prot · H00981 · 2013-03-20 00:00:00 — Allt oftare ser vi extremt väder i världen, ökad nederbörd och översvämningar på vissa håll, ökad torka och dåliga skördar till följd av det på andra håll. Precis som sade har istäcket i minskat med en tredjedel . Vi ska komma ihåg att saltis smälter vid . Det behöver inte ens vara plusgrader för att saltis ska börja smälta. Det man ser är att sommaren, issmältningssäsongen, blir längre. Våren kommer lite tidigare, och vintern kommer . Därför, herr talman, är det viktigt med klimatpolitik, och det är nödvändigt för , för och för världen. Jag hade tillsammans med möjligheten att representera vid klimatförhandlingarna i . På plats vid klimatförhandlingarna, herr talman, kan man känna en stor frustration, en brist på globalt ledarskap och ansvarstagande. Man lurpassar på varandra i stället för att se det gemensamma ansvaret. Jag fick själv uppleva i en arbetsgrupp hur en representant från blockerade förhandlingarna och inte ville binda sig för åtaganden därför att man i en annan arbetsgrupp inte hade kommit fram till något. Då gick jag till ett parallellt seminarium. Där fanns näringslivsföreträdare från många länder, inklusive , som slog sig för bröstet över hur mycket man gör på hemmaplan. Den paradoxen, att man blockerar förhandlingarna och gör väldigt mycket på hemmaplan, är otroligt frustrerande. Förhandlingarna i klarade skamgränsen. Man fick till en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet och en fortsatt process för ett globalt avtal som ska beslutas , ett avtal som ska omfatta alla länder och alla klimatutsläpp. Kyotoprotokollet, som vi då har en andra åtagandeperiod för, omfattar enbart av världens utsläpp. EU står för av de 15. Två frågor som är avgörande för att nå framgångar i internationella klimatförhandlingar är dels åtaganden för att minska utsläpp, dels åtaganden för att finansiera klimatinvesteringar i utvecklingsländer. Båda delarna har vi varit inne på i debatten tidigare. Det gör, har gjort och aviserar att göra väcker respekt, både när det gäller utsläppsminskningar och när det gäller klimatfinansieringar. Det märkte jag på plats i , även om den svenska debatten både här och i övrigt låter lite annorlunda. Regeringen jobbar nu med en färdplan för att 2050 ska ha noll utsläpp netto av klimatgaser. Parallellt jobbas det också med målet om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030. I underlagsrapporten från jämför man den svenska klimatplanen med andra länders klimatarbete. I debatten har klimatplan, Climate Change Act, kommit upp. Det är viktigt att jämföra och se vad vi kan lära av . I underlag trycker man mycket på uppföljning och styrning. skulle jag vara lite försiktig med att ta en blåkopia av vad gör. Det är oklart vad landet ska göra efter 2030. Alla som har gått på toaletten på ett hotell i vet att det är svinkallt där. De har många lågt hängande frukter att plocka. Det är sådant som vi har gjort i . Till synes kan det framstå som att de gör massor av saker , men har gjort massor av saker redan tidigare. Vi behöver fortsätta att göra saker. Det är därför som färdplansarbetet kommer att innebära att vi behöver sätta upp mål inför det långsiktiga målet 2050. Vi ska lära oss av vad och andra länder gör. För någon vecka sedan hade jag tillsammans med ett seminarium där vi benchmarkade och arbete. representant sade sig ha översålt arbete och var glad åt samarbetet på andra områden med . Jag känner också att reservanterna översäljer det gör. Jag skulle inte vara beredd att göra en blåkopia av deras arbete. Det innebär exempelvis vad var inne på, nämligen att sänka vårt mål och minska klimatutsläppen till 2050 i stället för målet noll utsläpp netto till 2050. Vad och EU gör har stor betydelse. Vi behöver öka våra åtaganden i fråga om utsläppsminskningar i EU till . Det tror jag är helt nödvändigt för att vi ska nå fram till ett globalt avtal. Strategin har varit att för att få ett globalt avtal ska vi gå . Jag tror att EU behöver ett mandat vid kommande klimatförhandlingar att kunna avisera antingen innan eller under förhandlingen att vi kan gå upp. är det fråga om att komma i efterhand. För att lösa detta bör vi komma i förhand. Sedan var det frågan om klimatfinansiering. har var inne på det hållit vad vi har lovat när det gäller snabbstartspengar. Vi lovade 8 miljarder 20102012, och vi överträffade det. Finansieringen av den gröna fonden ska uppgå till . första prio har varit att få ramverket på plats. För både den som ger och som får pengar från klimatfinansiering är det viktigt med ett ramverk som funkar, som är transparent så att det går att lita på så att det blir effekt av pengarna. Flera har varit inne på frågan om nya finansieringskällor, till exempel skatt på internationell flygfart och internationell sjöfart. Jag bejakar dem. Det intressanta är EU:s arbete med att ta in flygfarten i handelssystemet. Man får inte lägga skatt på flygbränsle. Det är ett post-krigstrauma efter . Det är en del av Marshallplanen att vi inte kan ta ut skatt på flyg- och sjöfartsbränsle. Jag tycker att vi borde ha kommit ur post-krigstraumat. Men likafullt, när EU har startat arbetet har man nu fått kalla fötter inom och börjat diskutera inom den internationella flygfartsorganisationen att kanske lägga skatt på flygbränsle. När alliansregeringen tillträdde fanns ett förslag om att lägga skatt på flygstolar eller flygbiljetter. Jag tror mig kunna påstå att den skatten inte hade stressat . Vårt budskap var då att vänta på att EU tar in flyget i handelssystemet med utsläppsrätter. Vi ser följdeffekter. kanske vi kan öppna diskussionen för skatt på bränsle på internationell flygfart och sjöfart. Så kan man driva aktiv klimatpolitik som ger resultat, inte bara sådant som är snyggt på plakat. En annan fråga, herr talman, är CDM. finns en avgift på CDM, Clean Development Mechanism, på 2, möjligtvis 3, procent, som går till . Jag anser att en höjning av avgiften är en möjlig väg att skapa en klimatfinansiering. Men man blir, som , inte trovärdig om man ena stunden avfärdar CDM och nästa gång anser att man kan ha en avgift på CDM för att fixa klimatfinansiering. Det gäller att bestämma sig för vilket ben man ska stå på. För att få ett globalt klimatavtal behöver vi system för utsläppshandel. Där är CDM en viktig del. Den var det redan i Kyotoprotokollet, och den kommer att bli det för det avtal jag ser fram emot att besluta om 2015. Klimatfinansiering måste gå hand i hand med FN:s hållbarhetsmål. Vi behöver få en bättre styrning på det generella biståndet så att det också gör klimatnytta. Det behövs bättre klimatkompetens både på Sida och på UD. Det kan jag som centerpartist konstatera. Vi behöver också ta fram nya finansieringskällor. Vi behöver i den statliga budgeten få ett särskilt klimatfinansieringsanslag. Tillsammans med det arbete som , och gör för att lyfta fram vinsterna av att gå före, benefits of action, Ekenplanen, apropå , miljöministern, tror jag att det arbetet kan skapa förutsättningar för att kan fortsätta att vara ledare och se till att EU bär en ledartröja. Vad och EU gör har otroligt stor betydelse för att få till ett globalt bindande klimatavtal. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 56 (V) replik: Anser fortfarande att har mest ambitiösa klimatmål? Jag vet att han sade det i en replik till mig i en debattartikel i . Sedan var det frågan om avgiften på CDM. Både och jag var på plats i . motarbetade förslaget att höja avgiften på CDM. Det var ingenting som fanns med i den svenska linjen. Jag blir lite förvånad när jag hör att efter toppmötet i nu är för att höja en sådan avgift. Min huvudkritik mot CDM-systemet är inte projekten i sig. Många av dem är tveksamma. Vi vet inte om de levererar. Men det faktum att vi kan avräkna projekten på vårt nationella klimatmål innebär att när ni säger att vårt nationella klimatmål är är det i själva verket som sker på hemmaplan. Vi gör inte som , och som gör allt på hemmaplan. De skjuter inte den stora omställningen . Det är en viktig trovärdighetsfråga i klimatpolitiken. 57 (C) replik: Tack, , för frågorna! Först var det en fråga om ramverket och hur den gröna fonden ska fyllas med innehåll. Jag sade i mitt anförande att och den prio ett har varit att få ramverket för den gröna fonden på plats. Vi tycker inte att det är ansvarsfullt att lova ut eller skicka i väg pengar och inte veta var de hamnar och inte veta att de får effekt. Vi är rädda om skattebetalarnas pengar. formades under klimatförhandlingarna. när ramverket är på plats kan vi börja fundera över hur vi ska hitta nya finansieringskällor. Sedan var det klimatmålen. Jag tycker inte att mål om en minskning till 2050 är bättre än mål om noll utsläpp netto. Jag vidhåller att vi har mest ambitiösa klimatmål. Sedan kan du ju mäta till 2020 eller så. Vi har ännu inte några mål . Men det är väldigt osäkert vad till exempel ska göra efter 2030. 58 (V) replik: Jag ställde en fråga om höjningen av avgiften på CDM som går till anpassningsfonden, som är en fond som har funnits . Det är alltså inte den nya gröna klimatfonden. Jag tycker att det är märkligt att man står i kammare och säger att man vill höja den avgiften när man hade en regering som inte biträdde den linjen då det verkligen gällde i . Vad sedan gäller så kallade mest ambitiösa klimatmål får jag inte ihop det, . ska minska sina utsläpp . De gör allting på hemmaplan. De förlitar sig inte på utsläppskrediter i andra länder. ska minska sina utsläpp . De gör allting på hemmaplan. De gör också allting på hemmaplan. Vi minskar på hemmaplan . säger att de ska minska till 2050. Ni säger att ni vill ha nettonollutsläpp, och det innebär att ni öppnar för att ni ska kunna fortsätta att tillgodoräkna er en mängd utsläpp som görs på andra områden. Då måste jag återigen få fråga: Menar du verkligen att det är mer ambitiöst att minska här i mot i , mot i och mot i ? 59 (C) replik: När det gäller höjd avgift på CDM tog jag exemplet att avgiften går till anpassningsfonden. Mitt exempel gick ut på att vi skulle kunna höja den avgiften och föra över till den gröna fonden. Det var klargörande i den delen. Jag tycker att inte är riktigt trovärdig när han ena gången dissar CDM:s varande och nästa gång vill höja avgiften på CDM för att finansiera anpassning eller klimatinvesteringar. Jag får det inte att gå ihop. Sedan gällde det mål och mål nettonollutsläpp. Det handlar om olika sektorer. Jag är från , och i är den största punktkällan av koldioxid. Kol är en aktiv del i ståltillverkningen. Jag tror och tycker att vi ska ha en stålindustri även 2050, och då behöver andra sektorer vara netto minus därav netto noll. Det är inte nollutsläpp. Med nollutsläpp har du stängt i , och det vill inte jag göra. 60 (MP) replik: Är fem myror fler än fyra elefanter? Det är en fråga som barn grubblade över när jag var liten. Och det är lite den känslan jag får nu när man jämför mål som uttrycks på så olika sätt. pratar om , som när man pillar bort de där sakerna som man gör någon annanstans och det som inte är med egentligen bara är . Han pratar om netto noll, som i praktiken i alla fall med ett av scenarier inte ens når upp till . Det är väldigt lätt att man kollras bort bland myror och elefanter, och saker och ting framstår som mycket bättre, eller mycket sämre, än vad de egentligen är. Här tror jag att vi har ett av grundproblemen i klimatdebatten, att vi tricksar så mycket med siffrorna att ingen vet vad vi snackar om och tappar intresset. Det är inte riktigt det vi behöver i klimatpolitiken. Vi behöver enas om ett mål som vi uttrycker på samma sätt, så att vi vet vad vi pratar om, och sedan kan vi börja dividera om vilka åtgärder vi ska ha för att nå dit. Det var det de gjorde i . Jag kanske översäljer klimatlag det är möjligt men vad de gjorde var att i alla fall enas om samma sätt att räkna, samma mål som de ska till. Sedan kan man fylla det med olika innehåll. Vi kommer att fortsätta att dividera om vilka skatter vi ska ha, hur mycket vi ska lägga på järnvägen och så, men om vi i alla fall är överens om hur vi räknar och vart vi ska tror jag att vi kommer mycket längre än , när vi har en klimatdebatt som sjabblas bort genom att vi pratar om helt olika siffror. Jag tror att en klimatlag, ett klimatpolitiskt ramverk, skulle ge den skjuts åt klimatpolitiken som vi verkligen behöver, där vi tvingas ta ansvar för klimatpolitiken, där vi tvingas koncentrera oss på vilka åtgärder vi behöver för att nå målen, i stället för att kollra bort varandra med konstiga siffror som inte räknas på samma sätt. Jag vill därför ta chansen att fråga , precis som jag har frågat alla andra, om detta med ett klimatpolitiskt ramverk: Behöver vi inte göra någonting som ändå ger lite mer stadga än de lite mer oklara mål vi har ? 61 (C) replik: Ja, fem myror är fler än fyra elefanter. För mig är netto noll till 2050 mer än minus . Även om har haft olika scenarier ser jag att vi inte ska nå målet 2050 med internationella utsläppskrediter. Då når vi inte de globala utsläppsmålen. Däremot tycker jag att det är helt rätt att en del av vårt mål nu är att vi köper internationella utsläppskrediter, för då bidrar vi till fungerande klimatmarknader. Det var en viktig del av Kyotoprotokollet. Jag tror att det kommer att vara en viktig del av klimatöverenskommelsen . På så sätt bidrar vi, med höga mål och genom att vi köper utsläppskrediter på en global marknad, till att vi får fungerande klimatmarknader. Det kommer att innebära att vi också kan få ett globalt bindande avtal. Färdplan 2050 är ett klimatramverk. Jag tror inte att skillnaderna är så stora. Färdplan 2050 är mer inne på vad vi behöver göra. är inne på hur vi administrativt ska fixa det. I Färdplan 2050-arbetet kommer det att vara viktigt att bryta ned mål sektor för sektor, precis som gör. Det som är intressant, och som det skulle vara intressant att höra syn på, är att köper utsläppskrediter om de inte når sina mål. Det är semantik. Om de inte når sina mål måste de köpa utsläppskrediter för att kompensera det. Vi har för 2020-målet valt att lägga en del av våra mål i utsläppskrediter. lägger utsläppskrediterna i efterhand om de inte når sina mål. 62 (MP) replik: och netto noll ja, det blir lite klurigt där. Men om man tittar på scenarier är ett scenario att vi i fortfarande ska ha i utsläpp. Det är fortfarande en minskning som är . Med det scenariot blir vårt nettonollmål mindre ambitiöst än . Det finns ett annat scenario, utan den här internationella handeln, som är mer ambitiöst, och om man åtminstone kunde få besked från regeringen att det är det som gäller skulle det vara ett positivt steg framåt. Än så länge har vi ju ett mål vi styr mot som vi inte riktigt vet vad det är. Det är i sig ett problem. Sedan har vi 2020-målet, där regeringen på förhand har sagt att en tredjedel av utsläppen ska täckas genom att man köper insatser utomlands. Vi i är inte på något sätt emot att man gör insatser utomlands tvärtom vill vi ge mer pengar till den gröna fonden för insatser utomlands. Men det vi är emot är att man använder CDM-krediterna, som de kallas, för att göra mindre i inte som , som har det som en nödlösning om man på grund av diverse oförutsedda händelser inte lyckas nå sina mål. Man kalkylerar helt kallt med att en tredjedel av utsläppen ska vi inte bry oss om i , utan vi ska bara tillgodoräkna oss att vi gör saker utomlands. Det är det jag tycker är problematiskt. Vi är beredda att göra både och. I har man ändå ett tydligt mål. Det blir en kostnad om man inte når målet, för då måste man köpa utsläppsrätterna utomlands. Framför allt blir det väldigt pinsamt, på samma sätt som det blir väldigt pinsamt om man inte lever upp till budgetlagen i . Det blir en betydligt större stadga än att bara ha en oklar målsättning som man inte ens vet vad den betyder och där man kan ha en klimatpolitik som innebär att vi i nuvarande takt skulle klara målen om så där och ingenting händer. Det är inte okej. Därför behöver vi ett tydligt klimatpolitiskt ramverk. 63 (C) replik: Jag kan upprepa det jag sade i mitt första inlägg i det här replikskiftet. Det och jag förordar är ett scenario där vi inte uppnår 2050-målen med utsläppskrediter. När vi däremot säger netto noll innebär det att när vi sätter upp sektorsmål för att till exempel kunna ha en stålindustri i behöver andra sektorer ha negativa utsläpp. Det kan handla om skogen, om jordbruket och om andra sektorer. Det kan till exempel vara ett biobränsleeldat kraftvärmeverk där man tar in biokolet och koldioxiden åker ut. Aga kan göra gas till kolsyra av det, man kan göra metanol eller man kan skicka ned det i berggrunden och göra CCS-teknik. I vilket fall som helst behöver man få vissa sektorer som har ett nettoupptag av koldioxid. Just sektorsmålen är den stora likheten mellan hur regeringen avser att jobba med Färdplan 2050 och hur jobbar. Jag vill varna för att göra en blåkopia av arbete. Till exempel bygger mål med klimatarbetet på att man subventionerar kärnkraft. Det har jag inte hört säga något om i sitt anförande. Jag vill varna. Vi ska lära oss av andra länder, men vi ska inte översälja andra länders arbete. I stället ska vi dra goda erfarenheter och använda dem i vårt eget arbete. 64 (S) replik: Jag hade egentligen inte tänkt begära replik, men jagade upp mig. Jag talade i mitt anförande om att vi behöver byta strategi i de internationella förhandlingarna. EU måste höja sina ambitioner oavsett vad andra gör i stället för att sätta villkoret att också andra höjer sina ambitioner. Dels är det för att vi inom EU ska få en rimligare kurva, dels, och framför allt, är det en strategi. Jag uppfattade att i sitt anförande stämde in i detta och betonade hur viktig spelare är internationellt. Bra, men jag frågade också om hans syn på detta, och jag lyssnade noga på hans svar. Hans svar var att också tycker att EU ska skala upp till minus inom ramen för internationella överenskommelser. Hur ska jag tolka detta? Vad är den gemensamma positionen från regeringspartierna? 65 (C) replik: Jag lyssnade också på vad sade. Han sade att EU ska skala upp till minus som en del i en internationell överenskommelse. EU:s internationella klimatstrategi formades inför . EU:s åtagande där var minus , och strategin var att om det blev ett internationellt avtal skulle vi skala upp till minus i efterhand. Jag menar att EU behöver kunna komma till internationella klimatmöten och ha mandatet att antingen inför eller under mötet kunna gå . Löftet om att i efterhand höja till minus 30 är inget spelkort längre. Det ger inte effekt. Jag såg det väldigt tydligt. Det är två saker man behöver kunna ge vid ett klimatmöte. Det är antingen utsläppsåtaganden eller finansieringsåtaganden. 66 (S) replik: Tack, , för svaret! Jag uppfattar att vi är helt överens om detta och att vi inte är överens med och . Det tror jag att också är medveten om. gick också inför klimattoppmötet i tillsammans med miljöminister ut med en debattartikel i opposition mot övriga regeringen eller mot på just detta tema. Det är klart att man som partier tycker olika, men regeringen måste ju ha en gemensam linje. Regeringspartierna måste i en riksdagsdebatt kunna ge något slags gemensamt besked om man gör anspråk på att vara en samlad allians som har en gemensam politik. Jag frågar mig hur regeringen har tänkt sig bygga trovärdighet kring sin klimatpolitik om man inte själv kan redogöra för vad den innebär. 67 (C) replik: Som jag sade formades inför klimatmötet och gällde till 2012. Just nu är det lite limboläge när det gäller vad som är . Vi håller på och formar den, och det är just därför jag säger att EU måste ha ett mandat att vid ett kommande klimatmöte, helst i , kunna spela ut ett kort som är aktivt och inte bara gäller åtaganden i efterhand. Jag ser inga skillnader mellan och hållning i detta. Vi vill använda detta med att gå från som en aktiv möjlighet i internationella klimatförhandlingar. Min erfarenhet från förhandlingen i var att det inte duger att bara säga att andra måste göra först och så gör vi i efterhand, utan vi behöver vara först. 68 (KD): Ansvar, förvalta, förnya, teknikutveckling, nytänkande, förändra vårt eget beteende, kunskap som leder till förändring, drivkrafter är det detta som hörs från den här kammaren när vi debatterar klimat, miljö och vår gemensamma framtid? Jag roade mig med att titta på vad ordet kris betyder. Ganska många står i denna talarstol och säger att det är kris . kan vara detsamma som fara eller hot om man ingenting gör. Då kan man köra huvudet i sanden. Men kris är också möjligheten om man bearbetar och jobbar vidare. Då leder det in i något nytt. Det vi just nu ser i vår värld och det vi debatterar här är ett medvetandegörande om att vi inte kan hålla på som vi har gjort när det gäller hur vi behandlar vårt klimat och vår miljö. Vad gäller då för ? För gäller följande. Det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Det är generationsmålet i miljöarbetet, men det skulle kunna vara överskriften för allt vi gör. Det gör också att det för mig, precis som också flera av mina allianskolleger har sagt, blir mycket knepigt när oppositionen och framför allt diskuterar vad vi gör internationellt och vad vi gör i . Som en god förvaltare av det kapital vi har att använda ska vi se till att använda det där det gör bäst nytta. Alltså ska vi kunna investera en stor del också internationellt på det sätt som avnämarna ser som lämpligt. Det ska vara tydligt och transparent. Här ska mycket mer göras än vad som har gjorts . Vi ska kunna se hur dessa resurser används. Vi ska också, som flera av kollegerna sagt i sina inlägg tidigare, kunna använda en liten del av resurserna för att föra över till den gröna fonden. Jag undrar ibland om våra åhörare riktigt hänger med. Vi börjar ju använda förkortningar och beteckningar som gör att man nästan skulle behöva ha en uppslagsbok med sig. I sammanhanget är det viktigt att se att ett gemensamt åtagande måste ha ett tydligt ramverk och tydlig inriktning. Det som görs i den gröna fonden, där vi har förmånen att ha svenskar med som leder och styr arbetet med att bygga upp fonden, gör att jag med god tilltro till det arbetet vågar säga att alliansregeringen kommer att bidra med den finansieringsdel som är ansvar när vi ser att detta är funktionellt på plats. Jag tillhör inte dem som gärna köper grisen i säcken, om uttrycket tillåts, utan jag vill veta att det vi gör kan göra nytta först. Mycket har också diskuterats om hur vi ska se på regelverk och ramlagstiftning. I det underlag som har tagit fram för arbetet mot 2050 skriver man att nationell politik i form av propositioner, utredningar och skrivelser bör miljö- och kvalitetsbedömas, utvärderas och så vidare mot färdplanens målvisioner 2050. Man skriver att de bör följas upp och utvärderas regelbundet. Det bör tillskapas indikatorer och utsläppsmål, till exempel . Vad är detta om inte ett förslag till ett ramverk att förhålla sig till? Jag har mycket svårt att se skillnaden på det och det som ett föredömligt seminarium över blockgränserna hade . Jag ser inte den skillnaden. Jag säger inte nu att det kommer att bli exakt som det står här, för det här är naturligtvis ute på en bred dialog i på typiskt svenskt manér. Vi vill ha en så bred bas runt de här frågorna som möjligt. Då har vi alltså åstadkommit en kunskapshöjning. Vi har åstadkommit en gemensam målbild, och vi kommer att ha regelverk att förhålla oss till under resan . Jag har stor tilltro till att det vår miljöminister nu gör och det alliansregeringen har tagit initiativ till kommer att leda till att vi får förändringar på det här området. Det är precis i samma linje som man i har valt sin modell, utifrån sina förutsättningar. Det har också talats mycket om de ämnesområden som jag brinner lite extra för. Landsbygd, kan det sammanfattas som. Det är skogen och de areella näringarna.