prot · H00998 · 2013-04-25 00:00:00 — Då måste man såklart också kombinera det med andra styrmedel så att vi inte får en utveckling där vi ersätter dessa skogsbaserade produkter med fossilbaserade. Men det måste finnas en helhet. Däremot tror jag inte att det är så många som blir ledsna om vi skulle få något färre reklamblad eller lite mindre pappershögar på vårt skrivbord. Kunde de fixa det skulle jag bli glad. Men miljö och produktion behöver faktiskt inte alltid vara motsatser inte heller sociala värden. Hyggesfritt skogsbruk kan vara ett sätt att kombinera de två, eller rättare sagt de tre målen. I hyggesfritt skogsbruk kalhugger man inte man trakthugger inte ens utan man plockar lite åt gången så att man alltid behåller ett skogstäcke även om man glesar ut det. På lämpliga ställen kan det vara en mycket bra metod. En hyggesfri skog erbjuder visserligen inte samma livsmiljöer som ren naturskog, men den erbjuder åtminstone en större variation än en konventionellt brukad skog. Arter som kan ha svårt att överleva hyggesfasen i trakthyggesbruket får större chanser att klara sig i en hyggesfritt brukad skog. Dessutom slipper man den stora klimatpåverkan som själva hygget innebär, då stora mängder kol som varit lagrade i skogen släpps ut i atmosfären. menar forskare i och att hyggesfria metoder, klokt utformade, rent av kan vara mer lönsamma än konventionellt trakthyggesbruk. Det är förstås goda nyheter för den enskilda småskogsbrukaren. Dessutom kan det innebära en jämnare intäktsström och en trevligare miljö för den som inte bara äger skog någon annanstans utan faktiskt bor och vistas i den skog man äger. Då är dessa sociala värden nog så viktiga som de krasst ekonomiska. Den svenska skogspolitiken är nästan helt uppbyggd kring det dominerande trakthyggesbruket. Det har gjort att många skogsbrukare som har velat bruka sin skog hyggesfritt har mött en uppförsbacke, och ibland har det till och med gått så långt att de har blivit dragna inför domstol. Detta är inte rimligt. Det måste bli tydligt att det är lagligt att bruka sin skog med ansvarsfulla och rationella hyggesfria metoder. Det är också bra om rådgivningen utvecklas för att bättre stödja en utveckling mot mer hyggesfritt hos de skogsbrukare som så önskar. En del av oss satt i går och funderade på vad vi ska göra med miljömålet om skogen i Miljömålsberedningen. Vi vred och vände på paragrafer och klurade på alla detaljer. Jag tror inte att det är bra att vi går in på alla dessa detaljer, utan här måste vi ha respekt för Miljömålsberedningens arbete. Men jag tror och hoppas ändå att vi i Miljömålsberedningen ska kunna komma ett steg framåt och kunna komma närmare att uppnå målet Levande skogar som känns mycket långt borta. Jag ska därför inte ge mig in på några stora detaljer. Men jag vill unna mig en liten detalj. Det handlar om frågan om talerätten för miljöorganisationer. Vi ser att miljöorganisationerna kan vara en viktig vakthund och bidra med stor sakkunskap i miljöfrågor. Därför har miljöorganisationer talerätt enligt , och därför har vi skrivit på Århuskonventionen som ger miljöorganisationer just rätten att överklaga miljöbeslut. Men det gäller inte i skogsvårdslagen. Detta behöver vi göra någonting åt. Därför yrkar jag bifall till reservation 11. I detta anförande instämde (MP). 169 (V): Vi debatterar nu skogspolitik. Ungefär två tredjedelar av yta är täckt av skog. Vi kan se skogen som en enorm tillgång för . Från skogen får vi virke, timmer och biobränsle. Skogen är också en fantastisk plats för rekreation för människor. Vi joggar, plockar svamp och bär, tittar på fåglar och andra djur, tältar och har mysigt och trevligt i skogen. Skogen är också en allt viktigare plats för den snabbt växande turismverksamheten i . Vi ska komma ihåg att turismen är en av basnäringar och omsätter mer än . Den är större än alla de samlade industriföretagen i . Då är levande skogar någonting helt avgörande om man bedriver turism i dessa områden. Jag tror också att skogen har en speciell plats i hjärtat hos svenska folket. Tänk på alla våra efternamn. Man kan heta , Gran, En, . Man kan helt enkelt heta Skog i efternamn. Jag tror att det där kommer någonstans ifrån det kommer ifrån att vi är ett folk sprunget direkt ur skogen. Vi ska alltså vara varsamma om skogen. Det står inskrivet i skogsvårdslagen att produktion och miljöhänsyn ska väga lika. Jag tycker att det är viktigt att gå lite närmare in på och studera hur det där sambandet egentligen fungerar. Ärligt talat är det inte så att produktion och miljöhänsyn väger lika, utan i praktiken är det produktionen som väger tyngre både i själva lagstiftningen och i synnerhet i det praktiska utövandet av skogsbruket i . avverkas skog i . Det här är kalavverkningar; det är genom trakthyggesbruk. Man plockar inte de mest mogna träden och låter andra träd växa vidare, utan svensk praxis och svensk lag påbjuder kalavverkningar. är enorma ytor, gott folk, och ytorna med avverkningar har växt bara har uttaget från skogen ökat med enligt statistiken från . Man kan tycka att vi ju har en skogsstyrelse och en skogsvårdslag som ska se till att väga de två intressena, produktion och miljöhänsyn, och se till att vi får en rimlig balans. Hur fungerar det då inför en avverkning i ? Jo, det är inte så att det är ett tillståndsförfarande, utan det är ett anmälningsförfarande skogsägaren anmäler att man vill genomföra en avverkning. Om har någonting att erinra ska göra det . Har inte gjort det är det fritt fram att avverka. Brukar då ha någonting att erinra? Nej, det är ytterst sällan. Jag tror att det 2010 gjordes 67 000 anmälningar om avverkning i . I hur många av dessa 67 000 fall hade någonting att erinra utifrån miljöhänsyn eller hänsyn till människor? Det var i 8 av 67 000 avverkningsfall. Det handlar alltså om mindre än en promille ungefär en gång per tiotusen avverkningar hade vår skogsstyrelse någonting att erinra och ställde krav. Utifrån det perspektivet tycker jag inte att det är så konstigt att kan konstatera att vi inte kommer att nå miljökvalitetsmål nr 12 Levande skogar. Vi kommer inte heller att nå miljömål nr 16 Ett rikt växt- och djurliv, vilket är väldigt tätt förknippat med Levande skogar. Någonting måste göras! När jag tittar i det betänkande vi avhandlar och läser svaren från majoriteten i den här församlingen på de konkreta förslag som har lämnats från främst och måste jag säga att det är väldigt mycket utredningar, beredningar, dialoger, samråd och uppdrag att titta vidare på saker och ting hit och dit. Men, gott folk, det är brådskande! Ska vi nå miljömålet Levande skogar till 2020 behöver vi vidta åtgärder . När det gäller en del saker vet vi faktiskt vad som behöver göras; det behöver inte utredas vidare. Några av de konkreta förslag vi i har i betänkandet är att vi ska öka miljöhänsynen och även öka den sociala hänsynen i skogsproduktionen i . Det gäller den balans mellan produktion och miljö jag talade om. Miljöhänsynen måste få väga tyngre, och det går att ändra på det. Vi behöver också skydda mer skog i . För att skydda mer skog behöver man mer pengar, och vi har avsatt mer pengar för att skydda mer skog. Vi behöver även skonsammare bruksmetoder i skogen. Det går inte att bara använda sig av det trakthyggesbruk, alltså avverkningar, vi bedriver i . Vi i vill att aktivt ska verka för andra mer skonsamma bruksmetoder. Det gäller främst kontinuitetsskogsbruk, alltså plockvis avverkning där man inte tar alla träd på en gång. Vi tror att det initialt kan behövas en del extra pengar för att stimulera den här formen av skogsbruk, och vi har avsatt pengar för det. är det ett skogsbruk som kan vara lika lönsamt som det skogsbruk som bedrivs . Vi vill också att det ska vara ett obligatoriskt samråd inför en slutavverkning. Man ska samråda med de människor som blir berörda av en avverkning, och man ska komma överens med de människorna. Vi vill även ha talerätt för miljöorganisationer i skogspolitiken. Avslutningsvis vill vi ställa högre krav när det gäller den offentligt ägda skogen, inte minst den skog vi äger via . Jag ska visa ett par bilder, och eftersom ni som sitter här inte kommer att se så mycket ska jag beskriva dem kort. Den första är en bild på en naturskog som ligger i norra . Området heter Norravan och ligger norr om ; jag tror att det ligger mellan och . Det är naturskog, och det är även myrmarker. Det är ett område med en rik flora och fauna, och det ligger i Stokke sameby. Det är en fantastisk skog. När man går i en sådan skog känner man verkligen att det är en levande, myllrande skog precis det som står i miljömålen. Dess värre ser platsen ut som på den bild jag nu visar upp. avverkade hela området . hade lokalbefolkningen och miljövänner försökt få på andra tankar och bett dem att inte gå fram på det här viset och i princip skövla hela skogen. har skogen blivit massaved, och den kommer aldrig att se ut som den gjorde tidigare. Därför tycker vi i att det är så viktigt att vi ställer krav när det gäller den offentligt ägda skogen och att vi över lag verkar för fler skonsamma metoder i skogsbruket. 170 (M): har skogen varit föremål för en minst sagt omfattande diskussion. Det välkomnar jag eftersom skogen är oerhört betydelsefull och därför förtjänar stor uppmärksamhet. Skogen bör såväl brukas som debatteras, och det är bra att vi nu för en bred skogsdebatt utifrån många olika infallsvinklar och perspektiv. Därför välkomnar jag att det inte bara är här i riksdag, i tidningen eller på skogsexkursioner som skogsdebatten nu förs utan att det är en bred skogspolitisk debatt. Skogsdebatten har till och med tagit klivit in på DN:s kultursidor, vilket bland annat bidragit till att vitalisera debatten om skogens sociala värden, om skogen och människan helt enkelt. Jag upplever att skogsbrukets aktörer känner ett genuint och växande intresse för dessa frågor. Man vill bedriva ett skogsbruk som tar hänsyn till de människor vars närmiljö påverkas av skogsbruket. Man vill bedriva ett skogsbruk som tar hänsyn till exempelvis det rörliga friluftslivet, och man vill bedriva ett skogsbruk som levererar värden från många olika perspektiv. Man vill att fler människor ska komma ut i skogen och upptäcka skogen. Man vill kort och gott bli bättre. Ett bevis på denna vilja till förbättring tycker jag är dialogprojekt där såväl myndigheter och skogsbrukets aktörer som ideella organisationer deltar i syfte att bland annat skapa en ökad samsyn om hur skogsbrukets miljöhänsyn ska se ut och hur den kan bli bättre. Alldeles presenterades dialogens förslag till målbilder för god miljöhänsyn. Bland annat har målbilder för hänsyn till friluftsliv och rekreation arbetats fram, och det av en särskild arbetsgrupp med representanter för bland annat , och skogsbruket. I förslaget, som har gått ut på remiss, tydliggörs vad skogsbrukets sektorsansvar innebär och hur skogen bör skötas beroende på var den ligger och på vilket sätt den används. Att enas om målbilder är ett viktigt steg för att utveckla hänsynen till och tillvaratagandet av skogens sociala värden. Nästa steg är naturligtvis att i brukandet vidta ytterligare åtgärder för att uppfylla målbilderna. Därför gläds jag över att skogsägarföreningarna tillsammans med LRF Skogsägarna redan har gått ut med hur man från familjeskogsbrukets sida vill implementera målbilderna. Låt oss nu inte kväva detta stora engagemang med krav på obligatoriska samråd eller långtgående och rent av godtyckliga lagstadgade inskränkningar i brukandet, vilket och tyvärr förordar. Jag menar att hänsynstagandet utvecklas bäst med respekt inte bara för oss som besöker skogen utan också för dem som faktiskt äger, brukar och har sin utkomst från den. Äganderätten måste respekteras och ligga till grund för utvecklingen av hänsynen inom skogsbruket eftersom den är en förutsättning för ett socialt, ekologiskt och ekonomiskt långsiktigt hållbart skogsbruk. Med äganderätten följer ansvar. Ansvar är en viktig grundpelare för hela den svenska modellen för skogen. Utifrån skogspolitikens två jämställda mål om miljö och produktion samt utifrån skogsvårdslagens krav och bestämmelser om miljömässigt och socialt hänsynstagande är det fritt för den enskilde skogsägaren att utforma sitt brukande utifrån sina mål och preferenser. Den svenska modellen i skogen bygger alltså på frihet under ansvar och är en modell som i grunden fungerar väl. i den svenska skogen ökar stadigt som inslag av löv ökar, som vi får alltmer hård död ved och alltmer gammal skog. De är alla tecken på att den svenska skogbruksmodellen i grunden fungerar väl och att de allra flesta skogsägare tar ett ansvar genom att bedriva skogsbruk som skapar miljömässiga, sociala och ekonomiska värden. är vi nog alla som deltar i denna debatt överens om att miljöhänsynen ytterligare behöver förbättras inom skogsbruket. Annars kommer vi helt enkelt inte att nå våra högt uppställda miljökvalitetsmål. För att nå en högre måluppfyllelse krävs bland annat en ökad enighet om vad en god miljöhänsyn faktiskt innebär i praktiken och en ökad tydlighet om hur lagstiftningen i vissa delar ska tolkas. Förhoppningsvis kan dialogprojektets förslag till målbilder skapa en ökad tydlighet, och genom översynen av föreskrifter och allmänna råd till skogsvårdslagens § 30, det vill säga den så kallade hänsynsparagrafen, kan förhoppningsvis ett och annat frågetecken rätas ut. Viktigt är att nu prioriterar tillsynsverksamheten kanske högre än vad man gjort . För att en modell med frihet under ansvar ska fungera krävs att det blir konsekvenser för dem som inte tar ansvar och inte lever upp till lagens krav. Därför välkomnar jag ambitioner om att öka antalet förelägganden och förbud. Det tror jag nämligen är till gagn för såväl den biologiska mångfalden som alla seriösa och engagerade skogsägare och entreprenörer. I detta sammanhang vill jag dock passa på att betona vikten av ett rättssäkert system och en uppföljning av miljöhänsynen inom skogsbruket som håller hög kvalitet. Kring detta trodde jag att det fanns en blocköverskrivande och bred enighet mellan åtminstone Alliansen och oppositionens största parti. Därför förvånas jag över att Socialdemokraterna vill att regeringen ger i uppdrag att återgå till en rapportering av resultatet av miljöhänsyn i polytaxinventeringen som gör att det går att jämföra utvecklingen . Vad man föreslår är en tillbakagång till ett icke fungerade system, och det anmärkningsvärda är att Socialdemokraterna är medvetna om detta. Man vet att polytaxinventeringen, så som den var konstruerad, hade stora kvalitetsproblem eller, som Socialdemokraterna skriver i sin motion, att polytaxinventeringarna inte var rättvisande. Trots denna insikt vill man ha en återgång, vilket för mig förefaller obegripligt. Vad är egentligen värdet av att jämföra inventeringens resultat om resultatet inte är rättvisande? åter till det omfattande arbete som bedrivs på flera fronter för att utveckla skogsbruket utifrån såväl ett produktions- som ett miljömässigt perspektiv. är en skoglig stormakt. Trots att av världens skogar växer i står svensk skogsindustri för av den globala produktionen av virke, massa och papper. Men just nu genomgår svensk skogsindustri en oerhört tuff period. kanske mer än någonsin behövs därför Alliansens satsningar på Skogsriket och på forskning och utveckling inklusive framtagandet av en nationell forskningsstrategi för utveckling av en biobaserad samhällsekonomi. satsas på att utveckla biobaserade råvaror som kan ersätta fossila råvaror och för att utveckla smartare produkter och smartare användning av den skogliga råvaran. Jag är övertygad om att bland annat denna satsning kommer att bidra till att svensk skogsindustri går en ljus framtid till mötes, vilket är oerhört viktigt, inte minst därför att skogsindustrin skapar väldigt många jobb och bidrar till omställningen av vårt samhälle. Ett hållbart samhälle förutsätter skogens förnybara produkter. Naturligtvis vill jag lyfta fram Miljömålsberedningens arbete som jag hoppas mycket på. Beredningen har att ta fram en strategi för en långsiktigt hållbar markanvändning och ska presentera ett delbetänkande med konkreta förslag på hur skogsbruket kan utvecklas. Jag hoppas att beredningen verkligen tar fasta på det faktum att dagens skogsvårdslag med frihet under ansvar har lett till en ökad mångfald i brukandet och fått fart på utvecklingen av miljöarbetet i skogen. Den skogsvårdslag som hade , då dagens skogsvårdslag beslutades, reglerade i detalj vad den enskilde skogsägaren fick göra och inte fick göra. Skogspolitiken var då full av regler, bidrag och sanktionsmöjligheter. Ja, skogspolitiken var full av allt det som och argumenterar för, men i skogen rådde en stor ensidighet. Det var stora hyggen, barrskog mest för hela slanten och väldigt lite variation i skötselmetoder. Med dagens lag och med frihet under ansvar har mångfalden i brukandet ökat och miljöhänsynen likaså. Denna positiva utveckling måste vara utgångspunkten för den fortsatta utvecklingen av skogsbruket och skogspolitiken. De som argumenterar för en kraftigt ökad detaljreglering av skogsbruket och skogspolitiken bör med andra ord blicka tillbaka och lära av historien: Det var inte bättre förr, men det ska bli bättre framöver. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och därmed avslag på samtliga motioner. 171 (V) replik: Jag vill tacka för anförandet; det var intressant att lyssna på. Det berörde några av de frågor som intresserar mig väldigt mycket, nämligen devisen frihet under ansvar som är vägledande för den här regeringen och egentligen kom in i skogsvårdslagen 1993, då man gjorde om den. Jag undrar varför det är så viktigt med frihet under ansvar, alltså att vi inte ska säkerställa med politiska beslut att vi kan uppnå målen, utan vi ska lägga det ansvaret på skogsägarna. Varför är det så viktigt just inom skogsindustrin? Vi har inte den parollen på den konventionella industrin, som är ganska hårt reglerad, inte heller på fisket eller jordbruket. Varför är det så viktigt att frihet under ansvar råder just i fråga om skogen? Jag skulle vilja fråga en annan sak. Vi i vill att miljöorganisationer ska ha talerätt. De ska kunna överklaga exempelvis avverkningar. Det finns ett mycket aktuellt fall, nämligen avverkningen i Änokdeltat som överklagade. Sedan beslutade kammarrätten att inte hade rätt att föra talan. Om du har så stor tilltro till skogsägarna borde det inte vara något problem om vi ger miljöorganisationerna lite större utrymme, . Samma sak gäller det obligatoriska samrådet. Det är människor som bor och vistas i skogen. Ska inte de få tycka till inför en avverkning så att den blir gjort på ett sådant sätt att människor faktiskt kan acceptera den? 172 (M) replik: Det är alltid intressant att föra en skogspolitisk debatt med . Det blir i mångt och mycket också en ideologisk debatt. Det blir en debatt om synen på äganderätt och en debatt om synen på politikens förmåga, brister och möjligheter. har en mycket optimistisk tro på vad vi kan åstadkomma genom politiska regleringar och snabba beslut här i riksdag. Jag är kanske lite mer ödmjuk i den bemärkelsen. Jag tror inte alltid att vi i den här salen besitter den absolut största klokskapen i världen, utan jag tror att människor som befinner sig ute skogsbruket, i skolans värld eller var det nu kan tänkas vara är kapabla att fatta kloka och bra beslut. Det är en av anledningarna till att jag så tydligt står upp för den svenska modellen om frihet under ansvar i skogsbruket. Jag tror att det är bra att vi här i riksdag fattar beslut om en övergripande lagstiftning som sätter ramarna för skogsbruket, som sätter ramarna för vad man får göra och inte göra men som inte i detalj reglerar vad den enskilda skogsägaren ska göra på den enskilda fastigheten. Jag tror också att det leder till en utveckling av skogsbruket. Jag tror att det är bra med olika metoder inom skogsbruket. Precis som det är bra med konkurrens inom andra sektorer tror jag att det är bra med mångfald inom skogsbruket. Det är det korta svaret. 173 (V) replik: Tack för det svaret! Jag tycker inte att jag riktigt fick svar på frågan varför just skogsindustrin ska lyda under devisen frihet under ansvar, det vill säga i praktiken frihet från regleringar där de får göra väldigt mycket som de vill. Andra näringsverksamheter, industrin, fisket och jordbruket, har det inte på det viset, och det är inte så konstigt. Det är vi i den här kammaren som sätter upp mål. Vi har till exempel satt upp miljökvalitetsmålen, varav miljömål nr 12 handlar om levande skogar. säger våra myndigheter att vi inte kommer att uppnå det målet med gällande styrmedel. Då är det väl upp till oss att se till att vi uppnår det målet. Man kan inte bara lämna över det till skogsindustrin. av den svenska skogen ägs av privata ägare. Jag tror att det är ganska unikt i . Det finns jättemånga privata ägare som tar ett stort ansvar. De bor i sin egen skog. De vet precis vad de sysslar med, men det finns också ett mycket stort anonymt ägande genom fonder och ren spekulation. Det finns rika människor i som äger skog därför att de tjänar mycket pengar på det. De människorna kanske inte bryr sig lika mycket, och de människorna har framför allt inte kompetensen och vet hur man bedriver skogsbruk på ett hållbart och bra sätt. Därför tycker jag att det är mycket viktigt att vi tar ett större ansvar för att säkerställa att våra miljömål uppnås och att våra skogar är levande och bra miljöer för de djur som vistas där och för alla de människor som vistas där. Jag fick inte heller svar på frågan om talerätt. Är det så svårt att släppa in miljöorganisationerna och låta dem få tycka till om skogspolitiken i ? Är det så svårt att ha samråd med de människor som är berörda inför en avverkning? 174 (M) replik: Svaret på den sista frågan är ja. Jag tror faktiskt att det är ganska komplicerat att införa ett samrådsförfarande vid varje enskild avverkning. Det tror jag att det är. Som nämnde i sitt anförande sker det väldigt många avverkningar . Jag tror att det inkom ungefär 50 000 avverkningsanmälningar till . Och ja, jag tror att det hade varit mycket komplicerat och byråkratiskt att ha ett samrådsförfarande vid varje enskild avverkning. Det handlar återigen om synen på äganderätten. Det är den enskilda markägaren som äger skogen, som har investerat och vidtagit åtgärder för att skogen ska bli vad den är . När skogen är mogen att avverkas tycker jag också att den enskilda skogsägaren har rätt att göra det inom skogsvårdslagens ramar, som vi gemensamt fattar beslut om här i riksdag. När man lyssnar på låter det som om dagens skogsvårdslag är ett tomt blad där det finns två jämställda mål, och sedan finns det ingen vägledning om vad innebär i praktiken. Så är det faktiskt inte, , och det tror jag att du är väl medveten om. Skogsvårdslagen innehåller väldigt många regleringar om vad man får och inte får göra, men vi har sänkt detaljgraden jämfört med hur det var tidigare. Som jag sade i mitt anförande har den förändringen lett till att miljöhänsynen inom skogsbruket har förbättrats. Det har satt fart på engagemanget i skogsbruket, såväl hos privata skogsägare som hos bolagen. Jag vänder mig mycket starkt mot den politik som företräder. skogsägare har frivilligt avstått från produktion . När skogsägarna gör mer än vad lagen föreskriver, till exempel genom att göra frivilliga avsättningar, är svar till dessa markägare: Låt oss tvinga in alla skogsägare i ett system med obligatoriska naturvårdsavtal under utan kompensation. Det har föreslagit tidigare här i riksdag. Jag tror inte att man skapar mer engagemang genom att säga att svaret på ett stort engagemang är mer tvång. 175 (S) replik: i opposition har vi socialdemokrater konstaterat att det behöver kraftsamlas för att stärka branscher med stor utvecklingspotential. Skogen är en sådan bransch.