prot · H10942 · 2013-12-09 00:00:00 — Vi har sagt att vi ska begränsa handeln med AAU:erna, eller hot air som de ibland kallas, att överskottet där bara kan användas efter att alla nya utsläppsrätter har använts, att risken att nytt överskott bildas minskar och att möjligheterna att köpa utsläppsrätter av andra länder begränsas. Vi har varit med och drivit fram en deklaration. Att dessa FN-utsläppsrätter skulle finnas var viktigt för att få , , och att gå med på överläggningarna i . För att minska och lösa den problematiska situationen – att FN-systemet och Kyotoprotokollet inte skulle fungera – gick tillsammans med en hel grupp länder in och sade att vi inte kommer att köpa utsläppsrätterna. Alltså försvann hela köparmarknaden, och därmed löstes den problematiken på ett väldigt praktiskt sätt. Det var centralt för och viktigt för miljöintegriteten för den andra åtagandeperioden. I det europeiska klimatsystemet finns två olika delar, dels den del där tunga industrianläggningar finns och handeln med utsläppsrätter, ETS, som säkert många har läst i tidningarna om och där naturligtvis har sina åtaganden, dels den icke-handlande sektorn som handlar om all annan samhällsaktivitet. Om man ska diskutera industrins framförhållning, som var inne på, är handeln med utsläppsrätter ett kommunicerande kärl mellan de olika länderna och syftar till att EU totalt sett ska få ned sina utsläpp. Detta system levererar, men vi tycker att det skulle leverera mer, att vi skulle öka ambitionen från att minska till att minska . Det här är egentligen nästan förberett i den gamla överenskommelsen. Det borde gå att få en överenskommelse inom EU om att skärpa reglerna på den handlande sektorn genom att bli mer ambitiös när det gäller att minska utsläppsrätterna. Där finns en gruppering, Visegradländerna, några länder under ledning av , som motsätter sig det. Vi försöker nu förbättra handeln med utsläppsrätter inom den handlande sektorn genom andra tekniska åtgärder, och det har vi diskuterat i många andra sammanhang. Jag ber att få återkomma till EU:s andra halva av klimatregleringen i nästa inlägg. 76 (S): Jag kan hålla med miljöministern om att det är ett väldigt komplext system, och miljöministern har helt rätt i att det är tre delar. Det som den här interpellationen berör är EU:s insatsfördelningssystem, ESD-systemet. Vi socialdemokrater har lyft fram den här interpellationen därför att vi vill ha en principiell diskussion om regeringens inställning till att sälja det överskott som eventuellt skulle kunna uppstå. Då är det så, om jag har förstått det hela rätt, att när vi gör en avräkning av om vi har klarat våra nationella åtaganden eller inte kan vi få en förfrågan från andra länder som inte har klarat sina åtaganden om de skulle kunna få köpa det utrymme som finns kvar. Vi skulle vilja ha ett principiellt svar på vad som är regeringens ståndpunkt när det gäller att eventuellt sälja den del som finns kvar till ett antal intressenter inom EU som inte har klarat sina åtaganden. Det är den väldigt enkla principiella frågan. 77 Miljöminister (C): Vi går över till det tredje systemet med utsläppsrätter, inte det som finns inom FN där vi har sagt att vi inte ska köpa några utsläppsrätter och att vi ska minska möjligheten till överskott där så mycket det går. Inom den handlande sektorn i EU vill vi ha skärpta ambitioner, skärpa och förbättra handeln med utsläppsrätter. När det gäller den kvarstående delen, det vill säga den icke-handlande sektorn, vad vi alla gör i vårt dagliga liv, sker en slutavräkning när perioden är slut . Då vet vi om har ett överskott eller inte. Överskottet för hela perioden och i relation till det nationella etappmålet till 2020 kan bestämmas först när hela periodens utsläpp är rapporterade och verifierade. Och det är värre än så, det blir nämligen totalkontroll på detta 2020 när all europeisk och nationell rapportering är inlämnad. För att vi ska veta mer i har jag sett till att rapporterar tidigare än vad man har gjort . Det har varit eftersläpning, och det har bland annat och jag diskuterat här i kammaren. rapporterar man preliminärt , men det ger oss ändå en antydan om var vi står. Det innebär att vi skulle kunna kalibrera detta så att vi säkert vet var vi landar och hur det ser ut. är jag rätt övertygad om att vi kommer att nå våra mål också på den icke-handlande sektorn. För säkerhets skull kommer vi vid kontrollstationen för energi- och klimatöverenskommelsen 2015 att se hur vi står då och åt vilket håll prognoserna pekar för att kunna hantera också den kvarstående frågan på den icke-handlande sektorn, det tredje utsläppssystemet som vi har att hantera. Med detta hoppas jag att jag har bidragit något till att reda ut dessa tre svåra områden. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2013/14:85 om klimattoppmötet COP 19/CMP 9 i 78 Miljöminister (C): Herr talman, ärade ledamöter och ärade åhörare! har ställt frågor till mig om EU:s klimatfinansiering, om EU:s minskningsmål för växthusgaser och om flexibla mekanismer, som är ett sätt att hålla nere utsläppen utan lagstiftning. När det gäller klimatfinansiering är alltjämt en av de mer betydande givarna av klimatbistånd i absoluta tal och en av de största i förhållande till sin ekonomi per capita eller invånare. Regeringen fortsätter att bidra med klimatbistånd via bilaterala, regionala och multilaterala kanaler. Nya och additionella resurser är ett komplext begrepp som förekommer i olika multilaterala förhandlingar. Multilaterala förhandlingar är förhandlingar mellan många länder till skillnad från bilaterala förhandlingar som bara är mellan två länder. FN-systemet är alltså typiskt multilateralt. Det saknas enighet internationellt om hur begreppet ska definieras. En vanligt förekommande tolkning, som många länder förordar, är att klimatfinansieringen ska vara additionell, det vill säga utöver det internationella biståndsmålet om av bruttonationalinkomsten. Detta mål uppnår med bred marginal, eftersom bistånd uppgår till av bruttonationalinkomsten. Den gröna klimatfonden, som beslutades i och som vi hoppas ska träda i kraft och kunna fungera , väntas bli en central kanal för internationell klimatfinansiering. arbetar aktivt i fondens styrelse för att få de regelverk på plats som krävs för att fonden ska kunna börja bedriva operativ verksamhet på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och därmed börja finansiera klimatrelaterade program eller projekt. Regeringen har annonserat beredskap att bidra med ca till Gröna klimatfonden , under förutsättning att fonden blir operativ. Finansieringskällor är ett viktigt område, men jag vill först påminna om att och EU:s positioner om klimatfinansiering tas fram inom ramen för Ekofin, det vill säga av EU:s ekonomi- och finansministrar. Höginkomstländernas finansieringsåtagande under är formulerat så att klimatfinansiering ska mobiliseras via offentliga, privata och alternativa finansieringskällor. har haft en aktiv roll som vice ordförande i arbetsprogram om långsiktig klimatfinansiering. Detta arbetsprogram har en viktig roll när det gäller att driva fram diskussionerna om hur uppskalningen av klimatfinansiering från höginkomstländerna fram kan ske. De två vice ordförandena har överlämnat en rapport med rekommendationer till COP 19 i . Det är alltså Klimatkonventionens parter som sammanträder för 19:e gången – det är därför som det heter COP 19 – i . kommer även fortsättningsvis att agera konstruktivt för att de lösningar som kan bli aktuella utformas på ett effektivt och hållbart sätt. Ytterligare utsläppsminskningar är helt avgörande för att nå framgångar i det globala klimatarbetet. EU ska agera kraftfullt och konstruktivt för att åstadkomma en global klimatöverenskommelse. EU behöver därför utarbeta och besluta om ett klimat- och energiramverk för redan tidigt , inklusive ett ambitiöst bindande klimatmål. Regeringen vill också se en utveckling där EU:s mål för utsläppsminskningar gemensamt kan höjas från till redan till 2020. Jag tar varje chans att framföra detta, så även under klimatförhandlingarna i , COP 19. Slutligen när det gäller flexibla mekanismer: Marknadsbaserade mekanismer är en viktig del av en global klimatöverenskommelse och kan skapa både internationellt samarbete och ett pris på växthusgasutsläpp. Alla parter i klimatkonventionen är överens om att man vill ha en fortsättning av de marknadsbaserade mekanismerna, och driver på för att utveckla detta arbete. En konkret och viktig fråga inför var även revideringen av , alltså regelverket för clean development mechanism. Det är viktigt att trovärdigheten och miljöintegriteten är hög som dessa projekt ska kunna leverera utsläppsminskningar – och gärna mer utsläppsminskningar än . Avgiften från CDM-projekten som går till FN:s globala anpassningsfond är också en viktig del. Men det grundläggande problem vi ser och som gör att önskvärd finansiering till Anpassningsfonden uteblir är att vi behöver få mer fart på global utsläppsminskning och därmed ökad efterfrågan på CDM-projekt. Då skulle intäkterna till Anpassningsfonden öka. Att ändra storleken på avgiften är inte en lösning på det problemet. Det skulle ta väldigt . 79 (V): Jag ställde min interpellation före klimattoppmötet i men eftersom miljöministern tyvärr blev sjuk kunde vi inte ha debatten då. Jag respekterar det men ville förtydliga för dem som läser interpellationen att den alltså formulerades inför klimattoppmötet i för att jag ville veta vad regeringens politik i dessa viktiga frågor var. Debatten är dock minst lika viktig , för klimatförhandlingarna fortsätter. Klimatfinansieringen, att rika länder ska föra över pengar till fattiga länder som drabbas av våra utsläpp, är kanske den helt avgörande frågan i klimatförhandlingarna, åtminstone mellan nord och syd. Miljöministern säger att vi i redan uppfyller våra förpliktelser eftersom vi tar en del av klimatfinansieringen från det ordinarie biståndet. Vi har ändå ordinarie bistånd , menar . Det är ett resonemang som många utvecklingsländer, forskare och andra inte delar. De menar att nya och additionella medel ska vara just nya och additionella. Det ska vara utöver biståndsbudgeten. Världens bistånd ligger på . Det är ordinarie bistånd som går till fattigdomsbekämpning, malariabekämpning och andra saker. Tänk om alla länder skulle resonera som gör och använda pengar från biståndsbudgeten. ska det totala klimatbiståndet vara . Det har man slagit fast i de internationella förhandlingarna. Det är alltså ungefär lika mycket som dagens ordinarie bistånd på . Men ingen skulle väl acceptera att vi tar nästan allt bistånd och kallar det för klimatbistånd, utan det behövs nya och additionella medel. Jag söker fortfarande med ljus och lykta efter dessa pengar hos regeringen men misstänker att man prioriterar ensidiga skattesänkningar för inte minst höginkomsttagare. Regeringen har sänkt skatterna i med mer än , och då har man inga pengar kvar till de fattiga som drabbas av våra utsläpp. På många klimattoppmöten har man talat om alternativa finansieringskällor för utvecklingsländerna. Man ska inte bara ta pengar från statsbudgeten utan hitta nya sätt att mobilisera pengar till utvecklingsländerna. Det har spelats in konkreta förslag från flera länder, till exempel att man ska ha en avgift på internationella transaktioner, en så kallad Tobinskatt, och att man ska öronmärka pengarna från EU:s utsläppshandel. Det senare gör numera, och gör det . Dessa intäkter ska gå till klimatåtgärder. Man kan göra andra saker också. Vilka konkreta nya och kreativa finansieringskällor har spelat in inför de internationella klimattoppmötena? Jag undrar också: Att man ska höja EU:s målsättning till att minska utsläppen , är det ovillkorat av vad andra länder gör? 80 Miljöminister (C): På COP 19 förhandlades ett flertal frågor rörande klimatfinansiering, såsom arbetsprogrammet för långsiktig finansiering, stående kommittén för finansieringsfrågor, rapport från och vägledning för den gröna fonden, och så vidare. Finansieringsfrågorna utpekades som avgörande på mötet. lämnade besked om sin beredskap att bidra med ca till den gröna klimatfonden förutsatt att den har kommit i gång, att reglerna finns på plats, att det finns konto och kontroll och att den ser ut att bli effektiv – och jag tror att den kan bli det. Låt oss stanna vid de 300 miljonerna till den gröna fonden, som var psykologiskt viktiga under klimatdiskussionerna i . På beslutades två saker, som vi ofta förbiser när vi talar om de klimatförhandlingarna. Den ena var att sätta upp den gröna klimatfonden, och det andra var snabbstartsfinansiering. Snabbstartsfinansieringen skulle handla om ett antal miljarder . Den perioden har gått ut. Det var dock tydliga pengar på bordet till de fattiga länderna, och det är tydliga besked som efterfrågas i detta sammanhang. Det ger jag alldeles rätt i. Jag hittar inget om den gröna klimatfonden i er budgetmotion, men det kan kanske återkomma till i sitt nästa inlägg så vi får höra vad vill när det gäller denna fond. Ett annat löfte var att från olika källor ska finnas på plats . Det är ganska komplicerat. Det är ett mått på förtroende att i den kommitté som förhandlar om detta har posten som vice ordförande och ett mått på att ses som ett konstruktivt land när det gäller dessa svåra frågor. Förutom att vi har förlängt en del snabbstartspengar så att det har funnits mer än lovade i ser det enligt preliminära Sidauppgifter ut att bli ungefär 2 ½ miljard som lämnas plus de 300 miljonerna till den gröna fonden. Det är viktigt att vi följer de internationella regler som finns om att alla bör lämna av bni. Låt oss fundera på hur det skulle se ut i världen om alla länder uppfyllde 0,7-procentsmålet. Då skulle vi inte behöva ha några finansieringsdiskussioner, för då skulle den finansiering som behövs finnas på plats. Det som blir över av biståndet , som har, både kan och bör enligt de OECD-regler som finns ha flera syften. Ska vi exempelvis få ned siffrorna för spädbarnsdödlighet handlar det om rent vatten. Men man uppnår inte rent vatten i fattiga länder utan att jobba med klimatfrågorna. Det är en kort förklaring till varför dessa saker hänger ihop. Att denna diskussion blir tuff beror på brist på pengar i de fattiga länderna, för många länder ger ytterst lite bistånd och bidrar inte till FN:s fonder. Den otroligt viktiga Anpassningsfonden, till exempel, har i stort sett finansierats av och , vilket är tråkigt. 81 (V): Jag kan instämma i att det finns andra länder som är sämre än , om vi säger så. När det gäller bidrag till Anpassningsfonden är det land som har gett mest, och det tycker jag absolut är bra. har en hög trovärdighet i både bistånds- och klimatsammanhang. Men jag är rädd för att denna trovärdighet nu håller på att naggas i kanten. Det tycker jag att den gör i synnerhet när vi gör våra klimatfinansieringar och när vi tar från det ordinarie biståndet för att göra klimatfinansieringar i utvecklingsländer. Jag säger så här, : Vad anser ? Tycker hon att klimatfinansiering ska vara utöver biståndsbudgeten, eller är det bra som det är nu? Kan jag få ett rakt svar på den frågan? Det vore klädsamt. Då kan ni få ett svar från mig också. Jag och tycker att klimatfinansiering ska vara utöver biståndsbudgeten. Jag fick en fråga från miljöministern om vad säger om den gröna fonden. Vi avsätter i klimatfinansiering. Det ska vara bilateral och multilateral klimatfinansiering. Bilateral klimatfinansiering betyder att vi ger direkt till enskilda länder för deras arbete med att minska utsläppen och anpassa sig till det förändrade klimatet. Multilateral klimatfinansiering innebär att vi ger till exempel till den gröna fonden, till Anpassningsfonden och till andra internationella klimatfonder. Vi har inte sagt exakt hur mycket varje land ska göra. Det gör man inte i en oppositionsbudget; så detaljerad är man inte. Men jag kan lova att den dag vi kommer till makten och får ansvar för klimatfinansieringsfrågor kommer det att finnas nya additionella klimatmedel. Vi tar inte från biståndsbudgeten. Kopplat till detta skulle jag vilja upprepa min fråga om andra finansieringsmöjligheter. Om nu har lite problem med att få gehör från när det gäller att hitta nya klimatpengar kan man i alla fall driva att man ska hitta nya finansieringsmekanismer. Man kan till exempel göra som annonserade nere i . Både du och jag, , hörde att de berättade att de numera öronmärker intäkterna från EU:s handelssystem med utsläppsrätter och att allting ska gå till internationellt klimatarbete. öronmärker också intäkterna från EU:s utsläppshandelssystem till klimatåtgärder – både nationella och internationella. Varför kan inte göra samma sak? Det undrar jag. Och vad har egentligen svarat på en så kallad Tobinskatt – en avgift på internationella valuta- och kapitaltransaktioner – och att åtminstone en del av dessa pengar skulle kunna gå till klimatåtgärder? Är det bra eller dåligt? Vad anser regeringen? Och vad anser regeringen om andra så kallade kreativa finansieringsmekanismer? Jag hör många länder som uttalar sig i dessa frågor, men jag hör ingenting från . Det tycker jag är märkligt. Jag ställde också en konkret fråga. Jag tycker att det är välkommet att säger att numera driver på för att EU ska skärpa sitt minskningsmål från till inom unionen. Det är jättebra. Jag har bara en rak fråga till . Innebär detta att EU ska minska sina utsläpp oberoende av vad andra aktörer gör? Eller är det återigen ett villkorat mål där andra länder måste ta första steget och minska sina utsläpp lite mer för att EU ska röra på sig? 82 Miljöminister (C): När det gäller new and additional resources och när det gäller hela den kombination som man anger ska finnas till 2020 är det bara att följa förhandlingarna i den FN-arbetsgrupp som har jobbat med detta. Där finns ett stort antal förslag på bordet från olika länder, och där är med och försöker genom sitt vice ordförandeskap hitta bra beslutsunderlag. Det handlar om att komma fram till en gruppering av nya åtgärder som kan fungera utan att indirekt straffa utvecklingsländer som lite försiktigt kan börja få en utrikeshandel, som lite försiktigt kan börja få en finansiell sektor och som lite försiktigt börjar få ett utbyte med andra länder. Jag tror personligen inte att det är där internationella avgifter ska sättas in, utan man måste vara noga med att det hela gynnar utvecklingsländernas arbete för att just utvecklas. Det finns en form som jag kan tänka mig, där man har kommit ganska långt i olika länder och där underlaget något så när börjar stabiliseras. försöker nu tvinga fram besked. Vi ska vara på det klara med att vi deltar i en förhandling där resultatet ska vara klart och där är med och driver på och är med och leder arbetet. Det gäller att få FN:s alla olika medlemsländer med sig, så det är ett oerhört komplicerat förhandlingsarbete. ser vi inom biståndssektorn att när man går in med biståndspengar kan man ibland dra med sig andra privata investeringar. Det kan gälla i alternativ energi, till exempel, det kan gälla i matproduktion eller det kan gälla i uppvärmnings- och kokmöjligheter för fattiga kvinnor. Det finns många olika sådana exempel där lönsamheten inte finns men där det kanske blir lönsamt. Då drar man in kapital och verksamhet i utvecklingsländerna genom att man lägger en startpeng eller någonting som gör att det finns en lönsamhet eller kanske bara en sådan sak som en trygghet och en garanti i investeringen. Jag tror att detta arbetssätt kan vara bra också när det gäller klimat. När man håller på med dessa frågor handlar det inte om att lämna pengar. Det behövs, det är bra och det är viktigt. Men det handlar också om kapacitetsuppbyggnad i dessa länder. Det handlar om att de ska kunna ta emot, använda och bygga plattformar för att själva sedan köra utvecklingsprojekt av olika slag. Därför tror jag att det i många fall är bra just med kombinerade projekt med låne- och garantiinstrument på de sätt som utvecklas. Det är länder som , till exempel, som driver utvecklingen av hur sådana här åtgärder ska se ut. Efter att ha hållit på med biståndsfrågor ända sedan jag var – det börjar bli vid det här laget – tycker jag att fattigdomsbekämpningen och de mänskliga rättigheterna är oerhört viktiga. Det är kanske egentligen basen för vad vi gör på biståndssidan. Men det går inte att nå våra mål om fattigdomsbekämpning, om att minska spädbarnsdödlighet eller om att öka kvinnors rättigheter om vi inte jobbar med miljöfrågorna på ett konstruktivt sätt. Detta hänger ihop väldigt mycket. Det kan handla om sådana saker som kvicksilver, klimat och rent vatten i sammanhanget. Därför tycker jag att de regler som har när det gäller det som ligger över 0,7-procentsnivån och upp till enprocentsnivån ska kunna vara både biståndsvänliga – om jag använder det uttrycket – och klimatvänliga. Så måste det vara för att man ska kunna arbeta förebyggande och hjälpa människor att inte återigen hamna i katastrofala situationer vid torka eller översvämningar. 83 (V): Då fick vi alltså besked om att det inte ska finnas några pengar utöver biståndsbudgeten till klimatbistånd, till fattiga länder och till de internationella klimatfonderna. Jag har sett centerpartister skriva debattartiklar och hört dem uttala sig i precis motsatt riktning. Men miljöminister har sagt att det får räcka som det är. Det tycker jag är synd. Jag tycker också att det är synd att vi inte får tydligare besked från miljöministern när det gäller nya kreativa finansieringsmekanismer. Ni har suttit vid makten , . Nog borde du kunna säga någonting mer konkret än vad du har sagt . Det är jättebra att sitter i förhandlingsgrupper på de internationella klimatmötena, men om man ska sitta på dessa möten borde man väl ha någonting med sig. Man borde kunna räcka upp handen och säga: Ja, vi inför en avgift på internationella valutatransaktioner. Ja, vi inför en avgift på att ta upp fossila energikällor. Vi lovar att vi öronmärker alla våra intäkter från handelssystemet med utsläppsrätter. Någonting konkret borde väl ändå den ha att komma med. Jag fick inte svar på den otroligt viktiga frågan om EU:s utsläppsmål. Det är jättebra att driver på för att EU ska skärpa sitt utsläppsmål så att utsläppen minskar med till 2020. Men , är det villkorat så att ni kräver att andra länder måste ta det första steget? Eller är det ett ovillkorat bud från den ? Jag tycker att vi har fått besked här om att det inte finns några nya additionella klimatmedel från den . Det tycker jag är synd. Men i ljuset av att den borgerliga regeringen väljer att sänka skatterna för höginkomsttagare är det ganska logiskt. Då finns det inte så mycket pengar kvar åt dem som drabbas här och av våra utsläpp. Det behövs en ny klimatpolitik här i landet. 84 Miljöminister (C): Tack för diskussionen runt ett viktigt område, ! Men jag tycker inte om när du lägger ord i min mun med besked om det ena eller det andra. Jag har fört ett resonemang om hur biståndet ser ut, om och om hur vi arbetar med de bruttolistor som ligger i den arbetsgrupp där har fått förtroende att vara med och leda arbetet. Det är klart att man kommer dit med underlag, men i början på en sådan här förhandling, i ett sådant svårt läge som det är nu och när det är tills det ska vara klart och man ska ha alla med sig i ett FN-system, är det ytterligt ovist att binda upp sig vid olika saker. I dagens läge förhandlar vi bruttolistor. Vi försöker hitta underlag, vi försöker få fram de förslag som finns och vi försöker få så många som möjligt med oss. Vi har fullständigt klart för oss vad det är som behöver komma fram och vilka löften som är givna till de fattiga länderna. Det är så som förhandlingar i FN-systemet brukar gå till, i alla fall om man vill vara med och se till att de leder till resultat. har en annan åsikt och talar för additionella medel. Som minister står jag här och företräder regeringen. De här frågorna diskuteras framöver. vet precis som jag hur en förhandling i en sådan här arbetsgrupp inom FN-systemet går till.