prot · H009104 · 2013-05-14 00:00:00 — Redan i det skedet kommer personer från t.ex. att sorteras bort eftersom de inte utan att bege sig till sin hemprovins i kan erhålla ett giltigt pass. I vissa fall har de utvisningsbeslut men ska verkställas till någon annan del av landet. Detta gör det oerhört svårt att få ett uppehållstillstånd i på grund av anknytning även om de söker från hemlandet. Därefter kommer själva skälighetsbedömningen av konsekvenserna för barnet. Bestämmelsen ger ingen tydlig ledning för tolkning, vilket är olyckligt, särskilt med tanke på den kritik lagstiftaren tidigare fått för att inte vara tydlig. Det är vår bedömning att väldigt få kommer att omfattas av denna regeländring. Socialdemokraterna, har tidigare i en gemensam reservation uppmanat regeringen att återkomma med förslag om att undantag ska kunna göras från huvudregeln när utlänningen har barn i , kvinnan i förhållandet är gravid eller sökanden med all sannolikhet skulle få sin ansökan beviljad, detta även när det finns ett avlägsnandebeslut som vunnit laga kraft. Vi beklagar därför att regeringen lägger ett förslag som kommer att omfatta så få familjer och som eventuellt på grund av otydligheter i lagstiftningen skulle kunna få motsatt effekt. Vi anser också att det tyder på ett dåligt ledarskap från regeringens sida när den väljer att i stället för att visa vägen i frågan, lämnar över till andra instanser för tolkningsutrymme. Det är tolkningsutrymmet som är problemet. Om vi inte är väldigt tydliga i förarbetena om vad vi vill hamnar vi i situationen att konsekvensen kan bli en helt annan än vad både regeringen och oppositionen förväntade sig. 19 Statsrådet (M): Detta är en angelägen och viktig fråga att diskutera. Det är bra att vi har en interpellationsdebatt om vilket resultat vi kan se efter att lagändringarna trätt i kraft. Först och främst kan det vara värt att påminna sig varför lagändringarna gjordes. Vi ville ha en förändring av ett regelverk kring familjeseparation som avsåg uppenbara fall, det vill säga fall där utlänningen uppfyller de krav som gäller för uppehållstillstånd för prövning. Vilka de kraven är följer av lagstiftning och praxis. Det fanns inga oklarheter kring detta när lagen beslutades här i . Det handlar om familjeanknytning, identitet och så vidare. Däremot var inte syftet att ändra förutsättningarna för att personer över huvud taget skulle kunna beviljas uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning. Det var inte avsikten. Det finns också tydligt uttalat i regeringens proposition. Sedan lagändringen trädde i kraft har rättspraxis utvecklats på området, som jag omtalade. gällde ett ganska högt ställt beviskrav på sökandens identitet. Identiteten skulle i princip vara fastställd. Men rättsläget förändrades. Detta ska också vara fallet. Det är det vi vill. Vi vill inte ha en ordning där i detalj fastslår allting, utan vi vill ha en ordning där rättspraxis ger möjlighet att formulera detta och besluta i frågor där domstolarna har möjlighet att fatta beslut mer praktiskt än vad man kan göra i . Vi kan alltså konstatera att rättsläget förändrades genom domen . Migrationsöverdomstolen konstaterade då att det efter en avvägning i det enskilda fallet bör vara tillräckligt att den uppgivna identiteten görs sannolik. Därefter har i ett rättsligt ställningstagande anfört att ett lägre beviskrav avseende sökandens identitet kan vara motiverat i vissa fall. Den prejudicerande domen har alltså medfört en bevislättnad rörande identitetskravet. Därför ser jag inte något behov av lagändringar. Jag anser inte att den reservation som hänvisar till har mer bärighet eller större styrka nu när vi står här och diskuterar än vad den hade när den först avgavs i socialförsäkringsutskottet. 20 (MP): Men i propositionen som då skrevs hänvisades också till tidigare propositioner. Tanken var att man i de fall där en person kommit till och här träffat en partner men sedan fått ett avslagsbeslut skulle göra det lättare, eftersom det inte i alla lägen är rimligt eller skäligt att personen i fråga ska behöva åka hem. I min interpellation beskriver jag sådana fall där jag personligen tycker att det vore skäligt att man finge söka i på grund av att man till exempel kommer från ett land som det är så gott som omöjligt att komma tillbaka till. Det är stor risk att vi splittrar familjer, vilket vi inte vill. Om vi tycker att familjerna och barnen är viktiga ska vi inte hjälpa till att splittra familjer som kanske aldrig mer kommer att återses. Tanken när vi ändrat lagstiftningen i flera varv har varit att göra det lättare just i de här situationerna. Därför är det bra om man nu tittar över det här. Om det pågår ett arbete inom är jag väldigt tacksam för det. Domstolarna måste tydligt kunna se vilken lagstiftarens avsikt är. Om lagstiftarens avsikt är att underlätta men resultatet blir det motsatta är det någonting som är fel. Något som jag tycker är oroande är att det faktum att en person vistats gömd i landet verkar ha fått ännu större tyngd än tidigare, i stället för att man låter barnens bästa avgöra. Denna praxis kommer från ett fall med en man från , som inte ens hade sökt asyl, om jag minns rätt, utan var här ändå. Han hade bara bestämt sig för att stanna kvar, träffat en kvinna och fått barn. Då menade domstolen att han kunde åka hem och söka från hemlandet. Det var ingen fara för honom att åka tillbaka till och söka därifrån, men att åka tillbaka till eller och söka därifrån kan innebära livsfara. En annan fråga som jag oroar mig för och som jag vill att ministern ska känna till är att många personer som jobbar med asylärenden och kanske i synnerhet med sådana här ärenden säger att menar att det räcker för ett barn att ha en förälder. Det är klart att det räcker för ett barn att ha en förälder om den andra föräldern är död eller om föräldrarna har separerat och av någon anledning absolut inte kan träffas. Men vanligtvis har vi i svensk rätt uppfattningen att det är barnets rätt till båda föräldrarna som är det viktiga, inte förälderns rätt till barnet. När barnet stannar här och menar att det räcker att barnet har sin mamma här, som kanske är svensk, och inte har behov av att också ha sin pappa, då blir jag väldigt orolig. Detta vill jag att ministern ska känna till, när man nu tittar på detta inom . Barnen har rätt till båda sina föräldrar, oavsett vilka länder föräldrarna kommer från. Kan ministern kanske utveckla det lite? 21 Statsrådet (M): I samband med lagändringarna 2010 uttalade regeringen vad gäller frågan om uppehållstillstånd på grund av anknytning till barn att det kunde finnas anledning att överväga om de relevanta bestämmelserna i utlänningslagen var ändamålsenligt utformade eller om de ledde till omotiverade skillnader mellan olika grupper av föräldrar och barn. pågår mycket riktigt ett arbete med att titta på en särskild tillståndsgrund för vårdnadshavare till barn som är bosatta i . må ha åsikter i enskilda ärenden, men det är inte vare sig enskilda riksdagsledamöters eller statsråds uppgifter att definiera tillämpningen av lagstiftningen. Det görs av oberoende myndigheter och domstolar i . Det är och migrationsdomstolarnas uppgift att på grundval av de skäl som anförts och det underlag som presenterats avgöra om det i det enskilda fallet finns grund för uppehållstillstånd eller inte. Om uppehållstillstånd inte beviljas ska avvisning eller utvisning ske. Varje avvisning eller utvisning föregås alltså av en noggrann prövning i enlighet med utlänningslagen. Alla de argument som lyfter fram prövas alltså redan innan man når ett sådant ställningstagande. I portalparagrafen i utlänningslagen anges att man i fall som rör barn särskilt ska ta hänsyn till barnets hälsa och utveckling och vad barnets bästa i övrigt kräver. Denna portalparagraf har sin bakgrund i anslutning till . Utlänningslagen ska tolkas med utgångspunkt i internationella åtaganden. Det innebär att lagen ska tolkas med vägledning inte bara i lagtext, förarbeten och praxis, utan även i innehåll. Det ska alltså göras en bedömning utifrån barnets situation i varje enskilt fall. Med detta känner jag mig väldigt trygg att myndigheter och domstolar i har en bra legal grund att stå på när de fattar beslut i frågorna. Att de däremot ibland når slutsatsen att människor får avslag på sina ansökningar kan bero på alla de övriga argument som vi har lyft fram i debatten som har att göra med identitetsfrågor eller motsvarande. Det gäller till exempel frågor om familjeanknytning. Det är inte något som går att hugga i sten. Det måste prövas individuellt i varje enskilt fall. Om detta hoppas och tror jag att och jag är överens. 22 (MP): Vi är överens om att man ska pröva i varje enskilt fall. Jag står inte heller här och säger att jag är insatt i varje enskilt fall av dem jag ser här. Däremot ser jag ett system. Jag ser en tendens, en trend för åt vilket håll det går. I stället för att bli lättare kan det bli svårare. Jag ser länder som jag i min vildaste fantasi inte kan tänka mig att man ska kräva att en person måste åka hem till för att söka hemifrån. Det händer med vissa länder. Jag har full förståelse för att människor inte vågar åka till . är det land efter som har flest avrättningar i världen. Oerhört många fängslas och sitter i hemska fängelser enbart för sin politiska uppfattnings skull, och människor flyr därifrån av just den anledningen. Det är för mig obegripligt att en person ska behöva åka till ett sådant land för att söka hemifrån. Människor ska egentligen kunna söka från ett land utanför gränser. var det också möjligt. Den möjligheten har stängts ned på våra olika ambassader runt om i världen. Det är nu mycket svårare att komma till en annan ambassad. I till exempel EU går det inte. Det är också svårt utanför. De som kan åka hem gör ju det. Varför ska människor gömma sig i för att kunna stanna i när de vet att de egentligen kan åka hem? Det är inte så svårt att åka till , eller någon annanstans där det inte är ett sådant förtryck mot människor. Det är vad jag vill komma åt. Vi måste ha en lagstiftning som är tydlig med vad vi menar. Man ser inte till barnens bästa i de här fallen. 23 Statsrådet (M): En person som åberopar skyddsskäl kan beviljas uppehållstillstånd som flykting eller skyddsbehövande enligt utlänningslagen. Detta prövas av och migrationsdomstolarna. Vid lagakraftvunnet avslag på en asylansökan åligger det den enskilde att återvända hem. Det vi diskuterar här är frågor som ligger bortom detta. Prövningen av skyddsskälen är redan avgjord i de frågor som aktualiseras i interpellationen, det vill säga när möjlighet att få uppehållstillstånd på grund av anknytning blir aktuell. Jag förstår inte problemet i det avseendet. Jag tycker att vi har ett rättssäkert, ordnat och välfungerande system för att ta reda på huruvida människor har skyddsskäl och får lov att stanna i eller inte. Det vi nu ska titta på i är huruvida att det behövs en särskild tillståndsgrund för vårdnadshavare till barn som är bosatta i för att undvika den här typen av problem som annars kan uppstå. Det är två helt skilda frågor, enligt min uppfattning. Jag tycker också att de bör vara det. Skyddsskäl ska alltid prövas för sig. Anknytningsfrågor är en helt annan fråga. Om detta tycker jag att vi borde vara överens. Det är två skilda grunder för uppehållstillstånd i . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:395 om Nuonaffärens effekter på statsbudgeten 24 Statsrådet (M): har frågat finansministern vilket ställningstagande finansministern har gjort i fråga om hur reformutrymmet påverkas av förlusten från Nuonköpet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. I sin interpellation skriver att är ett statligt aktiebolag som ska ge avkastning till staten och att bolaget har varit en stark kassako som bidragit till statskassan. Vidare säger att i det läge som bolaget nu befinner sig i är det mer osäkert. bedriver, liksom de övriga statliga bolagen och näringslivet i stort, en verksamhet som medför affärsrisker. Bolagets årliga resultat efter skatt har varierat . blev årsvinst 10,4 miljarder, och uppgick resultatet efter skatt till . var också då bolaget gjorde en nedskrivning på ca i den del av som bland annat hänförs till elproduktion från tidigare Nuon. Trots detta blev resultatet efter skatt alltså högre än året innan. är ett mycket stort bolag och har tillgångar i form av produktionsanläggningar inom olika produktionsslag i olika länder. Det bokförda värdet uppgår sammanlagt till . Att prognostisera framtida utfall i en så stor verksamhet är oerhört svårt. har utdelningsandelen i snitt utgjort av årets resultat, vilket medfört att staten har mottagit utdelningar om från varje enskilt år. Som framgår varierar såväl resultat som utdelning relativt kraftigt . Av statens totala inkomster på har kommit från utdelningar från de statliga bolagen . uppgick de statliga bolagens utdelningar sammanlagt till . Storleken på utrymmet för nya ofinansierade reformer, det så kallade budgetutrymmet, bestäms i en sammantagen bedömning där det finansiella sparandet i hela den offentliga sektorn endast är en bestämningsfaktor av många, som exempelvis det aktuella konjunkturläget och osäkerheten i bedömningen av den framtida utvecklingen. Avslutningsvis vill jag säga att det är uppenbart att har gjort några bra och några mindre bra investeringar. äger och driver olika produktionsanläggningar inom olika områden. Från tid till annan, och mycket beroende på statliga interventioner och förändrade regelverk, påverkas lönsamheten på de olika produktionsslagen. Att prognostisera framtida vinstutfall är högst osäkert, och ett enskilt bolags årsvinst påverkar därmed inte statens framtida reformutrymme. 25 (S): Jag vill börja med att tacka för svaret på den interpellation som jag hade ställt till finansminister . Jag ska inte sticka under stol med att jag är förvånad över att det ändå är finansmarknadsministern som bestämmer hur regeringen ser på reformutrymmet, eller budgetutrymmet, som man väljer att kalla det för. har onekligen många väldigt viktiga arbetsuppgifter. Uppgiften att göra bedömningar om reformutrymmet trodde jag i varje fall var någonting som låg inom finansminister ansvarsområde. tycks det i stället vara så att allt som på något vis involverar Nuonaffären hamnar på bord. Det gör det trots att finansmarknadsministern inte satt i regeringen vid tillfället för den aktuella affären. Det var finansministern, statsministern och de tre övriga partiledarna i regeringen som gav klartecken till att gå vidare med köpet av Nuon trots de varningar som fanns från tjänstemän. Det är också ett beslut som sedan har visat sig få stora konsekvenser och tvingat fram nedskrivningar på uppåt och stora uppsägningar inom . finns det också nya siffror som har avslöjat som visar att Nuon kan vara övervärderat med . Köpet blev dessutom ännu dyrare eftersom tvingades betala ränta på resterande del till dess att full betalning var erlagd. Dessutom tycks det ha förekommit hemliga avtal som förhindrar från att göra besparingar på just Nuondelen, det vill säga den del av bolagets verksamhet som ger upphov till ett stort nedskrivningsbehov. I stället tvingas man till uppsägningar i . Det är inte om den delen av affären som jag vill få regeringens bedömning av reformutrymmet. Det är i varje fall uppenbart att Nuonaffären så här långt har varit dålig för och dålig för skattebetalarna, som är de som slutligen kommer att få stå för notan på ett eller annat sätt. Det gäller inte minst genom att lägre utdelningar från förefaller vara rätt troliga även om allt annat hade varit lika. Om det nu dessutom finns framtida behov av avskrivningar och om det visar sig att Nuon har varit övervärderat med uppåt är det någonting som rimligen kommer att påverka statens inkomster på ett tydligt sätt. Därmed kommer det att påverka det finansiella sparandet och därmed även statens budget- och reformutrymme. Om det nu är finansmarknadsministerns ansvar att göra bedömningar av hur olika faktorer påverkar reformutrymmet har han ett utmärkt tillfälle att ge sig i kast med den arbetsuppgiften och ge ett svar på frågan om statsrådet bedömer specifikt Nuonaffärens påverkan på reformutrymmet. Och vilka konsekvenser skulle ytterligare nedskrivningar kunna få på detta utrymme allt annat lika? Det gäller alltså isolerat denna affär. Det är väl inte regeringens uppfattning att en misslyckad affär i 90100-miljardersklassen över huvud taget inte påverkar statens möjlighet att finansiera andra utgifter? Det kan inte vara uppfattning att en affär som leder till att statens kassako tvingas till nedskrivningar på 15 miljarder inte skulle påverka det finansiella sparandet över huvud taget. Det är rimligen inte heller statsrådet uppfattning att det i ett läge där det krävs fortsatta nedskrivningar på flera miljarder kanske tiotals miljarder inte skulle finnas en risk för att det skulle påverka reformutrymmet framåt i tiden. 26 (M): Jag tror att det kan vara på sin plats att påminna lite om historiken kring och bolagets expansion. När man lyssnar på kan man lätt få intrycket att det under Socialdemokraternas tid aldrig gjordes några vågade investeringar och att Socialdemokraterna inte har haft någon del i den expansiva strategi som har haft . Men det stämmer inte riktigt överens med verkligheten. Den expansiva inriktningen är inte precis någon innovation som uppfanns eller 2009 i samband med Nuonköpet, utan denna strategi hade då redan funnits i styvt . Detta har uppmärksammats på olika sätt, bland annat av i den rapport som man gjorde 2004. Där kritiserar eller man lyfter i alla fall fram det hela som ett potentiellt problem det ökade risktagande som stod för redan i samband med under dåvarande S-regering. Jag läser ur : investeringar i innebär en markant förändring av bolagets tidigare verksamhetsinriktning och strategi samt ett i väsentliga delar ändrat ekonomiskt risktagande i förhållande till tidigare. Det är alltså tydligt från att förändringen i strategi redan hade ägt rum . När det gäller Nuonaffären specifikt är det klart att man kan konstatera att prissumman förefaller vara hög. Men den baserades på den information som fanns tillgänglig då, och då var det omöjligt att förutse de förändringar i priserna på kol och utsläppsrätter som sedan har skett. Den typ av problem som har drabbat och Nuon har drabbat flera andra stora energibolag också. Det är inte någonting som är isolerat till . Om man tittar på den internationella expansionen i dess helhet får man säga att den under tid har gett hyfsat god utdelning för del. har lämnat rätt omfattande utdelningar till ägaren. handlade det om ungefär 20 miljarder, och följande femårsperiod, , var det dubbelt så mycket, det vill säga . Utöver detta har betalat bolagsskatt och andra skatter på ungefär 75 miljarder . Men det är klart att det finns både dåliga och goda exempel på affärer. Det är mycket möjligt att Nuonaffären kan betraktas som en tveksam affär, och på kort sikt verkar det vara en dålig affär. Men man ska inte betrakta Nuonaffären som ett försök att göra snabba klipp. Enligt självt handlar det i och för sig om ett intäktsskapande, men också om att skapa tillträde till en ny marknad med 2,6 miljoner elkunder och 2 miljoner gaskunder. Det handlar inte minst också om att sprida riskerna mellan olika energislag, vilket i grunden och i förlängningen gör bolaget mindre sårbart. På lång sikt kan det därför mycket väl visa sig att affären inte alls har varit så dålig. Men om det vet inte vi någonting , och det vet inte eller andra spekulanter heller. Det får framtiden utvisa. Låt oss ändå, för debattens skull, säga att affären på kort sikt inte har varit helt lyckosam. Jag tycker då att det är anmärkningsvärt att Socialdemokraterna nu försöker låtsas som att saker och ting hade fungerat annorlunda om de hade fått bestämma. Låt oss komma ihåg att under regeringar investerades det bland annat i både kärnkraft och transmissionsnät i . Dessa investeringar har genererat nedskrivningar på , det vill säga minst lika mycket som i den affär som här och försöker kritisera så hårt. Kanske borde ha frågat sig hur reformutrymmet påverkades av dessa affärer. 27 Statsrådet (M): Jag har lite svårt att förhålla mig till interpellation. Om jag skulle följa för retorik här i kammaren skulle jag räkna upp alla socialdemokratiska missgrepp i och liknande. Men för mig känns det lite ovärdigt. Låt mig i stället tala lite allmänt om hur jag ser på bolagsstyrning och budgetutrymme. Om det skulle vara så, som säger, att Nuonaffären var den enda tillgång som staten hade skulle förstås en betydande nedskrivning i Nuon kunna påverka budgetutrymmet. äger staten 54 bolag, om jag inte minns fel. Och har betydligt fler tillgångar än Nuon. Jag har väldigt höga tankar om både min egen och förmåga att styra och vara ansvarig för statliga bolag. Däremot tror jag inte att vare sig jag eller har makten över det internationella elpriset. Jag tror inte heller att vare sig jag eller har makten över järnmalmspriset som styr resultat. har haft en fullständigt formidabel utveckling. Jag tar inte åt mig äran för detta. Det ska förstås bolaget, som har varit duktigt, göra. Vi har också haft en förmånlig utveckling på järnmalmspriset, vilket har lett till goda vinster för . Däremot ser jag inte att plötsligt stora vinster leder till ett ökat budgetutrymme för regeringen, lika lite som jag ser att en enskild affär i leder till ett minskat utrymme för budgeten i dess helhet. Budgetutrymmet fastställs utifrån betydligt mer komplexa faktorer där det finansiella sparandet är en faktor, konjunkturutsikter är en annan och så vidare. Som jag sade i mitt interpellationssvar påverkar inte ett bolags enskilda resultat budgetutrymmet i sig. Revisorerna, företagsledningen och styrelsen i har att regelbundet bedöma marknadsvärdet på alla tillgångar. Man ska åtminstone en gång göra förnyade bedömningar av marknadsvärdet på Nuons alla tillgångar, och det ska skrivas ned i enlighet med standarden för revisionsverksamheten. Det görs också. De siffror som refererar till i får stå för. Jag kan bara konstatera att i har man gjort det med 15 miljarder, och det har revisorerna uttryckt sitt samtycke till. Låt mig dock upprepa att det resultat för som redovisades under föregående år, och där 8 miljarder av dessa 15 skrivits ned, var betydligt högre än tidigare års inleveranser i staten och även tidigare års vinster. I någon mening har det alltså som väljer att fokusera på förevarit en bättre utveckling för än vad man annars kanske kunde ha trott. Jag har, förutom politiska poängtaganden, svårt att se en sakdiskussion där man skulle kunna genomföra något av det som lyfter fram i sin interpellation, det vill säga ett minskat budgetutrymme. 28 (S): Det både och nu gärna glömmer bort är att regeringen struntade i de varningar som tjänstemännen i förde fram mot den värdering av Nuon som fanns. Det gör också att det finns en annan koppling till regeringen än huruvida man bara gräver upp malm effektivt och kan sälja till goda världsmarknadspriser. Det finns en annan dimension i detta. Jag förhåller mig fortfarande något skeptisk till att det verkligen är finansmarknadsministerns ansvar att beräkna det så kallade reformutrymmet. Om det verkligen är så är det märkligt att man då menar att det inte bara skulle vara det finansiella sparandet utan även andra variabler som bestämmer utrymmet. Det är i någon mening en omläggning. Jag trodde att reformutrymmet var just det ekonomiska utrymme som kan utnyttjas så att det finansiella sparandet är i linje med överskottsmålet med den definition som följer av de indikatorer som regeringen har valt, det vill säga en konjunkturjustering av sparandet, den centrerade sjuårsindikatorn och den tillbakablickande tioårsindikatorn. Jag trodde att de spelade en mycket stor roll.