prot · H10926 · 2013-11-13 00:00:00 — Resterande sex ombud, i och , har ersatts av nya ombud på ny plats. I har valt att prioritera ombudslösningar på andra öar än dem PTS har varit på tidigare. PTS har som en extra säkerhetsåtgärd för att säkerställa en lägsta godtagbar service upphandlat värdetransporter åt de tidigare och nyetablerade betaltjänstombuden. Samtliga länsstyrelser har fått stöd från PTS för att säkerställa det politiska målet för grundläggande betaltjänster. Således tycker jag att man kan konstatera att berörda parter tagit i frågan med största kraft så att ingen ska hamna utanför en rimlig tillgång till grundläggande betaltjänster. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 45 (V) replik: Tack så mycket, , för den historiska exposén! Jag delar din beundran för att Posten kunde fungera och framåt. Om man bor på landsbygden har man anledning att hysa beundran för vilket bra jobb lantbrevbärarna gör på olika sätt på hala vintervägar och med fysiskt ansträngande arbete. Men beskriver utvecklingen , in , lika positivt. Underbart är kort, kommer att jag att tänka på. Allting ska ju numera lösas med kort. Vi vet dock att det på landsbygden bor väldigt många äldre människor som inte alls kan hantera de här korten lika händigt som vi något yngre. Vad jag skulle vilja fråga är om inte avregleringarna har varit menliga och skapat nya problem i stället för att lösa de gamla. Jag tänker på Svensk kassaservice som fanns på mitt postkontor i . Det vanliga postkontoret där hade öppet vissa tider och kassaservicekontoret andra tider. Man kom och skulle kanske köpa frimärken i en lucka och uträtta ett annat ärende i en annan. Det blir en illustration av hur uppspaltningen och uppstyckningen av en samhällsservice som är så viktig som Postens blir ett moras i en så liten ort som . Jag skulle vilja höra synpunkter på avregleringens nackdelar. Jag förväntar mig en lång utläggning. 46 (M) replik: Jag tycker att det är viktigt att först konstatera att vi har en imponerande verksamhet inom Posten . Trots att man har släppt monopolet har det i verkligheten bara blivit ett ringa antal konkurrenter och en ringa del som inte Posten fortsatt sköter – som jag nämnde i mitt anförande ligger Postens marknadsandel på någonstans . När vi tittar på servicen på landsbygden tycker jag att man i många fall har en väl så god service när det gäller postkontor eller postombud. har man dem företrädesvis i affärer, som har öppet från kanske 9–19 eller ännu längre och . när det fanns postkontor på landsbygden hade de kanske bara öppet någon enstaka dag och då i någon timme. På den sidan tycker jag alltså att det har blivit bättre. Likadant har man ju faktiskt lyckats behålla lantbrevbärarna. Som jag också nämnde i mitt anförande är det bara 1 100 hushåll i vårt land som inte har femdagarsutdelning. Det är alltså mindre än som inte nås av femdagarsutdelning. En väldigt stor andel av dem som får sin post får den i postlådor som är placerade på gränsen. Det är , tror jag, som har upp till tusen meter till sin postlåda. Jag tycker nog att man fortfarande har en väldig god service på postsidan i hela vårt land, trots de utmaningar vi har i form av geografi och avstånd. 47 (V) replik: Jag tycker fortfarande att Posten ska vara en sammanhållen organisation och att den ska fungera likvärdigt över hela landet. Där kanske vi är överens om själva målet, men vägen dit är vi nog inte riktigt överens om. Jag vet att , där hör hemma, är en betydligt mer tätbefolkad landsdel är vad till exempel norra eller inland är. Men vad jag menar är att det måste finnas ännu bättre service ur ett demokratiskt perspektiv på landsbygden än i landet i snitt för att man ska kunna upprätthålla det jag sade i mitt anförande: Småföretagen ska kunna vara verksamma, folk ska kunna bo kvar, det ska finnas bredband och så vidare. Hur ska man, med ett så strängt lönsamhetstänkande som regeringens, kunna tillgodose de mindre lönsamma och mindre tätbefolkade områdena med samma riksstandard som övriga ? Det är för mig en ekvation som inte går ihop. I och med att Posten har sådana lönsamhetskrav på sig räcker pengarna helt enkelt inte till att fördelas på ett jämlikt och rättvist sätt. 48 (M) replik: Det som du påstår, , stämmer faktiskt inte med verkligheten. Du vill ge en bild av att förhållandevis få hushåll har full service, men det är precis tvärtom. Det är en otroligt liten andel av hushållen i vårt land som inte nås av till exempel femdagarsutdelning. Den alldeles övervägande delen har väldigt nära till sin postlåda. Sedan har vi ju vitt skilda ideologiska uppfattningar, du och jag. Du kan ju rimligtvis endast tänka dig att detta ska vara statligt drivet. Jag däremot ser en vits med att vi har mångfald och olika utövare i vårt land. Det har på många områden visat sig att det har gynnat utvecklingen och gjort det positivare för konsumenterna och befolkningen. Man måste anpassa sig till den verklighet man lever i. Man kan inte stå kvar och stampa. har folk i vårt land ändrat sitt beteende. De vill ha det på ett annat sätt och kunna göra mer digitalt. Vi ser till exempel i affärerna att gör sina inköp med kort. Då måste man anpassa sig till det, och det är det man försöker göra i vårt land – även inom Posten. När det gäller till exempel betaltjänsterna tycker jag att man på ett utomordentligt sätt har svarat upp och sett till att bevaka den frågan så att ingen ska hamna utanför tillgång till grundläggande betalservice. Trots att många banker inte erbjuder den tjänsten har PTS och länsstyrelserna gått in regionalt för att bevaka att ingen hamnar utanför. Jag känner mig alltså ganska trygg, . 49 (FP): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Dagens debatt om fungerande postservice och möjlighet att använda betaltjänster är något som gäller vardagen. Vi har nog många upplevt frustrationen när det inte fungerar. Även om det nu inte är speciellt vanligt att ett brev inte kommer fram – vi har hört tidigare från talarstolen att posten i landet faktiskt fungerar väldigt bra – reagerar vi kraftigt om det sker. Detta är nog ett tecken på att vi lite till mans har en mycket stor tillit till det svenska postsystemet. När det inte fungerar märker vi det. Sedan kan vi väl också konstatera att det blir allt vanligare att våra banker upphör med kontanthantering. Det gäller både i landsbygd och på andra ställen. Det är en allmän trend i samhället. I det här betänkandet ligger dock fokus på landsbygden. Det är klart att om kontanthantering upphör på bankkontor på sådana orter där det bara finns en bank får det större utslag. Generellt ser man allt fler banker som inte håller på med kontanthantering. När det plötsligt händer att kontanthanteringen upphör känns det som en drastisk förändring. Men om man tänker efter är det bara det sista steget i en utveckling som har pågått . Vi har ställt om. För de flesta människor var det nog ganska länge sedan de var på en bank och hanterade kontanter. Icke förty finns det naturligtvis problem för ett fåtal. Detta med förändringar måste vi lära oss att leva med. Utgångspunkten för oss alla är naturligtvis att vi ska ha en välfungerande postservice och betaltjänster som vi känner oss trygga med och att detta ska gälla hela landet, också på landsbygden och i glesbygden. Vi kan också konstatera att förutsättningarna är väldigt olika i landet. Flexibilitet när det gäller lösningar får vi se som ett honnörsord i det här sammanhanget. Tvärtemot vad som antyds i de två reservationerna från Socialdemokraterna, och tar regeringen och berörda myndigheter ett stort ansvar för att möta den utveckling och de förändringar som sker så att enskilda och företag inte får en oacceptabel situation när det gäller postservice och betaltjänster. När det gäller postservice har Posten ett övergripande lagkrav och även tillståndskrav på att ha en viss postservice i hela landet. Femdagarsutdelning är grundkravet. Man har dock ett stort utrymme att utifrån lokala förutsättningar ha olika alternativa lösningar, och det är naturligtvis viktigt att man har det. Sedan är det viktigt att framhålla att både regeringen och myndigheten , , är fullt medvetna om att Posten har stora utmaningar i det här sammanhanget, och man bevakar noga frågan för att säkerställa kvaliteten när det gäller postservice i hela landet. Som sagt är samverkan och flexibla lösningar det som vi måste jobba med. Som sade är det trots allt väldigt få som inte har femdagarsutdelning. Där är det exceptionella infrastrukturella förutsättningar som gör att det blir ett undantag, men man är väldigt restriktiv med sådana undantag. När det gäller betaltjänster står utskottet fast vid sin tidigare bedömning att det bara är i de fall marknaden inte klarar att säkerställa servicen som staten ska ingripa. Hur man ingriper har förändrats . lade vi ned Svensk kassaservice, och sedan har det pågått en del upphandlingar av grundläggande betaltjänster. Det har varit utökad lantbrevbärarservice under vissa förutsättningar och så vidare, men det har inte visat sig så där alldeles effektivt och fungerande. Vi har kommit fram till dagens situation, där länsstyrelserna med stöd av har ett tydligt uppdrag att aktivt verka för regionala insatser för att trygga tillgången till betaltjänster. Där har i fått en speciell ställning som samordnande. Det är naturligtvis inte så att ska agera bank, utan det handlar om att hjälpa till med att hitta lösningar utifrån behoven och utifrån vilka samverkansmöjligheter som kan finnas på respektive ort. , sedan länsstyrelserna tog över detta – det är egentligen bara – har den vanligaste lösningen varit att en företagare har blivit ombud för grundläggande betaltjänster. Det krävs naturligtvis en viss utrustning för det, och då finns det ett system med statliga bidrag som tas från årliga anslag som regeringen avsätter till just betalningstjänstområdet. Även där är regeringen medveten om situationen och ställer resurser till förfogande. Om man ser på de två reservationerna kan man konstatera att det väl finns en verklighetsbeskrivning som vi alla kan dela. Reservationerna är dock väldigt allmänt hållna. De andas att man vill att man ska göra mer, men det föreslås inget konkret utöver vad som redan pågår. Jag tycker inte heller att dagens anföranden från Socialdemokraterna och har tillfört särskilt mycket om vad man konkret vill att vi mer ska göra. Jag vill ändå betona att regeringen och myndigheten är fullt medvetna om problematiken om både postservice och grundläggande betaltjänster och att det pågår ett bra arbete med det. Att detta med betaltjänster är kopplat till länsstyrelserna, som har mycket kunskap om just sitt område, tror jag är ett lyckat drag i det här sammanhanget. Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 50 (C): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till utskottets förslag. Jag träffade på ett trevligt uttalande från ägaren till lanthandeln i Skattungbyn i norra . Hon sade så här: Centrum är alltid där jag befinner mig. Det är en talande beskrivning av hur många av oss som bor på landsbygden upplever det. Vi värdesätter den livskvalitet som landsbygden erbjuder. Men alltför många människor runt om i landet upplever service och grundläggande samhällsfunktioner som ett allt ihåligare lapptäcke. Den urbanisering som skett ser vi nu konsekvenserna av. Med flyttbidrag som stimulans snabbade man på tömningen av landsbygden. lyfts det ena problemområdet efter det andra upp – det handlar om sämre kollektivtrafik, butiksdöden, långt till bensinmackarna, dålig mobiltäckning, långa pendelavstånd till jobb och studier och postservice. Detta är inte långsiktigt hållbart. Att ha tillgång till en fungerande grundläggande service på rimligt avstånd är en förutsättning för att man ska kunna bo och verka på en ort. I denna service måste en väl fungerande postdistribution gå att räkna in. I går kom posten till min postlåda . Jag delar postlådan med mitt företag, och både privatpost och företagspost levererades . Det som lämnas i lådan är visserligen utdelat helt enligt gällande regler, det vill säga levererat med över-natt-befordran, men som företagare har jag inte särskilt mycket nytta av att posten kommer så sent. Detta var inget undantag. kommer postleveransen så sent. Men var bor människan, tänker ni. Jo, jag bor i i – 20 minuters resa från , 35 från och 15 från . Jag bor i det som vi ofta kallar stadsnära landsbygd. Den svenska postmarknaden präglas av minskade volymer. En viktig förklaring till de minskande volymerna är tekniska övergångar från fysisk till elektronisk distribution. passerade betalningarna av fakturor via internet de traditionella gireringarna som hushållens vanligaste sätt att betala räkningar. Ny teknik och nya konsumtionsmönster skapar nya marknadsmöjligheter. Inte minst visar e-handeln detta. 2013 beräknas e-handeln omsätta , vilket innebär mer än en tiodubbling . E-handeln skapar ett stort flöde av postpaket. Dessa distribueras på ett fullt acceptabelt sätt till utlämningsställen, som inte sällan sammanfaller med butiker där vi också handlar livsmedel. Men vi ser också andra tendenser runt om i landet. I kommun ligger Tjockö. Det är en ö med 47 åretruntboende och 450 boende . Ön utpekas av kommunen som en av de öar som man har valt att satsa på och där man vill att befolkningen ska växa. , och har alla satsat för att utveckla besöksnäringen i skärgården. Öns livsmedelsbutik är öppen året runt, och man är ombud för apotek och Systembolaget. Man svarar också för postens hämtning från fastlandet och utdelning i brevlådor och utlämning av paket. har Posten bestämt sig för att bryta samarbetet och övergå till så kallad bryggpost i fortsättningen. Sina paket får var och en hämta själv på fastlandet. Konsekvenserna för ett ösamhälle som Tjockö kan lätt förutses. Butiken riskerar att läggas ned, service från apotek och Systembolaget upphör, och i förlängningen blir det svårt att bo kvar. Men den här historien handlar inte bara om Tjockö. Finns det då något som kan göras för att bibehålla acceptabel postservice? Jag läser i den avslutade utredning. Där konstaterar man att också tidningsdistributionen långsiktigt kommer att ha svårigheter att leverera våra dagstidningar i acceptabel tid . Utredningen skriver att flera faktorer talar för att tidningsdistributionen i ett avlångt och glest befolkat land som bör samordnas. En återkommande fråga har därför varit möjligheten att åstadkomma en ytterligare samordning, genom att tidningarna även distribueras tillsamman med posten. Det skulle vara särskilt värdefullt på landsbygden. Styrande för en sådan samordning bör då vara att tidningarna fortsatt levereras till sina abonnenter . Den strukturella omställning som inletts då allt fler läser tidningen på nätet kommer långsiktigt att påverka förutsättningarna att klara distributionen av papperstidningar till de hushåll som vill ha den i brevlådan . Av utredningen framgår det också att man har haft överläggningar med PTS som i grunden är positiva till en samdistribution av tidningar och post. Glädjande nog kan jag på s. 285 i utredningen läsa om bedömning: bör ett försök med samdistribution av tidningar och post genomföras i utvalda landsbygdsområden med gemensam leverans till mottagarna . I praktiken innebär detta att mina brev som levererades i stället kommer tillsammans med morgontidningen tidigt dagen därpå. Det är ingen stor eftergift, tycker jag, om detta kan medföra att vi säkerställer distributionen av post och papperstidningar. Till detta kan läggas stora vinster såväl miljömässigt som ekonomiskt om det kördes bara en biltur per dag i stället för två. Men hoten i de socialistiska partiernas förslag på höjd kilometerskatt förmörkar förutsättningarna också för detta upplägg. Avslutningsvis vill jag gärna återkomma till att vi nu allt oftare hör förvånade utrop om hur landsbygden utarmas. Servicen på område efter område tappar sin naturliga möjlighet att överleva. Därmed utarmas också förutsättningarna för landsbygdens folk. Vi centerpartister ser med tillfredsställelse att raden av andra riksdagspartier som vill värna landsbygden detta valår börjar bli lång. Många landsbygdsprogram har skrivits . Men min fråga är: Vill ni verkligen vara med och skapa goda förutsättningar för livet på landsbygden? För oss som ser hela landet är det rimligt att kräva att det inrättas en nationell servicegaranti som innebär rätt till offentlig service. Det innebär att vi tydliggör en lägsta nivå – ett golv – som anger tillgången på samhällsfunktioner och tjänster som medborgarna i har rätt till, oavsett var i landet de bor. Viktiga steg mot service i hela landet är fortsatta bredbandssatsningar, en definierad rätt till postservice och uppföljning av mobiltelefonioperatörernas löften om täckning. Tillgång till kommersiell service är precis som tillgång till offentlig service en viktig förutsättning för landsbygdens och hela landets tillväxt. Få människor är beredda att bo, leva och driva företag på en plats där det är ett stort och tidskrävande projekt att tanka bilen eller att köpa några liter mjölk i affären. Regeringens satsningar på tillgänglighet måste därför fortsätta och förfinas så att effektivare incitament skapas för att fler lanthandlare, tankstationer, apotek och andra kommersiella nyckelfunktioner finns kvar, utvecklas och nyetableras i hela landet. Landsbygden är naturligtvis beroende av tätorter och städer, men den som bor i , , och andra större städer är också i högsta grad beroende av att hela lever och kan leverera. utanför tullar är allt annat än tärande. Tvärtom är det där vi hämtar de råvaror som världen efterfrågar – mat, mineraler och energi, för att bara nämna några exempel. En levande landsbygd är inte något som vi kan kosta på oss när staten har betalat alla andra räkningar. En levande landsbygd är en förutsättning för hållbarhet och välstånd. 51 (V) replik: Jag tackar för hans anförande. På slutet av anförandet kände jag i någon mening igen det gamla bondeförbundet som värnar om landsbygdens folk och framtid. fick jag en gammal schlager i åtanke, nämligen Vildandens sång. Den handlar om ett litet skadskjutet djur som försöker rädda sig i land. Men det var fint att höra om de lokala exemplen från Skattungbyn och Tjockö. Jag tror att taleskvinnan på Tjockö har sagt: Jag är där centrum är. Så kan man se det. Men det kanske är en bister tröst när man sitter ensam på skäret. Vad jag undrar över när det gäller Posten och Postens sätt att verka är det problem som också berörde, nämligen att det inte finns bredband överallt där det kanske skulle behövas som mest och att det inte är så lätt att genomföra sina transaktioner vare sig för vanliga medborgare eller för företagare. Då tycker jag att man borde kunna ha en hög beredskap när det gäller Postens möjligheter att hjälpa till att lösa dessa problem. Jag undrar också hur människor hanterar dagskassorna om de har en liten affärsverksamhet men ingenstans att gå med pengarna. De kan hitta på listiga gömställen i närområdet, men det är inte att tillråda. 52 (C) replik: Jag tackar för frågorna. , tro inte allt du hör om och om att vi skulle ha lämnat landsbygden. Vi är grovt förtalade på den punkten. Jag tror på en framtid där vi söker samordning i lösningarna. Jag tror inte att vi i detalj ska reglera hur saker och ting ska vara utan att vi ska se vilka samordningsmöjligheter som finns. Vi är inne i en mycket snabb omställning när det gäller hur vi hanterar betalningar, hur vi läser tidningar, hur vi får post och så vidare. Jag tror att detta kommer att accelerera. PTS bedömer att ungefär 17 hushåll i hela landet inte skulle ha möjlighet att få i datakraft. räcker bra för att kunna klara de flesta grundläggande servicedelar och om man inte nödvändigtvis måste se på film och så vidare. Jag tror på en samordning av detta. Det som vi har sett att Posten har gjort är ingen försämring av hur det var då monopol släpptes. 53 (V) replik: När det gäller samordningen tror vi i också att det är mycket viktigt med samhällsservicekontor utanför storstadsregionerna. Det gäller att få dessa att fungera så smidigt och bra som möjligt för medborgarnas bästa. Men jag tänker på den grupp människor som mycket lätt hamnar i marginalen, alltså de som befinner sig utanför det som man kan kalla datademokratin. Om jag inte missminner mig är det ungefär en halv miljon människor som visserligen teoretiskt sett har tillgång till megabiten men som inte är inne i datasystemets goda sidor och praktiska användning. Då menar jag att Posten och det allmänna har ett mycket stort ansvar för hela landet. Det gäller många områden. Men debatterar vi Postens verksamhet. Som jag ser det har avregleringen inte haft så många bra effekter. Det har den säkert inte heller haft i storstäderna, men jag känner till landsbygden lite bättre. Kassaserviceexperimentet var väl ändå ett ganska dyrt experiment. Återigen: Det är helt rimligt och nödvändigt med samordning. Men hur är det med lönsamhetskrav? Hur ser ni på det? 54 (C) replik: Jag skulle vilja ge några exempel på tankar som vi skulle kunna jobba fram. Det finns en bra utredning som kom 2009 och som kallas för den Högdalska utredningen. Den är mycket bra; där beskrivs hur man skulle kunna bygga upp ett servicenät med servicepunkter för olika delar av samhällets funktioner. Det vore bra att damma av en del av dessa idéer i sammanhanget. Det hela bygger på att man använder kommunerna som den sammanhållande kraften i den lokala delen. Det finns några bra exempel runt om i landet. kommun i är ett lysande exempel. Det är en stor kommun med bara 7 000 invånare som har byggt upp servicepunkter där man som person kan gå in och få hjälp med datastöd. Man kan få hjälp att göra sina beställningar, man kommer åt nätet och så vidare. Det finns också en rad andra funktioner knutna till servicen, och det finns ett kommersiellt utbud på dessa platser. Jag tror att vi kommer dit. Det är inte rimligt att invånarna åker 20–för att ta ett kort som ska sättas in i ett pass. När det väl är gjort åker man hem. ska man åka dit igen och hämta passet, för man måste lösa ut det själv. Om man kommer till kan man gå in på ett kommunalt kontor som är en myndighet och därmed betrott att ta dessa passfoton. Det finns mycket vi kan göra i samordning för att underlätta för medborgarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 14 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde JuU8 Stärkt skydd för barn mot sexuella övergrepp Punkt 1 (En ny lag om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn) 1. utskottet 2. res. 1 (SD) Votering: 279 för utskottet 20 för res. 1 1 avstod 49 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 93 M, 20 MP, 20 FP, 19 C, 12 V, 17 KD För res. 1: 19 SD, 1 V Avstod: 1 V Frånvarande: 14 S, 14 M, 5 MP, 4 FP, 4 C, 1 SD, 5 V, 2 KD Punkt 2 (Preskription) 1. utskottet 2. res. 2 (S) 3. res. 3 (SD) Förberedande votering: 104 för res. 2 19 för res. 3 177 avstod 49 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 183 för utskottet 98 för res. 2 19 avstod 49 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 93 M, 20 MP, 20 FP, 19 C, 14 V, 17 KD För res. 2: 98 S Avstod: 19 SD Frånvarande: 14 S, 14 M, 5 MP, 4 FP, 4 C, 1 SD, 5 V, 2 KD JuU5 Internationell delgivning Kammaren biföll utskottets förslag. JuU7 Fortsatt giltighet av de tidsbegränsade lagarna om hemliga tvångsmedel Punkt 1 (Avslag på propositionen) 1. utskottet 2. res. 1 (MP, V) Votering: 265 för utskottet 34 för res. 1 50 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 92 M, 20 FP, 19 C, 19 SD, 17 KD För res. 1: 20 MP, 14 V Frånvarande: 14 S, 15 M, 5 MP, 4 FP, 4 C, 1 SD, 5 V, 2 KD Punkt 5 () 1. utskottet 2. res.