prot · H009125 · 2013-06-18 00:00:00 — Redan nu har visat att vi kan bidra på olika sätt med alltifrån humanitärt bistånd, att återuppta utvecklingsbiståndet och att kunna vara på plats med EU:s träningsinsats till att kunna bidra till andra insatser som EU och FN gör och att delta i Minusma. Det visar både på vår förmåga och på vår beredvillighet att göra den här allomfattande ansatsen och inte bara angripa en del av problemet. Det är ett angreppssätt som vi ska försöka använda i allt arbete som vi gör för att bidra till fred och stabilitet i världen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Förvaltare av alternativa investeringsfonder Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU31 Förvaltare av alternativa investeringsfonder (prop. 2012/13:155). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs betänkande 2012/13:KU20 Granskningsbetänkande. 14 (MP): KU lämnar i och med dagens debatt över ett betänkande med 20 olika granskningsutredningar på sammanlagt nästan 1 000 sidor. I de flesta av ärendena är vi överens, men det finns en handfull reservationer. Debatten kommer att gå till så att vi startar med en allmän och övergripande diskussion. Därefter går vi in på de enskilda ärendena, framför allt dem där vi inte är överens om hur man ska se på ministerns agerande eller vad som har hänt och vilken ordning som ska gälla. Många här i har haft mindre att göra än vanligt . Det ringa antalet propositioner och betänkanden har lett till att utskottsmöten har fått ställas in. För KU har det tvärtom varit ett ovanligt arbetsamt år. Alldeles särskilt gäller det som vi har frestat på hårt. Jag vill passa på att tacka kansliet för ett utomordentligt arbete . Framför allt är det granskningen av regeringen som lett till extra möten, utfrågningar och pappersarbete. Det är inte så att vi haft ovanligt många ärenden, men ett av ärendena har varit extra besvärligt. Det handlar om den så kallade Saudiaffären. Det är ett av de största granskningsärenden som KU har genomfört. Vi har gått igenom stora mängder papper från både regeringen och berörda myndigheter. Vi har ställt mängder av frågor och fått en hel del svar. Vi har haft utfrågningar av elva personer. Det har dessutom varit extra besvärligt eftersom mycket av materialet varit sekretessbelagt. Jag ska ta upp en del principiella frågor som dykt upp under årets granskning. Min åsikt är att en stor del av KU:s legitimitet när det gäller granskningen ligger i just offentligheten. Ingen annan granskning sker så öppet och offentligt som KU:s. Vem som helst kan begära att få ta del av våra utredningar, vilka frågor vi ställt och vilka svar vi fått, till och med innan utredningarna är färdiga. I några fall måste vi hantera sekretesskyddade uppgifter. Saudiaffären är dessutom en fråga där allmänhetens intresse, och rättmätiga krav, på att faktiskt få reda på vad som hänt är stort. Det är en historia som redan varit ute i medierna , och många undrar över det de fått höra. Det ställer i sin tur stora krav på oss. KU måste göra en granskning där vi verkligen går igenom de centrala frågorna. Man ska inte efteråt kunna säga att vi slarvade eller valde bort det viktigaste. Granskningen måste vara tuff och på riktigt, men vi kan inte berätta allt. Det är den konfliktsituation vi befunnit oss i. Det har lett till en hel del konflikter mellan utskottet och men också till en del konflikter inom KU när inte alla varit överens om tagen. I den nya regeringsformen, vår mest centrala grundlag som beslutades av , har lagen ändrats så att KU ännu tydligare än har rätt att få del av alla handlingar som finns i och vid myndigheterna. Vi har trots detta stött på ett betydande motstånd från regeringshåll när vi begärt att få fram handlingar och underlag när Saudiaffären varit uppe i förhandlingar mellan partierna i statsministerns kansli. Det är tydligt att just här pågick centrala förhandlingar . Vi återkommer därför i höstgranskningen till frågan hur man ska se på det så kallade Samordningskansliet. Vi har haft långa förhandlingar och diskussioner mellan utskottet och om vad som kan offentliggöras från utfrågningarna och annat material. Det är ingen lätt sak att säga vad som ska rymmas inom sekretesslagstiftningen. är det självklart och ibland mycket svårt eller tveksamt. Det är klart att har den största kompetensen på området. Regeringen har i några fall i Saudiärendet exempelvis hävdat något som kan kallas pinsamhetssekretess. Om det blir offentligt och andra länder får reda på att svenska myndigheter och hanterar frågor där de länderna är inblandade på ett slarvigt och nonchalant sätt kan det bli så pinsamt att det måste hemlighållas. I Saudiaffären har det alldeles uppenbart varit en hel del pinsamheter. Jag tycker dock att den i större utsträckning måste inse att allmänhetens rätt att få reda på vad som hänt i en viktig fråga som Saudiaffären är central och avgörande för förtroendet för regeringen liksom tilltron till granskningsarbete. Alltför mycket sekretess skadar förtroendet. En annan attityd är därför välkommen. Som vanligt har det uppstått en debatt om att KU är politiserat. Det kan jag bekräfta. Vi som sitter i utskottet är alla politiker och riksdagsledamöter. Vi är valda för att vi är med i något parti. Det betyder att vi inte alltid är överens. Men det betyder inte att den granskning som görs är meningslös. Jag vet att det finns en hel del, till och med journalister, som inte orkar höra mer när det visar sig att det finns olika uppfattningar. Men det får man faktiskt lära sig att stå ut med. Meningen och legitimiteten med KU och dess granskning finns i tre fundament som utvecklats offentligheten, minoritetsskyddet och kanslipersonalens professionalism. Offentligheten i utredningarna är central. Jag har arbetat för att ytterligare stärka öppenheten under själva granskningen. Det har varit svårt men extra viktigt i ett ärende som Saudiaffären. Minoritetsskyddet i KU har utvecklats till en tradition som bjuder att den som vill ha en granskning får det. Vilken riksdagsledamot som helst kan begära att KU ska granska en minister. Den i utskottet som vill ställa en fråga till ett departement eller en minister i något av våra granskningsärenden får göra det. Minoriteten har stora möjligheter att få genomföra ett seriöst arbete med hjälp av kansliets personal och kan också få till en offentlig utfrågning. Ett tredje fundament handlar om att det är kansliets personal som skriver utredningarnas grundtexter, inte vi ledamöter. Skulle vi börja ta över och själva beskriva rättsläget och formulera verklighetsbeskrivningen hamnar vi snart i en ohållbar situation där det med rätta går att ifrågasätta värdet av våra granskningar. Därför vill jag se årets försök till ingrepp från i Saudiärendets grundtexter som ett olyckligt felsteg och ett undantag som förhoppningsvis inte kommer att upprepas. Förtroendet för kanslipersonalens professionalism och integritet är avgörande för en bra granskning. Slutsatserna eller ställningstagandena är naturligtvis också viktiga. KU:s slutsatser i den särskilda granskningen har ofta haft betydelse för utvecklingen av arbete. Insikten om att det nästa gång kan vara mitt parti som sitter i regeringen och ska granskas leder till att vi försöker se lite längre än näsan räcker, även om det kan vara nog så svårt . Allra svårast är det förstås att granska den egna regeringen, att granska sina egna partivänner. Det har regeringspartiernas ledamöter visat prov på även , liksom socialdemokratiska ledamöter gjort tidigare. är det , och som får den tyngsta kritiken från utskottet. Det är en tuff kritik, men den är berättigad. Statsministern har ansvaret för hur man organiserar arbetet med att lämna ut handlingar i enlighet med tryckfrihetsförordningen. Det system man infört för denna hantering i hela uppfyller inte de krav som lagen uppställer. Det är entydigt så att en rejäl förändring krävs. Utskottet väljer att tro på Tolgfors och när de säger att de inte ålagt FOI att bilda ett bulvanbolag när det gäller Saudiaffären. Det betyder i sin tur att försvarsministern inte har styrt sina myndigheter på ett så aktivt sätt som regeringsformen bjuder. En regering ska inte överlämna känsliga utrikespolitiska frågor till en myndighet utan att ens informera sig om hur problemet ska lösas. Effekten av denna underlåtenhet att styra har skadat internationella relationer. har som näringsminister lämnat felaktiga uppgifter till och dessutom brutit mot 1 kap. 9 § regeringsformen om opartiskhet och saklighet. Det är i dessa tre fall fråga om allvarliga missgrepp och ovanligt tydliga fel som KU måste reagera mot. 15 (S): Årets granskning har karakteriserats av framför allt bedömningar av statsrådens tjänsteutövning och styrning av den offentliga förvaltningen. Avgörande är föreskriften i regeringsformen som säger att under regeringen lyder Justitiekanslern och andra statliga förvaltningsmyndigheter. Det är på så sätt som regeringen styr riket, i enlighet med regeringsformen. Redan i det första ärendet i detta betänkande, Regeringens arbete för att nå klimatmålen med hjälp av infrastrukturplanering, konstaterar utskottet enigt att vi inte riktar någon kritik men att det är regeringen som styr riket, i vilket ingår en skyldighet att leda förvaltningen, och regeringen är inför ansvarig för hur målkonflikter hanteras vid genomförandet av beslut. Grundlagarna är inte alltid entydiga, men vår granskning syftar till att verka vägledande. Ett sådant förhållande gäller när utrikesministern och UD har agerat i samband med ärende om verkställighetsåtgärder mot utländsk läs: rysk egendom i . Ingen myndighet, varken regeringen eller , får bestämma hur en förvaltningsmyndighet eller domstol ska avgöra ett ärende mot en enskild. Men regeringsformen säger att utrikesministern ska hållas underrättad när en fråga som är av stor betydelse för förhållandet till en annan stat eller en mellanfolklig organisation uppkommer hos en statlig myndighet. I det här fallet anmälde myndigheten sin avsikt att mot bakgrund av domar i svenska domstolar inleda åtgärder mot den ryska egendomen. UD och utrikesministern har i en serie utsagor visat myndigheten att man anser att detta skulle kunna skada internationella folkrättsliga åtaganden. Utskottet stöder enigt indirekt myndighetens sätt att använda sig av kontakten med utrikesministern samt utrikesministerns sätt att lämna sina bedömningar med en viss marginal i en sakfråga som myndigheten och indirekt domstolar beslutar om. Detta ärende innebär alltså en knivig avvägning av regeringsformens föreskrifter, men det har varit möjligt att spåra skeendena. Tyvärr är förhållandena inte desamma när det gäller en serie ärenden där frånvaro av styrning och frånvaro av offentliga handlingar har lett till svårigheter att spåra ansvariga. Vi möter och bedömer enigt problem med hur regeringen och Försvarsdepartementet beredde besparingar inom Försvarsmaktens materielförsörjning. Det gäller en process i , framför allt Försvarsdepartementet, . En grupp politiker, statssekreterare och borgerliga parlamentariker tog fram besparingar inom försvarsmaterielområdet, bland annat genom att avbryta projekt. Man gav inga direktiv. Man höll myndigheterna på avstånd och visade rent av misstro. Man skapade ingen dokumentation av vilka handlingar man byggde på. Jag ska inte bedöma sakfrågan . Men hela anser att man på detta sätt inte kunde presentera förslag som höll. Man måste, menar , arbeta med myndigheternas sakkunskap. Dessa lyder under regeringen och kan och ska styras. Men detta uteblev i det här fallet. Det är ett mönster som återfinns. Detsamma gäller bristerna i dokumentationen. Hur ska då och kunna granska regeringen? Att styra eller inte styra det är frågan. I vår granskning av det militära samarbetet med har vi inte hittat något som styrker att någon i regeringen eller varit delaktig i eller godkänt beslutet om SSTI:s bildande, finansiering eller tilltänkta roll. Men den så kallade Saudiaffären är så pass allvarlig att kritik måste riktas mot att regeringen inte hållit sig informerad och att styrningen därmed blivit bristfällig. I regeringens styrande funktion förutsätts det nämligen att regeringen följer myndigheternas verksamhet och agerar för att skaffa sig de nödvändiga upplysningarna även om myndighetens information är bristfällig eller uteblir. Vi konstaterar att dåvarande försvarsministern aldrig träffade generaldirektören för för att diskutera Saudiärendet, trots att det rörde känsliga och viktiga frågor som dessutom berörde samarbete med en annan stat. I stället för att noggrant följa ärendets utveckling sköt Försvarsdepartementet ifrån sig frågan och gav de inblandade myndigheterna i uppgift att lösa situationen. Det gällde särskilt . Utskottets granskning visar här att regeringens önskan att hålla sig ifrån ärendet lett till allvarliga brister. Det har i förlängningen genom förhållandena i beredningsprocesser och beslutsprocesser i myndigheter och skadat internationella relationer. Vår grundlag är tydlig. Det är regeringen som styr landet, och dess myndigheter lyder under regeringen. Det är en uppgift som regeringen inte kan ta på sig bara när man så önskar. Den som har makten och av har fått mandatet att utgöra landets regering måste sköta denna sin maktutövning . Det framkom inte minst 2005 i granskning av dåvarande regerings hantering av tsunamikatastrofen. Ett enigt utskott kritiserade då regeringen, inte för vad den gjorde, utan för vad den inte gjorde. Också i Saudiärendet finns en brist vad gäller att kunna spåra de handlingar som legat till grund för beslutsprocesser. Detta vetter emot tryckfrihetsförordningen, fundamentet för den fria debatten och granskningen av den offentliga verksamheten. Här konstaterar vi att agerat fel när de på eget initiativ lämnat ut en handling till andra än dem som begärt ut handlingen. Det kan inte uteslutas att departementet agerade för att få ut sin version först, vilket missgynnade den journalist på som ursprungligen hade begärt ut handlingen. Näringsminister är ytterst ansvarig för hur hennes närmaste medarbetare har agerat i ärendet. Regeringens och statsministerns snabbhet med att bortförklara missförhållandena med krav på höjd säkerhet och ökade krav från allmänhet och medier håller inte, för som man är väldigt snabb med att få ut information som man gärna vill ha ut har alltför få åtgärder vidtagits för att anpassa diariesystem till dagens moderna krav på att göra uppgifter tillgängliga elektroniskt. Vi kommer att följa detta för att se att det reformarbete som statsministern utlovat verkligen kommer till stånd. Vår insamling av material och våra utfrågningar visar på två tendenser i det styrsystem som regeringen arbetar under. En tendens är att ibland inte styra och inte ta ansvar i enlighet med regeringsformen, ibland styra men utan den offentliga och opolitiska förvaltningen. Båda dessa förhållanden är konstitutionellt sett inte korrekta. Den andra tendensen är att bedriva en egen mediekommunikation på bekostnad av de principer som ligger i tryckfrihetsförordningens ord: Till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varje svensk medborgare ha rätt att taga del av allmänna handlingar. Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan. 16 PER (M): Låt mig inleda med att å vägnar anmäla vårt nästan 1 000 sidor långa granskningsbetänkande i tre volymer. Det här är vår produkt. Det finns visserligen fyra reservationer från Alliansen, men vi tänker inte votera om dessa; vi tycker inte att det är roll att överpröva den granskning som gjorts av KU. Enligt regeringsformen 13 kap. 1 § ska vi granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Det här är sjunde året som jag är med. Vi har haft som våra utgångspunkter att försöka vara sakliga i vår granskning av regeringen, vara konstitutionellt stringenta och relevanta, värna KU:s integritet och göra en rättslig granskning som syftar till att utveckla regeringsarbetet och ge vägledning för framtiden, det vill säga att vara den goda revisorn. Jag vill likt utskottets ordförande rikta ett tack till kansliet för allt jobb och de 1 000 producerade sidorna. , och övriga har gjort ett fantastiskt jobb. Jag hoppas att ni får ett ordentligt sommarlov trots att många av er när vi andra är på badstranden ska börja dyka ned i olika protokoll för att se att den administrativa ordningen är god. Vi har haft 22 ärenden att titta på. Ett var så dåligt att vi lade det åt sidan, och ett blev bordlagt. Vi har alltså ägnat oss åt 20 granskningsärenden varav vi i princip är överens i 16 av dem. Egentligen kan man säga att det bara finns ett enda ärende där det finns oceaner av skillnader. Det är i Saudiärendet. Som hobbystatistiker tycker jag möjligen att det var lite spännande att se att nio av de 20 KU-anmälningarna som vi har behandlat kommer från . Vi försöker göra en granskning, bygga upp en analys och dra väl grundade slutsatser. Om man tar styrkta fakta som vi har fått genom att ställa skriftliga frågor, samla in material och ibland även göra utfrågningar gör vi sedan en samlad bedömning som ska vara juridisk. Vi skickar viktiga signaler till . påtalar vi också brister i statsrådens tjänsteutövning. Vad vi inte vill göra är att använda ej styrkta påståenden, eftersom det leder till spekulationer som blir värdelösa för förbättringsarbete. Vi är överens om mycket. Men ska vi som vanligt debattera det som vi inte är överens om. På ett mycket övergripande plan kan man säga att det är två saker som bekymrar mig. Det ena är att det finns flera spekulationer i vårt granskningsbetänkande. Jag tycker också att det är oproportionerlig kritik. Det är spekulationer av typen mycket talar dock enligt utskottet för att. Jag tror inte att den typen av spekulationer är någonting som gagnar det framtida regeringsarbetet. När det gäller det andra har jag gått tillbaka i tiden och tittat på: Hur brukar KU uttala sig? Vi brukar säga att det finns brist, bristande, bristen, brister, bristerna, bristfälligt, brustit, fel, felaktigt, felet, felen och missvisande. Ingen gång har ordet skada funnits med. Vi har ändå tittat på ärenden som tsunamikatastrofen. Där blev tusentals människor strandsatta, många dog, och ännu fler blev skadade. Den dåvarande socialdemokratiska regeringen gjorde nästan ingenting . Det slutade med kritik, men det slutade inte med att det har allvarligt skadat eller något liknande. Samma sak gäller , och . Alla de ärendena ledde till kritik, men inte till ord som att det har allvarligt skadat internationella relationer. En kvantitativ genomgång av KU:s ställningstaganden ger en annan bild. Det är att vi har fått en ökning av antalet kritikärenden sedan blev ordförande. Från att har legat på tre, två, ett och fyra oavsett om det har varit en borgerlig regering eller en socialdemokratisk regering har vi legat på tio, nio och sju. Det är nästan en fördubbling av antalet ärenden med kritik fast den totala mängden ärenden gått ned. Jag tycker att vi ska vara rädda om och försöka göra ett omtag. Ska vi ha ett konstitutionsutskott ska vi vara rädda om det. Att chansa, använda omotiverade överord och att spekulera urholkar utskottets trovärdighet . Låt oss därför i nästa års vårgranskning återgå till KU:s uppdrag så som det är beskrivet i KU:s lilla gröna. Det är en bok som vi gemensamt har tagit fram. Där kan man läsa: granskning ska vara rättslig. Det är en politisk uppgift att genom granskningen av regeringsarbetet från rättsliga utgångspunkter vårda legalitetsgrundsatsen. 17 (MP) replik: Jag reagerade på några saker som Per sade. En intressant sak var att han hade ägnat sig åt sin hobbystatistik. Han påstod att vi nu kritiserar i större utsträckning än vad som har varit fallet tidigare. Det kan hända att det stämmer. Man kan också tänka sig att det har viss betydelse att under den förra mandatperioden var det en borgerlig regeringsmajoritet. har vi en minoritetsregering. Som jag sade i mitt anförande är det svårt för regeringspartierna att granska sina egna partivänner. Det är alldeles uppenbart för den som följer granskningsärenden. Det är lätt att hamna i en försvarsposition och att agera som försvarsadvokat i stället för som granskare eller den gode revisorn, som Per gärna talar om. Det får man ha viss förståelse för. Men vi i oppositionen försöker göra en granskning på riktigt. Det har antagligen också en viss betydelse för resultaten att det nu är en minoritetsregering. Det har varit minoritetsregeringar tidigare. Jag har suttit i KU . Det var också då tuff kritik mot regeringen som satt i minoritet. Jag tror att KU:s majoritets ställningstaganden kanske blir något mer rimliga att se på när vi har minoritetsregeringar. Det är också skillnaden i politiska bedömningar, som inte helt går att komma ifrån, som har betydelse för hur man ska se på KU. Det är grundmaterialet och offentligheten som skapar legitimiteten i systemet snarare än våra egna slutsatser. 18 PER (M) replik: Jag har i mitt hobbystatistikarbete, som naturligtvis inte håller någon akademisk kvalitet, ändå gått . Då hade man kritik i tre ärenden, året därpå tre, året därpå fyra och året därpå sju och därefter tre, fyra, tre, ett, tre, fyra, tre, tre och fyra. Sedan kommer din tid som ordförande med åtta, nio och den här gången sju. Det är möjligt att det är ett för litet material. Men här finns det i stort sett minoritetsregeringar med undantag under förra mandatperioden. Nog tycker jag ändå att jag har fog för mig att säga att det ser ut som att vi nästan haft en fördubbling av ärendena med kritik . Då har vi ändå haft olika typer av minoritetsregeringar under 11 av dessa . 19 (MP) replik: Det är alldeles uppenbart att det blev en ökning från förra mandatperioden, när vi hade en majoritetsregering. Men frågan är, när det gäller ett sådant här litet material som Per har tagit fram: Är det bra eller dåligt? Vad innebär förändringen? Som jag ser det måste envar göra den bedömningen själv. Journalister och allmänhet får titta själva, lyssna på diskussionen och se i materialet om man tycker att den kritik som vi har är rimlig. Det är inte vi som ska avgöra vad som är rätt och fel i detta, utan vi gör våra bedömningar, och i och med det får andra ta över. 20 PER (M) replik: Det är alldeles korrekt. Vi har också försökt visa på de ställen där vi tycker att kritiken bygger på spekulationer snarare än på fakta. Vi ska göra vårt bästa för att få ut en bild till såväl journalister som allmänhet om att det finns några fall där regeringen och enskilda statsråd får kritik på grund av brister. Men det finns också andra fall, där vi tycker att spekulation har bidragit till onödig kritik. 21 (S) replik: Per och reservanterna, Alliansens partiföreträdare, menar att inte har utrett vilken påverkan på förbindelser med andra länder som regeringens hantering av Saudihändelserna har haft. Låt oss gå till de recit som vi blev överens om. Jag kan referera till några punkter. Det finns till exempel en bedömning på s. 272 som har sin utgångspunkt i vad statsrådet säger till utskottet: Det saudiska missnöjet riskerar att orsaka utrikespolitisk skada som kunde drabba såväl pågående försäljningsförhandlingar som andra militära och civila handelsrelationer som har byggt upp . Att man inom bedömde att risken för utrikespolitisk skada var allvarlig framgår också av det skriftliga material som överlämnats till utskottet. Förre krigsmaterielinspektören säger på s. 282: Däremot var det helt klart att man från saudisk sida tillmätte den här affären mycket stor betydelse, och man gjorde kopplingar mellan den svenska attityden och den här affären i andra relationer mellan och . Eftersom det var klart att den svenska relationen med bedömdes som viktig handlade det givetvis om att inte agera i onödan på ett sådant sätt att man störde relationerna.