prot · H009123 · 2013-06-14 00:00:00 — Jag tror att det är svårt att se en person som skulle kunna göra en bättre insats än vad Brahimi gjort. måste man säga att det inte har tagits så många initiativ av . Man hoppas att han framöver kan spela en mer aktiv roll som medlare än vad han gjort . Att vara medlare innebär att lyssna på parterna, ta in information, omformulera den, omsätta den i politiskt agerande och ta initiativ. Det som gör mig väldigt orolig nu är att det med försöken till fredskonferens och olika processer närmast finns risk för en militär kapprustning i . Allt fler signalerar nu att de är beredda att gå in med vapen och militär utrustning i . Vi har tidigare i debatten nämnt hur EU hävde en del av sitt vapenembargo mot för att möjliggöra vapenleveranser till oppositionen. Jag tycker att det var djupt olyckligt att man från EU:s sida valde att fatta detta beslut. har valt att meddela att de kommer att utöka och utvidga sitt militära stöd till den fria syriska armén. Även detta tycker jag är djupt oroväckande. Vi har redan tidigare sett hur , , och gått in och stöttat sina respektive allierade i landet militärt. Detta leder till en oerhört destruktiv utveckling. Hur ska vi kunna förmå att upphöra med sina vapenleveranser till regimen om levererar vapen till oppositionen? Hur ska vi förmå att upphöra med sitt stöd till regimen om stöder sina allierade i ? Här krävs det ett internationellt vapenembargo. Det krävs att vi stryper tillförseln av vapen. ser vi tyvärr den rakt motsatta utvecklingen. Det gör mig djupt oroad. Jag måste också kommentera frågan om biståndet och den humanitära hjälpen. Jag tycker att det är oerhört positivt att har gett omfattande humanitär hjälp. Det var fråga om 248 miljoner , och 150 miljoner ska ha betalats ut . Men jag måste ändå ställa en fråga till . Jag har ställt den förut utan att få ett tydligt svar. ska den här besluta om vårändringsbudgeten som den borgerliga regeringen presenterat. I den föreslår man en neddragning av det svenska biståndet på . Man ska backa från åtaganden man redan gjort och löften man redan gett till FN-organ och internationella partner. Man har från regeringens sida inte redogjort för hur den här kraftiga neddragningen av biståndet kommer att slå och var dessa besparingar ska göras. Kan utrikesministern ge oss en garanti för att det inte kommer att göras några neddragningar i det humanitära stödet till och de syriska flyktingarna? 8 (MP): Konflikten i är komplex. Det är en mycket svår nöt för världssamfundet att knäcka. Hade det funnits en enkel lösning hade den sannolikt redan använts. Men vi är alla överens om att konflikten bara riskerar att förvärras och förlängas genom att man pumpar in mer vapen. Hur väljer att agera är avgörande. försörjer Asadregimen med vapen och har alltjämt militär närvaro i i form av en flottbas i Latakia. Jag undrar om utrikesministern anser att det finns utrymme för ytterligare diplomatiska initiativ från eller på EU-nivå för att förmå att sluta leverera vapen till regimen. Utrikesministern nämnde detta, men finns det ytterligare möjligheter? Det är väldigt bråttom att hejda den kapprustning som flera har talat om här. Världen har för mycket vapen, och freden är underfinansierad, sade FN:s generalsekreterare . Det är bra att är och förblir en betydande givare av humanitärt bistånd. Men lidandet i är enormt, liksom hjälpbehovet. FN har vädjat om ytterligare rekordstora summor för att hjälpa drygt tio miljoner människor i nöd. Det är hälften av befolkning. Det handlar om att förse folk med mat, medicin och tak över huvudet. grannländer får ta emot enorma mängder flyktingar och ställs inför gigantiska utmaningar och påfrestningar. Det är bra att utrikesministern i sitt svar sade: Vi står redo att göra mer och värderar ständigt vilka olika möjligheter och kanaler som står till buds. Javisst, vi måste alla fråga oss om det finns fler sätt att hjälpa dem som är i akut nöd i detta extrema läge, utöver det självklara att öka vårt bidrag till humanitärt bistånd via de gängse kanalerna: hjälporganisationerna och FN. Låt mig ge ett exempel! I besökte vi sjukhus som tar emot stora mängder skadade och sjuka syrier, vad jag förstår alla som behöver och lyckas ta sig dit. Sjukvårdspersonalen gör ett självuppoffrande och ovärderligt arbete. Naturligtvis sätter detta stor press på den turkiska sjukvården. Skulle , eller varför inte EU, kunna erbjuda konkret hjälp i form av förstärkning med personal på turkiska sjukhus i gränstrakterna? Skulle även exempelvis kunna göra sådant som att erbjuda berörda grannländer direkt praktisk hjälp med att snabbt bygga fler flyktingläger, så att fler flyktingar snabbare kan sätta sig i säkerhet genom att helt enkelt lämna ? Det frågar jag mig efter att ha besökt flyktinglägret på den syriska sidan av gränsen. levde där fler än 12 000 människor, varav majoriteten barn, under mycket svåra förhållanden. Säkert är det ännu fler . Därtill lever de i ständig livsfara, då de riskerar att beskjutas av Asadregimen. En annan fråga som jag ställer mig efter att ha besökt de här trakterna gäller så kallad cross-border access. , FN:s undergeneralsekreterare för humanitär hjälp, har uppmanat säkerhetsrådet att fatta beslut om att underlätta cross-border access, det vill säga att tillåta biståndsorganisationer att komma in i för att nå nödställda utan att först behöva ett godkännande från den syriska regeringen i . Är detta något som utrikesministern uppmärksammat och kanske rent av drivit på för att få till stånd? 9 Utrikesminister (M): Jag börjar i den senaste änden. Ja, vi försöker se vilka möjligheter som finns, och det sker ett aktivt arbete på den punkten. Men jag tror att förutsättningarna för att få säkerhetsrådet att fatta beslut om detta är utomordentligt begränsade. Vi får titta på de möjligheter som finns utan säkerhetsrådet. Som väl vet finns det också en del reservationer från de internationella humanitära organisationernas sida vad gäller detta. Men det är en av de saker som vi har anledning att pröva. Vad gäller de övriga konkreta förslagen, om personal och så vidare, kan jag säga att vi nu huvudsakligen är inriktade på att ge finansiellt stöd via UNHCR och andra. gör ett mycket bra arbete, måste man säga. Det är besvärligare och mer akut i . Det är också självklart en besvärlig situation i . Men vi är öppna för ytterligare insatser. Den garanti som efterfrågade kan jag utfärda på stående fot i detta hänseende. Jag skulle vilja önska att hjälpen upphörde på grund av att kriget upphört. Men det är den enda reservationen. Vi är eniga om att vi vid sidan av det humanitära arbetet, stödet till oppositionen och den regionala hänsynen ska fokusera arbetet på att försöka få till stånd en fredskonferens. Det är en roll som ska spela i detta hänseende. Det finns en oro för att det blir kapprustning mitt i inbördeskriget. Det har vi påpekat inom Europeiska unionen, det har jag påpekat för och det har vi påpekat i . ståndpunkt i dessa frågor är, för att uttrycka saken försiktigt, väl känd av alla ledande aktörer. Faran är inte bara att detta kan underminera de kortsiktiga fredsansträngningarna. Faran är också att detta långsiktigt kan leda till ett ställföreträdarkrig i hela regionen som kan få mycket omfattande konsekvenser för framtiden. Vart exakt detta leder återstår att se. Därför finns det anledning att mana till mycket stor försiktighet och medvetenhet om de långsiktiga konsekvenserna av steg som kan tas. Amineh Kakabaveh beskrev den humanitära situationen i olika flyktingläger. Kvinnor och barn är som alltid de som drabbas hårdast i konflikterna. Det är nu 3 000 barn som är födda i flyktingläger enbart i . Man ska inte bortse från uppgifterna att ge spädbarnsvård, utbildning och ta hand om grundläggande humanitära samhällsfunktioner för dessa enorma flyktingmängder som det handlar om. Även där måste vi se vilka möjligheter vi har att ge stöd direkt finansiellt och politiskt stöd till de länder som drabbas hårdast. Jag ska slutligen säga något om en aspekt av det hela så att vi inte glömmer bort den. Det är nu en region som är tilltagande skör. har sina egna problem. De kan vi diskutera separat. Jag får hoppas att de inte går ut över det arbete som gör för att hjälpa flyktingarna och för att bidra till en fredlig lösning i . är i en utomordentligt skör situation. I ser vi hur det de facto har spridit sig i de norra delarna av med allt vad detta innebär. har också av andra skäl en komplicerad situation som riskerar att bli än mer komplicerad. Det är en region på branten av någonting mycket värre. Vi får försöka göra allt vad vi kan både för att hjälpa människor och för att förhindra att ont blir ännu mycket värre. 10 AMINEH KAKABAVEH (V): Det är mycket viktigt med den humanitära hjälpen för kvinnor och barn som precis har nämnts. I de tre länder och de olika flyktingläger som jag har erfarenhet av och varit i fanns det varken svenskt bistånd eller FN:s bistånd. Det enda som fanns i i var tält som människor bor i. En del av dem är FN-märkta och är vita. Det fanns ingenting mer. Det är klart att länderna försöker göra sitt bästa. Problemet är att flyktingströmmen också ökar de sociala motsättningarna. Den värsta formen mötte jag faktiskt i i . Där växer gamla konflikter på etniska och religiösa grunder. Människor vill inte ha dem där. Där finns till exempel där arabiserade de delarna. Människor sade: Vi vill inte ha fler av den sorten. Det finns redan massor av oro i regionen som man ska ta på väldigt stort allvar. Jag hoppas verkligen att den kommande fredskonferensen inte ska ge utrymme till de länder som redan har blodiga händer där det finns könsapartheid. Det handlar om att ge kvinnor möjlighet. Kvinnorna är redan obefintliga inom oppositionen och i alla lägen. Där ska kvinnornas röst bli hörd och också den minoritetsproblematik som finns i regionen. Jag betonar situationen för kvinnor och barn. Jag vet själv hur det är. Jag har varit i krig och på flykt. Jag har varit flykting. Jag talar om hur det är inte som en abstrakt analytiker utan utifrån egna upplevelser. Det förväntas att är en röst för jämställdhet och solidaritet. 11 HANS (V): Tack, utrikesministern, för möjligheten att ha den här interpellationsdebatten. Det är svårt just nu att över huvud taget kunna överblicka omfattningen av det mänskliga lidandet i . måste vi tyvärr konstatera att läget kan bli långt mycket värre än det är . Vi ser redan tecken på regionalisering, som jag lyft fram i min interpellation och också tidigare i den här debatten. Skulle vi få en fullskalig regionalisering av konflikten går det knappt att överblicka vilka konsekvenser det skulle bli mänskligt, humanitärt och säkerhetsmässigt i regionen. Självklart skulle det också få konsekvenser långt utanför . Här är det viktigt att vi från svensk sida, från EU:s sida och förhoppningsvis också från FN:s sida är väldigt tydliga med grannländerna och andra aktörer i regionen att vi inte accepterar en regionalisering om konflikten. Det handlar om att vara oerhört tydliga mot till exempel Hizbullah och att deras agerande hitintills har varit oerhört destruktivt. Det fördjupar konflikten och försvårar en fredlig lösning. I det sammanhanget vill jag lyfta fram den fråga som har varit aktuell och figurerat i medierna. Jag har förstått att det nu har funnits en direkt förfrågan från FN om att förstärka den FN-insats som finns i med ett svenskt bidrag för att förhindra en spridning av inbördeskriget i . Vi har från sida varit tydliga från dag ett med att vi inte vill se en utländsk militär intervention inne i . Det skulle vara destruktivt. Jag tror inte att det finns en militär lösning på konflikten. Däremot är det fullt relevant att diskutera och fundera på: Skulle det vara positivt om skulle kunna bidra till att förstärka den insats som finns i ? Det skulle vara intressant att få höra från : Vad blir egentligen svar på den förfrågan som kommit från FN när det gäller deltagande i insatsen i ? 12 (MP): Det är bra att agerar i internationella forum och att vi ger humanitärt bistånd. Men skulle kunna ta en mer offensiv roll i den svåra och känsliga processen att nå en politisk lösning för att få stopp på kriget i . Den europeiska utrikespolitiken är vår utrikespolitik, har utrikesministern sagt. Han fortsätter utrikespolitiska deklaration: I när andra medlemsstater möter stora inhemska problem har vårt land kraft att ta ett vidare ansvar för att flytta fram de europeiska positionerna. Det är dags att leva upp till det i detta sammanhang, menar jag. behöver träda fram och till fullo dra nytta av sina internationella nätverk som utrikesminister och tidigare statsminister, inte minst för att sätta press på nyckelspelaren , som vi har talat om . När nu EU:s utrikespolitik inte är kristallklar och enad borde det för finnas ett utrymme för en mer självständig svensk utrikespolitik likaväl som för andra större EU-länder. Inte har väl den svenska utrikespolitiken avstannat? Vi ska väl inte sitta på åskådarläktaren och titta på när de stora länderna som och dikterar villkoren? Det var väl inte det vi ville uppnå med vårt EU-medlemskap? ska inte bara vara ett EU-land i mängden. Det spelar roll vad tycker och vad vi driver för politik. när så många röster hörs för ökad beväpning från olika håll behövs det mer än någonsin starka röster för en fredspolitik. Där ska vara en riktigt klar och tydlig röst för fredspolitik. 13 Utrikesminister (M): Överläggningar i Europeiska unionens ministerråd är slutna. Så måste det vara. Så är det i regeringen, och så är det också i riksdagsutskott. De som har deltagit i dessa överläggningar kan nog unisont intyga att den svenska rösten har milt sagt hörts i dessa diskussioner. Vad vi bör göra lite mer i Europeiska unionen är att fokusera på vad som kan bli de bidrag som vi kan lämna till en fredsprocess. Vi ska försöka underlätta att fredsprocessen äger rum. Om den sedan kommer i gång finns det en lång rad mycket svåra uppgifter och mycket svåra frågeställningar som kommer att finnas på bordet. Det är förhoppningsvis en vapenvila, men därefter freds-, stats-, stabilitets- och förtroendebyggande inte bara i utan förmodligen i regionen. Det är en jätteuppgift som kommer att sträcka sig under åtskilliga år men som är av central betydelse också för säkerhet om vi ser det från det humanitära men också från det egoistiska nationella perspektivet. Vi kan inte vara likgiltiga för vad som händer i det omedelbara europeiska grannskapet. Vi måste gemensamt med andra europeiska nationer börja förbereda oss för mycket besvärliga och krävande uppgifter i denna region framöver. Det kan vi bara göra gemensamt. Jag glömde bort att kommentera Hizbullah och . Jag instämmer i det som har sagt. Risken för att vi här får ett nytt krig mitt inne i kriget med allt vad detta innebär, och agerandet från de bägge i olika avseenden, utan att likställa dem, har varit negativt. Till Golanfrågan återkommer jag i annat sammanhang. Vi konsulterar och bereder. Risken är att det kan försvåra och begränsa övriga möjligheter att agera i denna konflikt. Det är den huvudsakliga frågeställningen. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2012/13:428 om fredsprocessen i 14 Utrikesminister (M): har frågat mig vilka initiativ jag avser att vidta för att ska stödja fredsprocessen i . Låt mig först slå fast att står inför en historisk möjlighet att uppnå fred och försoning. Fler än 40 000 människoliv har offrats sedan PKK inledde sin väpnade kamp 1984. Åsidosättandet av grundläggande mänskliga rättigheter präglade länge hanteringen av den kurdiska frågan. ser vi ett förändrat . Demokratins institutioner har stärkts, och militärens politiska makt har beskurits. Företrädare för den turkiska staten talar öppet om behovet av att stärka minoriteternas rättigheter och om att mångfald har ett värde i sig. Kurderna har vunnit rätten att använda sitt modersmål i allt fler sammanhang. Vi ser dock oroväckande tendenser till nya inskränkningar i medborgerliga fri- och rättigheter, särskilt vad gäller yttrandefriheten, och vi ska givetvis fortsätta att påtala dessa brister och uppmuntra fortsatta reformer. togs så det första steget i den dialogprocess som pågår och som har resulterat i tillbakadragandet av stridande grupper från PKK från territorium. Jag har välkomnat det ansvarsfulla och modiga agerandet från bägge sidor och pekat på vinsterna för och för den omgivande regionen. Jag har också uppmuntrat arbetet på en ny och mer demokratisk konstitution. Vi ska dock vara tydliga med att denna försoningsprocess först och främst är en inrikespolitisk angelägenhet. Det är sannolikt den svåraste och mest komplexa utmaning som landet har stått inför. Även fortsättningsvis ska vi uttrycka vårt helhjärtade stöd för en politisk lösning på den kurdiska frågan. Det finns också skäl att lyfta fram vilken betydelse för EU-medlemskapsprocess en lösning skulle innebära. Men det tål att påpekas att den pågående processen har lanserats av, och bör avslutas av, parterna själva. 15 HANS (V): Jag börjar även nu med att tacka utrikesministern för svaret. Jag lämnade in min interpellation om fredssamtalen mellan den turkiska regeringen och PKK . har onekligen en hel del hänt i . , , inleddes de fredliga protesterna i mot myndigheternas plan på att riva delar av Taksim Gezi-parken. Därefter har protesterna snabbt spridit sig över . Jag såg att det turkiska inrikesministeriet beräknade att 235 protester hade genomförts i 67 provinser. Därefter har protesterna fortsatt, och vi ser fortfarande protester i i stort sett . Protesterna sätter fingret på flera av de centrala utmaningar som står inför. Trots att man har sett demokratiska framsteg det i , trots att det har skett positiva saker när det kommer till mänskliga rättigheter och trots att har haft en hög ekonomisk tillväxt finns det ett brett folkligt missnöje i många olika grupperingar i det turkiska samhället med den utveckling som har varit. Det är uppenbart att många i upplever att reformprocessen inte går tillräckligt snabbt. Det finns många i som uppenbarligen upplever att regering inte lever upp till de krav som medborgarna rimligen kan ställa på en regering och på ett land som betecknar sig självt som en demokrati och som vill bli en framtida medlem i EU. Svaret på de protester som vi har sett i från turkisk polis och från premiärminister visar att har en hel del kvar att göra när det kommer till demokrati och mänskliga rättigheter. Den turkiska polisen har bemött demonstranterna med ett övervåld som är oacceptabelt i en demokrati. Jag tycker att premiärminister i många av sina kommentarer har visat tydliga auktoritära tendenser i sitt ledarskap som gör åtminstone mig oroad. De senaste veckornas protester visar att utvecklingen i är komplex och allt annat än entydig. Bakgrunden till min interpellation var egentligen de fredssamtal som pågår mellan den turkiska regeringen och PKK. Det har varit oerhört positivt. Vi ser nu som ett led i fredssamtalen hur PKK har utlyst vapenvila och hur PKK nu håller på att dra tillbaka sina trupper och militära styrkor från . Det är självfallet oerhört positivt, och det finns ett stort hopp inte minst bland många av kurder om att det nu äntligen ska kunna bli ett slut på det inbördeskrig som har varat . Det finns också ett hopp om att man nu ska få ett slut på den omfattande och systematiska diskriminering som de kurdiska grupperna i har varit utsatta för. När jag lyssnar på utrikesministern här och hör svaret på min interpellation, men också när jag har sett utrikesministerns övriga svar på och kommentarer till protesterna i , måste jag säga att det som slår mig är den borgerliga regeringens passivitet inför vad som händer i landet. De fredssamtal som pågår ska självfallet ägas av parterna, , och det måste vara parterna som slutför denna process. Men det innebär inte att vi i omvärlden kan sätta oss på läktaren. Jag måste säga att jag inte håller med om att detta är en inrikespolitisk angelägenhet i . Den konflikt vi har sett där har ju fått konsekvenser långt utanför landet. Den har påverkat regionen negativt, och vi har sett att det i stort sett alla europeiska länder finns kurdiska flyktingar som har tvingats fly på grund av konflikten. Om man skulle nå en fredlig lösning och en framgång i samtalen skulle det inte bara gynna utan hela . Det skulle gynna . Därför tycker jag att det är viktigt att omvärlden nu agerar. Det gäller också , och det gäller också EU. 16 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag tackar för en jätteviktig och aktuell debatt, och jag tackar för svaret. Jag har ställt en skriftlig fråga till utrikesministern om de oroligheter som vi har sett . Jag är oroad över vad som händer nu i . Jag är också oroad över denna passivitet. Regeringen och utrikesministern brukar vara snabbt på plats och agera och reagera i många andra frågor i , men just i detta fall har man varit väldigt tyst trots att både och EU med flera har agerat och fördömt polisens övervåld. Detta övervåld har kostat liv, och fler än 1 500 människor är skadade, till och med synskadade och detta i ett land som är kandidat till EU. struntar totalt i vad som händer. Han vill ha sin egen position. Det är självfallet jätteviktigt att båda parter, det vill säga PKK och den turkiska regimen, nu helt enkelt har fått nog av det krig som har pågått . Men det beror inte endast på att är demokrat att han vill ha detta. Han vill stärka sin egen position genom en ändring i konstitutionen, och han behöver kurdernas stöd. Det är inte bara jag, utan jättemånga som jag träffade i när jag var där senast sade samma sak. Analytiker och journalister på både vänster- och högersidan säger att mål inte är fred i . På ytan är det självfallet så, för att tysta ned det hela. Men det går inte. Vi vet att det nu inte bara handlar om gas i Geziparken, utan konflikten är mycket djupare än så. finns flera tusen människor journalister, advokater, politiker, riksdagsledamöter, borgmästare, kurder, turkar, socialister, universitetsstuderande och professorer med flera som undervisar på universiteten som sitter i fängelse. Om man menar allvar med freden kunde man först ha frisläppt dessa människor, som kallas för terrorister. Den så kallade terrorlagen kvarstår. Den är inte borta. reser sig folk i de flesta städer. hörde vi att många advokater har blivit gripna på plats när de vill ge rättsligt stöd till de människor som grips. Jag vill se något positivt i detta, men just nu kan jag tyvärr inte göra det med tanke på oroligheterna . Utmaning efter utmaning kommer, och fredliga demonstrationer beskjuts. Mina vänner är på plats. Många säger: Vi står här, och vi vill ha fred, demokrati och yttrandefrihet. Men polisen skjuter oss rakt i pannan med vattenkanoner, sprej och så vidare. Detta måste stoppas. Det förväntas av att vi gör något. Jag hoppas att du kommer att fördöma detta, . Åtminstone detta lilla kan man göra. Man kan fördöma detta så att inte ska tro att alla viker sig eftersom fredsprocessen pågår, även om vi måste stödja denna fredsprocess. 17 Utrikesminister (M): Jag tror att det var som sade att det är en lång rad komplexa processer som pågår i . Så är det, och det är ingen nyhet. har vi kanske inte sett det lika tydligt som . Det som pågår är lite mer än bara en fråga om stadsplaneringen i , även om det var där det började och mycket av kontroversen handlade om detta. Det finns motsättningar i detta komplexa samhälle som genomgår en historisk moderniserings- och europeiseringsprocess, där det också finns olösta problem i historia som måste tas upp. Jag tycker att det är viktigt att försöka se det längre perspektivet i de här frågorna. Därför är diskussionen väldigt bra, för den fokuserar på en av de stora frågorna, den kanske största enstaka frågan, nämligen den kurdiska frågan. Där har fredsprocessen börjat, och den har gått lite fram och tillbaka ett tag. Mord för att förhindra den har vi också sett. Vi ser dock att de inledande stegen fungerar. Vi vet att de kontroversiellaste stegen återstår.