prot · H10943 · 2013-12-10 00:00:00 — Resultaten måste bli bättre, och andelen ämnesbehöriga lärare måste öka. Det är inte konstigt att resultaten i matematik sjunker när 40–av lärarna i vissa skolor undervisar i matematik utan att ha ämnesbehörighet. De regeringar som har tillåtit denna utveckling bär ett extra stort ansvar för kunskapsraset i den svenska skolan. Det finns fortfarande kommuner och rektorer som inte bryr sig om att följa upp kvaliteten. Skolinspektionen visar att ett stort bekymmer är att många rektorer inte leder skolverksamheten. Då måste vi som en konsekvens av detta nationellt utvärdera rektors roll och arbetssituation. Skolpolitiken lokalt handlar alltmer om ekonomi och fastighetsfrågor och mindre om elevernas faktiska stödbehov och det pedagogiska uppdraget. Lärare utan ämnesbehörighet anställs, kringresurser skalas bort och lektioner ställs in. Får man inte tag på vikarier ställer man in lektionerna. Kommunalråd lovar mindre klasser utan att anslå mer pengar. Det är vanligt att detta bekostas genom att speciallärare fasas ut. Kommunaliseringen har nått vägs ände. Regeringens utredning om kommunaliseringens effekter som kommer tror jag kommer att vara en mycket viktig del i denna debatt. Gymnasiet har bekymmer. Vi har tidigare talat om utvärderingen av IV-programmet. Socialdemokraterna har fortfarande inte presenterat något förslag när det gäller de elever som inte har gymnasiebehörighet, utan kravet är att alla ska gå i gymnasiet och få högskolebehörighet. En annan utmaning är de som är formellt behöriga men egentligen har fått snälla betyg från och sedan slås ut i gymnasieskolan. skärpte vi kraven för intagning till gymnasiet. Viktigast i den reformen är den starkare kopplingen till branschen. För socialdemokrater och vänsterpartister som bara ser de akademiska spåren vill jag upplysa om att olika branscher fortsätter att inrätta egna yrkesskolor, vilket tyder på att samhället och gymnasiet inte levererar rätt kompetens. Oppositionen vill ha tillbaka den gamla gymnasieskolan. Av de elever som började lämnade gymnasieskolan med slutbetyg, och den siffran har sett ut så . Socialdemokraterna vill akademisera och teoretisera gymnasiet. Låt mig då säga att av dem som började i gymnasiet och lämnade det 2011 fick på de studieförberedande programmen slutbetyg men på yrkesprogrammen. Att fyra av tio elever lämnar ett yrkesprogram i gymnasiet utan slutbetyg bekräftar haveriet som er gymnasieskola ledde till. Detta är också en huvudförklaring till den höga svenska ungdomsarbetslösheten. Att utveckla och stärka yrkes- och lärlingsutbildningen med koppling till arbetslivet förblir därför en av absolut viktigaste frågor när det gäller gymnasieskolan. Man ska inte bara komma in på gymnasiet. Man måste också få komma ut från gymnasiet med slutbetyg. Trots detta föreslår Socialdemokraterna i betänkandet en obligatorisk gymnasieskola där unga ska ges den kompetens som krävs för att klara sig på arbetsmarknaden. Er politik har lett till det omvända, nämligen till utslagning. För att komplettera och kompensera för nuvarande avhopp, kommande avhopp och tidigare problem på gymnasiet avsätts pengar till vuxenutbildning, yrkesvux och yrkeshögskoleplatser. Det är viktigt för nuvarande ungdomar men också för att möta dem som har hoppat av. Jag undrar naturligtvis: Vilka av alla dessa reformer som ni har sagt nej till rakt igenom vill ni riva upp i nästa val om ni vinner valet som ni står här och kräver en nationell samling? Det är inte trovärdigt. 72 TJÄNSTGÖRANDE ÅLDERSPRESIDENTEN: Jag vill fästa kammarens uppmärksamhet på att vi bland åhörarna vid dagens debatt har en delegation från , under ledning av dess vice talman . I would like to greet the delegation from the National Assembly of , under the leadership of its Deputy Speaker, H. E. , with a warm welcome to the Swedish Parliament. You are heartily welcome. 73 (S) replik: För den som lyssnar på denna debatt kan den te sig mycket konstig. Regeringen har suttit vid makten , och regeringen försöker alltmer låta som om de är i opposition. Man skulle aldrig kunna tro att de har haft 15 budgetar på sig i regeringsställning för att göra mycket av det de säger. De är fortfarande kvar i retoriken och säger att allt ont här i världen är föräldrarnas, kommunernas, lärarnas, elevernas och kanske framför allt Socialdemokraternas fel. som företräder det största regeringspartiet sade att man fortsätter att ta ansvar. sade att de allt sämre resultaten knappast kommer som någon överraskning. I ett läge när man har suttit i regeringsställning är man inte beredd att ta ansvar för något. När det fortsätter att gå nedför är det alla andras fel. Själv har man inte gjort några fel. gick så långt att han på allvar till och med försökte hävda att de elever som mättes och som gick i årskurs 8 när PISA-mätningen gjordes och som gick i årskurs 2 när vi bytte regering knappt har gått i skolan medan vi har haft en borgerlig regering. lät det inte riktigt så när vi bytte regering . Då hette det i valmanifest att man lovade väljarna att vända utslagningen redan till 2010. skriver vi snart 2014. När, , är och den borgerliga regeringen beredda att ta ansvar för den politik som helt uppenbart har misslyckats? 74 (FP) replik: Hade varit närvarande i kammaren och inte haft otillåten frånvaro hade han hört att hade exakt samma fråga till regeringspartierna. Vi fick, vad jag förstår, fyra till på oss att leverera utifrån reformer. Då kan väl vi som har lärt oss att räkna i skolan börja räkna: en ny lärarutbildning som införs 2011, en ny skollag, en ny betygsskala och en ny gymnasieskola – om jag får är det 2015, och får jag till och med har jag till på mig innan vi ska leverera genom reformerna. tar dock upp kommunens ansvar och skyller på oss. Socialdemokraterna måste bestämma sig! riksdag beslutade att kommunalisera skolan. Kommunerna och de fristående aktörerna är huvudmän för svensk skola. Ingen av mina företrädare i talarstolen har suttit som kommunalråd och ordförande i . Jag råkar ha haft den möjligheten, vilket jag är tacksam för. Då är man huvudman – man är ytterst ansvarig för skolverksamheten lokalt. Jag skulle aldrig komma på tanken att säga: Jag är inte ansvarig för barngruppernas storlek, jag är inte ansvarig för avhoppen från gymnasiet i en kommun och jag är inte ansvarig för lärarnas löner, utan det är regering och riksdag. Det är nämligen fel. Men vill ändra på detta ska väl riksdag fatta ett nytt beslut där det uttryckligen står att staten är huvudman. Det vill , men uppenbarligen inte . 75 (S) replik: Den frågan borde ställa till sina allianskamrater – till , – innan han börjar vända sig till oppositionen. Det är trots allt ni som gemensamt styr , och det har ni gjort under . Jag återkommer till min fråga, för det här handlar inte om regeringens löfte utan om vallöfte. hette det: Vi lovar väljarna att till 2010 stoppa utslagningen och vända på kunskapsresultaten i skolan. fick ni regeringsmakten och har i princip obrutet haft hela till ert förfogande. heter det att det kommer senare – framåt. Om det är detta som är att ta ansvar ligger vi riktigt risigt till. Jag tror att anledningen till att vi är där vi är i grund och botten är att vi har en regering som i alla lägen, även om man har haft goda föresatser, har prioriterat allt annat än skolan. Så är också fallet i den budget vi diskuterar , . Varför har gått med på att 20 gånger mer resurser satsas på skattesänkningar än på den svenska skolan? Det är ju så, , att staten har ansvar för en nationellt likvärdig skola även om kommuner och fristående skolor är huvudmän. Riksdag och regering kan när som helst välja att satsa resurser på i princip allt det regering och riksdag önskar. Den enda begränsningen är att man också måste finansiera detta. Det är därför vi socialdemokrater i vårt budgetalternativ föreslår 4,6 miljarder mer till skolan – till mindre klasser, till läxhjälp för alla och till strukturerad hjälp för de elever som behöver det. Varför har gått med på att 20 gånger mer resurser används till skattesänkningar än till den svenska skolan? Möjligheten finns nämligen; det handlar bara om att prioritera. Ni har prioriterat annorlunda, . Ta ansvar för det! 76 (FP) replik: Det är omöjligt att komma överens med Socialdemokraterna. Ni har röstat emot betygssystemet, lärarutbildningen, nationella prov, skolkregler, gymnasieskolan och lärlingsutbildningen – allt har ni röstat emot. Vi är inte överens på en enda punkt! Ni vill till och med ha oss i er regering. Vi har sagt nej till det, för vi tycker inte som ni i skolpolitiken. Vi har åtminstone en gemensam skolpolitik. Vi antog lärarlegitimationen, för att prata om nationellt likvärdig skola. Nationellt likvärdig skola innebär nämligen att vi reglerar mer och mer nationellt – till exempel behörighetskrav för lärarna. Ni röstade motvilligt ja, röstade nej och avstod från att rösta – i ett centralt viktigt ärende. Kommunaliseringen finns kvar oaktat Mattelyftet, Läslyftet, läsa-skriva-räkna-garantin, yrkesvux etcetera. Fortbildning inom Lärarlyftet för att öka andelen ämnesbehöriga är egentligen ett kommunalt ansvar, Baylan. Men du glömmer bort det, för du vill ha mer pengar. Du vill alltså distansera dig från skolpolitik. när vi hade den här debatten lät alla exakt likadant – alla gick upp i talarstolen och talade om lärare, lärarutbildning och till och med lärarlegitimationen. Det blir dock inte trovärdigt, för ni tycker inte ens likadant i detta ämne. Jag kan garantera, , att skolsektorn har fått mer pengar. I , som till exempel jag kommer ifrån, har ni dragit ned på skolan. I stället ska ni inviga en skejtpark för 10,5 miljoner, när brottas med större barngrupper och att det inte finns speciallärare. Det är ju effekten av kommunalt huvudmannaskap, Baylan. 77 (MP) replik: Återigen, : innan ni kom till makten höll ni på att få in alla i att tycka att PISA-resultaten är viktigast och att det är de som ska vändas. Sedan gick jag in och tittade på ert valmanifest, som jag vill ta upp igen – jag tog upp det i mitt anförande. På s. 5 står det: Vårt löfte är att till 2010 ha brutit trenden och minskat utslagningen. Ni skulle förbättra resultaten och vända utvecklingen med sjunkande resultat, skolsegregation och minskad likvärdighet. Det är alltså de här sakerna skulle ha vänts. Låt oss titta på var och en. Skolresultaten har dykt. Det som råder är inte haveri, som jag sade. Det är härdsmälta. Utslagningen har bara ökat. Medan ni har haft makten har 90 000 elever lämnat utan gymnasiebehörighet. Skolsegregationen har ökat. Likvärdigheten har minskat, skriver . På alla punkter ni tar upp i programmet har ni misslyckats. Kan ni inte nu med fakta framför er inse att er politik har lett fel? Kan ni inte erkänna det? 78 (FP) replik: Jag önskar att vi efter att vi tog över bara hade kunnat trycka på en knapp . Just parti, av dem som finns representerade i kammaren, brukar dock kritisera för att vara för slarviga med skolreformer och för att det tar . De som besöker regeringens hemsida och tittar på SOU – det är – ser att regeringen direkt vid maktskiftet satte i gång ett antal utredningar. kom bland annat betygsutredningen. Det var skollagsförslag, olika kursplaner samt ett första utkast till en ny lärarutbildning. Sedan ska det till Lagrådet, och det ska remitteras – olika kommuner och myndigheter ska tycka till. Det är en del av den svenska statsapparaten. Sedan kommer det tillbaka till där det bereds, räknas på och analyseras. Sedan överlämnas det till kammaren – i det här fallet för beslut /10, med ikraftträdande . Jag kan ta ett annat exempel där vi har varit överens, nämligen när det gäller att Skolinspektionen ska ha tillsynsansvar även för elevboenden vid riksinternat. Vi är alla överens om att det ska omfattas av skollagen. Men vi fick allihop i utskottet höra att bara denna i sammanhanget lilla förändring i skollagen skulle ta att klubba igenom i – för en sådan liten åtgärd! överdriver möjligen lite grann här i kammaren, men jag vet att känner till den här processen. Då är det så att våra reformer sjösattes , men de togs ju fram med utgångspunkt i en skolpolitik som har sänkt resultaten . 79 (MP) replik: har jag inte beskyllt er för att vara slarviga eller för att det har tagit , utan jag kritiserar er skolpolitik som leder fel. Ni skrev, och jag måste komma tillbaka till det , att till 2010 skulle ni förbättra resultaten, vända skolsegregationen, öka likvärdigheten och minska utslagningen. På alla fyra punkter går det åt fel håll. Det är det jag kritiserar er för. Om ni visste att det skulle ta så här att ändra, varför lovade ni då medborgarna att ni till 2010 skulle förbättra villkoren och vända utvecklingen? Nej, , det är inte slarvet jag diskuterar utan er politik. Den bygger på tycke och inte på vetenskap. Er politik har lett åt fel håll. Det är dags , med alla fakta som ligger på bordet, med alla rapporter, med som ni lyfte som viktigast och med resultat, att sluta skylla på andra. Sluta skylla på föräldrar! Sluta skylla på elever! Sluta göra det till en disciplinfråga! Den här frågan är alldeles för viktig för att minimera, som er minister gör, till att handla om att öka disciplinen i klassrummet. Den förtjänar större fokus, och den förtjänar en politik som är allt annat än den som ni har fört under de senaste sju och ett halvt åren. Återigen: Erkänner ni era misstag? Jag behöver ett svar. 80 (FP) replik: I mitt anförande anknöt jag till Timssrapporten , som hade visat på en markant resultatförsämring i matematik i årskurs 8 . , Pirls och Timss är tre internationella utvärderingar utöver våra nationella utvärderingar, som i och för sig också bekräftar sjunkande resultat. Jag nämnde att de som gick ut gymnasiet med slutbetyg var . Det är samma siffra , . Disciplinära åtgärder – ja, men du måste erkänna att vi har disciplinära bekymmer. När vi gör kommunala enkäter bland elever säger de att det absolut viktigaste för dem är arbetsro och trygghet i klassrummet. Bristen på det upplever eleverna som ett stort problem. Varför accepterar du inte att det är ett stort problem? Och varför accepterar du inte att vi föreslår disciplinära möjligheter i skollagen? Du var med i . I diskuterar de nu en lag om disciplinära åtgärder för skolans lärare och rektorer, så man vet vad man kan säga till en elev, om man kan be en elev att stoppa ned eller stänga av sin mobiltelefon eller inte. Du må tycka att det är en liten fråga. Men varför har man hörselkåpor i många klassrum runt om i ? Är det acceptabelt? Nej, naturligtvis inte, men det är ett resultat av disciplinära bekymmer som skolan har. Vårt ansvar ska vi ta genom de reformer vi gör. Satsar vi inte på fortbildning tar vi inte vårt ansvar. Går vi inte tillbaka till ämnesfokus i lärarutbildningen tar vi inte vårt ansvar. Inför vi inte lärlingsutbildningar för att minska avhoppen från gymnasiet tar vi inte vårt ansvar. Men det är precis det vi tänker göra, och det är dessa reformer som vi nu rullar ut. Tack för debatten! 81 (V) replik: Skolkrapportering, att låsa dörren, kepsförbud, mobilförbud – jag kan ha missat någonting, men jag såg ingenting i avslutande diskussion om att det var orsakerna till det stora tappet i skolan. Däremot läste jag att saker som det fria skolvalet, kommunaliseringen, fristående skolors etablering, lärartäthet kunde vara orsaker till det stora kunskapstappet. Enskilt kanske störst betydelse har det fria skolvalet, men det nämner inte . ägnar sig åt, låt mig säga, pseudofrågor. Inte för att jag tycker att det är oviktigt med arbetsro, men för att få arbetsro behöver vi kanske också tala om de riktiga, viktiga frågorna, inte om kepsförbud. Det som är intressant att se i den avslutande diskussionen i är att i till exempel engelska, det som upplevs som relevant för eleverna, går det betydligt bättre. Skolan står inför en utmaning i att bli relevant, i att bli intressant. När jag gick på högstadiet var det i skolan som jag första gången kom i kontakt med en dator. Men hur ser det ut ? Det var jag som introducerade Ipaden eller surfplattan för mina barn, och då var inte jag först ute med att få en Ipad, kan jag säga. Det är ett problem. Det är skolan som ska vara först. Det ska vara en skola där varken du eller jag känner igen oss från vår egen skoltid, men så är det inte. Tyvärr känner man ofta väl igen sig när man går in i ett klassrum. Dess värre står , och regeringen för en återgång till en skola som var tidigare. Det tycker jag är ett stort bekymmer . 82 (FP) replik: Jag beklagar att ledamot inte lyssnade på mitt anförande. Av mina ägnade jag åt att tala om lärarfortbildning och lärarkompetens som de absolut avgörande faktorerna, inte bara för att har skrivit det. När jag var ansvarig kommunpolitiker gjorde jag en kartläggning 2008 och satsade kommunala pengar, utöver de statliga, till Lärarlyftet, för det ansågs redan då vara den absolut viktigaste faktorn. Det andra som jag ägnade mitt anförande åt var just kommunaliseringens effekter. Där kanske vi tycker lika men har säkert olika motiv. försöker tona ned detta med disciplinära åtgärder. tog jag inte kepsen som exempel, däremot mobiltelefonen. Men det var mer för att illustrera att det är viktigt att utöver systemändringarna ge lärare och rektorer disciplinära möjligheter för att bidra till ökad arbetsro i skolan. Om tycker annorlunda, säg det i så fall så att det blir tydligt. Det tog och innan Socialdemokraterna började tala om lärarens viktiga roll, och ledamot kom in på det och . Uppenbart fokuserar vi på helt olika saker innan vi kommer fram till lärarens viktiga roll och fortbildningen. Men i anförande har vi ägnat åt detta. Det är det som är det viktiga. Vi har inte stått här och talat om kepsar. Men, ja, det är problem med arbetsron i skolan, och det ska vi åtgärda. 83 (V) replik: Jag vet inte om jag uppfattade rätt, men det verkade som att han lite grann viftade bort . Jag har funderat väldigt mycket på betydelse. Varför ska vi ha när inte, ursäkta uttrycket, en käft bryr sig om vad de säger? har de nu pekat ut de stora skolreformerna och sagt att det här är problemet, men ingen vill ju göra något åt det. I stället hittar man på sina egna lösningar. I stället börjar man tala om disciplinära åtgärder. och forskarna har inte talat om disciplinära åtgärder som det som är det viktiga för att ta tag i de problem vi ser i skolan. Varför pumpa in en massa pengar där om vi inte ska lyssna på vad de säger? Kommunaliseringens effekter – ja, där håller vi väl med varandra. Men problemet är, , att den utredning som vi fick ett tillkännagivande för här i var att se över skolreformerna och återkomma med förslag. Den utredning som ni har tillsatt ska ju inte återkomma med några förslag, bara utreda effekterna. Vi vill gärna ha arbetsro i skolan, men vårt sätt att lösa det är att öka lärartätheten och minska klasstorlekarna. I stället för att förbjuda mobiltelefonerna vill vi att skolan använder mobiltelefoner, surfplattor och annan modern teknik. Se till att skolan blir relevant och intressant. Se till skolan hänger med in och inte går bakåt. Annars blir det en omvänd julkalender där vi hamnar i stenåldern i stället för att de kommer hit. 84 (FP) replik: av gymnasieeleverna går i fristående skolor. av 899 200 barn går i fristående grundskolor. Men den bild du försöker ge, , är att alla går i friskolor på grund av det fria skolvalet. I definitionen av det fria skolvalet ligger också möjligheten att välja en annan skola. Konsekvensen av förslag är att en elev inte ska kunna byta från den kommunala skolan A till den kommunala skolan B. I fristående gymnasieskolor i större kommuner, inte i de absolut minsta, är det uppblandat vad gäller socioekonomisk status och vilka stadsdelar eleverna kommer från. Även här sjunker resultaten. Du försöker ge en bild av att bara de absolut duktigaste som har råd, kan och vill går på friskolor, , men det är en gammal bild som gällde . Du måste uppdatera dig, . Du har tappat verklighetsförankringen i denna fråga. Ska vi lyssna på ? Självklart, och jag vill ta upp två saker innan min talartid är slut. Lärarkompetensen, didaktiken, undervisningskvaliteten i klassrummet är precis det vi satsar på med mattelyft, läslyft, mattepiloter, didaktik och lärarfortbildning. När det gäller är det också som är ansvarigt. toppar undersökningen när det gäller sen ankomst och otillåten frånvaro, skolk. Det är som säger det. Det är vår skyldighet att göra saker för att angripa det, för som en lärare i sade till mig en gång: Vi har inte dumma elever, men de är inte här. Hur ska de kunna få godkänt? 85 i (C): Jag tänkte anslå en annan ton än den vi mestadels har hört i debatten. Är det någon mer än jag som bänkar sig framför tv:n för att titta på På spåret och se om de egna kunskaperna i geografi, historia, kultur och annat är aktuella? Frågan programledaren ställer är: Vart är vi på väg? Den ställs både till de tävlande och till oss tittare. Det kanske är en relevant fråga att ställa sig även för att försöka analysera just vart vi är på väg. Debatten handlar framför allt om den budget vi ska fatta beslut om, men PISA-undersökningen som kom blir såklart också en del av underlaget för dagens debatt. är väl inte målet för vår resa, utan målet är en skola där alla elever får möjlighet att nå sin potential och där alla barn och ungdomar får det stöd som de behöver för att lyckas och få grundläggande kunskaper och förmågor för sitt framtida liv och arbetsliv som de inte vet särskilt mycket om. Jag ser och den sammanfattande diskussionen i slutet av rapporten som en viktig del – ja, kanske om jag anspelar på min inledning och frågan Vart är vi på väg? som olika ledtrådar som kanske inte på göteborgskt manér försöker gömma delarna utan som vill ge speglingar av verkligheten för att på olika sätt lyfta fram det som sammantaget är en utmaning och en problembild. Som i På spåret är det ibland lätt att gissa fel om man drar i nödbromsen alltför tidigt innan man har satt sig in i hela problembilden och bara fått sig en liten del till livs. Vet vi vart vi är på väg? Ja, jag tror det. Jag ska inte på det göteborgska manéret linda in ledtrådarna för vart vi är på väg. Det räcker att lyssna på verkligheten där ute. Jag och de andra i utskottet tillbringar mycket tid med att resa runt och träffa rektorer, lärare, elever, föräldrar och andra politiker för att diskutera utvecklingen i den svenska skolan, och vi ser att det finns stora utmaningar. Men jag möter också många som säger att de reformer som har genomförts är bra. Låt mig räkna upp den nya lärarutbildningen, den nya läroplanen, de nya kursplanerna, många av de andra behörighetsreglerna, Lärarlyftet som är en jätteviktig komponent, och speciallärarutbildningen som har kommit tillbaka. Det är så många saker som är på plats för att kunna vända utvecklingen. Resan börjar vi i en skola där kunskapsresultaten sjunker, och det blundar jag absolut inte för. Men våra svenska elever är trots allt duktiga på många saker. Engelska är en sådan, it en annan. Då blir det lite tondövt att enbart tala om att allt dyker. Jag är givetvis oerhört bekymrad över utvecklingen i till exempel läsförståelse, men låt oss ta oss an det i stället för att fundera på vem som borde ha gjort vad tidigare. Det som är gjort kan inte göras ogjort. Låt oss framöver gemensamt se vilka problem och utmaningar som finns och hitta lösningarna på dem. Det finns många duktiga lärare. Vi har diskuterat lärarkompetens, och tog upp lärarkompetensen som en viktig del. Det har alliansregeringen sett från början. Lärarlyftet var en stor fyraårig satsning på ett antal miljarder kronor för att lyfta kompetensen. Lärarlyftet fortsätter på olika sätt och är en viktig satsning även framåt. Det är klart att vi också funderar över lärarnas arbetssituation. I nämns två andra rapporter, nämligen Timss 2011 och Pirls 2011 som säger att lärarna är minst nöjda i hela EU med sina arbetsvillkor och minst nöjda med sitt yrkesval. Då ringer såklart varningsklockorna.