prot · H10925 · 2013-11-12 00:00:00 — Det är bara tråkigt att han har sagt samma sak i båda två. Vi återgår till frågan, . Varför kan inte tala om för svenska folket vad som är en lämplig nivå på arbetslösheten? Ska vi fortfarande hålla oss till prognos om att vi har 350 000 arbetslösa? Eller finns det någon annan målsättning som är gömd någonstans och som man inte vill tala om? Det är egentligen ganska konstigt att inte regeringen går ut och säger någonting om detta. Jobben är ju den viktigaste frågan. Alla ungdomar som sitter här på läktaren ska också gå ut i arbete. Vi har en högre ungdomsarbetslöshet. Kan ni inte tala om för dem och alla andra hur ni ser på det här och hur låg arbetslösheten måste få bli? När man sätter ett mål, som vi gör, betyder det att vi förbinder oss att lägga resurser och koncentrerat arbete på detta. Vi måste få ned arbetslösheten. Vi behöver fler arbetade timmar. Det inser alla, och alla håller med om det. Varför kan ni inte då formulera ett mål, ? Vi vet att Finn inte kan det. Men om säger det vet vi att det gäller i regeringen. Så var så god – svara på min enkla fråga! Vilket mål har ni för arbetslösheten? 51 (M): Vi kan nästan se här mitt framför oss hur splittrade Socialdemokraterna är. raljerar över mitt inlägg. Jag kan se fram emot att få diplomet. vill sätta upp mål för hur låg arbetslösheten ska vara. Men ni vill inte diskutera det viktigaste. Det är fullständigt meningslöst att diskutera mål om man inte diskuterar hur man ska få ned arbetslösheten. Det är bara att konstatera att de fem skarpa förslag som ni socialdemokrater har är en attack på Alliansens arbetslinje. Ni talar om kilometerskatt på tung trafik med per mil. Ni talar om att avveckla kärnkraft, vilket skulle leda till kraftigt ökade energipriser. Ni talar om fördubblad moms. I har vi fantastiskt många duktiga och skickliga företag inom telemarketingbranschen som har otroligt många unga anställda. Det är klart att det vore ett dråpslag för dessa företag om man fördubblade arbetsgivaravgifterna för unga. Jag tycker att det blir intressant här i interpellationsdebatten när finansministern står och försvarar den svenska modellen och förklarar att Alliansen står bakom den. Socialdemokraterna verkar upprörda över att alliansregeringen tillsammans med arbetsgivare och fackliga organisationer i god tradition gör upp tillsammans om hur jobben ska bli fler. Det är snarare Socialdemokraterna som ställer sig vid sidan av och uttrycker ilska över att den svenska modellen fungerar väl. Det är lite märkligt. Alliansen har en politik för jobb. Vi sätter vårt fokus i den politiska debatten på hur jobben ska bli fler. Den som lyssnar på debatten kan notera att Socialdemokraterna talar om nivåer på a-kassa medan vi alliansföreträdare talar om jobb. Det är också skillnaden i politiken i . 52 (S): Jag hade inte tänkt lägga mig i debatten, men det blev väldigt märkligt. Här har ställts en interpellation av som handlar om avgiftsdifferentiering och jobbpolitik. ställer en fråga till om den politik som han bedrev efter valet om att höja a-kasseavgifterna kraftigt och differentiera dem. Var det en bra jobbpolitik? Det var det då. Då var alla moderater, inklusive och , överens om att det var en bra jobbpolitik. , sex , säger : Nej, den var inte så bra. Eller rättare sagt säger han inte det, men han ändrar politiken till den politik som den socialdemokratiska regeringen bedrev – en solidarisk arbetslöshetsförsäkring med en lägre avgift. sänker man avgiften med de man höjde den med. Frågan är: Var den politik som ni för rätt 2007 eller är den rätt nu? Det är det som har ställt en fråga om. Det handlar inte om sjukförsäkringen och sjuktalen. Det handlar inte om näringspolitiken, . Det handlar om denna enkla fråga. Jag ställer frågan till eftersom han inte har svarat : Är detta rätt nu eller var det rätt 2007? Har det skapat fler jobb? Nej, det har det bevisligen inte gjort. Utanförskapet är större än det var 2006. När jag och hade en debatt i om dessa frågor 2006 talade han om hur stort utanförskapet var i och hur många som stod utanför. Då är min följdfråga: Hjälpte den reform som du genomförde 2007? Är utanförskapet större än det var 2007? Dessa enkla frågor tycker jag att finansministern borde kunna svara på. 53 (M): Jag tycker att det är en viktig debatt vi för. Jag tror att arbetsmarknadens parter har fyllt en viktig funktion för arbetsmarknad. Den har fyllt en viktig funktion för svensk konkurrenskraft alltsedan 1938. Jag tror att det är jätteviktigt att vi diskuterar de här frågorna om hur den svenska arbetsmarknaden ska få en bättre funktion. Det jag kan utläsa från fråga i interpellationen är en viss frustration över att det finns en medlemsflykt från facket. 500 000 människor har lämnat facket och a-kassan, säger . Det är klart att han vill hitta en syndabock när det gäller att människor inte längre vill vara med i facket som är så tätt knutet till det socialdemokratiska partiet. Men han stannar snabbt vid att konstatera att det är som bär skulden till detta, och det finns inga andra förklaringar. Jag, till skillnad från , träffar människor och pratar med dem. Jag träffar ofta människor som är fackanslutna. Det finns en viss frustration hos medlemmarna som känner att det parti som de skickar sin medlemsavgift till inte längre företräder deras intressen. Jag träffar ofta medlemmar som känner att det bara finns ett arbetarparti i , och det är . Det är klart att det innebär stor frustration för , det förstår man ju. Men jag tror att man skulle gagnas av att leta förklaringar utifrån andra parametrar än de enklaste. Om kunde förhålla sig till att företräda dem som facket ska företräda kanske medlemsantalen skulle förändras i en riktning som skulle gynna syften. Jag har ännu inte fått något diplom på min vägg från Per Schlingmann, men jag är helt övertygad om att har ett hedersdiplom från det socialdemokratiska högkvarteret för sin förmåga att förhålla sig till en drömvärld och en verklighetsfrånvänd tillvaro. Det vore intressant om vidgade sina vyer lite och pratade med människor runt omkring sig. 54 Finansminister (M): Låt oss börja där den här diskussionen har sin grund. Präglas svensk arbetsmarknad av att allting är sämre, av att den svenska modellen går sönder och av att är ett land som tävlar i bottenligan i och världen? Nej, så är det inte. Världen går igenom den värsta krisen sedan depressionen, och är ett av de länder som har klarat det här bra. Här har vi stabilitet. Vi har starka offentliga finanser, vi har trygghet kring välfärden, vi har trygghet kring hushållsekonomin, vi ökar våra investeringar, vi satsar på infrastruktur och vi inför breda stimulanser för ekonomin när andra stramar åt, höjer skatter och skär ned på utgifter. Det är därför som så ofta lyfts fram i den här internationella diskussionen som ett pragmatiskt exempel på ett land som förenar trygghet och tillväxt och bidrar till nya reformer i en modern välfärdsstat. Då har vi träffat det här yrkesintroduktionsavtalet för att ytterligare förstärka politiken för full sysselsättning. En del av det har varit att vi har lyssnat in ett fackligt krav på en differentierad a-kassa. Det är inte mer komplicerat än så. Man lyssnar in vad motparten har att säga när man förhandlar. Jag förstår att man nu hos Socialdemokraterna, när det har gått ett tag sedan man hade regeringsmakten, börjar glömma bort att det är så man gör, men jag kan försäkra Socialdemokraterna att ni kommer att få lära er att kompromissa med och om vi mot all förmodan skulle landa i en socialdemokratisk valseger. Vad är då en politik för full sysselsättning, frågar man här. Låt mig vara tydlig med vad som är en politik för full sysselsättning. Det vet vi. Det finns väl beskrivet av , och . Det betyder att man sänker skatterna, framför allt för låg- och medelinkomsttagare, så att det lönar sig bättre att arbeta. Det är en kärningrediens i varje recept för att få ned arbetslösheten och öka sysselsättningen. Det betyder att man satsar på arbetslinjen och att man som ligger i topp när det gäller aktiva insatser, att man är ett av de länder av EU:s alla medlemmar som lägger mest resurser på att aktivera de arbetslösa som man har en stram hållning i transfererings- och bidragssystemen så att det lönar sig att jobba, så att drivkrafterna är tydliga. Det är en politik för full sysselsättning. Det handlar om att man förstärker konkurrenskraften, inte slår sönder förutsättningarna för jobb utan investerar i energi och infrastruktur, sänker bolagsskatter, förbättrar innovationsklimat och underlättar för spetsforskning. Det är en politik för konkurrenskraft. Det är den politik som vi bedriver. Det handlar om utbildningspolitik – breda åtgärder för kunskap. Vad är då Socialdemokraternas politik? Det finns skäl att diskutera det när man hör att socialdemokraterna här nämner att målet är att få den lägsta arbetslösheten i . Häpnadsväckande nog ser det ju ut som att politiken är utformad med helt andra avsikter. Det är höjd a-kassa, trots att det alltid varnas för att det leder till lägre sökaktivitet och stigande jämviktsarbetslöshet. Det är utbyggd sjukförsäkring, nedmonterade kontrollsystem och öppna dörrar in i förtidspensionering. Det är föräldraförsäkring, bostadsbidrag, barnbidrag och underhållsstöd – ja, varje bidragssystem som har ska helt enkelt byggas ut, trots att redan har de kanske mest omfattande sociala trygghetssystemen. Vad är konsekvensen av det här? Det vet Socialdemokraterna väl, för det här finns väl beskrivet i omfattande forskningslitteratur, och det finns en bred erfarenhet från internationella organisationer. Till att börja med försämrar man matchningen. När man får en minskad rörlighet på arbetsmarknaden när det gäller yrken, geografi, kompetens och allt annat försämras matchningen. Det här är en politik som direkt försämrar matchningen. Den sänker sökaktiviteten, den försämrar rörligheten och den försämrar lönebildningen. Om det råder det ingen som helst tvekan. Det har framgått av varje dokument som har publicerat att det är så sambanden ser ut. De här bidragshöjningarna ska sedan finansieras med stora skattehöjningar som slår sönder företagsklimat och arbetsmarknad. Vad handlar det om? Det handlar om att trycka ut människor från arbetsmarknaden. Det är där Socialdemokraternas mål hör hemma. Syftet är att trycka ut människor. 55 (S): Så stiger ut ur stålverkets buller och gnistregn och förklarar världen. är det stora . Det var onödigt att bilda fackföreningar eller ett socialdemokratiskt parti. fanns ju med käcka paroller om rösträtt för de rika och att låta bruksdisponenterna bestämma. Därför behöver man inte heller här i kammaren svara på frågor. Ena dagen slår man stenhårt mot arbetslöshetsförsäkringen och de fackliga organisationerna och säger att det var rätt. Det leder till massarbetslöshet. säger man: Vi vårdar den svenska modellen och inför en solidarisk arbetsmarknadsavgift. Båda gångerna har man rätt om man heter , mannen som är ofelbar. Till min yttersta glädje kommer vi efter ett uppehåll här att få fortsätta att pröva förmåga att innan han slutar som finansminister säga i denna kammare: Jag hade fel. Jag tänker under den fortsatta aftonen att ge dig rikliga tillfällen, , att i de mest skilda frågor säga: Jag hade fel. Den sista gången du gjorde motsatt vad du tidigare gjorde tycker jag att du gjorde rätt. Det gläder mig att du sänkte avgifterna, men du gjorde fel eftersom du gjorde motsatt tidigare. Jag ser fram emot aftonen, fru talman. 56 (S): Jag ställde en fråga till finansministern om när det var rätt – om det var rätt 2007 eller nu – att han ändrade på den differentierade a-kasseavgiften. Jag fick inget svar. Han talade om en förhandling som har skett, och därmed har man förändrat den differentierade a-kasseavgiften. Min fråga till är fortfarande: Är din uppfattning fortfarande att den differentierade a-kasseavgiften är den rätta men att du efter förhandlingar med fackliga organisationer och andra partier i regeringen har tvingats ändra dig? Är det så? Är din grundläggande uppfattning fortfarande att det är bättre att tvinga människor att sänka sina löner genom att man höjer a-kasseavgiften ju fler som är arbetslösa? Det är faktiskt den teorin du syftade på när du differentierade a-kasseavgiften. Om fler människor blir arbetslösa inom en viss sektor innebär det också att det får en lönesänkande effekt. I och med det skulle man kunna trycka ned reservationslönerna. har man inte höjt a-kasseersättningen . Tvärtom har man sänkt den till som högsta ersättning. En arbetslös ska alltså leva på om han har haft en månadslön på . Detta är otidsenligt. Men frågan kvarstår, och jag hoppas att finansministern kan svara på den eftersom det blir fler debatter, som har sagt. 57 (M): Det som glömmer att tala om när han talar om rösträtten är att då, precis som , var det bara makten och ingenting annat än makten som gällde för Socialdemokraterna. Faktum är att de förslag som lades fram om rösträtt röstades ned av Socialdemokraterna av den enkla anledningen att de insåg att de skulle tappa makt om de röstade igenom de första förslagen. När det gäller gnistor och buller kommer jag inte ifrån dem när det gäller gjutmaskinerna i , däremot sågklingor och slagborrsmaskiner som jag känner mycket väl till. mustiga retorik kan aldrig dölja det faktum att det från dem som han tror sig företräda, hans goda bidragsgivare, faktiskt upplevs som att han inte längre företräder dem. När fackmedlemmarna inte längre känner att det är deras intressen som man talar om tappar man medlemmar. Det är detta faktum som försöker dölja genom att skylla på när det gäller differentierade a-kasseavgifter. Det kan förvisso ha haft betydelse, men det är inte hela sanningen, . Man kan inte å ena sidan förespråka marginellt höjda bruttolöner och å andra sidan säga nej till massiva nettolöneökningar. Det är det problem som Socialdemokraterna har haft. Men det är det som de vägrar att inse. 58 Finansminister (M): Detta har varit en bra debatt därför att den så tydligt har visat att har klarat krisen bättre än andra länder och att vi här har en regering som står bakom full sysselsättning. Vi har en regering som inte har en politik som syftar till att driva ut människor från arbetsmarknaden, som inte vill låsa fast människor i bidragssystem utan som förstår att sambanden i ekonomin bygger på att om man har tillväxt får man människor i arbete. Och när man har människor i arbete klarar man välfärden. Tappar man företagsamheten, innovationen, kreativiteten och arbetslinjen börjar man undergräva välfärden. Det är därför som det är så farligt med den typ av bidragspolitik som Socialdemokraterna står för. Då förstår vi att det inte finns några pengar till sjukvården. Då förstår vi att det är äldreomsorgen som har satts åt sidan. Då förstår vi att det är skolhusen och lärarna som inte kan prioriteras. Det är det som är faran med bidragspolitiken. Vi för en pragmatisk och resultatorienterad politik. Då sätter vi oss i samtal med fack och arbetsgivare för att få yrkesintroduktionsavtal på plats och för att det ska bli en lättare väg för unga människor in i arbete. Då lyssnar vi på vad parterna säger, och då är vi beredda att ta in det. Då ska man naturligtvis lägga till att det ur vårt perspektiv är positivt om vi också kan göra lättnader för hushåll, både med inkomstskatter och med a-kasseavgifter, som gör att det i kristider finns lite mer pengar kvar i plånboken. Det är en traditionell politik för att säkra efterfrågan så att kan utvecklas på ett tryggt och stabilt sätt. Det är en självklar politik för ett parti som står för full sysselsättning, likaväl som att marschen in i bidragssamhället är vägen bort från full sysselsättning, bort från sammanhållning, bort från välfärd och bort från den trygghet som människor har i arbetslivet. Detta har denna debatt mycket tydligt visat. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 12 § Svar på interpellation 2013/14:22 om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta 59 Finansminister (M): har frågat mig dels på vilket sätt det skapas arbetstillfällen i genom att skatten för utlandssvenskar sänks, dels om jag har underlag som visar att utlandssvenskarnas ekonomiska situation är så svår att de måste prioriteras före pensionärer, sjuka, arbetslösa och föräldralediga boende i . Den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta är en statlig definitiv källskatt som betalas in av utbetalaren av ersättningen. Det innebär att den skattskyldige inte behöver deklarera inkomsten. Från inkomsten får några kostnadsavdrag inte göras. Inte heller ges jobbskatteavdrag och grundavdrag. Skattesatsen är anpassad efter att avdrag inte ges. Syftet med den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta är att underlätta för den skattskyldige och förenkla hanteringen för . Det bör därför endast undantagsvis vara mer förmånligt för den skattskyldige att välja en beskattning enligt inkomstskattelagen. Jobbskatteavdraget och det förhöjda grundavdraget för pensionärer har förstärkts utan att denna särskilda inkomstskatt för utomlands bosatta har ändrats. Med regeringens föreslagna förstärkningar av jobbskatteavdraget och det förhöjda grundavdraget för pensionärer kan antalet personer som väljer att beskattas enligt inkomstskattelagen väntas öka. Det finns därför av förenklingsskäl och administrativa skäl anledning att sänka den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta. 60 (S): Jag tackar för svaret, men det var inte precis svar på de frågor jag ställde. Varför ställer jag frågorna? Jo, det är klart att det är ganska exceptionellt att i den situation regeringen befinner sig i lägga fram en budget där man räknar med ungefär 3 procents tillväxt. Det är ett ganska, eller till och med riktigt, hyggligt år. räknar man med att behöva låna 50 miljarder, och ett budgetunderskott på 1 ½ procent, ett sådant här ändå ganska bra tillväxtår. Det är klart att jag undrar varför man då väljer att låna upp ytterligare 300 miljoner för att sänka skatter för människor som inte bor i . Jag har naturligtvis testat de argument och teorier finansministern brukar hänvisa till. Det första är att man ska sänka skatter för att det ska skapa jobb. Teorin bakom det är det välkända att människor som inte arbetar tillräckligt mycket ska sitta vid köksbordet, läsa skattetabellen och inse: Oj, jag kan tjäna pengar på att jobba! Då går de och klipper sig – det var inte personligt, finansministern – och söker ett jobb. Det är ungefär teorin bakom det. Den faller dock ganska snabbt, eftersom vi talar om skattskyldiga som inte bor i landet. Jobbtillväxten i skulle väl alltså inte påverkas på något som helst vis, och därför faller naturligtvis det argumentet. Det har fallit i också, med alla studier och hela jobbskatteavdragsdiskussionen om att det inte fungerar. Då har vi sett att det i den här budgeten har tonat fram ett nytt argument, som handlar om konsumtionsstöd för att upprätthålla hemmamarknaden. Det kan man tänka sig, och det skulle nog vara så att vi argumenterade väldigt hårt för det inför budgeten för det här året, 2013, när vi hade betydligt sämre tillväxtprognoser. Då valde regeringen i stället att lägga pengarna på att sänka bolagsskatten, vilket inte har ett dugg effekt på den inhemska efterfrågan. Ändå kan det vara en konsumtionsstimulans. Ja, det är klart att det blir att sänka skatten för skattskyldiga som bor utomlands, men det lär inte stötta hemmamarknaden. Det lär inte stötta de svenska jobben. De gamla vanliga argumenten duger alltså inte. Då får vi i svaret en ny teori, nämligen att man sänker skatter för att förenkla och på så sätt få mindre administration. Det kan vi väl kanske köpa i teorin – det skulle inte kosta någonting att ta in skatterna om man satte dem till noll. Det är dock inte speciellt troligt eller önskvärt. Det är klart att det finns en kostnad förknippad med skatteindrivningen. Då måste man pröva det nya, tredje, argumentet, nämligen att man nu lånar pengar för att sänka skatten för att man ska minska administrationen. Det är 300 miljoner det kostar, och jag skulle vilja se kalkylen som visar att staten tjänar 300 miljoner på den här administrativa förenklingen. Det motsvarar i storleksordningen 500–600 anställda på . Finns den kalkylen? Varför är den i så fall inte med i budgetpropositionen? Eller är det så enkelt att det finns ett fjärde motiv: Att ska bedriva valrörelse på , liksom man gjorde 2006? 61 FINN (M): Det passar bra att jag begärde ordet, för det jag tänkte ta upp anspelar på det sista som interpellanten antydde – att det här skulle vara något slags valtaktisk fråga. Jag tycker att finansministern i sitt svar på ett väldigt pedagogiskt sätt beskriver syftet med att harmonisera de olika skatterna. Syftet är huvudsakligen att underlätta för att förenkla hanteringen, och att man vill ha bort folk från inkomstskattelagen med den här särskilda skatten. Hela motivet är att den anpassas till den sunda, jobbskapande politik som inkomstskattelagens förbättringar har gjort för framför allt låg- och medelinkomsttagare genom jobbskatteavdraget och dess arbetsdrivande effekter. De är väl kända och har vittnats om i tidigare debatter här. Däremot är det en mening som stötte mig i interpellation. Det står: Inga jobb skapas och det är konsumtion utomlands som främjas. Hur tänker sig detta? Lever vi inte i en allt friare, rörlig värld där vi försöker se globaliseringens värden? Att svenskar flyttar utomlands gör ju inte att de en gång för alla bosätter sig utomlands. Det är kanske inte heller så att det är fördomar, som jag antyder här. Det står nämligen också i interpellationen från att han ifrågasätter att utlandssvenskarnas ekonomiska situation är svår. Det kanske inte är så med den fria rörligheten att det bara är rika svenskar som flyttar utomlands, utan det är sannolikt ett utbyte som sker både till och från . Det handlar kanske om att arbetsförkovra sig i andra länder och sedan föra tillbaka den kompetensen till , för att det är så man sköter en bättre matchning till en förändrad arbetsmarknad. De sakerna tycker jag helt givet kan spela in i den här interpellationen. När det gäller just meningen som ifrågasätter att det här skapar fler jobb och att konsumtionen ska främjas är därför min fråga: Är vi nu så isolationistiska att vi nästan vill ha tullar så att vi inte kan stimulera även till utländsk konsumtion? är ett litet, exportberoende land, . Det kan mycket väl tänkas att utlandssvenskar också konsumerar svenska produkter utomlands, och därmed gynnar de i någon mån också svensk konsumtion. När det sedan gäller HUS-avdraget och förfasningen över att det kan utnyttjas av människor som betalar skatt – för vilket den faktiskt är till, även om detta är genom en särskild skatt – finns det exempel jag hört vittnas om där svenskar som bor utomlands utnyttjar svensk arbetskraft för att genomföra bland annat det som HUS-avdraget ger möjlighet till ekonomisk kompensation för. På det sättet kan man säga att det i så fall även bidrar till att svenska arbetare, som betalar skatt i , får möjlighet att genomföra arbete utomlands. Frågan till interpellanten är alltså egentligen vad han menar med meningarna där han på något sätt ifrågasätter och gärna vill isolera från ett ökat samarbete med omvärlden, såväl för dem som arbetar utomlands och för dem de som kan erbjuda konsumtion utomlands, vilket kan gynna . Det gäller också för dem som kanske dessutom kan erbjuda ytterligare svenskar att komma utomlands och förtjäna sin intäkt och betala skatt – kanske till och med inkomstskatt – i . Skulle det vara någon nackdel i sig? Har några siffror på att den nödvändiga anpassning som finansministern beskrev för att harmonisera systemen med varandra inte ger ett enklare skatteförfarande för dem som bor utomlands och underlättar för ?