prot · H00965 · 2013-02-14 00:00:00 — Och sedan kom man helt enkelt bort från arbetet. Det är viktigt med de utmaningar som regeringen har framför sig och som statsrådet har pekat på. Valideringen är jätteviktig som signal till de här akademikerna. Om jag är historielärare i arabiska har jag självklart svårare att komma in på arbetsmarknaden i . Då kanske man ska få signalen att komplettera sin akademiska examen med många andra ämnen, så att man kan få jobb i stället för att få veta att man har svårt att få jobb som lärare i finska eller vad det kan vara. Det är viktiga frågor för oss alla. Det är det som har gjort att många akademiker har hamnat i utanförskap. Det är väldigt svåra förhållanden för dem. Jag hoppas att du, , fortsätter med den strategi som du har börjat med. Validering är det jätteviktigt att vi kommer i gång med. Det andra är att man har en individuell plan när man hamnar på Arbetsförmedlingen och att det inte är som tidigare, att det är socialbidrag som gäller. Arbetsförmedlingen har en stor uppgift framför sig i att kunna hjälpa de här människorna, fånga de här resurserna så fort som möjligt. Det är slöseri med resurser. 142 Statsrådet (FP): Man är van att sitta i regeringen och ha socialdemokrater som skäller på en. Det är bra. Det är så regeringen fungerar. Man ska alltid opponera på regeringen. är jag dock lite förvånad. I förra debatten frågade ni: Varför gör ni inte mer? Sedan hänvisade ni till den utredning som jag har tillsatt, som har ett antal konkreta förslag. Ja, jag gillar regeringens politik, och därför har jag tillsatt utredningen. har jag en debatt med som vill att jag ska peka på positiva exempel på vad som sker. Det är jättebra. Jag gillar det. Satsningarna på kompletterande utbildning för läkare som har fått jobb var precis det jag nämnde. Det är en satsning från regeringens sida. Det är ingen annan som har hittat på det. Det var den jag menade när jag sade att det nu finns en permanent finansiering med . Vi kanske behöver bygga ut den ytterligare. Den har varit otroligt framgångsrik, för tandläkare, för läkare, för sjuksköterskor. Beträffande Korta vägen: En statlig myndighet, , lyder trots allt under regeringen. Det är också vi som tar de initiativen. Jag uppskattar att tycker att de är bra. Jag skulle önska eftersom jag efterlyser fler idéer att funderade ytterligare på vad vi kan göra mer och vad som i så fall är Socialdemokraternas alternativ. Det korta svaret, , är: Ja, den del av regeringens politik som fungerar kommer jag att fortsätta med. Sedan behöver vi fundera på en annan sak. Det handlar inte bara om validering och kompletterande utbildning, utan det handlar om: Hur startar min resa i ? Jag menar att vårt nästa stora reformområde är svenskundervisning för invandrare. Den är problematisk för den som saknar utbildning som har svårt att kombinera med praktik, men den är problematisk också för den som vill ha den kompletteringsutbildning som pratar om. Vad händer om jag går igenom svenskundervisning för invandrare och får godkänt betyg i nivå D, den högsta nivån? Det räcker normalt sett inte för att sedan söka till . Då behöver jag i andra ledet gå vidare till den kommunala vuxenskolan den möjligheten finns. På kommunala vuxenskolan kan jag läsa svenska som andra språk, och sedan kan jag gå vidare med en kompletterande utbildning. Vad är problemet med den strukturen? Det blir väntetider i varje led! Det blir väntetider på att få plats först på sfi i värsta fall. Sedan blir det väntetider när jag är färdig med sfi och innan jag börjar med svenska som andra språk. När jag väl har kommit in i svenska som andra språk har jag situationen att jag får repetera rätt mycket av det jag lärde mig i sfi, och då tar det innan jag kan få den kompletterande utbildningen. Då är problemet oavsett om jag är svenskfödd eller född i ett annat land att kunskap är en färskvara. Hade jag med mig en sjuksköterskeutbildning från mitt hemland kan det ha tagit innan jag väl har fått den kompletterande utbildningen och kan gå ut och jobba och är inte lika attraktiv på svensk arbetsmarknad längre. Rätt mycket av detta har vi förändrat, men det finns fler saker kvar att göra. Vi kan gå tillbaka till det hur det fungerade innan alliansregeringen kom till makten. Då var det betydligt värre. Då fick jag inte jobba , till att börja med, vi hade längre väntetider för asylansökningar, och när jag väl hade fått asyl hade vi ett system som innebar att jag först skulle läsa svenska för invandrare och sedan kanske kunde komma ut och anmäla mig på Arbetsförmedlingen. Då fick vi effekten att vi inte tog till vara akademiker, för detta drabbade akademiker, men det drabbade också andra. Vi behöver göra mer. Jag är den förste att erkänna det. Men vi ska också vara tydliga med att säga: En del har hänt. Vi är i ett läge där var tredje läkare i vårt land är född i ett annat land. Var fjärde tandläkare som jobbar i vårt land är född i ett annat land. En förklaring till detta är insatser som regeringen har gjort. En annan förklaring är att vi har brist på de här områdena. Låt oss vara tydliga med det. Det är inte så att landstingen eller regionerna har så otroligt mycket bättre värderingar än alla andra, utan i eller någon annanstans i har inte haft så mycket val. Och har dörrarna öppnat sig. Men även de som har flera val måste hamna i en situation då den som är högutbildad har chansen att ta till vara sin akademiska utbildning. Jag efterlyser gärna något från . Du får jättegärna använda nästa inlägg till att berätta om fler saker som regeringen har gjort som är bra och som du tycker att vi borde göra mer av. Men har du andra idéer att skicka med till regeringen vore jag tacksam. 143 (S): Först till : Jag tyckte att det var en bra berättelse och beskrivning av ett gammalt bekymmer som många är ansvariga för och som många förhoppningsvis vill lösa. Inom parentes sagt finns det en scen i filmen om där han söker svenskt medborgarskap och det faller på att de påstår att han inte kan språket. Men det var väl kanske en av de människor som behärskade det svenska språket bäst av alla, innan han dog. Det är en liknande historia som berättar. Jo, jag säger att det finns en del saker som regeringen gör som är bra. Jag är bara inte riktigt nöjd med engagemanget och vill ha mer och vill att man går fortare och löser det här gamla problemet. Jag är medveten om att lyder under regeringen. Men det exempel som jag tog upp, Projekt utländska akademiker, finansierades genom ESF-medel. Då blir det lite bekymmersamt när slår sig för bröstet. Min fråga gäller när projektpengarna är slut och inte är beredd att tillskjuta resurser till den myndighet, , som han visserligen bestämmer över men som han låter lida under resursbrist. Det spelar ingen roll om man bestämmer över en myndighet om man sedan inte ger myndigheten resurser och starka beslut att göra vissa saker. Min fråga var om man skulle kunna använda erfarenhet från projektet och permanenta det och finansiera det eftersom man inte kommer att få ESF-finansiering för det i fortsättningen. Sedan tycker jag inte att jag har skällt särskilt mycket. Jag har verkligen ansträngt mig för att hålla en för mig ganska lugn och sansad samtalston. Då skulle statsrådet ha träffat mig vid andra tillfällen, om han tyckte att det här var att skälla! 144 (FP): Det är jätteviktigt att vi tar i de här frågorna. Det är inte bara valideringsfrågorna utan en attitydfråga, vilket man ofta glömmer. Attityderna är viktiga när vi ska ta hand om våra nyanlända, våra nysvenskar eller vad vi kan kalla dem. Det är jätteviktigt att man redan från början, utan slöseri med tid ska komma underfund med vilken kompetens man har. Jag har träffat många som kör taxi och annat och som har varit tvungna att gå på socialbidrag. De frågar varför de inte har fått den här informationen. De beskriver att de kände sig som parasiter men att de nu försörjer en familj. har familjen kommit i gång. har även kvinnan kommit i gång och så vidare, och det har koppling till det som tog upp tidigare om kvinnliga akademiker. Där är det också en stor skillnad, för de kvinnliga akademikerna har ofta varit hemma med barnen, och det har gjort det ännu svårare för dem att komma i kontakt med arbetslivet än för deras män. Detta är självklart en stor fråga. Vi har gjort mycket under alliansregeringen, men det återstår mycket. Vi får inte en lösning på detta över . Men vi har gjort positiva förändringar, och jag hoppas att vi fortsätter på den vägen, för det är slöseri med resurser, och samhället har inte råd att låta dem som har utbildat sig och har många års arbetslivserfarenhet komma hit och vara passiva. Varje färdigutbildad läkare kostar oss 1 ½ miljon. Här har vi färdigutbildade som kommer hit, och vi slösar bort de resurserna! 145 Statsrådet (FP): Jag har debatterat med tidigare. Jag uttryckte förvåning över att han inte skällde som han brukade utan lyfte fram det i regeringen som är bra. Det välkomnar jag, men vi närmar oss valet , så då kan vi bli tuffa mot varandra. Låt oss vara tydliga. Jag tror att vi är ganska överens om problembilden. Sedan ska vi också beskriva att vi har förändrat rätt mycket och att det går åt rätt håll. Vi hade en situation, inte bara beroende på det politiska systemet, där vi hade kravprofiler på svensk arbetsmarknad som tydligt stängde ute människor med utrikes bakgrund. När det gick som längst kunde det krävas gymnasiebetyg i svenska för att söka jobb som lokalvårdare. Då är det ganska långt in på svensk arbetsmarknad. beskriver hur en arbetsgivare i län, , slarvade bort någon. Man tyckte att svenskan var tillräckligt bra i men inte i . Vi har haft kravprofiler där vi inte har sett möjligheter utan problem. Det som också har hänt och detta ligger lite bortom det politiska är att den demografiska utmaningen har öppnat vissa arbetsmarknader. När det gäller läkaryrket beror det på att man hade ett otroligt framgångsrikt läkarförbund som påpekade att vi skulle ha läkaröverskott, vilket alla i den här kammaren trodde på. Min äldre bror är läkare. När han läste till läkare fick han höra att han skulle bli arbetslös, för det fanns alldeles för mycket läkare i . Där hade man ett framgångsrikt fackförbund och politiker som inte kunde se igenom siffrorna, och därför fick vi läkarbrist. Det positiva är att människor har kommit in. Jag vill dock vara mycket tydlig: Det faktum att var tredje läkare är utrikes född är inte detsamma som att arbetsmarknaden för utländska akademiker är öppen i . Tvärtom har vi otroligt mycket kvar att göra på det området. En del handlar om att öppna upp ett mottagande som går snabbare in i utbildningsvägar. Låt mig konkret svara på sista fråga: Vi får se. Vi har samlat kunskapen om validering på en myndighet. Den myndigheten har fått i uppdrag att samla in information om vad som fungerar och vad som fungerar bäst. En del av det tog upp kan jag svara tydligt ja på. Satsningen på kompletteringsutbildningar för ett antal akademikerutbildningar ligger kvar, och den finansieringen finns kvar precis som , och den kommer att kunna finnas kvar . Om det vi ytterligare behöver bygga ut kommer jag att återkomma till. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2012/13:219 om stöd till språkutveckling för nyanlända invandrare 146 Statsrådet (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stödja språkutbildning och språkutveckling direkt på arbetsplatserna för nyanlända invandrare. Kunskaper i svenska språket är avgörande för att kunna komma in i det svenska samhället. Språket är ofta språngbrädan som möjliggör att människor som flyttar eller flyr till vårt land kan bidra med sina kompetenser och erfarenheter på arbetsplatser eller som företagare, och aktivt delta i samhällslivet. Kunskaper i svenska språket är också en förutsättning för att individer ska kunna utnyttja sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter. Det är därför av yttersta vikt att utbildning i svenska för invandare fungerar bra och snabbt ger nyanlända invandrare möjlighet att lära sig svenska och komma i arbete. Tyvärr tvingas vi konstatera att det fortfarande finns behov av ytterligare förstärkningar och förbättringar, och särskilt individanpassningen behöver stärkas. Regeringen har därför tillsatt en särskild utredare som ska föreslå hur valfrihet och individuell anpassning kan ökas inom utbildningen, bland annat genom ett system med sfi-peng. Men mer behöver göras. Mot bakgrund av problem med bristande flexibilitet och individanpassning i utbildningen ger regeringen nu därför ett tilläggsuppdrag till utredningen för att ta ett brett grepp om hur nyanlända ska matchas med rätt språkutbildning. Utredningen får i uppdrag att överväga om all sfi-utbildning bör ges inom vuxenutbildning, komvux, och särskild utbildning för vuxna, särvux. Om utredaren kommer med ett sådant förslag ska uppdraget att föreslå hur valfrihet kan ökas inom utbildningen i sfi även omfatta hur valfrihet kan öka inom komvux och särvux som helhet. Därutöver får utredningen bland annat i uppdrag att se över hur sfi bättre ska kunna kombineras med arbete eller praktik, till exempel genom att överväga om Arbetsförmedlingen ska få möjlighet att upphandla den utbildning i svenska som ges inom ramen för etableringsuppdraget. På så sätt skulle mer skräddarsydda lösningar kunna skapas där det blir lättare att kombinera praktik eller jobb med studier i svenska. Utredningen får också i uppdrag att föreslå hur innehållet i utbildningen bättre kan individanpassas och utformas för att kunna kombineras med andra utbildningar eller yrkespraktik. Ett alternativ är att införa fasta studievägar utifrån elevens mål, till exempel ett yrkesspår och ett studieförberedande spår. I avvaktan på att sfi-pengsutredningen slutredovisar sitt uppdrag har fått i uppdrag att förmedla statsbidrag för utbildning i svenska för invandrare. Satsningen omfattar och syftar till att höja kvaliteten i och öka individanpassningen av utbildningen. Personer som omfattas av etableringsreformen och har behov av mer handledning än vad de kan få på en vanlig praktikplats ska ha möjlighet att få arbetsträning. Regeringen har därför avsatt medel i budgeten för privata och offentliga aktörer som anordnar arbetsträning att under vissa förutsättningar kunna få merkostnadsersättning på per dag . 147 (S): Jag vill tacka ministern för svaret på min interpellation. Både jag och ministern och säkert många fler är rörande överens om att språken är nyckeln inte bara till arbetsmarknaden utan till hela samhället. När det gäller arbetsmarknaden är språket ytterst viktigt, för det handlar i mångt och mycket inte bara om att man ska förstå sina arbetskamrater, utan man ska dessutom kunna förstå en instruktion eller ta del av hur en maskin fungerar, så att det inte händer några arbetsplatsolyckor. Det är inte tu tal om att språket är viktigt. Jag har besökt ett antal rätt spännande kommunala arbetsplatser inom vård och omsorg säkert har även ministern gjort det där man har jobbat med ett koncept som man kallar för språkstödjare. Jag är övertygad om att ministern vet vad det innebär. När man träffar människor som jobbar som språkstödjare inom vården och omsorgen inser man också att det är en fantastisk utveckling för den som får del av språkstödet, men det är också en utmaning för den arbetstagare som tar på sig uppdraget. Jag har mött människor som jobbar på ett äldreboende där man har utvecklat det här med språkstödjare. Man inser också att det är en fantastisk möjlighet för den som är gammal och bor på ett äldreboende. Det fanns en gammal farbror där som hade tagit det på mycket stort allvar att den nyanlända invandraren skulle lära sig svenska, och han hade ett system för hur detta skulle gå till med brevskrivande och så vidare. Vi vet att det funkar att man kanske följer en arbetstagare på en arbetsplats, och man pratar svenska . Men vet vi också att arbetsplatserna är slimmade. Organisationerna har det tungt . Det är inte så att arbetsplatser inom vård och omsorg har oändligt med resurser eller oändligt med personal som har tid och möjlighet att vara en bra språkstödjare. Jag hörde och läste i svaret från statsrådet att man har avsatt medel i budgeten för merkostnadsersättning på per dag . Ja, det är väl bra, men det är . Det är inte jättemycket om man betänker hur arbetsplatserna i mångt och mycket ser ut . Man kanske kan fundera på om det räcker eller inte. Men handlar ju inte allting om pengar, utan det handlar också i mångt och mycket om hur organisationen och arbetsplatserna klarar av att ta emot det. Jag tycker att det är jättebra om man kan utveckla ett system för arbetspraktik som innebär att människor också kan få ta till sig det vardagliga språk som finns på arbetsplatsen. Och kanske man också ska se att det finns arbetsplatser som har mer eller mindre möjlighet att ta emot. Det blir en utmaning för sig. Jag ser att det finns en glädje på de arbetsplatser som har gjort det. Men det är en fråga som jag ställer mig: Om jag nu är anställd inom vård och omsorg och tar på mig en ytterligare arbetsuppgift att vara språkstödjare, hur kompenseras jag i min yrkesroll för det? För det är en kompetensutveckling även för mig som är arbetstagare. Det är egentligen en fråga för arbetsmarknadens parter hur det till exempel skulle kunna se ut i ett lönekuvert, men någonstans måste det också finnas en politisk debatt om att det är jättebra om arbetsplatser tar emot praktikanter, framför allt när det gäller att utveckla språk. Men arbetsplatserna är slimmade , vilket gör att det blir svårt. Då kan man fundera över om den där merkostnadsersättningen räcker till eller inte. vet jag att vi inte har något mer i vår budget, vilket ministern säkert vänligt kommer att tala om för mig. Men jag undrar ändå. Det är en slimmad organisation men ett stort behov. Hur gör vi? 148 Statsrådet (FP): Vi får väl se hur det går med merkostnadsersättningen. Beräkningen i budgeten det är en ganska stor budgetsatsning vi gör är att det ska räcka till 6 000 praktikplatser. Det är 3 000 praktikplatser på helårsbasis för nyanlända invandrare. Det är en ganska stor andel av dem som är inskrivna i etableringsuppdraget som då får möjlighet till en praktikplats. Den där siffran har vi inte höftat, utan det handlar om vilka typer av extrainsatser man brukar behöva för att ta emot praktikanter. Jag reser runt till arbetsförmedlingar och pratar med dem. De tror att det här kommer att vara ett väldigt framgångsrikt verktyg. Låt oss se. Jag är beredd att göra mer ifall det skulle behövas, men det är en rätt rejäl budgetsatsning. Och vi gör den därför att just den här kombinationen av att komma i praktik när man är nyanländ i , i synnerhet om man har en lägre utbildning, och att lära sig språket är så viktig. När det sedan gäller svenskundervisningen för invandrare, den bredare frågan, ska jag först säga: Den håller otroligt varierande kvalitet över landet. Det är inte så att sfi är dåligt överallt. Däremot har vi system, som jag har beskrivit, som gör att man får väntetider när man sedan ska jobba vidare på högskolan. Det är kanske inte så smart att ha sfi som en egen skolform. Det kanske borde vara en del av vuxenutbildning. Jag ska ge tre konkreta exempel på bra start i . Jag kan börja med det socialdemokratiskt styrda , där man till exempel har sfi-undervisning och kommer jag till vården med koppling till att bli undersköterska. Jag tror att vi egentligen kommer att behöva en arbetsmarknad också med vårdbiträden i högre grad. Där är vi inte . Jag tror att vi är lite farligt ute när vi avskaffar yrken som vårdbiträde. Jag tror att vi är lite farligt ute när vi avskaffar barnskötare. För när vi går över till förskollärare och undersköterskor överallt är det klart att resan in blir ganska lång. Men man har utbildning i svenska som man har möjlighet att gå vidare på undersköterskeutbildningen. Kommunalrådet och den kommunala ledningen där berättade för mig att de måste jobba jättemycket med sina kommunala chefer. De kommunala cheferna ser behovet av att få in nya människor, men de har haft problem med praktikplatser. Det är klart att hela poängen med att ha den här svenskundervisningen med inriktning mot att bli undersköterska är att få praktikplatser. Där visar man ett ledarskap och pekar rätt mycket med hela handen på ett sätt som gör att dörrarna börjar öppnas mer, och det behöver vi i den offentliga sektorn. Jag ska nämna det andra bra exemplet. Jag kommer att lyfta fram en annan socialdemokrat: , som är landshövding i . Vill man titta på en kombination av yrkesutbildning och svenskundervisning ska man titta på detta. Hon har varit facilitator det är ju inte landshövdingen som gör detta för att få ihop arbetsförmedlingen och kommunen. Och man ställer sig frågan: Vad kan människor som kommer hit just , och vilka sektorer ska de kunna jobba i? Då prövar man med svenskundervisning kombinerat med jobb i skogen. Vad behöver jag kunna för svenska för att jobba i skogen och få praktikplats där? Det är ett mycket bra resultat. Man prövar svenskundervisning med koppling till hushållsnära tjänster i en situation när man har en ganska låg utbildning med sig. Där har jag inte resultaten , men jag gissar att det kommer att gå bra. Man prövar dessutom svenskundervisning i kombination med jobb i handeln. Där kanske man behöver mer. Dressman som går in och tar praktikanter i berättar att de har fått en ökad kundkrets tack vare att de har fått in praktikanter som dessutom kan möta en persisktalande och kurdisktalande befolkning. Jag kommer i mitt nästa inlägg att gå vidare med hur vi ska göra det nationellt. Men jag ska fortsätta att lyfta upp positiva exempel. Ett tredje exempel är som jobbar med det som de kallar för sfx-kurser, det vill säga en koppling mellan svenskundervisning och ett yrke. Det erbjuds nu nio olika sfx-kurser: svenska för bussförare, för företagare, för hantverkare, för ingenjörer, för lastbilsförare och så vidare. ska vi komma ihåg att har en bra arbetsmarknad. Men man analyserade det 2008. Det visade sig att av dem som svarade på en enkät arbetade inom sitt yrke efter att gått igenom den här svenskutbildningen med praktik. hade ett annat jobb. studerade vidare på högskola eller inom vuxenutbildningen. Det är de här exemplen vi måste lära oss av för att koppla samman svenska med arbete, och det är det som är syftet med den utredning som vi nu har tillsatt. 149 (S): Människor är olika. Så är det bara. Språkutveckling och förmåga att ta till sig ett nytt språk är också helt olika. Vägarna dit är inte som en E4 vare sig för statsrådet eller för mig. Jag brukar säga att jag är glad och tacksam över att jag slipper fly från mitt land. Jag har uppenbarligen ett halvdåligt språköra, vilket gör att jag skulle ha det väldigt svårt. har vi debatterat många olika perspektiv på nyanlända. Det handlar om kvinnor och akademiker och så vidare. Men jag är fortfarande lite bekymrad. Jag har en bakgrund inom äldreomsorgen. Jag ser att behovet finns av nya medarbetare. Arbetsförmedlingen visar att pensionsavgångar är en jättestor utmaning. Det är inte bara det. Vi vet att dementa personer också återgår till sitt första språk. Man behövs alltså där ute på arbetsmarknaden. Men mitt lilla bekymmer är att det är så mycket arbetsplatserna ska lösa när det gäller praktik. Det är långtidssjuka. Det är långtidsarbetslösa. Det är nyanlända. Man ska bidra till språkutveckling. Och har man de arbetsuppgifter man ska utföra . Det kan jag känna som ett bekymmer. Vi i politiken och kanske också regeringen lutar oss i mångt och mycket mot att praktik och det som sker på arbetsplatserna också ska lösa en del av de långvariga problem som vi har haft med att människor med utländsk bakgrund inte kommer in i jobb. För att man ska klara av det behöver man säkert kommunala chefer som pekar med hela handen och säger: ska vi göra det här, för det är bra för organisationen.