prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Jag hörde Per säga i tv i går: Vad blir det nu? Vi får vara med på ett toppmöte. Det är liksom ett fotografitillfälle. Men jag är inte ens säker på att man ska förakta fotografitillfällen. Det är viktigt att deklarerar väldigt tydligt: Vi har inte euron som valuta, men vi är en del av den inre marknaden, vi är en del av det här projektet och vi vill faktiskt ändå, så långt det är möjligt, vara med där det är möjligt och ge uttryck för vår uppfattning, föra diskussioner och ha synpunkter på vart rör sig. Jag skulle vilja uttrycka det så här: Vi vill inte stå i vägen för det måste göra, även om det inte alls är självklart vad de måste göra och vad de kommer att lyckas med, men vi vill heller inte stå tysta. Vi vill där så är möjligt vara en röst, delta i diskussionen och påverka den här utvecklingen. Det som händer i eurozonen kommer ju att påverka oss, gynna oss eller drabba oss som medlemmar av unionen och som en del av den inre marknaden. Detta är ett faktum. Det är knepigt, och det är ett dilemma. Men det är ett faktum som vi måste förhålla oss till. Den socialdemokratiska hållningen till finanspakten tar sin utgångspunkt i precis det dilemma som jag har försökt beskriva. Vi har i varje läge ett intresse av, ja, en skyldighet, att se till att finns med i olika sammanhang och kan göra sin röst hörd och påverka. Därför ställde också Socialdemokraterna upp fyra bestämda krav för att vi över huvud taget skulle kunna ansluta oss till fördraget. Det första kravet var att avtalet tydligt måste innebära att undantas från de bestämmelser där länder lämnar över finansmakt till den europeiska nivån. Jag menar att detta är tillgodosett. Jag kommer sedan att få hjälp av dem som är mer konstitutionellt insatta för att reda ut den biten, men jag menar att detta har vi nagelfarit fram och tillbaka, och det är tillgodosett. Vi har inte euron som valuta och ska därför inte bindas av paktens finanspolitiska ramverk förrän vi eventuellt någon dag skulle bestämma oss för att gå med i euron. För det andra sade vi att måste få inflytande genom tillträde till toppmöten. Jag medger att det inte är en massa sammanträden, jag behöver inte upprepa det jag sade, men det är ändå en viktig markering att vi inte gör som , blockerar eller ställer oss vid sidan om och säger: Gör ni bäst ni vill! Vi säger faktiskt okej, vi vill kunna påverka det ni gör så långt möjligt. Vi ställde för det tredje kravet på att fördraget skulle respektera den roll som de fackliga organisationerna och arbetsmarknadens parter i olika länder i har. Vi fick in en skrivning om detta. Men där ska jag naturligtvis medge att det inte levs upp till detta. Det gjorde det inte för finanspakten och det görs inte nu heller, men det har väldigt lite med finanspakten eller regelverken att göra egentligen. Jag skulle vilja ställa frågan till , för ni har ofta det upplägget att här drabbas löntagare av lönesänkningar och försämringar. Det ska man ju försöka förhindra, men framför allt ska man se till att traditionerna på olika arbetsmarknader respekteras. Hur vill lyckas med att ingen ska drabbas av lönesänkningar i den situation som eurozonen har hamnat i? Det skulle jag vara hemskt road av att få höra utvecklas. Där har man fått sådana väldiga obalanser, och det man nu gör är att försöka ta sig vidare med någon sorts intern devalvering. Man kan tycka vad man vill om det, men hur gör man, , för att inte vanliga människor, pensionärer och andra, ska drabbas av den här situationen? Det ska jag erkänna att jag inte har ett fullgott svar på, men jag är väldigt intresserad av om det finns några. För det fjärde ställde vi kravet att de svenska undantagen ska gälla vid varje förändring. Planen är nämligen att det här ska bli ett fördrag. Det är inte ett fördrag ännu utan det är ett avtal mellan länder, så det är lite vid sidan av EU-systemet på det sättet. Men om det blir färdigt, vilket är avsikten, ska de svenska undantagen också gälla, och ska beslutet tas i den här kammaren efter ny diskussion, om det över huvud taget skulle bli aktuellt att överväga att vi skulle ansluta oss till regelverk som vi inte är anslutna till. Jag menar nog att det också är tillgodosett. Där har jag hjälp av senare, för det är konstitutionella frågor. finns det de som har sagt de är inte på samma sida som att det här inte är så viktigt därför att eget finanspolitiska ramverk inte är så långt ifrån det som finns i finanspakten. Men då säger vi: Jo, det är jätteviktigt. Det är inte poängen om det skulle vara likt. Poängen är att så länge vi inte är medlemmar i euroområdet fattas de besluten här, i riksdag, ingen annanstans. Det är liksom poängen. Om det skulle vara exakt lika hade det inte heller spelat någon roll. Jag ser att tiden rinner i väg. Jag tyckte att jag anmälde , men jag får försöka runda av. Jag får se om jag kan återkomma . En reflexion som jag ändå måste få göra även om det här regelverket inte omfattar oss har jag ju sagt att vi ska tycka något om det är att finanspakten faktiskt har en flexibilitet inbyggd i sig som det inte pratas så mycket om och som inte används så mycket i diskussionen. Men det är ett ganska flexibelt ramverk. I olika lägen, till exempel om medlemsländerna drabbas av kriser som de inte själva kan rå för, om det inträffar en väldigt stor kris i , vilket jag tycker redan har inträffat någon däremot? eller om man genomför stora strukturreformer som senare kan ge ökade inkomster, finns det en flexibilitet i det här ramverket. Det glöms ofta bort. Det är inte skrivet i sten på det sättet. Det är naturligtvis så att politiken måste finnas där. Man kan inte sätta in en budgetmaskin i politikens ställe. Jag påstår att det, precis som i stabilitetspakten, för där finns också sådana skrivningar, finns en flexibilitet. Nåja, nu måste jag runda av. För oss socialdemokrater finns det alltså ingen lösning på den europeiska krisen som innebär att länderna inte återtar kontrollen över sina budgetar. Det finns ingen sådan lösning. Dit måste man. problem är faktiskt inte finanspakter eller annat utan det är den högerpolitik som bedrivs i . Åtstramningspolitiken är ett jätteproblem. Man kan aldrig ge upp ambitionen. Man måste återta kontrollen över sina finanser. Men jag menar att det finns ett väsentligt utrymme för att genomföra en betydligt bättre balanserad, socialt anständig och jobbskapande politik för att återföra de här länderna till någonting som kan likna att de har kontroll över sin ekonomi och sin sociala utveckling. Det är klart, där kan jag instämma med , att det som händer nu i är väldigt oroväckande, absolut. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 87 (V) replik: Jag tänkte att skulle bli lite glad om han fick fortsätta, eftersom tiden blev väldigt knapp. Då kan man ju försöka bidra på bästa sätt, eller hur? Jag kan väl säga att jag också tycker att det är viktigt och bra att man försöker vara en konstruktiv part. Det är bara det att hela sjukdomsinsikten och den diagnos man har ställt inte stämmer överens med verkligheten. Först och främst ställer man en felaktig diagnos. Därför får man en felaktig medicin. Därmed är också det här fördraget, menar jag, felaktigt utställt, eftersom det är ytterligare steg i riktningen att fatta beslut över människors huvuden. Jag menar att det som vi ser framför oss och de effekter den här krisen har fått i människors tilltro till demokratin kommer att kosta oerhört mycket, dels i förlorade förhoppningar och drömmar, dels också i de demokratiska möjligheterna framöver. Jag tycker också att det är mycket oroväckande det tror jag i och för sig att alla i den här kammaren gör med fascister och nazister på gatorna igen. Jag menar att den tilltro till dem som har skrivit ut det här fördraget för min del därmed är noll. Jag tycker också att fördraget i sig, de rekommendationer man gör, är problematiskt, både när det gäller det strukturella sparandet, som fortsätter att innebära en åtstramningspolitik på olika sätt, och framför allt när det gäller att de här besluten kommer att fattas över människors huvuden. Jag delar åsikt att det inte går att ta sig ur den här krisen utan att det påverkar vanliga människor. De har ju drabbats av politiska beslut som de själva inte har varit med och fattat. Däremot menar jag att man kan göra effekterna mycket mindre än vad man har gjort. Det är ett stort problem. Det här tror inte jag hjälper till på det sätt jag skulle vilja. 88 BO (S) replik: Jag är precis lika orolig som för den sociala utvecklingen. Arbetslösheten är på väg att bli förskräcklig. Den politik som har levererats har faktiskt också levererat tillbakagång och recession, massarbetslöshet. Länder som skulle hjälpas har blivit ännu fattigare och har ännu svårare att ta sig ur problemen. Jag delar den uppfattningen. Men jag vidhåller att problemet inte är olika regelverk. De är tillräckligt flexibla. Om det är tillräckligt kan man i och för sig fortsätta att diskutera. Problemet är ju den högerpolitik som levereras. Jag sitter i . Jag har sett dessa dokument som kommer från ministerrådsmötena där det står att vi ska också satsa på jobb och vara socialt inkluderande, eller hur det uttrycks. Men det kommer aldrig några förslag på det området, utan det som levereras är åtstramningspolitik och ensidig åtstramningspolitik. Vänstern i står inte upp och säger unisont att de inte vill ha finanspakten. Det finns kritiska röster, och framför allt är de kritiska mot åtstramningspolitiken. Det är skillnad. Det finns ingen lösning som inte innebär att man återvinner kontrollen över statsfinanserna. Den finns inte. Frågan är på vilket sätt och i vilket tidsperspektiv det måste ske. Men det måste finnas en trovärdig plan för hur man ska ta sig dit. Lösningen kokar ned till tre ord även om de skulle behöva utvecklas nämligen tid, bättre balans i programmen mellan sparande, investeringar och framåtsyftande insatser, och tillit. Det måste skapas tillit. Jag menar inte marknadens tillit utan människornas tillit. 89 (V) replik: Vi kan vara helt överens om att de inte kan fortsätta låna ut, framför allt inte till bankägarna, vilket har skett hela vägen. Det ska vi ärligt säga. De pengar som har lagts ut från skattebetalarna i har gått till bankerna, inte till folket som betalar. Jag menar på att reglerna i sig problematiserar eftersom det blir ytterligare överstatlighet och därmed också mindre demokrati. Jag tror också att man därmed får mindre respekt för de beslut som fattas. Det påverkar människors liv på ett sätt som det annars inte skulle ha gjort. Det finns inte ens insikt om att underskotten i flera av länder beror på överskott i flera av de andra länderna. Det problemet berörs inte i något av de dokument vi har sett, inte heller i finanspakten. Om man inte har den insikten tar man sig inte heller ur problemen på det sätt som behövs. Även om säger att det finns en resår i regelverket är ett mål för det strukturella sparandet ett problem i sig eftersom det strukturella sparandet är indikatorn på att de automatiska stabilisatorerna faller ut. Det är därför vi tycker att det är så viktigt bland annat att det finns en bra a-kassa. Om vi då helt plötsligt börjar titta på det strukturella sparandet får vi problem med åtstramningar i ekonomin. Därför är regelverket inte heller anpassat utifrån de problem som finns i samhällsekonomin. Fördraget i sig är inte en lösning, och jag tycker, till skillnad från , att regelverket på olika sätt bidrar till att öka problemen. har inget juridiskt undantag från euron. De skrivningar som finns om respekten för arbetsmarknadens parter är inte heller juridiskt bindande i det dokument som ni nu vill ställa er bakom. 90 BO (S) replik: inledde med frågan om att ytterligare överstatlighet är ett demokratiskt problem. Jag tror också det. Men man har skapat en eurozon, och det finns naturligtvis en drivkraft som går i den riktningen att man borde samordna sin ekonomiska politik. Är det demokratiskt möjligt att göra? Det är jag tveksam till med tanke på vad som inträffar. Stödet för ett sådant projekt minskar dag för dag därför att arbetslösheten växer. Det är mycket problematiskt. Det är rätt svårt för oss som inte är med i eurosamarbetet att säga till dem exakt vad de ska göra. Det är själva som har bestämt att de vill fortsätta och att de vill samordna sin ekonomiska politik. Då säger vi att vi inte ska stå i vägen för det, men vi vill gärna vara med och föra en diskussion om hur samarbetet kan se ut och göras bättre därför att vi kommer att påverkas. Det är den hållningen vi har. Inte någon i , inte heller de som har lagt fram de radikala förslagen, skulle säga att detta är lösningen, utan det är fråga om ett sökande efter en väg ut ur en mycket svår situation. 91 (M): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i FiU:s betänkande och avslag på de fyra reservationerna. EU är världens mest framgångsrika samarbete mellan självständiga stater. är det viktigt att samarbetet sker på rätt sätt, att det finns tydliga gränser för vad unionen ska göra. Det är viktigt att det nationella självbestämmandet ska värnas. EU ska koncentrera sig på gemensamma frågor som länder inte kan lösa på ett bra sätt. Politik ska utövas så nära människor som möjligt ! Alla beslut inom EU bör prövas så att de verkligen gynnar den enskilda människan. Beslut som kan fattas på nationell eller lokal nivå ska gynnas. EU-medel ska ge ett mervärde, inte ökad byråkrati. Vi måste värna subsidiaritetsprincipen. Många gränsöverskridande frågor kan endast lösas på ett bra sätt med ett europeiskt samarbete, till exempel ansvarsfull ekonomisk politik, en tuffare klimatpolitik, krafttag mot den internationella brottsligheten, ett gemensamt asylsystem och värnande om demokrati i vårt närområde. tillbaka befinner sig euron och i en allvarlig kris. Det är mycket på grund av att en del medlemsländer inte har följt de finansiella krav som EU har ställt på dem. Europasamarbetet måste bygga på att de finansiella ramverken, den så kallade stabilitetspakten, regleras och efterföljs och att enskilda länder inte kan missköta sin ekonomi, som har skett. Ekonomin har misskötts till den grad att den har fått allvarliga konsekvenser för hela EU-samarbetet. Även om inte ingår i samarbetet om den gemensamma valutan påverkas vår ekonomi i allra högsta grad av det ekonomiska läget i . Vår svenska export drabbas hårt av den finansiella krisen. Vi välkomnar därför att vidtar ytterligare åtgärder med en striktare ekonomisk styrning. Vi sympatiserar inte med alla former i den skrivningen, men vi tycker ändå att den är en bit på väg. Vi kan se en positiv utveckling i en del euroländer som har skött sin budget och där disciplinen har respekterats. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag utan att det är bindande för . Det är ett ja men ändå ett nej. Det är ett beslut som kan te sig lite konstigt för den som inte är insatt i frågorna. Utskottet anser att det krävs ytterligare ställningstaganden och godkännande av om ska känna sig bundet till nya regelförslag. Därför har det blivit ett tillkännagivande till regeringen för att ytterligare förstärka att frågorna ska återkomma till , vilket vi tycker är klokt. Till och Vänstern kan jag inte låta bli att ge en personlig historisk reflexion. Jag var i , , 1968 när ryska tanks stod längs vägarna och ryska soldater patrullerade på Prags gator. Jag var i . Jag åkte igenom gamla , strax efter murens fall. talade om soppkök. Har man sett på andra sidan järnridån, som under de resor jag gjorde, tycker jag att vi har kommit långt med Europasamarbetet. Jag satt i , och jag var med och voterade . Jo, vi voterade in tio nya länder efter . Flera av de tio länderna hade befunnit sig bakom järnridån. Till måste jag säga att om man har den bild av Europasamarbetet som ni har borde man gå tillbaka historiskt och titta på hur såg ut innan länderna bakom järnridån kom in. 92 (V) replik: har till skillnad mot alla andra länder i EMU haft en folkomröstning, och det svenska folket var väldigt klokt. Om och hans kamrater i hade fått bestämma hade även vi varit i den soppan . Ett av problemen är att folket i sig inte har fått ta ställning till valutaunionen. Jag begärde ordet när du sade så här i din inledning: Beslut ska tas som gynnar den enskilda människan. Jag kände det nästan som ett hån, som ett skämt, mot alla dem som har drabbats av den här krisen, som inte har varit med och röstat om det och som verkligen har drabbats av de enskilda konsekvenserna av de beslut som fattats bakom lyckta dörrar. Jag tycker att det var ett väldigt märkligt påstående. Vi är ett exportberoende land och påverkas såklart mycket av vad som sker i . Men det som är det stora problemet , varför vi påverkas så mycket, är att ingen längre kan efterfråga produkterna eftersom det är ekonomisk och social kris. Jag tänkte passa på och fråga varför det är så bra att länder som inte sköter sig enligt detta regelverk ska få böter, att ska kunna döma ut böter till enskilda länder. Tycker du att det gynnar den enskilda människan? Man har gått till val och valt en regering som fattar ett beslut, och sedan ska jurister överpröva det någon annanstans bakom lyckta dörrar och därefter kunna döma ut böter, som drabbar det enskilda folket troligtvis rätt hårt. 93 (M) replik: Det är väl egentligen det som är problemet med den gemensamma valutan. Jag är villig att säga att det är så. Det fanns inget straff, om man nu ska kalla det för det, för de länder som inte skötte sin ekonomi. har man stramat åt det, och förhoppningsvis blir det bättre. Historiskt sett var det så att när och inte skötte sina budgetar och passerade treprocentsspärren kunde man inte kräva att , som var det första landet som gick under treprocentsgränsen, skulle straffas. gör man det lite tuffare. Det är inte ett perfekt system det har vi upptäckt kan jag säga även om jag stod på ja-sidan under den tiden när vi hade kampanjerna. Sedan måste jag kommentera tal om hån mot demokratin. Jag försökte återspegla den bild av som fanns före murens fall, och det kan man verkligen kalla hån mot demokratin. tillhör ju ett parti som ibland har tyckt att det var ett system som fungerade väl, men av demokratiska skäl gjorde det inte det. Framför allt var det väldigt synd om människorna som inte kunde styra över sitt eget liv. Jag anser att det europeiska samarbetet har gett förutsättningar för de 500 miljoner invånarna att få ett bättre liv och kunna påverka på ett annat sätt även om 750 personer, 772 eller vad det är, i inte kan få ned information till den enskilde. Det kan inte vi i det här rummet heller. 94 (V) replik: Det var inte det jag sade. Jag sade att du inledde ditt anförande med att säga att beslut som ska gynna den enskilda människan är utgångspunkten för de beslut som ska fattas på EU-nivå. Jag anser att det inte är det, för då hade vi inte sett det som vi ser . Det var det jag sade och ingenting annat. Du menar alltså på fullaste allvar att du finner att bötesbelopp för enskilda länder är ett bra sätt att komma till rätta med de problem som finns i ? Du anser tydligen också att det då stärker demokratin. Men hur anser du att det gynnar den enskilda människan? Om du går till val och lägger din röst i en valurna vill du ju påverka politiken i en viss riktning. Om du driver opinion i vissa frågor vill du kunna påverka de politiska beslut som fattas. Finner du då att det är rimligt att någon överprövar den regeringens beslut och utdömer böter för det fattade beslutet? Jag gör inte det. Jag tror att det är mycket allvarligt, särskilt i den situation som är . Jag fattar inte på vilket sätt portugiser, spanjorer, irländare eller greker skulle få det bättre av ett sådant beslut. Det ingår ju faktiskt i den pakt som ni och Socialdemokraterna nu ställer er bakom. Jag tycker att det är djupt bekymmersamt. 95 (M) replik: Det här är ju ingen nyhet. Innan pakten kom fanns det ett bestraffningssystem som aldrig har använts. Det fanns med från början. Du talar om den enskilda människan och demokrati. Jag tycker att man efter valet i nu kan se svårigheterna när ett splittrat land ska få ut den demokratiska tanken så att den enskilda människan får det bättre när man med en minoritet på kan få en majoritet i deras riksdag. Jag ser att det demokratiska problemet finns, och det måste man förbättra. Vi arbetar på ett ganska brett sätt i vår riksdag, med och så vidare, och försöker förankra våra frågor ute i partierna. finns det vissa svårigheter att även få alla riksdagsledamöter intresserade av Europafrågorna. 96 (SD) replik: anför återigen, som många brukar göra, EU och EU-samarbetet som ett fredsprojekt. Och det kan man väl säga det tror jag också att det var . var nog bra för sammanhållning i direkt efter kriget, precis som Marshallhjälpen till ett sönderbombat var, för att ta bort mycket av den bitterhet och de spänningar som fanns i . Det kan jag hålla med om. De gånger vi har sett krigshandlingar i har de berott just på stora stormaktsbildningar tvärs över nationsgränser, tvärs över folkgränser och ibland över religionsgränser utan demokratiskt starka mandat, det vill säga de diktaturer som fanns i . Det var därför de föll. Det var mindre spänningar som gjorde att de föll. Det så kallade fredsprojektet är tyvärr, , på väg i samma riktning. Lyssna på folket i ! Lyssna på spanjorerna! Lyssna på portugiserna! Lyssna på vad irländarna säger! Titta på plakaten i ! Vad står det på dem? Vad tycker de om ? Vad tycker de om ? Vad säger irländarna om den vidlyftiga utlåningen från tyska banker när de hade en överhettad fastighetsmarknad? Det är det som är grundproblemet , att vi inte tar hänsyn till varandra inom EU-systemet och inom den monetära union som har skapats. Man går i otakt. Man går åt olika håll i olika hastigheter. Det finns inte utrymme för särlösningar. Utan att lösa de inre spänningarna kommer vi att hamna där igen, och då kommer inte EU att vara ett fredsprojekt, . Tyvärr ser det mycket oroligare och mörkare ut än så. 97 (M) replik: Sedan detta projekt, som han kallar det, startade har det blivit lugnt och stilla i . Vi tittar gärna på en väldigt kort historisk period, men vi kan titta lite längre tillbaka också. Oroshärdarna har man slagit undan genom att bilda det gemensamma EU. Jag brukar citera , som när hon kom ned till inte var så förtjust i tanken. Det får hon stå för själv, men så har hon sagt till mig. Men hon besökte de gamla levande museerna i , där man kan gå i skyttegravarna och följa ungdomar genom att lyssna på röster och så vidare. Då förstår man djupet i behovet av samarbete. lever med en vattenbarrikad mot det övriga , men tänk om du bor i , jobbar i , har barn i skola i , har en gemensam valuta och reser över gränser utan begränsning. Man har slagits historiskt men kommer inte att göra det igen. Jag tycker att er bild av hela EU-samarbetet är förvrängd. 98 (SD) replik: Jag tycker precis tvärtom, . Efter har inte två demokratier fört krig mot varandra. Det var förresten inte heller, tror jag, några demokratier som förde krig mot varandra under . Oavsett om länderna har varit medlemmar i , Europeiska unionen eller någonting annat har krig under större delen av och alltsedan dess alltid förts mellan diktaturer sinsemellan eller mellan demokratier och diktaturer. Det är inte där problemet ligger. Demokratier i allmänhet är inte krigförande länder, och är de det är det oftast på goda grunder. Problemet som ni har skapat nu är en monsterunion, en federation med stormaktsambitioner som har ett väldigt svagt demokratiskt mandat. Precis som och andra har sagt här har man i de flesta länder inte ens fått rösta om den monetära unionen. Många av dem som går arbetslösa , som har drabbats av den här krisen som till stora delar har skapats av för strikta regelverk och bristande möjlighet för länderna att själva föra en finans- och penningpolitik, till exempel i fall, klandrar de politiker som har gått in i det här samarbetet utan att ha gett befolkningen rätten att säga sin mening.