prot · H10949 · 2013-12-18 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan vice talmannen meddelade att skulle tidigare aviserade interpellationssvar utgå. 3 § Meddelande om partiledardebatt vice talmannen meddelade att partiledardebatt skulle äga rum . 4 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Motioner 2013/14:K9–K12 till /14:U7 till utrikesutskottet EU-dokument KOM(2013) 860 till utrikesutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 5 § Samhällsekonomi och finansförvaltning betänkande 2013/14:FiU2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning (prop. 2013/14:1 delvis) föredrogs. 1 (S): Vi ska besluta om hur pengarna inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning ska fördelas. Vi socialdemokrater har, som det står i betänkandet, inget annat förslag, eftersom vi redan tidigare, i vår budgetmotion, har berättat att vi skulle ha velat se en helt annan ram och politik. Men ställde sig bakom regeringens budgetförslag . Våra förslag om att ta bort nedsättningen av sociala avgifter för unga och att avskaffa arbetsgivarens ansvar för den andra sjuklöneveckan avslogs. För utgiftsområde 2 gäller att den samlade utgiftsramen i enlighet med riksdagsordningen inte får överstiga under fortsatta behandling. Vårt budgetförslag avseende utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning överskrider denna nivå med 100 miljoner. Vi kan således inte yrka bifall till vårt förslag. Eftersom i det första steget av budgetprocessen har gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi förespråkar avstår vi från att redovisa ett formellt motförslag till anslagsfördelningen inom utgiftsområdet. Vårt budgetalternativ bör ses som en helhet. Däremot vill jag kommentera några av delarna i utgiftsområdet. Utgiftsområdet innehåller frågor som rör finansiell stabilitet och goda ekonomiska prognoser för vårt land. , , , , och finns inom utgiftsområdet. Namnen talar för sig själva. Vitala delar av den finansiella stabiliteten berörs också inom utgiftsområdet. Det gäller och Riksgälden. När finanskrisen kom fordrade vi av regeringen ytterligare resurser och analysförmåga till . De extra resurserna skulle användas för att säkerställa att kunde genomföra sina grundläggande uppdrag, som omfattar tillsyn, reglering och tillståndsgivning inom den finansiella sektorn. Vi anser att nivån på krisberedskapen i betalningssystemet är tydligt kopplad till stabiliteten på finansmarknaden och till samhällsekonomins funktionssätt. Det är mycket viktigt att säkerställa en tillräcklig krisberedskap inom detta samhällsviktiga område. Inrättandet av stabilitetsrådet, som ska bedöma finansiell stabilitet, hantera kriser och redovisa sina ställningstaganden offentligt, ställer vi oss bakom. Rådet ser på helheten, och det är bra. Det ska bli intressant att följa upp dess arbete. Enligt senaste rapport lånar svenska staten 100 miljarder. Regeringen lånar alltså till sina skattesänkningar. Hushållens skuldsättning till bolån ökar också, beroende på att det inte byggs tillräckligt. Priserna höjs när efterfrågan är större än utbudet. Följden blir att hushållen lånar alltmer. Mot denna bakgrund, herr talman, tror jag att det är klokt att inrätta detta stabilitetsråd. Vi socialdemokrater är också bekymrade över hur regeringen handhar frågor gällande lagen om offentlig upphandling. Offentlig upphandling är ett viktigt område. Bra och tidsenliga lagar och regleringar kan ge bra priser och kvalitet när offentlig sektor köper varor och tjänster. Det sker en översyn i EU-länderna av lagen om offentlig upphandling. Denna process följer vi socialdemokrater noga. Vi anser att upphandling kan vara ett verktyg för att förbättra anställningsförhållanden och miljöanpassa verksamhet. Man kan se på livscykelkostnader i stället för pris. Regeringen har fattat beslut om att samla upphandlingsstödet och placera det hos . Syftet är att skapa ett helhetsansvar för frågorna. är upphandlingsstödet fördelat på Kammarkollegiet, och . kommer allt upphandlingsstöd i stället att vara samlat hos . Det finns risk för att den miljökompetens som finns i kommer att gå förlorad och att kommuner och landsting inte i samma omfattning kommer att få professionellt stöd i dessa frågor. Detta synsätt hade Kommuner och Landsting när finansutskottet träffade dem . Vi socialdemokrater är tveksamma till en sådan lösning, inte minst mot bakgrund av att detta innebär dubbla befogenheter för , som då ska vara både rådgivande myndighet och tillsynsmyndighet. Det finns enligt vår mening andra lösningar som är bättre. En sådan lösning skulle vara att inrätta ett nationellt för upphandling, som vi socialdemokrater föreslagit. Vidare vill vi framhålla att vi finner det märkligt att regeringen i en så viktig fråga har satt i gång en process för att samla upphandlingsstödet utan att närmare förankra det med övriga riksdagspartier. Vi förutsätter nu att regeringen återkommer med ytterligare information till det utskott i som handhar de frågorna. 2 PER (MP): Detta är ett brett ärende som täcker in många olika områden i samhället. har talat om bland annat finansförvaltning och ekonomisk stabilitet. Men även många andra viktiga områden finns med i ärendet. Jag tänkte ta upp två av dem. Inte heller vi kommer att reservera oss i det här ärendet. Vi har nöjt oss med att lämna ett särskilt yttrande. Det beror på att har ställt sig bakom budgetramarna för området. Av respekt för budgetramverket tänker vi inte ta strid om detta. Jag vill börja med att tala lite om ojämställda löner, ett stort och ökande problem i . Vi vet att de ekonomiska klyftorna mellan kvinnor och män har ökat kraftigt under den sittande regeringen. Vad gäller inkomster totalt, inte bara lön, har klyftorna ökat med mellan , beroende på vilka grupper man jämför. En sådan snabb ökningstakt är självklart oacceptabel för . Vi måste göra vad vi kan för att minska de ekonomiska klyftorna mellan män och kvinnor. Här tycker vi att staten har ett stort ansvar som arbetsgivare. Regeringen hade möjlighet att lägga en extra pott pengar för att kunna lyfta lönerna för kvinnor som arbetar inom statlig sektor, som vi i gjort i vårt budgetförslag. Om staten skulle ta sitt ansvar genom att gå före i lönesättningen jämfört med andra grupper och branscher skulle man också dra med sig resten av samhället, tror vi, och få en snabb utveckling mot likställda löner mellan kvinnor och män, till att börja med i statlig sektor, men sedan även i sektor, landstingssektor och privat sektor. Det hade varit ett bra initiativ som skulle ha visat att man menar allvar när man pratar om jämställdhet. Tyvärr väljer regeringen inte att ta den möjligheten. Jag vill ta upp en viktig fråga som även tog upp. Det handlar om offentlig upphandling. Här är vi djupt oroade över de förslag som regeringen lägger fram i budgeten. Den offentliga upphandlingen har en helt central roll i att skapa en hållbar utveckling i vårt samhälle. När vi ställer krav på miljöhänsyn och sociala hänsyn i upphandlingar i kommun, stat och landsting kan vi använda våra gemensamma skattemedel för att skapa ett mer rättvist, jämställt och hållbart samhälle på ett effektivt sätt. syn är att kommun och landsting inte bara bör utan ska ta hänsyn både till miljön och till sociala faktorer när man upphandlar. Det kan till exempel ske genom att kommunen ställer krav när man upphandlar leksaker till dagis på att de ska vara utan farliga kemikalier som gör våra barn sjuka. Det finns allt fler studier som visar på det sambandet. Det kan handla om att vi ställer krav på att leverantörer arbetar med jämställdhet, gör en jämställdhetskartläggning och arbetar för jämställda löner. Genom att ställa krav som tar hänsyn till både miljön och sociala faktorer kan vi använda de som den offentliga upphandlingen i omfattar för att påverka så att vi får ett mer jämställt och mer hållbart samhälle . Eftersom vi nu ser hur den offentliga upphandlingen har en enormt stor vikt när det gäller att få ett bättre samhälle oroas vi djupt av regeringens förslag här i budgeten om att man ska lägga över hela upphandlingsansvaret, hela ansvaret för rådgivning och andra delar, på . Vi vet att har haft en viktig roll som rådgivare och varit högst uppskattat för den kompetens som har byggts upp och den kunskap som finns kring vad som är möjligt att ställa för krav och vad som är tillåtet när det gäller sociala och miljömässiga krav. ska de i stället för att stödjas fråntas allt ansvar när det gäller upphandlingsfrågor. Det tycker vi är en märklig linje. I stället ska man lägga över hela ansvaret på . Det är faktiskt den myndighet som mest målmedvetet har motarbetat upphandlingskrav som inte är strikt ekonomiska, med hänvisning till exempelvis konkurrensskäl. Regeringen har alltså valt att lägga upphandlingsansvaret på den myndighet som mest genomgående visat minst vilja att använda den offentliga upphandlingen för att nå viktiga samhällsmål. För mig känns det så utstuderat att det inte bara kan vara en slump. Jag tycker att det visar på en regering som pratar vackert om offentlig upphandling, som säger att det ska användas som ett redskap för att nå ett hållbart samhälle och som använder vackra ord. Men i det här fallet räcker det faktiskt inte med vackra ord. Om de följs av en organisationsförändring som riskerar att förstöra alla möjligheter att ställa sociala krav och miljökrav visar det att de vackra orden inte var mer än tomt prat. Det tycker jag är djupt oroande. Det här påfundet som regeringen nu kommer med i budgeten gör att man också helt ignorerar förslagen från inte bara en utan två statliga utredningar som båda efter hårt arbete och gedigna analyser har kommit fram till att man ska placera upphandlingsstödet i en ny myndighet och inte lägga det under . Allt detta arbete bortser regeringen från och kommer med en helt ny organisation som ingen har prövat eller studerat tidigare. Utredningarna kom också fram till att man skulle göra det här för att öka synligheten när det gäller upphandlingsfrågor och också för att det inte ska uppstå intressekonflikter när det gäller den tillsynsverksamhet som bedriver och den rådgivningsverksamhet som handlar om att stödja och ge kommuner, landsting och stat större möjligheter att ställa miljökrav. Allt detta slänger regeringen över bord och man kommer med ett nytt påfund, en helt ny organisation. Det är extra bekymmersamt och extra olyckligt när vi nu ser en tendens och en process inom EU som handlar om att ge större möjligheter till offentliga aktörer att ställa sociala krav och miljökrav. I stället för att ta vara på den chansen för alla de offentliga aktörer som vill ta miljöhänsyn, se till hela livscykeln och ta större hänsyn än bara de strikt ekonomiska när det gäller vem som har lägsta pris ger man dem nu mindre möjligheter att använda sig av det här regelverket. Det är också bekymmersamt att regeringen med den här organisationen placerar stöd och rådgivning inom samma myndighet som man har satt att sköta tillsynen av offentliga upphandlingar. Det här är en annan princip än man har valt att ha på många andra områden. Man har till exempel valt att ha ett skolverk som ska hjälpa och stötta kommuner för att få skolan att vara bra, och så har man en skolinspektion som sköter tillsynen just för att man inte vill ha den här sammanblandningen. Men när det gäller offentlig upphandling är det tydligen inte så viktigt. Då kan man göra lite hur som helst. Risken, ser jag, blir väldigt stor att alla de tjänstemän som sitter runt om i landet och som ska genomföra upphandlingar och som verkligen behöver stöd och kompetens för att kunna göra det på ett bra sätt inte vågar söka det stödet i de fall då det är lite oklart vilka krav man får ställa och vilka möjligheter man har. Eftersom utövar tillsyn och faktiskt inte har varit särskilt rädda för att dra kommuner och landsting och även statliga myndigheter inför rätta när de anser att fel har gjorts i upphandlingsfrågor är det klart att många kommer att tveka att höra av sig till den myndigheten och be om hjälp med att sköta upphandlingar på ett bra sätt. Det finns en stor risk att den här kompetensen kring miljöfrågor och sociala frågor i upphandlingar kan gå förlorad och att de som ska göra upphandlingarna inte vågar höra av sig. Det här tycker jag är olyckligt, och jag tycker att det är synd att man på det här sättet från regeringens sida försvårar möjligheten att använda det här redskapet som är otroligt effektivt om man använder det rätt. Som tur är, anser jag, har regeringens förslag stött på ganska kraftiga protester. Såväl Kommuner och Landsting, som ju är en av de parter som har mest ansvar för offentliga upphandlingar, som miljörörelsen, inte minst i form av , och LRF och andra aktörer har kritiserat det här förslaget hårt. Jag hoppas att regeringen lyssnar på de här rösterna och inte har låst fast sig i en position som man av prestigeskäl inte kan lämna. Det är inte . Det hoppas jag att de från regeringssidan som sitter här i salen inser. Det finns möjlighet att ändra den här processen. Regeringen har möjlighet att tänka om och komma med ett nytt, mer genomtänkt förslag, till exempel i vårbudgeten. har det varit så relevant att i den här kammaren säga: Snälla regering, tänk en gång till! Gör om, gör rätt! Med det vill jag önska herr talmannen, alla fantastiska tjänstemän, mina kolleger här i salen och alla åhörare en god jul och ett gott nytt år. 3 (M): I utgiftsområde 2, som handlar om samhällsekonomi och finansförvaltning, uppgår anslagen till totalt 14,1 miljarder. Jag passar nu på att yrka bifall till förslaget i finansutskottets betänkande FiU2. Arbetsgivarfrågan i staten är viktig. Regeringen har en samordnad statlig arbetsgivarpolitik som säkerställer att kompetensen finns för att nå verksamhetens mål. De delmål som finns för de statliga arbetsgivarna är för det första att den statliga sektorn totalt sett inte ska vara löneledande. Det ska naturligtvis exportindustrin vara. För det andra ska andelen kvinnor på ledande befattningar öka – Per ! För det tredje ska löneskillnaden mellan kvinnor och män i staten minska – Per ! För det fjärde ska den etniska och kulturella mångfalden bland de anställda öka på alla nivåer. För det femte ska arbetsmiljön vara god. För det sjätte ska de anställda ha kunskap om och förståelse för grundläggande värden i statsförvaltningen och rollen som statstjänstemän, vilket är väldigt viktigt. Vi tycker att dessa mål är utmärkta, och det kan knappast sägas bättre. analyser ger vid handen att av de anställda är nöjda, vilket är en fantastisk siffra i en statlig organisation. För att öka effektiviteten och minska administrationskostnaderna i statsförvaltningen inrättade regeringen servicecenter 2012. Målet är att av statsförvaltningens anställda ska vara anslutna till Statens servicecenter vid utgången av 2015 och att huvuddelen av myndigheterna ansluts på . Det finns säkert stora samordningsfördelar inom detta område. Regeringen kommer att arbeta vidare med detta enligt den plan som ligger. Finansiell stabilitet är en hörnsten för en väl fungerande samhällsekonomi och därmed för offentliga finanser, tillväxt, sysselsättning och välfärd. Ett stabilt finansiellt system är centralt i regeringens politik. Det har vi visat på många sätt. har också beslutat för om ett finansiellt system som präglas av högt förtroende med väl fungerande marknader, som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjänster som det finns ett högt skydd för konsumenter. Statens finansförvaltning ska drivas effektivt, och kostnaderna för statsskulden ska minskas på lång sikt med beaktande av riskerna i förvaltningen. Vi är en bra bit på väg , . Vi delar regeringens avsikt att inrätta ett formaliserat finansiellt stabilitetsråd där företrädare för regeringen, , och ingår. Vi noterar att ett förberedande möte om rådets arbetsformer redan har hållits. Utskottet utgår från att det finansiella stabilitetsrådet ska vara ett mötesforum mellan myndigheterna i syfte att värna finansiell stabilitet och motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser. Det är nog så viktigt. Regeringen anser att ska få det huvudsakliga ansvaret för de nya verktygen för finansiell stabilitet. föreslås få ytterligare åren 2014–2016. En annan myndighet som får mer resurser är då regeringen har samlat den statliga stöd- och informationsverksamheten för offentlig upphandling i verket. Anslaget till verket ökar därför med 2015. Vi stöder detta. Det ökar synligheten. Vi ser också en annan organisationsform som har. Det går mycket väl att sitta på två olika stolar, och vi är lite förvånade över Per negativa kritik av detta. Man får mer resurser och det kommer att löpa väl. Jag önskar mina kommittémedlemmar och herr talmannen god jul och gott nytt år. 4 PER (MP) replik: hänvisar till de mål som finns på området. Målen – det kan vi enas om – är inte det stora problemet. Det finns vackra och viktiga mål både för jämställdhet – de jämställdhetspolitiska mål som i full enighet har ställt sig bakom – och för hur offentlig upphandling ska användas. Målen är ett första steg, men de kan inte vara ett tillräckligt steg eller det enda steget. Det räcker inte med mål, utan de måste följas upp med konkret handling. Om man tittar där är det uppenbart att i handling går utvecklingen åt fel håll på många områden. Vi kan ta jämställdhetsområdet som exempel. Klyftan i lön mellan män och kvinnor minskar . Med den takten skulle det ta innan vi har jämställda löner mellan män och kvinnor. För oss är det uppenbart att det inte är en acceptabel takt. Om det inte är en acceptabel takt har man ett ansvar att komma med olika politiska förslag för att se till att klyftan minskar snabbare. väljer regeringen att göra precis tvärtom. Den tar inga initiativ som arbetsgivare för att minska klyftan. Tvärtom tar den till exempel bort kravet på lönekartläggningar i företag som är till för att följa upp löneutvecklingen och se till att klyftan minskar. Om man tittar bredare än bara på lönen och ser på hela inkomstsidan kan man konstatera att klyftorna mellan män och kvinnor inte minskar utan ökar med regeringens politik. Jag tycker att borde vara bekymrad över det och se till att mer initiativ tas där. När det gäller offentlig upphandling är det uppenbart att regeringen tycker att detta är en bra organisatorisk lösning, men i princip alla andra som jobbar med området delar inte den bedömningen. Det finns uppenbarligen en stor oro och tveksamhet kring den organisatoriska lösningen. Man har inte granskat den för att se om det är en lämplig organisation för att sköta upphandlingsfrågor. När det är ett sådant bastant motstånd mot ett förslag, , är det inte läge då att tänka ett varv extra och fundera på om alla kritikerna har en poäng? 5 (M) replik: Det är klart att vi alla är för att vi ska minska gapet i lönenivåerna mellan män och kvinnor. Jag tror att alla i , både i företag och i statsförvaltningar, är medvetna om att vi inte kan ha det på det här sättet. Jag kan bara säga att den politik regeringen för och som vår jämställdhetsminister har framfört är att gapet ska minska. Det ska minska drastiskt. Det är inte acceptabelt att ha det på detta sätt. Det gäller inte bara lönesidan, utan andelen kvinnor på ledande poster ska öka. Där har regeringen gjort en hel del. Om man ser på verkschefer och annat är det fler kvinnor som har de positionerna nu än när vi kom in i regeringen. I princip har vi samma uppfattning: Det ska till en kraftig ändring här. Den ligger i att följa den lönepolicy vi har. Det kommer att ske en förändring – jag är övertygad om det. Vi kommer att få fler duktiga och mer erfarna kvinnor i verksamheten, och det kommer automatiskt att ge högre löner för kvinnor. Där är vi helt överens. Vi ska arbeta på detta, och vi kommer inte att ge upp. Det ska bli en ändring, och jag hoppas att vi kan se den . När det gäller och upphandlingen håller jag med om att det är ett stort område. Vi pratar om 600 miljarder. Det är ett jätteområde, och det måste vara riktigt och bra. Det har penetrerats, utretts och diskuterats, och vi har haft som en modell. Det går att få det att fungera. Vi måste framför allt se till att det finns tillräckligt med resurser. får ytterligare pengar – 35 miljoner – för att förstärka organisationen. Jag tycker att fungerar bra i andra frågor också numera. Det finns ingen anledning att ändra på detta. 6 PER (MP) replik: säger att alla är för ett jämställt samhälle. Det är lätt att vara det på papperet och när man håller vackra anföranden. Jag vill säga att vi inte är överens på det här området. Vi är överens om de jämställdhetspolitiska målen, men vi är långt ifrån överens när det gäller vilka redskap man ska använda för att nå de målen. Regeringen har suttit vid makten . Under den tiden har det inte varit stor aktivitet när det gäller jämställdhetsområdet, och klyftan har inte minskat i snabbare takt . Tvärtom är det en väldigt långsam minskningstakt. har i varje budget föreslagit att konkreta initiativ ska tas. Vi har föreslagit att man ska gå före som statlig arbetsgivare och avsätta en pott för att lyfta kvinnors löner så att de blir jämställda med männens. Vi har föreslagit att man ska ha lönekartläggningar i alla företag för att få statistik. Det finns alltså redskap som kan användas. Problemet är att regeringen har valt att inte använda dem. Det är ett medvetet val. Den har valt att säga: Jämställdhetspolitiska mål, javisst, men vi kommer inte att göra särskilt mycket för att nå dem. Det tycker jag är djupt bekymmersamt. När det gäller organisationen tycker jag att processen kring offentlig upphandling är väldigt märklig. Man tillsatte två olika utredningar och bad utredarna att tränga ned i frågan och titta på hur arbetet skulle kunna organiseras på ett bättre sätt och vad som skulle behövas för att offentlig upphandling skulle kunna användas mycket mer effektivt än för att nå de mål vi har satt upp. Bägge utredningarna kom fram till att en ny myndighet skulle skapas. Det kan göras genom att man slår ihop myndigheter eller liknande, men en ny myndighet måste till. Och så väljer regeringen att bortse från båda utredningarna. Den säger att utredningarna inte har gjort ett tillräckligt bra arbete. I stället hittar den på en helt egen variant som innebär att det hela läggs in i den myndighet som haft mest invändningar mot att ställa miljökrav och sociala krav. Det är klart att det inte bara är jag som misstänker att detta kanske är medvetet och att man i praktiken faktiskt inte vill använda offentlig upphandling som ett redskap. 7 (M) replik: Jag tror att vi alla är överens om att jämställdhet måste till och att det måste till snabbare. Det gäller inte bara den statliga sektorn utan också den privata. Som du vet, Per , kommer jag från näringslivet. Där har vi drivit detta , och där sker förändringar som går snabbare än man kunde ha trott. Lönenivån för kvinnor ökar en hel del inom vissa områden. Jag tror att det viktigaste är att man konkret i löneförhandlingarna sätter sig ned och säger: Så här mycket är vi beredda att ge. Så här mycket kan vi ge potten för kvinnor, och så här mycket kan vi ge potten för män. Det kan sorteras upp på ett bättre sätt. Jag tror att vi alla är överens om att det inte har varit tillfredsställande . Resultatet är inte tillräckligt bra. Det är oacceptabelt, och regeringen kommer att se till att det blir en bättre styrning av lönesättningen. Som jag sade tidigare när det gäller andelen kvinnor på ledande befattningar kan Per inte klaga på det. På det området har det blivit en väldigt fin uppgradering av kvinnorna, och det är viktigt. När det sedan gäller och upphandlingarna ser vi upphandlingar som något oerhört viktigt. Det är 600 miljarder. Framför allt är det viktigt att se till att upphandlingarna fungerar i kommunernas och de små och medelstora företagens verksamhet.