prot · H00974 · 2013-03-07 00:00:00 — Dessa pengar vill vi satsa på åtgärder som är effektivare än modersmålsundervisning för elevernas assimilation och inlärning av det svenska språket. Vi har i vår budget presenterat hur vi satsar dessa pengar. Att fortsätta lägga allmänna resurser på modersmålsundervisningen anser vi är slöseri med pengarna, och det gynnar inte elever med utländsk bakgrund. Vi vill betona att det inte rör sig om någon besparing utan en omfördelning av resurser till mer effektiva områden. Vår andra reservation i betänkandet rör ett annat område, nämligen sex och samlevnad. Vi vill att tonvikten i ämnet sex och samlevnad mer läggs på samlevnad och inte, som det tenderar att göra , på just sex. Självklart behövs en allsidig undervisning i ämnet där alla aspekter av ett förhållande behandlas. En orsak till att tonvikten hamnat fel menar vi är att ämnet sex och samlevnad påverkas av tillfälliga trender i samhället och av olika lobbyorganisationer. En lobbyorganisation som vi menar fått alldeles för stort utrymme i sex och samlevnadsundervisningen är . Detta har medfört att undervisningen blivit alltför ytlig och mekanisk och att för lite tonvikt lagts på känslor och samlevnad. Vi sverigedemokrater vill självklart inte gå tillbaka till den tid när tidig sexdebut fördömdes och stigmatiserades, men dagens undervisning präglad av , där vi nästan kan tala om krav på tidig sexdebut och att det skulle vara positivt, är inte heller bra. Vi ser en utveckling där ungdomar känner krav på tidig sexdebut och där ungdomarna kan må dåligt av dessa krav. Dessutom har vi sett en ökning av könssjukdomar och oönskade graviditeter i spåren av den senaste tidens utveckling. Vi sverigedemokrater vill att lärarutbildningen innehåller utbildning i ämnet sex och samlevnad som håller god kvalitet och är allsidig. Lärarkåren ska inte vara beroende av enskilda organisationer för att undervisa i ämnet. Vi vill att all undervisning i sex och samlevnad utförs av kompetent personal som har en allsidig och seriös utbildning i ämnet. Vi vill ha en undervisning som även handlar om relationer och samlevnad, där parterna lär sig att visa respekt och människovärde för varandra. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till reservationer 10 och 12. 159 (V): Även om ville ifrågasätta barnfattigdomen, att den över huvud taget skulle finnas, kvarstår faktum att det finns barn som lever i fattigdom. Det yttrar sig på väldigt olika sätt. har just nu en kampanj som jag inte tror att man kunnat missa. Den heter Fattigskolan. Där får vi lektioner om på vilket sätt fattigdomen drabbar barn. Där finns pojken som pantar burkar för att kunna följa med på utflykten. Där finns flickan som inte går på kompisarnas kalas för hon kan inte bjuda igen till ett eget kalas. Där finns också pojken som inte vill ha julklappar eftersom han vet att hans pappa inte har råd. Berättelserna är många, och jag har som både lärare och förälder stött på dessa barn och deras berättelser. Skolan kan såklart inte ensam utrota fattigdomen, men skolan kan göra mycket för att inte ytterligare utsätta barn som redan är utsatta. Därför anser vi att det är helt orimligt att det är tillåtet att ta ut avgifter i skolan, och att regeringen bidragit till detta. Skolan måste vara till för alla. , fru talman, deltog utbildningsministern i en interpellationsdebatt i kammaren och talade om fritidshemmen. Bland annat tyckte han att grupper om 30 barn var alldeles för stora. Det är bra att han säger det, men man undrar lite grann var han befunnit sig . ligger snittet på ungefär 40 barn per grupp och knappt två pedagoger. I verkligheten ser det betydligt värre ut på många håll. Det är välkommet att insikten sakta börja sjunka in, men vad tänker regeringen göra? Vad tänker regeringen göra åt den dramatiska utvecklingen? Regeringen har på flera punkter visat på okunskap när det gäller fritis. Man har förkortat fritidspedagogernas utbildning. Man får som fritidspedagog inte ansvara för den verksamhet som man har utbildning för. kommer det idéer från alla möjliga håll fritidshemmen ska vara något slags läxläsningsstugor. Fritidshemmen har ett eget nationellt uppdrag. De ska vara ett komplement till skolan, inte en förlängning av den. Här anser vi att det finns mängder att göra. Jag har redan lyft upp några saker. All utbildning till lärare ska vara på avancerad nivå, oavsett om det handlar om fritidshem, förskola eller grundskola. Man måste ta tag i de stora gruppstorlekarna. Här har det gått alldeles för långt. Vi är till och med beredda att lagstifta om gruppstorlekarna. finns det inte ens en rekommendation om lämpliga gruppstorlekar. Ett tredje område som jag tänkte ta upp gäller modersmålsundervisningen och studiehandledning på modersmål. Utbildningsministern har tidigare talat om att man ska utöka skolplikten för elever som kommit sent till . Det vill jag inte säga emot, men jag tycker att det är ett problem att man inte inser vikten av studiehandledning på modersmål. av de elever som har utländsk bakgrund nådde inte målen i årskurs 9 åren 20102011. Den främsta anledningen till det är att eleverna har varit i . Det är helt oacceptabelt att man inte har kunnat tillgodogöra sig kunskaperna bara för att man varit i . De här eleverna hade haft betydligt större möjligheter att nå målen om de hade fått studiehandledning, det vill säga ämnesundervisning på sitt modersmål, samt modersmålsundervisning. Jag kan inte låta bli att bemöta det som säger. Han försöker få det till att det är något slags myt att modersmålet skulle ha någon betydelse för den svenska språkutvecklingen. Jag ska läsa direkt ur Språkvård nr 4 2002, där vid skrivit om myter om tvåspråkighet. Den första myt hon knäcker är att forskarna skulle vara oeniga: En sådan myt är den påstådda oenigheten bland forskarna i frågor som gäller barns tvåspråkighet. Ett belysande exempel är modersmålets betydelse för flerspråkiga barns språk och kunskapsutveckling. I medierna framställer man ofta forskarna som oeniga och menar att det inte finns några entydiga svar i den ena eller andra riktningen. Men på denna punkt råder stor enighet i forskarvärlden. I omfattande, långsiktiga och vetenskapligt väl genomförda studier har man jämfört undervisningsprogram som i olika grad inbegripit undervisning i och på modersmålet. Jämförelserna visar att satsningar på modersmålet har en positiv och avgörande betydelse för tvåspråkiga elevers andraspråksutveckling och allmänna skolframgång. 160 (SD) replik: hävdar att modersmålsundervisning är viktigt för att elever ska kunna tillgodogöra sig olika kunskapsmål och så vidare. Hon hävdar att myten är en myt. Jag skulle vilja höra vad påstående om att modersmålsundervisningen är positiv på det sätt som hon vill göra gällande grundar sig på. Tyvärr får jag upplysa om att många av de undersökningar som har gjorts grundar sig på en och samma undersökning, som gjordes av och vid i . Deras undersökning ligger som grund till alla påståenden om att modersmålsundervisningen är avgörande för om elever ska kunna tillgodogöra sig kunskapsmålen. Den undersökningen är fullständigt utdömd. Andra forskare menar att man egentligen i stället skulle kunna tillfråga astrologer för att få fram resultat. Så undermålig är den. Det finns en forskare som bland annat säger att det inte finns någon vetenskaplig grund till deras diagram och forskningsresultat. De som hävdar motsatsen, att det är en myt, är däremot väldigt många till antalet. Därmed finns belägg för att forskarkåren är oenig. , som är professor i allmän språkvetenskap vid i , säger: Det där är en myt. Det finns ingen studie som har visat att det skulle finnas något kausalt samband med modersmålet. Tvärtom ligger det sociala faktorer bakom, vilket de undersökningar som lutar sig mot inte tar hänsyn till. 161 (V) replik: Jag undrar vad grundar sin uppfattning på. Han bara viftar bort all den forskning som finns. När man påbörjar alfabetisering med människor som kommer till är det givet att man måste börja på det modersmål som personen har. Annars blir det väldigt svårt att lära sig någonting annat. Man börjar på det språk som man har sin grund i. Du kan stå där och skaka på huvudet, men faktum kvarstår. Jag tror att jag litar lite mer på det som jag alldeles läste upp om den sammanfattande forskningen, som visar att den oenighet som försöker måla upp inte finns. Det skulle vara som att lita på astrologer. Det där är inte särskilt seriöst, . All forskning visar väldigt tydligt att tvåspråkigheten inte är negativ för utvecklingen av ett nytt språk. Det är grunden. Det är på samma sätt när vi lär oss engelska i skolan. Då är det oerhört viktigt att vi har svenskan som grund först. Sedan börjar man lära sig engelska. När man har lärt sig ett andra språk är det betydligt lättare att lära sig ett tredje och ett fjärde språk. Men man måste ha en grund. För elever som kommer hit till och har ett annat förstaspråk är det oerhört viktigt att de har en trygghet i det språket innan de kan lära sig ett annat språk. 162 (SD) replik: Har man en mångkulturalistisk utgångspunkt vill man givetvis se till att människor som kommer till bibehåller sina egna sedvänjor, traditioner och så vidare och skapar det splittrade samhälle vi har. Givetvis är det en grund att man lär sig svenska språket om man ska bli en del av det svenska samhället. Det finns inget orsakssammanhang som säger att modersmålet skulle ge ett bättre språk. Andraspråket blir inte bättre om modersmålet är bra. Det finns inget sådant orsakssamband. Det är fastslaget. Jag vill komma tillbaka till den undersökning som den forskning som lutar sig mot härstammar från. Jag hittade inte papperet under min förra replik, men en professor i statsvetenskap som kommenterar undersökningen, , säger: Diagrammen är påhittade, deras fallstudier har inga kontrollgrupper och det är inte samma barn som följs . Däremot finns det en ganska omfattande studie gjord i som jag refererade till i mitt huvudanförande. 255 elever i nian som har fått hemspråksundervisning jämförs med 200 som inte har fått någon. Där kom man fram till att det inte har någon som helst betydelse för att uppnå kunskapsmålen. Däremot har de sociala och socioekonomiska faktorerna mycket stor betydelse. Det här är en stor och klar myt, som på något sätt har blivit en allmän och vedertagen sanning, framför allt bland sjuklöverpartierna här i . Sedan har den anammats av i deras skrivelser och så vidare. Det är en myt. 163 (V) replik: Här verkar språkvetaren ha talat. Men han svarar inte på det jag sade om hur vi bygger upp utbildningen i skolan. Vi har undervisning i svenska. Sedan börjar man med engelska, och sedan med ett tredje språk. Varför ser det ut så, , tror du? 164 (M): Jag har aldrig varit skolminister. Men jag är lärare och har också varit rektor. Jag har haft en viss insyn i den svenska skolan, ända in i klassrummet. Jag vet, herr talman, att det tar tid att förändra i skolan. Det är ingen floskel eller kliché, utan det är så. Det är den ena saken. Den andra saken är att förändringen till det sämre, när det bland annat handlar om den försämrade måluppfyllelsen och våra barns och elevers resultat, inte började . Den började då det var socialdemokrater som hade skolministerposten. Det här är tråkigt att behöva säga, för jag finns här för att jag vill diskutera det viktigaste ämne som finns, nämligen skolan och utbildningen för våra barn. Jag måste säga att jag beklagar att före detta skolminister inte längre finns i kammaren för att kunna föra en diskussion och en debatt om . Han valde att lämna diskussionen och debatten efter sitt anförande. Alliansregeringen har inte bara haft kraften att arbeta fram, föreslå och genomdriva alla de reformer som vi inte minst såg . Det är också så att Nya sprudlar av vidare reformiver och har fullt med idéer om hur vi fortsätter att utveckla svensk skola. Detta har vi bland annat presenterat i en rapport som vi kallar En modern skola för alla. Vi har identifierat en rad problem inom skolan. Likvärdigheten är ett av dem. Vi presenterar också en rad lösningar för att komma till rätta med problemen och forma en modern skola. Skolan har alltid varit en fråga som många människor har synpunkter på. Det ska också vara så eftersom skolan är så avgörande för vilka möjligheter vi har efter avslutad skolgång att forma och utveckla våra liv. Det handlar naturligtvis om att skaffa sig kunskaper så att man är väl att kunna gå ut i arbetslivet och möta det och bli anställningsbar därför att man har kunskaper och förmågor som efterfrågas i arbetslivet. Det handlar också om att ha lärt sig koder för socialt samspel där samarbete och samverkan är viktiga delar. I skolan grundläggs helt enkelt förutsättningarna att forma sitt liv efter skolan. Vi har alla gått i skolan. Oavsett om vi minns vår skoltid med värme eller fasa eller det kanske inte känns så mycket alls har vi ofta uppfattningar om hur en bra skola ska vara och hur det ska gå till i ett klassrum. Detta är i grunden bra. Det visar på ett starkt engagemang och ett starkt intresse. är det viktigt att pedagogerna och våra viktiga skolledare får vara experterna och att det ges utrymme och förtroende för att de ska kunna fortsätta att utveckla skolan och undervisningsmetoderna. För oss moderater och för alliansregeringen har inriktningen med att stärka kunskapsuppdraget varit primärt och fortsätter att vara det. Vi kommer inte att vila i vårt arbete förrän alla barn möts utifrån sina egna förutsättningar och får den hjälp och det stöd som behövs för att kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Den nya läroplanen för bland annat , Lgr 11, började tillämpas förra läsåret, 2011/12. Detta innebar en genomgripande förändring av kursplanernas struktur med bland annat en målnivå och ett centralt kunskapsinnehåll samt kunskapskrav för godtagbara kunskaper och för de olika betygsstegen. Betygen fokuserar klart på kunskap och ges i fler steg. Efter att i varit lärare har jag känt frustration både hos mig själv och hos eleverna när det med det gamla betygssystemet inte fanns möjlighet att kunna urskilja kunskapsskillnader. En elev som med nöd och näppe kunde kravla sig över till Godkänd å ena sidan och en elev som inte riktigt uppfyllde det där sista kriteriet för Väl godkänd å andra sidan hamnade på samma betyg. De fick ett G för Godkänd. Det spelade ingen roll hur många plus en lärare hävdade fanns bakom det där G:et. I betyget var det fortfarande ett G, plusen syntes inte, och det gav samma 10 poäng. Det är klart att ett sådant betygssystem inte var rättvist och inte gav legitimitet åt systemet. Detta är ersatt och åtgärdat liksom en rad andra saker som inte höll måttet i svensk skola och framför allt i svensk utbildningspolitik. När jag är ute i skolor och pratar med pedagogerna är de allra flesta mycket nöjda med den nya läroplanen. Den har en tydlighet som tidigare saknats, och den fokuserar på eleverna och deras kunskap. De har däremot upplevt en belastande börda när det gäller deras administrativa uppgifter. Regeringen identifierade bristen på tydlighet gentemot elever och vårdnadshavare som ett mycket klart problem. Detta, tillsammans med en ambition att tydligt visa på elevens utveckling framåt, gav en hög ambitionsnivå att skriftligt redovisa och dokumentera. Runt omkring i landet arbetades olika dokument fram för dessa ändamål, och hjulet uppfanns i någon bemärkelse på mer eller mindre varenda skola. Regeringen har lyssnat på lärarna. läggs en proposition fram som minskar den administrativa bördan. Regeringen anser att det är nog då betyg och en tydlig återkoppling genom utvecklingssamtalen ges. Från årskurs 6, då betyg nu ges, tas den övriga skriftliga dokumentationen bort, och i de lägre årskurserna halveras den genom att den ges en gång per läsår i stället för som varje termin. Detta föreslås redan träda i kraft till det kommande läsåret, det vill säga 2013/14. Vi har också stärkt stödet för de elever som av olika anledningar har svårt att nå målen. Till dessa elever ska särskilt stöd ges, och det är rektors ansvar att tillse att detta sker. Det är elevernas rättighet att få detta stöd och skolans skyldighet att se till att de får det. Min uppfattning är också att ett av de absolut bästa redskapen för att höja alla elevers resultat och att ge dem det stöd de behöver är den lärarutbildning vi ger våra lärare. Därför är den nya lärarutbildningen och de fortbildningssatsningar som alliansregeringen gjort och gör, bland annat genom Lärarlyftet, oerhört viktiga insatser. Vi vet, inte minst från en alltmer omfattande forskning, att den insats som sker med en bra lärare i klassrummet och det klassrummet kan vara många olika fysiska miljöer är helt avgörande för hur eleven ska lyckas och vilka förutsättningar han eller hon ska få. Därför är alliansregeringen i sitt fokus och i sitt arbete i skolfrågan fortsatt lika engagerad och fartfylld. Inte minst de handlingar utbildningsutskottet hade på bordet vid dagens sammanträde vittnar om vilka intensiva månader utskottet har framför sig med alla förslag och arbetsområden som ska jobbas igenom. Vår opposition försöker ganska ofta göra gällande att det inte händer så mycket i svensk utbildningspolitik. Ingenting kunde vara mer fel. Oerhört många saker händer eller är på väg att sjösättas. Låt mig bara ge några exempel på detta. Matematiklyftet är ett sådant exempel, där syftet är att höja kvaliteten i matematikundervisningen. Denna satsning pågår till 2016. Propositionen om ökad undervisningstid i matematik är ytterligare ett steg i den riktningen. Denna proposition ska debatteras i kammaren . Betyg från årskurs 6 gavs i julas. betyg bidrar till att öka den kontinuerliga och systematiska uppföljningen av elevernas kunskapsutveckling och ger skolan en möjlighet att tidigt fånga upp elever som är i behov av särskilt stöd. Vi har också en rad olika utvärderingar och utredningar. Det är bland annat en utvärdering av de senaste årens skolreformer som IFAU, utvärdering, har fått i uppdrag och som ska redovisas . Vi har en utredning om förbättrade resultat i där regeringen har tillsatt en särskild utredare som ska bedöma när de åtgärder som har vidtagits i avsikt att höja kunskapsnivån och öka måluppfyllelsen i kan förväntas få avsedd effekt. Vi har också i ett digert utbud av utredningar en utvärdering som ska utvärdera eventuella kausala effekter av kommunaliseringen. Jag vill också nämna de reformer som avser lärares möjlighet till fler karriärmöjligheter och som är ett led i regeringens strävan att öka läraryrkets attraktivitet. Det ger en möjlighet att bli förstelärare med en löneökning på och lektor med en löneökning på . Det är en satsning som också innebär ett ökat fokus på forskning inom skolområdet. Allt det omfattande arbete regeringen gjort när det gäller utbildning och barns och ungdomars lärande har varit för att komma till rätta med de sjunkande skolresultaten i de olika internationella mätningar där vi känner igen namn som , Pirls och Timss. En nation som tidigare stolt kunde konstatera topplaceringar oavsett vad som mättes när det gällde de svenska elevernas prestationer har sedan ett tjugotal år tillbaka, inte , kunnat se att dessa resultat har sjunkit. Först har vi kunnat skönja vissa ljuspunkter, till exempel fjärdeklassares förbättrade kunskaper i naturvetenskap. Men fortfarande visar undersökningarna alltför nedslående resultat. Det viktigaste är dock inte mätningarna. De visar någonting viktigt, men det är ändå elevernas framtid det handlar om. Det jag kanske framför allt saknar nu är berättelser om vilket underbart yrke det är att vara lärare. Jag har haft förmånen att under arbeta som lärare. Jag har också haft förmånen att arbeta som skolledare, men jag kände att det var med eleverna jag trivdes allra bäst. Att få vara en del i att möta och lyfta varje individ, att utmana, stötta, ofta skratta och ibland kanske också gråta tillsammans med sina elever som lärare i svensk skola är något av det viktigaste som man kan arbeta med. Jag känner en genuin stolthet över att vara lärare och över mina kolleger. Det är ett av de viktigaste yrken som finns, och det är också ett av de mest stimulerande och roliga arbeten som finns. Jag önskar att fler kunde berätta om detta och att det var den bild som spreds. Jag tror att det skulle vara avgörande för att fler unga människor, och äldre också för den delen, skulle söka till lärarutbildningen. Engagerade och duktiga lärare som brinner för sitt jobb och för sina elever och som i sin tur känner uppskattning, stöttning och höga förväntningar är en av de viktigaste komponenterna i en positiv utveckling av svensk skola. Låt oss alla arbeta för denna utveckling. Våra elever behöver det. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 165 (V) replik: Jag blev upplyst om att jag hade missat att yrka, så jag börjar med att yrka bifall till vår reservation nr 15. går lite i opposition mot sig själv i sitt anförande. Det är tydligen fortfarande sossarnas fel att skolresultaten fortsatt sjunker. Man ska inte neka till att skolresultaten sjönk också innan ni tog över. Det såg inte bra ut då; det kan jag medge. Men ni har inte lyckats vända utvecklingen. Vi hör alla era ord om att det skulle bli bättre, men det har inte hänt någonting. Ni har inte lyckats vända utvecklingen. Ni har inte lyckats vända trenden. Tvärtom är trenden att det blir sämre. Vi får ökade klyftor. De förstärks ännu mer. har talat om den bristande likvärdigheten även innan den borgerliga regeringen tog över men kanske med ännu större tydlighet om vad som är orsakerna. Men det är ingenting som ni har vågat ta tag i. Det blir en kamp om vem som kan lova betyg tidigast i stället för att tala om det som är de verkliga orsakerna som har pekats ut, nämligen det fria skolvalet, den decentralisering i och med kommunaliseringen som vi har sett av skolan och de fristående skolornas etablering. Det är tre stora reformer som har haft stor inverkan på det som har hänt med skolan och skolresultaten. När ska ni våga börja tala om det som är väsentligt? 166 (M) replik: Det är glädjande och näst intill rörande hur överens jag och är när det gäller det bekymmersamma med resultaten i den svenska skolan. Det ligger nära till hands att bolla tillbaka och fråga varför alla dessa goda idéer och dessa fantastiska insikter har kommit först när det är det är ändå ett faktum då det har varit en rödgrön majoritet som har suttit på möjligheterna att förändra och vända den skuta som man ibland talar om redan när förändringen skedde. Det kan väl ändå inte ha gått någon förbi att så fort alliansregeringen tillträdde 2006 satte man full fart med utredningar och remissomgångar. Det är bara att vända sig till våra olika remissinstanser. SKL kan säkert ge en del information om hur arbetsbördan har sett ut när det gäller denna bit. Det är väl ganska självklart när man tar över ett departement och hamnar i regeringsställning att man först måste utreda ordentligt för att veta att man kommer med förslag som får en bra effekt och som görs på rätt sätt. Detta tog alliansregeringen ansvar för och gjorde. Man hade en ganska bred remissrunda för att se till att alla de människor, institutioner och organisationer fackliga och andra som har kunskap och insikter om hur svensk grundskola fungerar fick vara med och säga sitt. När detta väl var gjort lanserades de olika reformerna. 2011 var det största reformåret någonsin i svensk historia. Vad har själv att komma med tillbaka? Och framför allt: Hur ser ett gemensamt alternativ ut? Det känns ganska spretigt när man lyssnar till er. 167 (V) replik: gör det igen. Hon går i opposition när hon sitter och representerar det regeringsbärande partiet det stora partiet i er allians, . Det duger inte . Ni har inte lyckats vända utvecklingen. Man ser ingen tendens att utvecklingen vänder.