prot · H00992 · 2013-04-16 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Förste vice talmannen meddelade att (C) ansökt om ledighet den 22 april31 maj. Kammaren biföll denna ansökan. Förste vice talmannen anmälde att (C) skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Anmälan om inkommet protokollsutdrag från utskott Förste vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2012/13:23 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från näringsutskottet. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2012/13:360 Till Interpellation 2012/13:360 Åtgärder för ökat bostadsbyggande av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 2012/13:363 Till Interpellation 2012/13:363 Vanvård av barn efter 1980 av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 2012/13:364 Till Interpellation 2012/13:364 av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2012/13:99 till finansutskottet /13:100 Förslagspunkt 1 till finansutskottet Förslagspunkterna 25 till Propositionen i övrigt till finansutskottet Skrivelser 2012/13:98 till skatteutskottet /13:101 och 102 till finansutskottet Motioner 2012/13:Ub12Ub14 till utbildningsutskottet 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2012/13:SkU21 Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden /13:MJU13 och MJU15 betänkanden /13:NU13 och NU17 betänkanden /13:KU16, KU19 och KU22 betänkande 2012/13:CU10 betänkande 2012/13:FiU22 7 § Svar på interpellation 2012/13:314 om kris för musikämnet på grundskolenivå 1 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vad jag gör för att garantera att barnen i skolan även ska få musikutbildning med hög kvalitet. har också frågat mig om jag kan tänka mig att göra ämneslärarutbildningen i musik med inriktning mot mer attraktiv genom att öka ämnesstudierna i ämne 1, ta bort kravet att läsa tre ämnen och låta studenterna fritt välja ett andra ämne förutom musik eller musik att undervisa i samt om jag kan tänka mig att inleda en dialog med berörda musiklärarutbildningar för att hitta en framkomlig väg att lösa den allvarliga kris som uppstått. Låt mig först säga att avsikten med den nya lärarutbildningen är att skapa en utbildning med hög kvalitet som svarar mot skolans och förskolans behov och som ger goda förutsättningar för att undervisningen bedrivs av behöriga lärare. Jag har uppmärksammat problemet med det låga antalet sökande till ämneslärarutbildningen med inriktning mot arbete i årskurs 79 i ämnet musik. Detta får konsekvenser för undervisningen i årskurs 79 men även för andra årskurser. Musikundervisningen i årskurs 13 bedrivs av grundlärare med inriktning mot fritidshem eller årskurs 46, eller av ämneslärare med inriktning mot årskurs 79. Ämneslärare i musik med inriktning mot arbete i gymnasieskolan har inte motsvarande breda behörighet, och dessa är endast behöriga att undervisa i gymnasieskolan och i årskurs 79. För att öka antalet musiklärare tillgängliga för att undervisa i avser regeringen att ge lärare med behörighet i musik i gymnasieskolan behörighet att undervisa även i årskurs 16. Detsamma kommer att gälla ämnena bild samt idrott och hälsa. Dessutom avser regeringen att ta bort kravet på att kombinera tre ämnen i 79-utbildningen när musik ingår i utbildningen. Det kommer i stället att finnas möjlighet att kombinera två ämnen, varav ett är musik, för att få en ämneslärarexamen med inriktning mot arbete i årskurs 79. Min bedömning är att dessa åtgärder kommer att innebära betydligt bättre förutsättningar att tillgodose behovet av musiklärare på både kort och lång sikt. 2 (S): Bakgrunden till interpellationen är att det är bara fem personer som har sökt till musiklärarutbildning för med speciell inriktning på högstadiet som även ger behörighet att arbeta inom hela . är det bara tolv personer som läser musiklärarutbildningen inriktad mot . Det är verkligen en extrem kris när det ser ut på detta sätt. Vi kan också se att högskolor har lagt ned sin musiklärarutbildning med inriktning på högstadiet. är det bara , och som erbjuder denna utbildning. Detta syns kanske inte direkt i dagens undervisning för grundskoleelever, men om man inte gör någonting åt det kommer det att synas inom när det inte finns tillräckligt många behöriga lärare. Det kan få följdeffekter också för hela musiklivet i . Man talar om det svenska musikundret. är ju en av de främsta musikexportörerna i världen. Det bygger både på en bra undervisning i skolan ända från grundskolenivå och på att vi har kulturskolor och allmänna som lägger en väldigt bra grund. Allt detta är hotat. Man kan säga att musik i sig själv fyller en funktion. Man har kunnat se att bra musikundervisning i leder till att elever klarar av de andra ämnena bättre och höjer resultaten. Det här är alltså en väldigt viktig fråga. Därför är jag glad över de förändringar som ministern nu aviserar. Jag har faktiskt fått svar på flera av mina frågor. Det innebär att de som utbildar sig till gymnasielärare i musik, vilket är mycket mer populärt än att bli grundskollärare i musik, kan undervisa också grundskoleelever. Det är ett viktigt steg i rätt riktning. Men det är också viktigt att se till att fler söker till grundskollärarutbildningen i musik. Ett av problemen är just att det har varit ett tvång att läsa tre ämnen. Låt oss säga att någon är extremt intresserad av musik. Då kan det kännas avskräckande redan att tvingas läsa ett ämne utöver musik, och dessutom ytterligare ett ämne. Det är inte så många som har tyckt att det är en bra lösning. Vi kan jämföra med gymnasielärarutbildningen i musik, där man behöver läsa bara två ämnen och där det andra ämnet dessutom kan vara musik. Möjligheten är stor att den som är extremt musikintresserad söker sig dit. Det är verkligen ett steg i rätt riktning att man nu behöver läsa bara två ämnen. Sedan kan jag hoppas att det andra ämnet skulle kunna vara musik, på samma sätt som på gymnasienivån. Vi får väl se hur dessa förändringar slår ut och om de leder till ett ökat söktryck, vilket de förhoppningsvis gör. Om de inte gör det kanske man kan gå vidare och låta det andra ämnet vara musik. Men det är ett väldigt viktigt steg i rätt riktning. som detta steg tas löser man problemet med att terminen klipps av på mitten, såsom det är , vilket gör att eleverna inte vet vad de ska göra under den halva av terminen som återstår. Jag tycker alltså att det är ett steg i rätt riktning. Den fråga jag ändå vill ställa är: När ska de nya reglerna träda i kraft? I går gick ansökningstiden ut för nuvarande utbildning till musiklärare på högstadiet. Jag tror att lärarutbildningen är intresserad av att veta när de nya reglerna börjar gälla. 3 Utbildningsminister (FP): Behörighetsförordningen, som styr detta, kommer att ändras nu . Det gäller dessa förändringar och några till. Jag tycker naturligtvis att det är bra att har uppmärksammat detta problem, precis som vi har gjort. Vi följer noga hur de olika lärarutbildningarna fungerar. Det finns en bakgrund till att en enig riksdag fastställde att man skulle läsa tre ämnen. Det är en annan problematik som uppstår och som vi nu återskapar. Ungdomarna vill läsa utbildningar som är upplagda på ett visst sätt, medan arbetsmarknaden vill ha personer som är utbildade på ett annat sätt. Matchning, kallar vi det populärt. Problemet är att om man bara kan undervisa i två ämnen på högstadiet får man ofta inte ihop till en heltidstjänst på en skola. Läraren får då resa runt till olika skolor under arbetsdagen och arbetsveckan för att få ihop till en tjänst. Det är bakgrunden till kravet, som vi i alla partier var överens om, på att man bör ha tre ämnen när man ska undervisa på högstadiet. Tvåämneslärare har svårt att få heltidstjänster, och när man väl får en trefjärdedelstjänst blir man som lärare väldigt missnöjd . märker vi att den här utbildningen inte har blivit attraktiv av det skälet att många vill fördjupa sig mer i just musik. Därför gör vi om den. Då får man sannolikt tillbaka det andra problemet, men det får vi hantera då. Vi måste i grunden ha sökande till lärarutbildningar, och det är väl klokt att ungdomar som vill bli musiklärare också får möjlighet att fördjupa sig ordentligt i musik. Jag delar den uppgiften. Vi har alltså observerat samma problem, och jag uppfattar på interpellanten att vi är inne på ungefär samma lösning också. Det är väl bra att vi kan göra detta i enighet. 4 (S): Det man nu frågar sig inom musiklärarutbildningarna är vad som gäller för den utbildning till musiklärare med inriktning på högstadiet som ansökningstiden till gick ut i går. Är det de gamla reglerna som ska gälla, alltså att eleverna tvingas läsa tre ämnen, eller är det den nya utbildningen som föreslås från ministern? De som lägger upp utbildningarna undrar ju om de ska göra det enligt det gamla systemet eller det nya. Risken är att det fåtal som går den här utbildningen de är väldigt få, men ändock känner att de har kommit i kläm om de nu läser den gamla utbildningen, som de flesta elever inte upplever som lika fördelaktig. Man har kunnat se att det är väldigt få sökande enligt det gamla systemet. Man har också kunnat se att av det fåtal som går musiklärarutbildning med inriktning mot högstadiet är det flera som har aviserat att de vill hoppa över till musiklärarutbildningen med inriktning mot gymnasienivå. Då slipper de nämligen läsa tre ämnen som de får behörighet att undervisa på högstadiet. De som läser utbildningen med inriktning mot högstadienivå får däremot inte behörighet att undervisa på gymnasienivå. Jag tror att många söker dessa svar . Det gäller både dem som är ansvariga för musiklärarutbildningarna och de elever som har sökt utbildningen till musiklärare på grundskolenivå. Det kan till och med vara så att en del av dem som har aviserat att de vill hoppa av musiklärarutbildningen med inriktning mot grundskolenivå och i stället hoppa in i utbildningen med inriktning mot gymnasienivå nu ändrar sig om de får läsa enligt det nya systemet. Jag har fortfarande frågan om den utbildning som kommer att börja ska ske enligt det gamla eller det nya systemet. 5 Utbildningsminister (FP): Staten sätter upp ett antal regler, sedan bestämmer lärosätena själva vilka utbildningar de anordnar och hur de organiserar dem. Från statens och regeringens sida kommer det inte att finnas några som helst hinder att så snabbt förordningen är på plats organisera om befintliga utbildningar. För dem som har antagits men ännu inte påbörjat utbildningen borde det inte vara något som helst problem. För dem som har gått här handlar det om personer som har gått maximalt kan det vara svårare att byta utbildning. Då får man på lärosätet se hur man organiserar det. Jag överblickar inte de tekniska detaljerna i detta. Men när det gäller dem som har sökt eller dem som alldeles har påbörjat utbildningen ser jag inga svårigheter att organisera om utbildningen så snart förordningen är på plats. Det ska som sagt kunna ske , inom någon månad. 6 (S): Det var ett glädjande besked. Då får vi hoppas att förordningen kommer så snabbt som möjligt. Det är ju just nu som utbildningsanordnarna håller på med sin planering för eleverna. Jag ska ta upp en annan fråga, som jag glömde ta upp tidigare men som är viktig. Det har tidigare funnits populära kombinationer, där man har kunnat bli musiklärare på grundskolenivå och kombinera det med att vara lärare i idrott och hälsa och även i bild. Det har varit populära kombinationer. Många av dem som har velat bli musiklärare har även kunnat tänka sig att bli idrottslärare eller bildlärare. Frågan är då: Kommer denna möjlighet att återinföras? Möjligheten har ju funnits tidigare. Är det något som man har funderat på? Om så är fallet tror jag att det också skulle kunna öka söktrycket. tar upp att det kan behövas lärare i flera olika ämnen på en skola. Så är det ju. Då skulle man kunna göra det attraktivt för eleverna på lärarutbildningarna att ha två ämnen om de mer fritt får välja vilket det andra ämnet ska vara. Om det är ämnen som eleverna uppfattar som näraliggande eller har intresse för kan man på det sättet öka söktrycket. Vi kan inte enbart utgå från de behov som man upplever ute på skolorna, utan vi måste också utgå från de behov som studenterna på lärarhögskolorna har. Annars kommer de inte att söka dessa utbildningar, och då får vi en djup och allvarlig kris. Jag är ändå glad över att regeringen tar tag i de här frågorna, men jag hoppas att man går vidare och på ytterligare sätt försöker tillmötesgå de önskemål som finns och därmed se till att fler läser till musiklärare med inriktning mot grundskolenivå, för det är avgörande för hela musiklivet och för grundskoleelevernas musikutbildning. 7 Utbildningsminister (FP): Interpellanten ställer nu i sina senare inlägg ytterligare följdfrågor om detaljer som jag måste säga att jag inte är påläst på. Jag ska dock gärna återkomma. Därför blir mitt svar spontant och med reservation för att vi kanske får kolla upp detaljerna sedan. Det finns ett krav på att man ska ha ett visst antal ämnen för att få lärarexamen för till exempel högstadiet. Det är inte reglerat i lag vilka ämnen som får kombineras, utan det är i hög grad upp till studenterna och lärosätena att kombinera ihop dem. Dock ska sägas att om många studenter har kombinationer av två eller tre ämnen som skolorna inte anser sig behöva kommer de att få väldigt svårt att få jobb. Det är de inte själva betjänta av. Precis som både interpellanten och jag sade ska man lägga upp lärarutbildningen utifrån en kombination av att det ska vara attraktivt för studenterna och att de också ska vara anställbara i skolväsendet. Annars kommer studenterna att bli väldigt ledsna över att de inte får jobb när de väl är färdiga. Det kommer i nästa steg att påverka söktrycket när ungdomarna märker att man inte får jobb efter utbildningen. Det är alltså en kombination av dessa båda. Som sagt, jag är glad. Både interpellanten och regeringen har uppmärksammat det problem som interpellationen handlar om, och det löser vi med bred enighet här, uppfattar jag. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:365 om kvoteringsiver inom 8 Försvarsminister (M): , , har frågat mig om jämställdhet inom räddningstjänsten och vad som ska ha högst prioritet: att räddningstjänsten ska spegla befolkningssammansättningen eller att räddningstjänsten ska fokusera på att rädda liv. För den räddningstjänst som denna interpellation handlar om ansvarar kommunerna. Regeringens uppfattning när det gäller jämställdhet inom räddningstjänsten framgår av skrivelsen Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet (skr. 2009/10:124, bet. 2009/10:FöU9, rskr. 2009/10:327). Regeringen anser att räddningstjänstens sammansättning av personal bör spegla samhället. Jämställdhet, jämn könsfördelning och mångfald inom den kommunala räddningstjänsten är nödvändigt. Målet är att öka kompetensen inom räddningstjänsten och att säkra hög kvalitet på verksamheten. Det handlar till exempel om att räddningstjänsten ska ge kvinnor och män ett likvärdigt och bra bemötande vid räddningsinsatser, och att räddningstjänsten kvalitetssäkrar sitt förebyggande och insatsinriktade arbete så att det möter såväl kvinnors som mäns behov. Därmed kan allmänhetens tilltro till organisationen och verksamheten stärkas. Därmed kan också förtroendet för räddningstjänsten öka hos dem som drabbas av olyckor och hos dem som ska informeras om hur olyckor kan undvikas. Det är ett faktum att räddningstjänstens personalsammansättning är mycket homogen. Antalet personer med annan bakgrund än nordisk och särskilt med utomeuropeisk bakgrund är alltför få, och andelen kvinnor i räddningstjänsten är för låg. Det finns även andra grupper i samhället som är underrepresenterade. Regeringen har i budgetpropositionen angett att ytterligare åtgärder bör prövas för att öka rekryteringen av kvinnor och andra underrepresenterade grupper till brandmannayrket. Marknadsföringen av Skydd mot olyckor-utbildningen vid Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör utvecklas för att åstadkomma en ökad mångfald bland eleverna. Regeringen avser att pröva införande av lämplighetstester genom till exempel Totalförsvarets rekryteringsmyndighet med syftet att säkerställa elevernas förutsättningar att klara yrket inom bland annat den kommunala räddningstjänstverksamheten detta för att öka kompetensen inom den kommunala räddningstjänsten, där jämställdhet och mångfald är viktiga delar. Det kan också nämnas att arbetet som brandman är fysiskt krävande. För att bli antagen till Skydd mot olyckor-utbildningen ställs fortsatt höga krav. Utöver grundläggande högskolebehörighet och körkort för personbil krävs att man är simkunnig, fullt frisk och har genomfört rullbandstest. Kommunerna beslutar själva om vilka krav som gäller för anställning inom respektive räddningstjänst. antyder att en räddningstjänst som speglar befolkningssammansättningen i samhället skulle vara sämre för att rädda liv. Det är fel. En räddningstjänst som speglar samhället är en mer effektiv och ändamålsenlig räddningstjänst. 9 (SD): Jag får tacka för svaret, även om jag tycker att svaret var mer oroväckande än vad jag först hade förväntat mig. För dem som tittar på denna debatt kan det vara bra att veta anledningen till att jag påkallar den. Det är nämligen så att kraven för att bli brandman har sänkts plus att man numera kvoterar in folk som annars inte hade varit kvalificerade för att bli brandmän. Anledningen till dessa sänkta krav är att man vill stilla ett politiskt korrekt behov, i det här fallet, som ministern själv uttryckte det, för att uppnå en jämn könsfördelning och mångfald. Sådan är situationen . Det är därför jag har initierat denna debatt. Jag menar att detta inte är någonting annat än oerhört anmärkningsvärt. En brandkårs viktigaste uppgift är att rädda liv, inte att uppfylla politiska mål om att spegla befolkningssammansättningen. Resultatet av den politik försvarsministern står här och försvarar är kort och gott en sämre räddningstjänst för invånare. Låt mig ge några exempel. En person med erfarenhet av att vara brandman och med goda vitsord blev nekad när han sökte sig tillbaka till efter en sejour som polis. Vem anställdes i stället för honom? Jo, exempelvis en 23-årig kvinna utan körkort som vikarierat som mellanstadielärare och gått en komvuxutbildning i pedagogiskt ledarskap. När den här erfarna brandmannen frågade vad han skulle göra för att förbättra sina chanser fick han svaret att han skulle fördjupa sig i ämnet pedagogik. Man tar sig för pannan när man hör det här. Vad är tanken att han ska prata omkull en brand? Vad är viktigast, att kunna rädda liv när det brinner eller att sälja brandvarnare till allmänheten? Ett annat exempel på hur denna kvoteringsiver utsätter andra människor för fara kan till exempel ses vid forcering av dörrar. När det brinner i din eller min lägenhet ska brandmännen snabbt kunna ta sig in. En vanlig dörr forceras på kanske och en säkerhetsdörr . När brandmännen vid för sedan skulle öva sig i detta tog det två kvinnliga brandmän, enligt uppgift, . , som är brandmästare i Höganas, sade: Om det är sant är det djupt allvarligt. Efter så finns det inget liv att rädda på andra sidan. , en före detta brandmästare och chef med erfarenhet, känd bland brandmännen för att hans övningar var stenhårda, är själv vittne till hur brandkårsstyrkan har börjat monteras ned i jämställdhetens och mångkulturens namn. Han sade: Man har med berått mod sänkt kvaliteten på brandmännen så att allmänheten nu kan räkna med att bli räddade i en farlig situation eller åtminstone få den bästa hjälpen. Det är en fullständig katastrof. Han sade vidare: tar man in så fysiskt svaga personer att de aldrig skulle klara mina övningar. Det betyder i sin tur att de måste ha lättare övningar, vilket gör att de blir sämre och sämre. , som är ordförande för , berättar för tidningen hur räddningstjänsten fokuserat alltmer på mångfald och allt mindre på yrkeskunskap: 2011 drev vi tillsammans med ett fall i domstol som rörde en svensk brandman som trots utbildning nekades jobb vid Brandförsvar. som ett antal kvinnor med sämre eller inga relevanta meriter fick jobb som brandmän. Den här utsatta brandmannen fick i förlikning för det här. Jag menar att denna rent oansvariga och farliga situation står försvarsministern och försvarar, berömmer och till och med säger är nödvändig, vilket för mig är helt otroligt. Oavsett om det är kvinnliga eller manliga brandmän, om det är kvinnor eller män, är det viktigaste kompetensen, inte att eftersträva någon form av kvotering eller ett visst antal kvinnor på platserna. Det kan aldrig vara ett mål. Och som vi har sett har vittnen efter vittnen visat hur ohållbar denna situation är. 10 (M): Den här debatten blir lätt fokuserad på enskilda fall som kanske inte speglar vad det egentligen handlar om. Till att börja med vill jag säga att det är räddningstjänstens innehåll som ska styra vilka kompetenser som behövs inom räddningstjänsten. Och det har skett en utveckling. Under den gamla räddningstjänstlagens tid bestod räddningstjänst till stor del av utryckningar, inte bara till verkliga händelser utan det var också i stor utsträckning falska automatlarm. Det var en väldig fokusering på just utryckningsbiten i räddningstjänsten. Men tittar man statistiskt på hur mycket av en brandmans arbetstid som faktiskt åtgår till den här typen av insatser ser man att det är en mycket liten del. Med den nya lagen om skydd mot olyckor, där huvudansvaret för säkerheten och tryggheten i samhället när det gäller de frågor som omfattas av lagstiftningen ligger på den enskilde, har räddningstjänsterna delvis en annan roll. Det är större fokus på förebyggande arbete och på att på olika sätt kunna bidra till att den enskilde kan ta sitt ansvar. Där ingår till exempel brandskyddskontroller i form av att man tittar på att större anläggningsägare uppfyller kraven på systematiskt brandskydd men också utbildning, undervisning och en mängd olika saker. Det är kontakter med olika aktörer i samhället på olika plan. Det här ska också fylla brandmännens dagliga arbetstid. När det gäller möjligheterna att utföra svåra och fysiskt krävande räddningstjänstinsatser har självklart en arbetsgivare ansvaret för att den enskilde enligt arbetsmiljölagen har den utbildning och utrustning som är nödvändig för arbetets genomförande. Men det här innebär inte att man helt okritiskt ska utgå från arbetsmetoder som man i stor utsträckning ägnade sig åt tidigare. Det som har varit dimensionerande för svensk räddningstjänst har varit rökdykningsinsatser, men det är en arbetsmetod som inte alltid används. Och det kanske är så att alla inte ska behöva klara de allra svåraste situationerna. Men däremot har man kompetenser som behövs i andra sammanhang. Jag har varit räddningstjänstpolitiker på nivå , så jag har sett den här utvecklingen. Jag tycker att det är en positiv utveckling där man faktiskt värderar olika kompetenser. Pedagogisk kompetens kan vara nog så viktig om man ska få andra människor att ta sitt ansvar och förstå de utmaningar som ligger i att kunna ha en anläggning som uppfyller de krav som är rimliga att ställa. Och det handlar om att förhindra att människoliv går till spillo, att olyckor inträffar och att egendom förstörs. Det kanske också behövs kompetens som innebär att man tillför räddningsstyrkorna sjukvårdskunskaper. Det kan vara någon som har varit ambulanssjukvårdare, sjuksköterska eller undersköterska. Det kan finnas behov av till exempel någon som har kompetens som sjukgymnast, eftersom det uppkommer arbetsskador . Man kan behöva rehabilitera sig. Man behöver veta hur man ska träna.