prot · H10948 · 2013-12-17 00:00:00 — Så fort nyårsraketerna går upp i skyn har Socialdemokraterna lovat bort exakt de pengar som du i debatten utlovar och ger sken av att de är verkliga. Just nu är det , och kvar tills vallokalerna stänger. Det finns de som har sagt att lärarna har på sig att förbereda en lektion. Det är alldeles . Lärarna behöver mer tid för att förbereda sig och för att verkligen kunna fullgöra sitt uppdrag. Men de rödgröna partierna, ni har tillräckligt med tid för att förbereda er och lämna era gemensamma besked. Vi ger våra besked om hur vi vill förstärka kunskapslinjen, och vi tar gärna gemensamt ansvar för en sådan färdriktning. Men vi vet ju över huvud taget inte vem som för er talan i den här debatten. 117 (MP): har i PISA-mätningarna med understöd från konstaterat att en av de viktigaste nycklarna för att man ska få med sig det man behöver från skolan och för att man ska kunna klara av PISA-proven är läsförståelse. När läsförståelsen brister speglar det resultatet i läsförståelse men också i matematik och i naturkunskap. Det finns förslag om hur läsförståelsen skulle kunna öka. Den statliga som Alliansen tillsatte har två mycket tydliga förslag. Det ena förslaget är att alla elever ska ha tillgång till bemannade skolbibliotek. Skolbibliotekarien är på skolan en motor för arbetet med läsning och ett stöd för att väcka läslust hos alla barn. Alla barn förtjänar att hamna i bokslukaråldern. Det andra förslaget är att alla förskolor ska ha läsombud. Det ska finnas ombud på förskolan som hjälper till med läsningen redan där. Dessa två förslag från har Alliansen valt att inte gå vidare med. Dessa två förslag är de viktigaste i för att läsningen ska öka och för att ska kunna vända resultaten i . Men Alliansen har valt att inte gå vidare med detta. Man har inte heller gått vidare med den läsa-skriva-räkna-garanti som var en stor fråga för i valet . Man lovade en sådan garanti i de tidigaste årskurserna. Alla insatser skulle sättas in för att varje elev ska få det stöd och den tid som behövs för att man ska lära sig läsa, skriva och räkna och därigenom klara de ökade kunskapskraven i andra ämnen. Det blev i stället en tillfällig budgetsatsning som är över och som ska utvärderas av dem som själva genomförde den. Den läsa-skriva-räkna-garanti som utlovades blev aldrig verklighet. säger att han inte hör om något alternativ till hans politik. Det beror ju på att han väljer att inte lyssna. Jag kan förstå att han inte vill lyssna när vi för fram vår politik. Ska den bli verklighet får vi möta väljarnas förtroende och byta regering efter nästa val. Men det vore klädsamt om och i vart fall valde att lyssna på sina egna utredningar och sina egna vallöften. Hade ni gjort det, hade ni sett till att alla skolor hade bemannade skolbibliotek. Ni hade sett till att införa läsombud i förskolan och att införa den läsa-skriva-räkna-garanti som du gick till val på 2006. Men det gjorde ni inte. Det finns ett alternativ till regeringens politik. I stället för att fokusera på psalmer och kepsar ska man efter fokusera på de frågor som verkligen gör skillnad för varje elev. Då är det två saker som jag vill återkomma till i den här debatten: lärares tid och elevers behov av tidigt stöd. Sedan Alliansen bildade regering har tolv och ett halvt tusen pedagogiska medarbetare skurits bort från svensk skola. Den största enskilda kategorin är speciallärare och specialpedagoger, just de som ni talade er så varma för. De har skurits bort i regeringen. måste man i stället anställa fler speciallärare och mer personal i skolan så att lärare får vara lärare och att elever får tid med sina lärare. När det gäller tidigt stöd redovisade att nu alliansregering sätts det mesta av det särskilda stödet in i nionde klass. Vilka förutsättningar ger det att hinna i fatt om stödet inte kommer förrän i nionde klass? Stödet måste sättas in . Det finns förutsättningar att till höstterminen införa en ordinationsrätt för lärare. De möjligheterna finns. Ni har redan utrett frågan om åtgärdsprogrammen. Ni kan nu avisera att man ska anställa fler i skolan och att ordinationsrätten är på väg, om ni tar PISA-resultaten på allvar. 118 i (C): Läskunnighet är oerhört viktigt. Att kunna ta del av de satsningar som alliansregeringen har gjort i olika budgetar är oerhört viktigt. Att kunna läsa utvärderingar av dessa satsningar är också oerhört viktigt. 2008–2012 satsades 1 ½ miljard kronor på en läsa-, skriva- och mattesatsning. (Applåder) Visst är det bra? När det görs en utvärdering tittar på den, men det är också oberoende utvärderare som tittar på den och i dialog med huvudmännen diskuterar: Har den lett till ökad måluppfyllelse? Den största delen av satsningen har gått till årskurs 1–3. Det handlar om tidiga insatser och är därför ett viktigt stöd. Man pekar på ökad måluppfyllelse. Vissa satsningar har också vänt sig till de äldre årskurserna. Där har man inte kunnat se någon större måluppfyllelse i det stora hela. Man har satsat mer på de elever som har störst behov för att verkligen se till att försöka att få dessa elever att nå resultat. Det är jätteviktiga satsningar. Men jag kan ärligt säga att det inte räcker. Vi behöver göra mycket mer. Därför är det viktigt att påminna om att den speciallärarutbildning som Alliansen nu har infört togs bort av en annan regering. Jag hade kolleger i skolan som sade: Tänk om jag som har varit lågstadielärare kan få speciallärartjänsten när den blir ledig, för jag brinner för detta med läsinlärning. Är man proffs på det vill man hjälpa dem som har det allra tuffast att knäcka koden. Det finns många bra exempel på den verksamheten ute i svensk skola. Men de måste nå fler elever . Därför satsar vi på tidiga insatser. Vi satsar på speciallärarutbildning. Det finns ett stort antal framgångsrika skolor i , men det låter tyvärr inte så i debatten. Det låter inte så när man pratar om statistiken. Jag är också bekymrad över att det är för många skolor som inte når upp till resultaten, men vi måste se de duktiga pedagoger och de duktiga rektorer som jobbar för den här utvecklingen. Det var en spännande uppläsning av när det handlade om mycket av den politik som också är Alliansens politik. Hans kollega i utbildningsutskottet, , stod här och sade att vi springer åt fel håll, vilket upprepades vid ett antal tillfällen. Med den uppräkning som gjorde känns det mycket mer tryggt, för den ligger betydligt närmare det som är Alliansens politik. Tack för det! När det handlar om vad vi behöver göra: Vi behöver satsa resurser. Jag började med att säga att vi har satsat 1 ½ miljard på läsa-skriva-räkna-satsningen. Vi är beredda att satsa mer. Vi är beredda att satsa på tidigt stöd av olika slag. Vi är beredda att göra rejäla satsningar på att öka tiden i skolan, som också nämndes i tidigare inlägg. Vi har en stor utmaning framför oss i att visa på vikten av både utbildning och, som från lyfte upp, bildningsidealet och de viktiga frågorna. Det handlar om den breda, komplexa verkligheten och att ta den på allvar. Att då också satsa på lärarutbildningen, som Alliansen har gjort, har varit oerhört viktigt. Speciallärare och specialpedagoger är viktiga, men den lärare som möter eleverna största delen av tiden är en mycket viktig förebild. Det krävs att den läraren har en god kompetens när det gäller läsinlärning. Läsombud och skolbibliotekarier i all ära, men det är den som möter eleverna som kan bidra till att engagera, motivera och öppna ögonen på dem när de kommer in i slukaråldern. Vi jobbar för att gynna det ännu mer. 119 (SD): tänker jag diskutera elefanten i rummet, nämligen massinvandring och den totalt misslyckade integrationspolitiken. Det är nämligen där vi hittar en mycket viktig förklaring till att det ser ut som det gör, en förklaring till ett splittrat och segregerat . Eftersom är en spegelbild av det omkringliggande samhället är det också där vi hittar en huvudförklaring till den alltmer splittrade, den alltmer segregerade och den alltmer ojämlika skolan med dess sjunkande resultat i en rad olika ämnen. Vi har en situation där allt fler elever kommer från länder där det knappt finns skolsystem, om jag tillåts citera . Naturligtvis är det mer svårjobbat i de skolor som tar emot dessa barn – det är väl en självklarhet. Det är inte speciellt förvånande att barn i dessa skolor går ut med ofullständiga betyg. Om vi exempelvis tittar på inrikes föddas gymnasiebehörighet har den legat ungefär kring . Samma statistik visar att gymnasiebehörigheten för dem som är födda utomlands är betydligt lägre. Mest illavarslande är statistiken för gruppen utlandsfödda utanför EU som invandrat efter ordinarie svensk skolstartsålder. Här har gymnasiebehörigheten minskat från . Vi tar det igen. Gymnasiebehörigheten har legat ungefär kring hos gruppen inrikes födda. Den har däremot sjunkit kraftigt från i den växande gruppen utlandsfödda utanför EU. Här har vi en viktig förklaring till de fallande resultaten i svensk skola. Här, fru talman, har vi en elefant i rummet. Enligt statistik över analfabetism och läsförståelse i världen kan i inte läsa eller skriva. Siffran för är . Om vi ser till statistik är just syrier och somalier de största invandrargrupperna som erhållit uppehållstillstånd i . Naturligtvis påverkar det svensk skola och svensk skolas resultat. Jag menar att det inte bådar gott för skolresultaten – tvärtom. Man kan tycka att det är bra. Man kan tycka att det är dåligt. Man kan tycka precis vad som helst. Men om man inte erkänner problemen, hur ska man då kunna se till att problemen åtgärdas? Jag menar följande. Mitt framför våra ögon kan vi se hur splittras, segregeras och slits sönder. Och inte nog med det: Det växande antalet invandrartäta skolor är dessutom kostnadsdrivande, och det innebär att de tar resurser från andra skolor och andra barn. Vi kan tycka att det är bra. Vi kan tycka att det är dåligt. Men så ser verkligheten ut. Jag menar att det inte är hållbart. Tyvärr är det så att övriga partier blundar för dessa problem, om de ens erkänner dem – jag vet inte. Om vi då befinner oss i en situation där svenska föräldrar till exempel i en invandrartät stad som väljer bort de invandrartäta skolorna, innebär det att föräldrarna agerar fel? Nej, jag tycker faktiskt inte det. Jag menar att det är en helt naturlig reaktion. Föräldrarna vill naturligtvis endast sina barns bästa, och ges man möjlighet att välja bort en stökig skola med fallande skolresultat väljer många att göra det. Men valmöjligheten gäller naturligtvis också dem med invandrarbakgrund. Till exempel kan boende i välja en annan skola för sina barn, en skola med fler svenska barn. Hur man kan tycka att det är någonting dåligt, att den valmöjligheten skulle vara ett problem, förstår jag inte. Slutsats: Skulden för den alltmer segregerade skolan ska inte läggas på de föräldrar som använder det fria skolvalet. Den ska läggas på de partier som har skapat denna situation. Jag tycker att man bör ta ansvar för sitt misslyckande. 120 (V): Det är ganska frustrerande att följa och delta i den här debatten när alla inte förmår se det som faktiskt är problemen. – kanske den tommaste tunnan av oss alla här– pratar om disciplinproblem i skolan. och har sämst resultat när eleverna har fått ta ställning till påståenden om klassrumsklimat och relation till lärare, den så kallade stökigheten. Men ligger ju i topp i . Hur förklarar det? och har också ganska dåliga resultat när det gäller stökigheten. Också de ligger betydligt högre än vad gör. Kan du inte prata om det som faktiskt är det som gör skillnad, ? från var uppe och pratade om satsningarna på mattelyftet och så vidare. Men det handlar ju inte om ämnesspecifika problem. Det står väldigt tydligt: Det här är inte ämnesspecifika problem. Det är ett systemfel. Det är inte disciplinproblem, . Det är ett systemfel. Och till Bevara svenskt-Sverigedemokraterna: Det är inte invandringen som är ett problem. Det är ett systemfel. Varför är det ingen här som har vågat prata om det fria skolvalet och dess segregerande effekt och därmed effekten på kunskaperna? Forskning har ju tidigare visat att det är direkt kunskapshämmande. Det fria skolvalet segregerar och är därmed kunskapshämmande. Att kritisera det fria skolvalet är inte att skjuta från höften. Det är någonting som har sagt . Jag har ingenting emot en skolkommission. Men vi har ett skolverk som ger oss lägesrapporter där man samlar forskningen. När ska vi börja lyssna på ? Jag tror att en skolkommission riskerar att bara skjuta problemen framåt. Det riskerar att ta tid – tid som vi inte har, eller framför allt tid som våra elever, våra unga, inte har. De går bara i . De har inte tid att vänta. Vi måste göra någonting nu om vi inte vill förlora fler unga . Jag tycker att det är beklämmande att vi hamnar i diskussioner om att förbjuda mobiltelefoner, i stället för att prata om hur vi gör skolan mer modern och hur vi gör skolan mer relevant. Det finns en intressant sak i , nämligen att svenska elever står ut i engelska. Det beror på att de anser det vara relevant. Skolan måste bli mer relevant. Då går det inte att sitta och säga att vi förbjuder er att ha kepsarna på eller vi förbjuder er att ha mobiltelefonerna. Använd den moderna tekniken! Jag vill inte känna igen mig i din gamla skola, , eller i min gamla skola. Jag vill komma in i mina barns skola och känna mig chockad av att jag inte känner igen mig. Det är de som ska visa mig det nya, inte tvärtom. Det är den skolan jag vill se. Låt oss prata om det som är problemen, och säg gärna någonting om vad du tänker göra åt det fria skolvalet. Tänker du låta det fortsätta att segregera den svenska skolan? 121 (KD): Vi kristdemokrater ser allvarligt på rapporter om minskad likvärdighet i den svenska skolan, men vi delar inte oppositionens slutsatser. De attackerar friheten att välja och friheten att etablera nya skolor. kunde vi läsa att Socialdemokraterna vill att kommunerna ska se till att skolklasserna är socialt och etniskt heterogena och att skolor som bidrar till ökad segregation inte ska få tillstånd att starta. Hur de ska uppnå detta är höljt i dunkel, men vi ser framför oss politiskt godtycke och minskad valfrihet. Det gynnar inte den svenska skolan. Men minskad likvärdighet är ett problem. Om den hade minskat enbart för att de bästa skolorna blivit bättre vore det en sak, men så är det inte. Vi har problem med skolor som blivit sämre, där uppemot en tredjedel av eleverna går ut utan fullständiga betyg. Alliansregeringens reformer med inriktning på ordning och reda, extra satsningar på utsatta områden, tidigare betyg, bättre uppföljning, vassare tillsyn och satsningar på lärarnas kompetens och fortbildning har varit helt rätt och kommer att få effekt. Att i detta läge inskränka friheten att välja skola skulle vara förödande. För det första har föräldrar och elever en principiell rätt att välja skola. Man måste kunna få välja bort en skola som inte fungerar, oavsett om skälet är mobbning, pedagogisk inriktning, lärarnas bemötande eller något annat. Barn får aldrig ses som medel för att skapa så kallade heterogena klasser. För det andra, ett skolsystem som medger valfrihet och mångfald kan under rätt förutsättningar vara kvalitetsdrivande. Det är naivt att tro att man genom att låta kommunstyrelsens ordförande bestämma vilken skola mina barn ska gå på kan driva fram en högkvalitativ skola. För det tredje finns det ett rättviseargument för fritt skolval. Det är betydligt lättare att välja skola än att behöva välja bostad i det område där den bra skolan ligger. Men fritt skolval leder inte per automatik till en bra och rättvis skola. För att uppnå detta behöver vi förbättra skolsystemet på ett antal punkter. Vi behöver utveckla system som ger bättre förutsättningar att göra informerade val. Vi behöver utreda ett ersättningssystem som styr mot kvalitet. Mer pengar ger inte per automatik en bättre skola. Det är snarare så att det är dyrt att ha en dålig skola. Det viktiga måste vara hur man använder pengarna. Skolinspektionen måste också våga stänga skolor. Det är de dåliga skolorna som är problemet, inte de bra. Det är viktigt att lyfta de svaga skolorna, inte att hålla tillbaka de bra. Sist men inte minst behöver vi stävja betygsinflationen. Om betyg får användas som konkurrensmedel riskerar det att en press uppåt skapas på betygen. Ökad användning av externa examinatorer och nationella prov i fler ämnen kan stävja tendenser till betygsinflation. Det är mycket som behöver göras för att stärka den svenska skolan. Vi behöver höja läraryrkets status, förbättra ledarskapet och organisationen och återupprätta en utbildningstradition med klassiska kunskaps- och bildningsideal som grund. 122 Utbildningsminister (FP): Med det enormt uppskruvade tonläge som oppositionen har undrar man vad som är alternativet till den utbildningspolitik som vi för. Jag hör att ni vill öka resurserna med , men ni kan ju inte på allvar tro att det skulle lyfta från 38:e plats till tio i topp i . De länder som ligger högst har dessutom mindre resurser än vad vi har. Det här är inte seriöst. Vad är det ni vill riva upp? Alla väsentliga reformer som vi har lagt fram har ni röstat emot. Hade ni suttit kvar vid makten de här åren hade samma gamla politik bara fortsatt. lägger vi om den. Vad vill ni riva upp? Berätta i nästa anförande, , vad det är i de stora reformerna som ni vill riva upp. Vill du inte ändra någonting, så säg det! Erkänn att de här reformerna som vi har gjort är ganska bra. Men tala om vad det är som du vill riva upp, för du kan inte på allvar mena att i ökade resurser – jag tror säkert att vår budget kommer att innehålla mer än det – skulle lyfta oss. Det är inte seriöst. , du fick som vänsterpartist igenom ett ganska viktigt yrkande här om att vi skulle utvärdera de stora skolreformerna om fritt skolval, friskolor och kommunalisering. Det uppdraget har getts till ett av mest välrenommerade forskningsinstitut, IFAU, men du har ju redan bestämt dig. Vad är det för idé att kräva forskningsutvärderingar om ni inte inväntar resultaten? Dessutom, , i den här rapporten från sägs det att den socioekonomiska segregationen i det svenska skolväsendet har legat still , när ni styrde. Den har legat still. Den är bland de lägsta i hela den industrialiserade världen. Förhåll dig till det. Det är ju ingen idé att ni kräver forskningskommissioner och allt möjligt som ni kallar det när ni struntar i vad de kommer fram till. är chef för , en opolitisk och neutral sådan, men hon var tidigare socialdemokratisk statssekreterare. Hon har ett råd: Håll fast vid de reformer som har genomförts. Det är råd och slutsats av den som har lagts fram. 123 (S): förlorade Socialdemokraterna valet därför att väljarna i ansåg att vi inte såg utmaningarna vi hade med arbetslösheten och utmaningarna vi hade i skolan när det gällde andelen elever som inte nådde behörighet till gymnasieskolan. Vi har som gått självkritiskt granskat vår politik. Vi har förnyat den. Vi har en skolpolitik som fokuserar på kunskap, studiero och likvärdighet. Har då utvecklingen gått åt rätt håll? Finns det anledning att vara mindre oroliga än vi var 2006, då vi inte heller var nöjda med utvecklingen? Det är fler elever som inte når gymnasiebehörighet. Vi har gått från att tillhöra toppen i när det gäller läsförmåga till att tillhöra den absoluta botten. Vi har därför anledning att känna stor oro över utvecklingen. Vad säger då regeringen, som är ytterst ansvarig för landet? När man blickar ut från blockbunkern tycker man sig ha gjort allt som behöver göras, och behöver man bara vänta och se. Man beställer till och med en utredning som, liksom en siarkula, ska tala om när de här reformerna ska få effekt. Utredningen har kommit fram till att man inte vet om de har någon effekt, men om de har det kanske den kommer 2021–2022. Vi ska alltså sitta lugnt och vänta och se. går tiotusentals ungdomar som inte har de grundläggande färdigheter som krävs i vårt samhälle ut skolan. Socialdemokraterna vägrar göra detta. Det är därför som vi i vår budget föreslår öronmärkta satsningar på skolan. De avfärdas av utbildningsministern, men de skulle räcka till att anställa 4 000 lärare i de lägre åldrarna. Det, utbildningsministern, är betydligt bättre än att prioritera skattesänkningar i varje budget. 124 (M): I den här debatten har det varit en del budgivning från oppositionspartierna om vems felet är. Invandrarna, friskolorna, resurserna och valfriheten har nämnts. Det är grunden för dem som tror att det finns en snabb lösning för att vända de svenska skolresultaten. Jag tycker att det är rätt allvarligt. Det här handlar i grunden om att vi borde kunna enas om att alla förtjänar en bra start i livet. Och borde vi också samla oss kring det som verkligen betyder något: mer tidigt stöd, mer uppföljning, mer tid för lärare, mindre administration, satsa på fler skickliga lärare, se till att läraryrkets status är hög men också studiero i klassrummet. Jag hälsar utbildningsutskottet varmt välkomna till den gemensamma hearing vi ska ha , då vi ska fördjupa oss i PISA-resultatet och lyssna på och diskutera forskning och beprövad erfarenhet. Kanske kan det leda till att vi får lite mer av det gemensamma ansvar som alla talar om men inte verkar vilja ta för svensk skola. Till dem som följer den här debatten kan Nya och Alliansen ge tydliga besked. Vi tar läget på stort allvar. Vi är beredda att fortsätta att satsa på skolan. Det reformutrymme vi ser för nästa mandatperiod ska landa i svenska klassrum. Vi lovar dessutom att förbereda oss. Vi tror nämligen att svensk skola förtjänar långsiktighet och ordentliga besked, fru talman. 125 (MP): Jag för min del skulle vilja avsluta den här debatten med att läsa en kärleksförklaring som en skolutvecklare och tillträdande rektor skrev på sin blogg på lucia: I en tvåa följer jag två lärare som i varenda detalj jobbar språk- och kunskapsutvecklande. En så enkel sak som att kommentera hur många grader det är utomhus (den första riktiga snödagen) blir en matematikövning där både statistik och subtraktion övas och prövas. I en fyra skriver eleverna brev till i , och i gruppen på drygt 20 elever har läraren järnkoll på varenda en: A behöver sitta för sig själv, B och C får var sin klapp på axeln, D blir uppmuntrad att pröva sin tanke fullt ut, E får en extra förklaring på sitt modersmål bara så där i förbifarten, F och G får Ipads för att få uppläsningsstöd och därmed jobba vidare med stavningen och H får en tålmodig förklaring till varför hen inte får sitta bredvid sin bästis. I ett grupprum läser högstadieelever dagens tidning tillsammans med sin lärare. De diskuterar innehållet, stannar upp vid komplicerade begrepp och drar paralleller till sin egen vardag. Barn har svårigheter, tuffa ryggsäckar och ibland en till synes oändlig räcka hinder för kunskapsutveckling. Lärare är superhjältar som aldrig ger upp. De är kompetenta, passionerade och yrkesskickliga och har ögon i nacken och bläckfiskarmar. Vi vanliga dödliga blir stressade av att ha barnkalas med tolv ungar i huset en gång . I skolan är det kalas , . Det här, med meddebattörer, är styrkan i svensk skola. Elever som går till skolan med nyfikenhet och lärare som går till skolan med stor lust, engagemang och stor kunskap. Det är den styrkan vi kan bygga vidare på, men då måste lärare få tid att göra sitt jobb. Man blir inte superhjälte om man bara har en kvart på sig att förbereda lektionen. Man måste slå ihop boken innan nästa lektion ska börja. Elever får inte det stöd de behöver om lärare inte får tid att göra sitt jobb. 126 i (C): Ja, , jag tror att vi är många som har delat den där texten på Facebook. I bloggen beskrivs en verklighet som är alldeles fantastisk och där lärare verkligen ser de olika eleverna. Vad behövs då för att tända allas vår motivation till att vilja denna förändring?