal, löner och andra arbetsvillkor utformas i samförstånd på ett ansvarsfullt sätt. Ett arbetsrättsligt regelverk är nödvändigt för att företag och anställda ska kunna verka under stabila spelregler. Som arbetstagare vill man självfallet känna trygghet i sin anställning. Som arbetsgivare är det viktigt att man har anställda med rätt kompetens. Vi menar att denna balans har klarats av på svensk arbetsmarknad. Men dagens arbetsmarknad ser inte riktigt likadan ut som för 10, 20 eller . Förändringen går ganska fort. Det ställs allt högre krav på rörlighet och på att man ska kunna förändra snabbare i tider av kris och lågkonjunktur. Tillsvidareanställningar är grunden och huvudregeln i lagen om anställningsskydd. Tidsbegränsade anställningar är dock mycket värdefulla när det uppstår olika behov hos en arbetsgivare eller på en arbetsplats vid olika arbetstoppar. Dessa anställningar fungerar även som en bro in på arbetsmarknaden för många av dem som står en bit ifrån den reguljära arbetsmarknaden. Det gäller särskilt ungdomar och utrikes födda. De är också ofta inkörsporten till en fast tillsvidareanställning. Men det är självfallet viktigt att alla anställningsformer som vi har används på ett korrekt och ansvarsfullt sätt. Jag vill framhålla att det faktiskt inte finns några rättsärenden där missbruk av visstidsanställningar anmälts eller avgjorts. Jag träffade ett par företagare i två olika branscher som menar att många unga inte alls är intresserade av att få en tillsvidareanställning. De kan ha olika planer. De är osäkra på vad de vill, vad de ska studera eller vad de ska göra . De vill kanske byta arbetsgivare för att på det sättet skaffa sig bredare kunskaper och få en bättre erfarenhet, vilket kan gynna det fortsatta arbetslivet. Regeringen lämnade i förrgår sitt svar till på den kritik som framkommit om tidsbegränsade anställningar. Regeringen anser att reglerna i LAS är förenliga med kraven i EU:s visstidsdirektiv. Regeringen menar att för ett mer teoretiskt resonemang om riskerna med stapling av anställningar på varandra. Man bortser då från det starka arbetsrättsliga skydd som finns i svensk lagstiftning. Där finns företrädesrätten i LAS, och genom kollektivavtal kan man begränsa visstidsanställningarna. Vi menar att det kanske finns nio tio olika skyddsmekanismer för att förhindra ett eventuellt missbruk av visstidsanställningar. Men regeringen och tolkar kanske detta på olika sätt. En tidsbegränsad anställning är bättre än ingen anställning alls. I alliansregeringens behövs och räknas varje jobb. Varje kvartal går 70 00080 000 personer över från en tidsbegränsad anställning till en fast tillsvidareanställning. Här ligger i topp. Vi tycker att det är mycket bra. Statistik från visar att ligger mycket högt bland de länder där flödena går till fast arbete. Detta visar att korttidsjobb är nyckeln in på arbetsmarknaden för väldigt många människor. Vi försvarar vår svenska arbetsrätt. Vi menar att det är fel väg att gå att ytterligare begränsa flexibiliteten i anställningar i i av ekonomisk kris och stora utmaningar på arbetsmarknaden. Vi menar att det fungerar väl. har regeringen svarat och säger sig vara beredd att samtala med och lyssna på . Vi får se om är beredd att gå vidare och dra inför . När det gäller turordningsregler eller återanställningsregler visar antalet tvister att det fungerar mycket väl när arbetsmarknadens parter själva bestämmer över detta i sina avtal. Tvåpersonersundantaget, som har nämnts av tidigare talare, kom . Det har alltså fungerat . Det syftar till att ge mindre företag här talar vi om företag med mindre än tio anställda en större flexibilitet när de tvingas till uppsägningar på grund av arbetsbrist. Att kunna behålla den specifika kompetens man behöver kan faktiskt vara livsavgörande för dessa små företag, särskilt i kärva tider. Jag vill också påminna om att regeringen har gett en särskild utredare uppdraget att undersöka i vilken omfattning bemanningsföretag hyrs in när arbetstagare har sagts upp och därmed har återanställningsrätt enligt LAS. Socialdemokraterna menar i sin motion att heltidstjänster ska vara norm på svensk arbetsmarknad. Heltid ska vara en rättighet, skriver även . Man skriver att arbetsmarknadens parter ska reda ut detta avtalsvägen men också att man är beredd att lagstifta om parterna skulle misslyckas. Det är intressant att Socialdemokraterna, som har makten i en majoritet av kommuner, inte hårdare har drivit den här frågan under sitt långa regeringsinnehav. Det är ju just inom välfärdssektorn som deltidstjänsterna är många, och det är just här som politiker styr och har makten att förändra. Det här har diskuterats , men Socialdemokraterna har stått för mer snack än verkstad i den här frågan. Vi moderater står upp för arbetslinjen på alla sätt och i alla former. Vi uppmanar alla kommunala arbetsgivare och kommunala politiker att se över sin organisation för att skapa bättre möjligheter för fler att arbeta heltid. Det tjänar alla på, inte minst alla de kvinnor som arbetar deltid. Vi är faktiskt överens om att kvinnor har en lägre sysselsättningsgrad och att det brister i vissa delar på svensk arbetsmarknad när det gäller jämställdhet. Det är inte bra. Genom att öka möjligheterna för alla att över huvud taget få jobba förbättras denna obalans. Alla som vill och kan ska också arbeta. Därför är det viktigt att göra det mer attraktivt att anställa. Vi gör det enklare att anställa så att fler kan få jobb. Det är angeläget att stimulera kvinnor att gå från deltids- till heltidsarbete. Via jobbskatteavdrag och RUT-tjänster har vi också gjort det lättare för många att klara av att kombinera heltidsjobb med familj och hushåll. Men det finns mer att göra för att fler ska vilja och orka arbeta heltid, och arbetsmiljön har en stor betydelse i det sammanhanget. När det finns en kedja av underentreprenörer är utgångspunkten att ansvaret ska gälla alla uppdragsgivare mellan arbetsgivaren och den beställande parten i det ursprungliga entreprenörsavtalet. Det kan vara svårt att avgöra vem som är ansvarig och därmed betalningsskyldig för lön och annat. Utskottets tillkännagivande till regeringen om att säkerställa detta regelverk gör att vi kan förvänta oss att regeringen återkommer till . Regeringen gav en särskild utredare uppdraget att utreda hur svensk lag ska implementera EU:s direktiv om sanktioner mot arbetsgivare. Det resulterade i en proposition från regeringen som utskottet och senare ska behandla. och Alliansen anser att det ska vara lätt att anställa om vi ska kunna klara dagens och framtidens utmaningar. Därför är det viktigt att hitta fler vägar in på arbetsmarknaden och i arbetslivet, sänka trösklar där de är höga och se till att alla kan få ett jobb. Här vill jag betona skolans betydelse för en bra utbildning som ger alla elever möjligheter att gå klart sin utbildning. Det är livsavgörande att ungdomar inte hoppar av skolan, inte bara för deras framtid utan också för deras yrke. Det är viktigt att ge många av dessa en ny chans att klara av att slutföra sin grundutbildning, och vi har därför infört en folkhögskolesatsning för just dessa ungdomar. Vi har också infört många typer av subventionerade arbeten och anställningar där det i vissa fall endast kostar ett par tusenlappar för arbetsgivaren att pröva en person som stått långt från arbetsmarknaden. Alliansen har dessutom sänkt arbetsgivaravgiften för ungdomar för att stimulera fler arbetsgivare att ta in unga på arbetsplatsen. Vi är beredda att göra ytterligare saker för att fler ska få jobb. Lärlingsanställningar eller yrkesintroduktionsanställningar är en ny anställningsform som vi hoppas mycket på när det gäller ungdomars utbildning och insteg på arbetsmarknaden. bjöd regeringen in parterna på arbetsmarknaden till trepartssamtal. Här är regeringen beredd att tillföra sin del, alltså medel, så att företag ska ta emot ungdomar, detta för att ungdomarna ska dels få ett arbete, dels få en utbildning i de branscher där det är möjligt. Ett pilotprojekt har dragits i gång mellan Teknikföretagen och i , och det pågår fortsatta förhandlingar för att fler ska kunna omfattas av en sådan lärlingsanställning. Nya anser att den svenska modellen utgör en god grund för en väl fungerande arbetsmarknad. Det ger facken stora möjligheter att gå ut i konflikt. Ändå är antalet strejkdagar i mycket litet. Det ger ett gott betyg till parterna och den svenska modellen. måste vi alla inse att vår värld förändras. Konkurrensen från andra länder ställer stora krav. Vi går från ett mer klassiskt industrisamhälle till ett kunskaps- och tjänstesamhälle. Den fria rörligheten över gränserna är bra för kunder och konsumenter men ställer också nya och andra krav på parterna och de myndigheter som ska kontrollera att villkoren på den svenska arbetsmarknaden är sjysta.