prot · H009129 · 2013-06-26 00:00:00 — Därmed följer också ett ansvar som kan och måste utkrävas av väljarna förhoppningsvis ordentligt . Det hade varit klädsamt om statsrådet hade tagit sin del av ansvaret för detta i sitt svar till mig. Jag kan inte tolka statsrådets svar på min interpellation på annat sätt än att regeringen gör bedömningen att det är ett rimligt pris att betala att väl fungerande arbets- och studiependling i mest expansiva region får stryka på foten till förmån för att några privata aktörer ska kunna konkurrera om de järnvägssträckor som är mest kommersiellt intressanta. Jag tvingas också konstatera att statsrådet uppenbarligen inte har något att invända mot att den typ av förändring som planerar kan genomföras utan att kommunerna, näringslivet eller andra berörda får möjlighet att yttra sig. Det tycker jag är trist. tvingas jag konstatera att statsrådet är fullt nöjd med effekterna av den genomförda avregleringen av järnvägen. Det är i sig mycket oroande. I finns långt gångna diskussioner om hur den storregionala pendlingen ska stärkas och utvecklas när blir färdig, allt i akt och mening att klara den växande regionen på ett klimatsmart och hållbart sätt. Dessa planer riskerar nu att äventyras, precis som var inne på. Därför måste jag fråga statsrådet: det en önskvärd utveckling när den ordning vi nu har infördes? Det finns som sagt en hel del övrigt att önska när det gäller den nuvarande situationen för kollektivtrafikens möjligheter att fungera som ett viktigt blodomlopp i vår snabbt växande region. Det som riskerar att hända med Gnestapendeln borde få regeringens varningsklockor att ringa. Var det verkligen så här det var tänkt, att möjligheterna till arbets- och studiependling skulle riskeras och att bilen åter skulle bli alternativet? Var i landet kommer nästa liknande försämring för kollektiv- och regiontågstrafiken att inträffa? Som sagt, var det verkligen tänkt att bli så här? 52 (V): Herr talman och infrastrukturministern! I är detta en stor fråga, likaså i , , , och Laxne. Människor behöver kommunikationer för att kunna leva ett bra liv, kunna ta sig till sina arbeten och kunna studera. Det väckte enorm vrede när planer blev kända. Det var över 1 000 personer som protesterade mot detta på mötet i , och fler än 12 600 namn har samlats in . Är detta en lokal fråga? Är det kanske bara några tusen Gnesta- och Mölnbobor som bryr sig? Nej, detta handlar om det som är infrastrukturministerns ansvar, nämligen hur vi ska få en fungerande kollektivtrafik i hela landet. Vilka prioriteringar ska vi göra? Vem är ansvarig? Av svaret att döma är det i alla fall inte infrastrukturministern utan tydligen någon annan. Svaret var en formell redogörelse för hur ansökningsförfarandet går till. Jag tror att Gnestaborna är ganska ointresserade av det. Jag tror att de flesta i stället vill veta vad infrastrukturministern tycker. Är det rimligt att man på detta sätt håller på att lägga ned en hel bygd? Är det rimligt att man i avregleringens heliga namn tar bort pendeltågstrafik och nyttotrafik för människor som behöver denna trafik för att kunna arbeta och studera? Är det rimligt att dessa hänsyn ska stå tillbaka för att privata företag ska kunna komma in och konkurrera om järnvägen? Jag menar att detta är dogmatism, och den går tyvärr, mina socialdemokratiska vänner tillbaka ända till 1987 och trafikpolitiska beslut, som som kommunikationsminister olyckligt nog drev igenom. Avregleringen av järnvägen bygger på den felaktiga föreställningen att järnväg är som väg, att det går att konkurrera genom att små skuttföretag kan ta gods eller personer och transportera på järnväg. Det fungerar inte så. Det stora felet är naturligtvis den nuvarande regeringens totala avreglering av järnvägen. Den gjordes utan några ordentliga konsekvensbeskrivningar. Man hade bråttom för man kunde ju förlora valet, så det skulle börja gälla . Därför var man tvungen att fatta beslut före valet och kunde inte göra ordentliga konsekvensbeskrivningar. Det förslaget och beslutet bygger på bristande järnvägskunskap. Jag ställde i mitt tal på frågan: Är de vid onda? Eller är de fullständigt verklighetsfrämmande tomtar som sitter instängda i sina kontor och lägger fram ett så idiotiskt förslag? Mitt svar var: Nej. Jag kan inte gå i god för alla anställda vid det kan finnas någon där som inte är så klok men de är inte ansvariga. Den ansvariga står mitt emot mig här, regeringens representant. Det är regeringen som kollektiv som är ansvarig. Att då på väldigt väl formulerade interpellationer ge svar där man i princip frånsäger sig ansvaret duger inte. Det regeringen och infrastrukturministern bör svara på är vilken samhällsnytta det har om Gnestapendeln läggs ned alternativt minskar i omfattning samt vilken lönsamhet det är för samhället att privata företag får tillgång till attraktiva tåglägen mellan och . På vems sida står infrastrukturministern, på Gnestabornas eller på ? 53 (S): Hon är , bor i och studerar i . Hon har kämpat och kommit in på ett program som hon gärna vill gå. Hon har två timmars enkel resväg till och från skolan. Hon kämpade hårt för att komma in på gymnasiet och har klarat av . Över kan hennes uppoffringar vara förgäves. Hon kan tvingas sluta skolan och söka sig en helt annan utbildning. Hennes liv får en helt ny vändning på grund av ett beslut som först fattas av regeringen och sedan riskerar att fattas av . Är det rimligt? Var det så det var tänkt? Ska det fortsätta så? Och i så fall, vilka kommer sedan? Är det , , ? Det är i grunden ett beslut som regeringen och den regeringsstödda majoriteten i har fattat, att vi ska ha tågtilldelningar årsvis, att ingen människa ska kunna planera sitt bosättningsmönster, att de företag som ska konkurrera på den marknaden kan ryckas bort med bara varsel. Avskrivningen på en järnvägsvagn är kanske . Vem köper den järnvägsvagnen, eller det loket, om man inte vet att man kommer att få trafikera banan? Många som funderar på att dra fördel av regionförstoringen väntar på ministerns svar. Var det så det var tänkt? Av 1 kap. 6 § regeringsformen framgår att regeringen styr riket och ansvarar inför . Denna centrala del av regeringsformen verkar ha gått statsrådet helt förbi. Trots att sju olika interpellationer ställts i kammaren är ministerns svar detsamma, att det är eller någon annan myndighets ansvar. På den första interpellationen om tågförbindelserna mellan och svarar ministern att man ska låta våra expertmyndigheter titta på vad som eventuellt bör göras. På den andra interpellationen om förseningar i tågtrafiken svarar ministern att eftersom det är en fråga mellan och Skånetrafiken är hon förhindrad att kommentera det. På den tredje interpellationen om cykeltrafiken svarar ministern att hon inte vill ge något definitivt svar. På den fjärde interpellationen om höghastighetståg svarar ministern att hon inte vill ge något svar för hon vill invänta remissvar. På den femte, sjätte och sjunde interpellationen svarar ministern nu att regeringen inte kan blanda sig i arbetet. När tusentals medborgares liv rivs upp för att tåget försvinner från bygden svarar ministern att det indikerar att den reformpolitik som förts fungerat och att regeringen kan inte blanda sig i arbetet. Jämför det med 1 kap. 6 § regeringsformen där det står: Regeringen styr riket. Den är ansvarig inför . Jag skulle vilja rikta två frågor till statsrådet. Vill statsrådet verkligen vara statsråd med ansvar för infrastrukturen om hon inte är beredd att i svara på en enda fråga som ställs om just infrastrukturen? Vilka förändringar av tilldelningen av tåglägen vill statsrådet vidta för att säkerställa att kan ha fortsatt trafik och att inte fler orter drabbas av det öde som drabbat ? 54 (FP): när SJ hade monopol fanns det inga problem i tågtrafiken. är det trångt på spåren. Det är ett problem. Det är trångt på tågen. Det är ett problem. Det har aldrig varit så många som vill åka tåg som . Det är en effekt av att det finns ett större utbud av sådana som vill transportera folk på tåg. Det är jättebra, bland annat ur miljösynpunkt. blir det konflikter. Spåren är för få. I det här fallet som vi nu diskuterar finns i grunden just en sådan avvägningskonflikt, och den har inte med avregleringen att göra. Den ena sidan handlar om att släppa in nya operatörer på en vinstgivande linje, StockholmGöteborg. Det är väl glädjande att så många vill åka mellan och ; det är jättebra. hade man bara att välja på SJ. Det fanns ingen valfrihet över huvud taget. SJ hade monopol. Den andra sidan handlar om ifall detta ska gå ut över en annan tågoperatör, nämligen SL som bedriver verksamhet . har sagt till mig att det var som såg till att tåget skulle gå ända till . Man kan fråga sig om det verkligen är som ensamt ska få göra avvägningen mellan att släppa in operatörer och ta bort en etablerad operatör, nämligen SL. Då kommer vi inte ifrån att i denna avvägning finns ett övergripande ansvar någon annanstans, och jag vill lägga det något högre än hos . Jag noterar att SL har haft överläggningar, men trafiknämnden i vet ingenting. Frågan har inte heller varit uppe hos och övriga i ledning. För får det stora konsekvenser om de blir av med fyra tåg, som det handlar om, och om regionaltågen kanske inte ska stanna där. Jag ser som en viktig del av . planerar och Gnestahem för ytterligare 300 nya bostäder i området. Om det beslut som med sin nya trafikplan förebådar gick igenom skulle det innebära radikalt förändrade förutsättningar för de byggprojekten. Det måste vägas in att varit ett järnvägssamhälle och är uppbyggt kring järnvägen och pendlingen till framför allt . Jag menar att detta är en fråga som inte med dess nya plan att ta in nya tågoperatörer kan få avgöra på egen hand. Det är också en fråga om hur en kommun som ska fungera i den arbetsregion som vid det här laget är. 55 Statsrådet (M): Ta inte flyget mellan och . Transportera inte mer på väg. Gör det mer på järnväg. Ta inte bilen till jobbet. Ta tåget, gärna pendeltåget. Det är någonting som vi allt som oftast får höra och har hört . Människor gör just det, de tar tåget till . Det transporteras betydligt mycket mer än tidigare på järnväg. Betydligt mycket mer än i övriga går på järnväg i . Allt fler väljer att lämna bilen hemma. Det är också en utmaning att få ihop ett bra och fungerande vardagsliv och arbetsliv, i synnerhet i en region som StockholmMälardalsregionen. Tar man separat kan man konstatera att det är så många som flyttar in att det nu börjar bli trångt på vägar, gångbanor och cykelvägar, men också på järnvägar. har väl inte infrastrukturen byggts ut i samma takt vare sig på väg eller på järnväg. Men invigdes dubbelspåren för pendeltåg i , vilka ökar robustheten och minskar sårbarheten för hela järnvägssystemet. Alla de tåg som kommer söderifrån och på ett eller annat sätt möts i för att sedan ta sig upp mot utgör av de tåg som går igenom . har man verkligen velat göra mer för järnvägen. Självklart ska regeringar ta ansvar, och jag tar ansvar. Jag får alltid ta det yttersta ansvaret. Det börjar bli trångt på spåren för långa, tunga godståg och för pendeltåg som vill ha sina styva tider kopplade till fjärrtågen. Frågan är om det är rimligt att börja ställa människor mot varandra. Naturligtvis ska man kunna arbetspendla, oavsett om man bor i , , , , , eller , och det görs med besked. Detta är viktigt för hela regionförstoringen, för att kunna hitta rätt kompetens och hitta förutsättningar för boende. I den delen tror jag inte att någon av oss har någon annan uppfattning. Men vad gör vi när vi nu måste hantera denna situation innan är byggd? är en förutsättning för att pendeltågen ska få en avskiljning när de kommer in till och därmed klara styva tidtabeller och få bättre kapacitet. Vi pratade tidigare om Ostlänken, som har en direkt påverkan på järnvägstrafiken, inte minst den som kommer söderifrån, och som påverkar hela trafik. har ett uppdrag för dem som ansöker. Det handlar inte, , om att vi har avreglerat allting . Detta är en process som har pågått . Socialdemokraterna har med emfas drivit denna utveckling ända , och ni frågar mig om jag var medveten om konsekvenserna. Det är en fantastisk utveckling som har skett, inte minst genom att alla regionala länstrafikbolag har fått upphandla trafik i syfte att kunna köra till exempel pendeltåg på järnvägen. Vi måste kunna hantera situationen, och jag är fullt övertygad om att tillsammans med SL och andra hanterar för sig som en viktig del. Men vi behöver lösa hela järnvägsproblematiken, och den stannar inte i . 56 (MP): Jag kan hålla med infrastrukturministern om att järnvägen måste byggas ut, att det finns stora problem att lösa och att den inte har byggts ut som den borde. Därom kan vi vara eniga. Men att släppa in ytterligare aktörer i detta läge, där det inte finns tillräcklig spårkapacitet, är något helt annat. Det är väldigt positivt att fler och fler väljer tåg, att fler och fler persontransporter går på tåg och att fler och fler godstransporter går på tåg. Men det är regeringens ansvar att se till att det finns kapacitet nog att ta emot andra aktörer. Annars bygger man bara luftslott. Man förespeglar företag som vill köra tåg att det finns spårkapacitet som egentligen inte finns. Vi kan nog vara överens om att det inte finns tillräckligt stor spårkapacitet i . De som slutgiltigt drabbas av detta är de människor som bor i och , inga andra än så . Men det här är kanske bara början? Alliansregeringen säljer kapacitet som inte existerar. Regeringen tvingar att stänga av avgångar och linjer för lokaltrafiken. Jag kan se framför mig att det som händer nu mellan och bara är början. Om tillräckligt många skulle välja att åka tåg skulle antagligen samma sak hända i andra storstadsregioner: , etcetera. Är det verkligen en ansvarsfull politik att sälja kapacitet som inte existerar? Vilken annan näringsgren skulle tillåta detta? Det skulle kallas bluff. Eller är detta en medveten strategi från regeringen? Vi kan skippa den där lokaltrafiken de kan väl lika bra åka buss. Är det så regeringen tänker? Då är det fråga om vägar som inte har rustats upp på länge och som dessutom bedöms som så trafikfarliga att man har satt upp fem sex fartkameror på vägen, eftersom det sker olyckor. Jag vet att statsrådet känner till detta väl; hon bor själv i . Jag har fortfarande inte fått svar på min fråga: Var regeringen medveten om hur pendeltågstrafiken skulle drabbas av att fler aktörer släpptes in på banan? Det handlar inte bara . Även vet vi att detta kommer att ske. Om nu lyckas trolla med knäna och få till att det kanske bara kommer att handla om några avgångar, vad händer då och året därefter? Och hur ska man över huvud taget kompensera kommunerna och deras invånare för den förtroendeklyfta som uppstår? Vem vill bosätta sig i eller när man vet att pendeltågstrafiken kan läggas ned vilket år som helst? vet man att risken finns. Min fråga till statsrådet är fortfarande: Visste ministern om att denna risk existerade när man beslutade att släppa in fler aktörer på banan? varnade för detta, men regeringen lyssnade inte. Var det ett medvetet val av regeringen att riskera nedläggning av lokal tågtrafik genom att släppa in fler aktörer på banan? 57 HANS (S): politiker har i väldigt varit engagerade i den regionala trafiken och regionförstoringsfrågan. Detta engagemang har byggt på en tillit till att invånarna kommer att få en vidgad studiemarknad, en vidgad bostadsmarknad och en vidgad arbetsmarknad och till att företag kommer att kunna rekrytera kompetens på en större marknad, varigenom ytterst internationella konkurrenskraft säkras. Jag tillhör dem som tror att Gnestapendeln kanske kommer att räddas. Jag tror till och med att den debatt vi har kan ha en viss betydelse. Men tilliten är rubbad, och det oroar mig väldigt mycket. Denna tillit har skapat ett engagemang som har lett till en beredskap hos kommuner långt borta i län att vara med och medfinansiera tunnlar i . Engagemanget har byggt på tilliten och tillförsikten till att detta är nyttigt för ens egen kommun eller region. Den tilliten får en skada när någonting sådant här inträffar. Problemet ligger i den prioriteringsordning som finns. Snabba tåg bedöms som mer samhällsnyttiga än långsamma och tjänsteresor som lönsammare än arbetsresor när man sätter sig och slår in det i en dator och räknar på det. Då undrar jag om människors långsiktiga livsval ska vara utsatta för en årlig datorbehandling för att man ska kunna veta om tidtabellen gäller. Jag tror inte att arbetsplatsen tycker att det är tillräckligt bra. Jag tror inte heller att barnen gillar det när de ska hämtas på dagis. Det är konflikten med verkligheten och offret på marknadens altare som det handlar om för att se till att få in fler aktörer. Pertoft ställde en fråga till ministern. Ministern behöver inte ens svara på frågan. Det står i regeringens egen utredning att problemen skulle uppstå om man inte tog tag i själva planeringsprocessen. Regeringen har varit medveten om att problemet skulle komma och har med berått mod kört in i den här situationen. Konflikten bottnar i att man värdesätter arbetsresan lägre än tjänsteresan för den högavlönade. Då uppkommer denna del. Det är ett bättre pris i samhällsnytta på tjänsteresan än på arbetsresan. Planeringen av kollektivtrafik bygger på en viss stelhet. Man har en tillförsikt i att bussen går, att tåget går och att spårvagnen går på den delen. Det kanske inte alltid är rätt tillfälle att leka marknad på den platsen. 58 (S): Jag ska fortsätta lite grann på det spår som var inne på. Jag vet att statsrådet är väl införstådd med de långa och många diskussioner som har funnits i Stockholms- och att se till att det verkligen ska bli en robust konkurrenskraftig region jämfört med dem i övriga världen, till och med i ett globalt perspektiv. Det är en region som på många sätt ska kunna bidra till att generera den tillväxt och de nya jobb som vi behöver för att vi ska kunna leva, bo och verka i på det sätt som vi är vana vid och som vi förväntar oss att våra barn ska kunna få ta del av. Den här frågan kan kanske ur ett internationellt perspektiv te sig som en ganska liten fråga. Det handlar om en järnvägssträcka mellan och . Men ur ett tillväxtperspektiv för och för våra förutsättningar att skapa ökad tillväxt är frågan mycket större än så. Här handlar det om att göra ett val. Det är därför som vi har ställt så många frågor till ministern som har att göra med det förhastade förslaget från . Är det verkligen en önskvärd utveckling när man ser på lite större regioners möjligheter att växa och dra framåt i ett globalt perspektiv? Är det rimligt att då försämra möjligheterna för att människor ska kunna leva och bo i en del av en stor region och arbeta eller studera i en annan del av samma region? Jag tror i grund och botten att , som varit finanslandstingsråd i , och jag har samma uppfattning om detta. är skillnaden den mellan mig, som inte sitter i regeringen och inte har någon företrädare i regeringen, och att nu sade alldeles att hon bär ansvar för detta. Det tycker jag var klädsamt. Det borde ha sagt till pendlarna i när hon åkte pendeltåg där för ett litet tag sedan. Då var budskapet väldigt tydligt: Jag har inget ansvar, utan det är ansvar. Det är bra att nu slutar gömma sig bakom . Frågorna blir nu mycket intressantare när ministern är beredd att ta ansvar. Är det så här regeringen tänker fortsätta? Vad har ministern för uppfattning? Ska arbetspendling även fortsättningsvis värderas lägre än kommersiellt intressanta trafikslag, som vi nu ser att man tänker prioritera från sida just på denna bansträckning? Är det inte en större fråga för hela regeringen att ta ansvar för och fundera över hur våra regioner i ska ha möjlighet att fungera i den globala konkurrensen? Är det inte rimligt att hela regeringen väger samman för- och nackdelar när det handlar om så vitala saker som vår infrastruktur och på vilket sätt man använder den till bäst gagn för samhällets utveckling? Jag är medveten om att Gnestaborna nu behöver ett snabbt besked. Men riksdag behöver också ett besked om regeringen tänker fullfölja och gå den inslagna vägen. blir i så fall inte det sista exemplet, utan då kommer det flera. 59 (V): Jag vill ge infrastrukturministern rätt i en sak. är kanske det enda partiet med rena händer i den här debatten. Alla andra har varit inne på avregleringarnas felaktiga spår. Men det bryr jag mig inte om . är jag väldigt intresserad av att det finns en mycket stark opinion. I är det alla partier som ifrågasätter konsekvenserna av avregleringen. Det är väl så. är man för avregleringen men inte dess konsekvenser. Lite grann tolkar jag också infrastrukturministern på det sättet. Detta håller inte. Det hade vi kunnat tala om, och det talade vi om när avregleringarna först diskuterades och också när avregleringen av stomnätet genomfördes . Problemet är att det finns en motsättning mellan samhällsnytta och snäv företagsvinst. Det som är olönsam trafik är inte alltid olönsamt för samhället. Vi som politiker har att ta lite större hänsyn än till ett företags möjligheter att skapa vinst till sina ägare. Bland de hänsyn som vi bör ta är att skapa livskraftiga regioner med möjligheter för människor att bosätta sig där de vill med rimliga kommunikationer så att de kan pendla till arbete och studier. Det är vad som håller på att försvinna i förslag där Gnestapendeln eventuellt skulle kunna läggas ned. är det möjligt att det inte blir ett sådant förslag. Det är möjligt att vi kanske åtminstone delvis vinner detta, precis som säger. Problemet är att det kommer att ske en upphandling . Kortsiktigheten i systemet gör att det blir en strid som får utkämpas . Dessutom är jag rätt säker på att man inte kommer att få in alla tåg som finns . Något eller ett par kanske kommer att försvinna. För varje tåg som försvinner minskar attraktiviteten i att ta pendeln. Därmed ökar biltrafiken och minskar möjligheterna att bosätta sig där man vill. Mitt råd till infrastrukturministern, när ni inte genomförde en konsekvensbeskrivning innan beslutet: Inse nu att avregleringen leder till fel åtgärder för tågtrafiken. Se till att pendlarna i får möjligheter att bo kvar. På det sättet kommer också järnvägstrafiken i andra delar av landet att kunna utvecklas. 60 (S): Jag kan ha viss fördragsamhet med att både och hellre talar om tid som kommunikationsminister än om . Men han avgick trots allt 1989, som muren föll, så han kanske inte riktigt kan ställas till ansvar för Gnestapendeln. Jag läste upp delar av det mejl som som är hade skickat till mig. Hon hade läst första året på gymnasiet. undrar hon hur det blir. Ministern säger: Jag bär ansvaret. Var det så här det var tänkt? Var det detta regeringen ville? Vilka slutsatser drar regeringen av det som har hänt? Äras den som äras bör. Det var den borgerliga regeringen som beslutade att den årliga tåglägesavregleringen skulle ske. Vi socialdemokrater var emot det, även om vi gillar konkurrens och gjort en del avregleringar, som förtjänstfullt sade. Vi skilde till exempel mellan dåvarande och SJ för att få mer konkurrens på spåret. Men vi var inte beredda att ta detta steg, eftersom vi såg att det skulle kunna få negativa konsekvenser. Årlig tilldelning av tåglägen är fel tänkt. Det är viktigare att tågen går än att de går med vinst. När regeringen tvingas att välja mellan konkurrens och kapacitet förefaller det som att regeringen väljer konkurrens. Stående på perrongen blir då Gnestaborna. Återigen tycker jag att ministern blir Gnestaborna svaret skyldig. När nu detta har hänt, när vi har sett den styva tidtabellen lämnas i och när vi ser risken för att pendeltågslägen försvinner i vad drar då regeringen för slutsats av den egna politiken? Vilka förändringar är regeringen beredd att göra? Det är jag och många med mig väldigt spända på att höra ministern svara på. 61 (FP): blir man imponerad av en del debattörer. debatterade höghastighetståg alldeles , och de kräver också spår. Det var ett bra exempel på gott glömme .