prot · H10913 · 2013-10-16 00:00:00 — Hyrorna har stigit och omsättningshastigheten har ökat därför att de som har förstahandskontrakt vill omsätta denna möjlighet. Det finns inget bevis för att det är fler bostäder som är ute på marknaden. Det är också fel att säga att bostadssubventionen inte fungerar. Vad är det som byggs när det börjar byggas? Det är de bostäder som subventioneras. Vilka bostäder är det som har byggts som inte har subventionerats i det här landet? Det skulle jag vilja få en liten kommentar om. 522 (M) replik: Jag tar de två frågorna i tur och ordning. Det man kan se av reformen är att den handlar om att människor inte längre behöver smyga i trapphusen och inte längre behöver bo med grå och svarta andrahandskontrakt där ingen vet vad som gäller. Detta är nu förändrat när man vet att man bor lagligt och att man har ett kontrakt som är rätt och rimligt. Man kan se tendenser till att utbudet, åtminstone i den här staden av det man kunnat läsa i tidningarna, har ökat kraftigt. Det fanns en skrämselpropaganda om dubblerade hyror, men det ser vi inte. En del har säkert försökt att ta ut mer. Många får inte bostaden uthyrd när de höjer hyrorna på det sättet. Man ser inte de extrema hyreshöjningar som oppositionen pratade om när man började prata om dubbleringar. De finns inte där. Jag kan säkert återkomma till den andra delen i nästa replikskifte. Jag konstaterar bara att mycket av subventionspolitiken testades som jag beskrev. Den skapade den situation som vi befinner oss i. Varför återvända till det som vi såg inte fungerade? 523 (MP) replik: De bostäder som har byggts i det här landet har nästan till byggts med subventioner i någon form. Det är mycket svårt att hitta bostäder som inte har byggts med subventioner om man räknar in ränteavdragssubventionen. Det finns inget underlag för att påstå att utbudet har ökat. Det är omsättningshastigheten på befintliga andrahandslägenheter som har ökat. Jag vill också påstå att det är fel att inte ta in i resonemanget att det är olika födelsetalskonjunkturer, och därmed också olika byggkonjunkturer, i de länder man jämför sig med. 524 (M) replik: Jag håller med om att det inte finns någon exakt statistik att hänvisa till. Man kan se tendenser än så . När man har börjat kunna följa detta har man sett att utbudet har blivit större. Det var hela poängen. Den andra viktiga poängen är att man inte längre behöver smyga. Man får ett kontrakt och vet vad som gäller. Man kan gå till hyresnämnden och få hyran nedsatt om den inte är skälig. Man behöver inte längre smyga i trapphuset. Man har ett kontrakt, och man har någonstans att bo. Det sker på kort sikt, och det fungerar. 525 (C): Som den näst siste talaren i den här väldigt långa allmänpolitiska debatten måste jag inleda genom att ifrågasätta hur talmannen tänkte när han placerade den enskilda fråga som har störst betydelse för barns och ungdomars uppväxtvillkor, folkhälsa, utbildning, klimat, miljö, jobb, tillväxt och integration – för att nu nämna några av de många politikområden som har debatterats här – som den sista diskussionspunkten . Var och hur vi bor och planerar samhället för de människor som vill leva i och är avgörande om vi ska kunna skapa en hållbar tillväxt i hela landet där människor ges förutsättningar att förverkliga drömmar och leva ett rikt, hälsosamt liv tillsammans. Man kan fråga sig hur det kommer sig att bostadspolitiken har varit ett kirurgiskt utskuret område vid sidan av näringspolitiken, klimatpolitiken, välfärdspolitiken och regionalpolitiken. Det är beklagligt och kanske en del av förklaringen till att bostadsbyggandet är otillräckligt, att inte tillräckliga drivkrafter finns att investera i att bygga, äga och förvalta bostäder, att det finns en elefant i rummet som påverkar allt och alla. Om elefanter brukar man säga att ska man äta den måste man dela upp den i små bitar. Delar vi på samma sätt upp bostadspolitiken finner vi olika delar som alla har sin funktion att fylla, men det saknas en hjärna och en ryggrad som leder den i en bestämd riktning. Efter denna inledning vill jag presentera några av förslag på hur vi får ett ökat bostadsbyggande och en bättre fungerande bostadsmarknad. Regelförenklingsarbetet måste fortsätta. Den nu gällande behöver tillämpas på ett sådant sätt att planprocesserna blir kortare och mer förutsägbara. Vi ställer oss positiva till att det enkla planförfarandet nu blir standardlösningen och att vi i fortsättningen slipper en övernitisk detaljplanering hos kommunerna. Bullerkraven måste ses över. Det är orimligt att och bråkar och har olika nivåer som inte är samordnade. Buller från trafik är ett miljöproblem, men det går att hantera genom att mäta det där det har verklig påverkan och bekämpa det vid källan. Det ska inte få hindra att attraktiva bostäder byggs. Överklagandeinstanserna är många och det finns många som tar sig rätten att överklaga. Utan att inskränka medborgerliga rättigheter måste man fråga sig hur många instanser det ska finnas och vilka som ska ha rätt att kalla sig för sakägare. välkomnar en översyn av detta. De bostäder som har byggts uppfördes med statligt stöd i varierande form. Den tidens politik påverkar oss genom att vi har bostäder, ofta av hög kvalitet, som har bidragit till att skapa hem åt generationer inflyttare till storstäder och kommuncentrum. De står som en symbol över Socialdemokraternas flyttlass- och koncentrationspolitik. förknippas några av dem med förfall, utanförskap och problem. Det är hyresnivåerna i miljonprogramsområdena som påverkar hyrorna i de lägenheter som ännu inte har byggts och som hindrar nödvändiga reinvesteringar, energieffektiviseringar, tillgänglighetsåtgärder, stambyten och standardhöjningar. Moderna hyresgäster är konsumenter som ska kunna göra individuella val och själva bestämma vad de vill betala för värme och hushållsel, tilläggstjänster och standard på vitvaror. följer med intresse den debatt som förs av ekonomer, forskare och företrädare för privata och allmännyttiga bostadsföretag som ifrågasätter dagens hyresreglering. Vi tror att en friare hyressättning med ökat inslag av marknadsanpassning skulle underlätta för dem som saknar en bostad. Det skulle öka utbudet av nyproducerade bostäder och stoppa omvandlingen till bostadsrätter. Om man med större utrymme för variation i hyressättningen kunde stärka drivkrafterna att investera i bostäder skulle utbudet genast öka, precis som hände när andrahandsuthyrningen förenklades . I Socialdemokraternas skuggbudget föreslås 1 miljard i byggbonus. Vill man på allvar få fart på bostadsbyggandet är det betydligt större summor man måste subventionera med. Men det vore katastrofalt och ett långt värre hinder mot bostadsbyggandet än någon lågkonjunktur, finanskris eller regelkrångel om byggföretagen förväntade sig en bonus eller ett statligt stöd som aldrig kommer. Det har varit mycket tal om bostadspolitik . Framför allt har socialdemokratiska talare undrat vad Alliansen och vill göra för att öka bostadsbyggandet i de orter där gruvnäringen skapar ett behov. Själva har de inte presenterat en enda egen lösning och inte heller . Här kommer ett batteri med centerförslag. Fortsätt att underlätta det strandnära byggandet ännu mer för att skapa attraktiva bostäder längs älvar, sjöar och vatten i hela landet! En sådan politik motsätter sig . Utveckla offentlig service och välfärd som är skattefinansierat men drivs i privat regi! En sådan politik motsätter sig . Investera i infrastruktur, vägunderhåll och bredband med hjälp av landsbygdsprogrammet! Det är samma landsbygdsprogram som Socialdemokraterna ville halvera EU:s andel av . ökar den svenska medfinansieringen med 5 miljarder och säkrar på så sätt bredbandsutbyggnaden. Skapa goda förutsättningar för hållbara resor och transporter i hela landet! Den samlade oppositionen vill på olika sätt beskatta och straffa avstånd genom att belägga mjölkbilen, färdtjänsttaxin och andra transportmedel med kilometerskatt. När bankerna inte tror på bodrömmen och bostadsinvesteringen finns det en kreditgaranti att hänvisa till, och den har Alliansen utökat genom att taket har höjts. Vi vill stimulera bosparandet och främja ägandet. Bostadspolitiken ska inte ses som en isolerad del av helheten. Det behövs en hållbar närings-, välfärds-, klimat- och jobbpolitik för att få fart på bostadsbyggandet. Tillgången till bostäder är nödvändig för en hållbar jobb-, klimat-, välfärds- och näringspolitik. Så ser elefanten ut. Vi föredrar den hel och levande. 526 (KD): har inför nästa års val valt att fokusera på barns och ungas uppväxtvillkor. Vi är övertygade om att en politik som sätter barn och unga i fokus kommer att betala sig mångfaldigt, både ekonomiskt och socialt. En trygg uppväxt ger helt enkelt god tillväxt. Dess värre är bostadssituationen ett stort bekymmer för många barnfamiljer. Fler och fler familjer i storstäderna blir alltmer trångbodda. Svårigheten att hitta ett fast boende gör att unga familjebildare tvingas vänta innan de kan sätta barn till världen. Familjer i orter med svag utveckling riskerar att bli kvar i arbetslöshet och socialt utanförskap eftersom de inte kan hitta ett rimligt boende där jobben finns. Det är en djupt bekymmersam utveckling. Alliansen har börjat angripa flera av de mest fundamentala orsakerna till dagens bristsituation. Vi har avskaffat en skadlig subventionspolitik som drivit upp byggkostnaderna till de högsta i . Vi har stegvis börjat montera ned regleringar och särkrav som förhindrar, fördyrar och försenar ett ökat byggande. Vi har tagit viktiga steg för att underlätta andrahandsuthyrning så att det befintliga beståndet används bättre. Allt detta har oppositionen invänt mot i olika grad. Senast gällde kritiken att hyrorna på andrahandsmarknaden har stigit med mellan . Det har nämnts här i debatten tidigare. Vad som inte nämns är att antalet lediga andrahandslägenheter ökar ännu snabbare, enligt de uppgifter vi har att tillgå. Ett tydligare bevis för att en friare prisbildning också innebär ett större utbud och fler lediga bostäder går knappast att finna. Om det blir mer lönsamt och mer förutsägbart att hyra ut kommer också fler att vilja göra det. Fler kommer också att vilja bygga. Detta är ett oomkullrunkeligt faktum. Bostadsbristen är emellertid skriande och spridd över hela landet. Mer än två tredjedelar av landets kommuner rapporterar brister, enligt enkäter. Bara här i köar drygt 400 000 människor för att få en hyresbostad. Det är en siffra som har vuxit med runt 40 000 personer . Paradoxen i vårt fria och relativt välmående land är att det är svårare att komma över ett hyreskontrakt i än det var att få tillgång till en hyreslägenhet i planekonomins . I detta avseende, herr talman, är sannerligen den sista . Det finns enligt min mening starka skäl att diskutera hur vi kan göra det mer lönsamt att bygga hyresrätter så att fler barnfamiljer och unga kan beredas plats på hyresmarknaden. Låt mig här påpeka att entydigt pekade ut den nuvarande hyresregleringen som den enskilt viktigaste återhållande faktorn. , S-ekonomen, gick i senaste numret av tidningen ännu längre. Han konstaterade att det nu är sedan första gången kritiserade hyresregleringen. Jag citerar: är hyresregleringen fortfarande svensk politiks galten Särimner. Den slaktas av ekonomerna varenda dag, men återupplivas av politikerna . slutsats är enkel. Det är dags att låt galten somna in för gott. Men om det ska göras – jag säger om, eftersom jag inte har hela Alliansen och mitt parti med mig om det här – menar jag att vi måste säkerställa två saker. Det första är att de som har en hyresrätt inte får dramatiskt ändrade förutsättningar för att klara sitt boende. Enklast är därför att låta hyresregleringen och dess bestämmelser finnas kvar för redan tecknade kontrakt. Det andra är att skapa ökad trygghet för de boende som går in ett system med friare hyror. Även i en sådan ordning krävs ett starkt skydd för den svagare parten, det vill säga hyresgästen. Ett hyreskontrakt med avtalad hyra måste därför kunna gälla och endast justeras enligt en på förhand överenskommen mekanism till exempel ett index, gärna fastställt genom en förhandling. Här kan den tyska hyresregleringen fungera som inspiration, vilket också var vad föreslog. Det är dags att titta ordentligt på det förslaget. Låt mig slutligen varna för oppositionens faiblesse för subventioner och återställare i bostadspolitiken. Vi vet av erfarenhet att subventioner för en typ av bostäder tränger undan byggandet av andra. Subventioner tar också bort prispressen vid nybyggen vilket leder till högre byggkostnader. En stor del av de subventioner som betalas ut hamnar med andra ord rätt i byggherrarnas fickor. Det är måhända lätt att förföras av offentliga satsningar på något behjärtansvärt ändamål. Bostadspolitiken är ett sådant ändamål, men på detta område är den politik som förfäktas från vänster inget annat än en nostalgisk U-sväng in i en planekonomisk återvändsgränd. Det är hög tid att en gång för alla stänga den dörren, och låta barn och unga växa upp till en bostadsmarknad byggd på sunda marknadsprinciper, inte på förbud, överreglering och statligt stöd. 527 (MP) replik: Det är lite skrämmande att lyssna på . Om han vill ta poäng på att han styr den sista vet jag inte, men han vidhåller att subventioner inte fungerar, trots att vi kan konstatera att det finns få bostäder byggda utan subventioner. kom en rapport som Fastighetsägarna hade tagit fram tillsammans med och Saboföretagen. Där konstateras att ägda bostäder, villor och bostadsrätter, är subventionerade med 24 000–i förhållande till hyresrätter. Jag undrar om är beredd att stryka de subventionerna? 528 (KD) replik: Jag tror att man måste vara noga med att skilja på subventioner och subventioner. Marknadsmekanismerna kräver vissa former av investeringar, och vi gynnar investeringar generellt genom att till exempel tillåta ränteavdrag. Jag är inte emot ränteavdrag. Ränteavdraget är ett bra sätt och en del av kapitalbeskattningen som är homogen och lika i bägge ändar. Man får betala ränta på inkomst och göra avdrag för en ränteutgift. Det är en god politik. Frågan är varför förfäktar en mekanism där fri prisbildning ska gälla på en marknad men inte på en annan. Varför är man emot en friare prisbildning exempelvis vid andrahandsuthyrning när vi kan bevisa att det ger ett större utbud enligt vad vi nu kan se. Vi vet också att den köpta marknaden leder till ett högre byggande där en fri prisbildning slår igenom på ett ökat utbud. 529 (MP) replik: Debattörer som plockar sina argument från sin egen fantasi är inte så intressanta att debattera med. Vi hade kunnat göra en mycket bra uppgörelse om regeringens företrädare hade varit intresserade av att göra en uppgörelse om andrahandsuthyrningen. Faktum är att det inte går att säga att det har lett till den förändring som ni ville ha. Tvärtom ser vi att det har lett precis dit som vi förstod att ert förslag skulle leda och det vi försökte förhindra, nämligen höjda hyror. Och antalet andrahandskontrakt har inte ökat. Det är fakta. 530 (KD) replik: Jag vet inte vad har för vederhäftiga fakta. Det vi har statistik och indikationer från är de publika annonssajter som annonserar om sådant, och de rapporterar både högre priser och ett ökat utbud. Det är den effekten vi ser så här långt, och det är den effekten som vi från Alliansen ville ha, nämligen ett ökat utbud av bostäder genom en friare prisbildning. Det är enligt nationalekonomins teorier, och det fungerar i praktiken. Den allmänpolitiska debatten var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: Propositioner 2013/14:19 Begränsningar av möjligheten att göra avdrag för koncernbidrag 2013/14:20 Frihandelsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Motioner med anledning av prop. 2013/14:5 demokrati 2013/14:K2 av m.fl. (V) 2013/14:K3 av och (SD) 9 § Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2013/14:43 Västerdalsbanan och andra lågtrafikerade banor av (V) till statsrådet (M) 2013/14:44 Lysekilsbanans framtid av (V) till statsrådet (M) 2013/14:45 lobbning mot stöd till förnybar energi av (MP) till statsrådet (M) 2013/14:46 Arbetslösheten av (S) till arbetsmarknadsminister (M) Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 10 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2013/14:46 Det kommunala informationsansvaret – eleverna som hamnar utanför av (S) till utbildningsminister (FP) 2013/14:47 Marinens Musikkår av (S) till försvarsminister (M) 2013/14:48 Humanitär hjälp till befolkningen i /syriska av (V) till statsrådet (M) 2013/14:49 Vittnesstödsverksamhet av (S) till justitieminister (M) 2013/14:50 Resursförstärkning till landets brottsofferjourer av (S) till justitieminister (M) 2013/14:51 Den svenska modellen av (S) till arbetsmarknadsminister (M) 2013/14:52 Villkor för bredbandsutbyggnad av förste vice talman (S) till landsbygdsminister (C) Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 11 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Skriftliga svar på följande frågor hade inkommit: 2013/14:35 Huliganmaskering av (S) till justitieminister (M) 2013/14:36 Bankernas avgifter för kortbetalningar i butiker av (MP) till statsrådet (M) 2013/14:39 Beräkning av bostadstillägg av (FP) till statsrådet (M) Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 12 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 1 § anf. 60 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 1 § anf. 113 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med 7 § anf. 206 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 7 § anf. 306, av talmannen därefter till och med 7 § anf. 382 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 7 § anf. 470 (delvis) och av talmannen därefter till sammanträdets slut.