prot · H009117 · 2013-06-05 00:00:00 — De populistiska strömningar som vi inte minst i det senaste valet noterade kring krav att minska studiemöjligheter i svenska kan säkerligen bottna i en historia där den svenskspråkiga minoriteten utgjorde en maktelit. Om det är så bör vi ta det på stort allvar och arbeta i alla nordiska samarbetsforum på ett ännu djupare sätt. Svenska vice ordförande i utsattes för sedan för allvarliga hot. Hon tolkade de mordhot hon utsatts för som en språkfråga där finlandssvenskarna blivit en måltavla. Detta ger oss här en anledning att på ett ännu bättre sätt arbeta för att involvera det finskspråkiga på folklig nivå i det nordiska samarbetet, att på ett positivt sätt främja tvåspråkigheten och att gemensamt bekämpa hot riktade mot beslutsfattare. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga yrkanden. 36 (MP) replik: Jag vet att har en lång historia av ett starkt miljöengagemang. Jag vet också att personligen är mycket engagerad i att värna och skydda vår natur och miljö. Jag tog fasta på den delen i anförande som handlade om olje- och gasutvinning och utvinning av mineraler i . Vi har också rest i området tillsammans. Vi har inom ramen för miljö- och naturresursutskottet i fått väldigt mycket information. Jag är helt övertygad om att vi på detta område har väldigt likartade ambitioner när det gäller att skydda. Jag skulle därför vilja få lite utbroderat kring de formuleringar som hade i anförandet. Det handlade om att stoppa miljöförstöring. Det var en formulering. Det skulle även ske i även andra länder där det var skyddat. Det nämndes att särskilt sårbara områden ska skyddas från exploatering. Det vore intressant att få höra om man från sida har funderat på vad särskilt sårbara områden är. Vi har ett skydd för som är geografiskt. Är det någonting åt det hållet man tänker sig här, eller är det specifikt utpekade områden där man kan visa på speciella arters fortplantningsområden i havet eller någonting sådant som skulle kunna ligga till grund för att peka ut särskilt sårbara områden? 37 (FP) replik: Tack för frågorna! Jag ska försöka att ta dem undan för undan. Särskilt sårbara områden i det här fallet vad gäller olje- och gasutvinning anser jag och vi är de områdena. Därför är det viktigt att man fokuserar mycket på områden. Vi vet svårigheterna i detta isfyllda hav. Skulle det hända en oljeolycka i arktiska vatten skulle det få dramatiska konsekvenser. Det finns inte möjlighet att absorbera oljan. Det finns inte möjlighet att på något sätt ta hand om oljespill, som det finns möjligheter till i andra vatten. Den bedömning som görs är att det definitivt är det allvarligaste. Det går inte att jämföra och så lätt som jag ibland kanske upplever att företrädare för eller miljörörelsen gör. Den stora skillnaden är att det bor människor i . Vi har hört att det här bor över 4 miljoner människor. Av befolkningen i den delen tillhör urbefolkningen som lever av naturresurserna. Det är viktigt att man i dialog med människorna kan komma fram till: Hur kan vi nyttja naturresurserna på ett hållbart sätt? Vilka delar är det nödvändigt att vi skyddar från exploatering över huvud taget? Att säga att man ska upprätta ett reservat över hela så som man har gjort i är givetvis inte möjligt. Vi vet dessutom att om vi räknar eller andra delar det finns olika beräkningsmodeller inkluderar det också många landområden. 38 (MP) replik: Det beror helt och hållet på hur man definierar det. Det är därför jag frågar om särskilt sårbara områden. Om man till exempel skulle sätta en exploateringsgräns norr om 80:e breddgraden har vi möjligen två fasta bosättningar. Man skulle naturligtvis kunna tänka sig en annan breddgrad. Det skulle vara intressant att diskutera. Särskilt sårbara områden handlar nästan till om vatten och is på vatten. Där är vi överens om att problematiken är att ta hand om oljespill vid ett eventuellt läckage. Vi är också överens om att det handlar om att ta hand om de människor som ska arbeta i sådana områden där det inte finns någon större möjlighet att hjälpa människor om de skulle råka ut för en större olycka. Det finns inga räddningssystem. Det är långt från civilisationen. Det skulle vara intressant om vi kunde ha en diskussion i riksdag om var vi ska sätta ambitionen. Vi talar från vårt partis sida om att vi vill ha ett generellt exploateringsförbud. Vi är beredda att arbeta för att man ska ha en global kostnadsersättning för att de ursprungsfolk som finns i området, som nämner, skulle få en kompensation för att inte utnyttja resurserna. Vi ser att det utgör en risk för hela världen. Därför borde hela världen vara med och betala det. Jag ser fram emot att vi kan ha en diskussion om just begreppet särskilt sårbara områden. Om vi kan komma överens om det vore det väldigt bra. 39 (FP) replik: Tack för frågorna! Jag vill börja med att återigen lyfta fram de positiva saker som drev igenom under sitt ordförandeskap. glöms det bort. Det är första gången man har kommit fram till bindande avtal. Det är två bindande avtal. Det har aldrig skett tidigare under tidigare ordförandeskap. Vi skrev också en arktisk strategi. Det finns bland annat med öppningar för ett antal reservat. Det är också viktigt. Det gäller flera områden. När det gäller kortlivade gaser har bland andra miljöministern initierat ett globalt initiativ tillsammans med och fått en mängd länder att ansluta sig till det. Det har en direkt påverkan på det arktiska området. Det är viktigt att nu fortsätta i respektfull dialog med urbefolkningen. Vi ska möjliggöra en hållbar mineralbrytning till lands. Men vi ska också jobba intensivt med att skydda områden mot exploatering. Det gäller speciellt de sköraste områdena, där det behövs skydd så att de inte hinner exploateras. lyfte också upp en annan fråga, och det är vårt ansvar inför andra områden att vi kan agera. Det är att agera genom initiativ om miljövärden går förlorade, att få länder att träffa olika bilaterala överenskommelser för att gemensamt skydda områden. Här har vi möjlighet att indirekt och direkt påverka varandra i en positiv riktning. 40 (C): Det är trevligt att få delta i utrikesutskottets debatt om även om jag inte sitter i utrikesutskottet och bara är ersättare i svenska delegation. , denna del av vår värld som vi håller så kär så kär att vi, precis som vi tidigare hörde, i vår nationalsång till och med sjunger om , att vi vill leva och dö i , inte i . Men är det verkligen så svenska folket känner ? Är det nordiska samarbetet så viktigt? Mitt svar är ja och nej, eller kanske ja, men vi förstår det inte riktigt själva och tänker inte speciellt mycket på det. Jag ska försöka förklara. är drygt , men det nordiska samarbetet är långt mycket äldre än så. De nordiska länderna har funnits i cirka , men människor som levde här tidigare än så hade förmodligen utbyte med varandra. Visserligen har vi också krigat och försökt ha ihjäl varandra under århundradena, men det är ändå vänskap och samarbete som har präglat oss. Människor har rört sig och rör sig mellan de nordiska länderna och tar det för självklart. är det den gemensamma nordiska arbetsmarknaden trädde i kraft. fick vi även passfriheten, och kan nästan ingen tänka sig att vi skulle behöva pass bara för att vi åker till ett annat nordiskt land. Men det finns ett parti, , som har försvunnit ur salen, som driver på ett återinförande av passkontroller, något som skulle vara katastrofalt för det nordiska samarbetet, inte minst för , som jag kommer ifrån. För de allra flesta är det självklart att man ska kunna studera i , jobba i eller åka till och handla. Vi tar det nordiska samarbetet för självklart. Förtroendet för det nordiska samarbetet är också mycket högt, liksom viljan att använda den nordiska gemenskapen och öppenheten. I en undersökning som gjorde svarade att de kunde tänka sig att jobba i ett annat nordiskt land. svarade att de kunde tänka sig att bo i ett annat nordiskt land. Det visar hur nära vi är varandra i . Frågan måste då vara hur vi bevarar och utvecklar denna starka nordiska samhörighet. Som vi har hört finns det fortfarande hot, inte minst det som var inne på om och hoten mot de svensktalande där. Vi har tidigare i debatten också hört att det finns gränshinder kvar, även om arbetet går åt rätt håll. Den nordiska målsättningen, som jag ser det, måste vara att det ska vara lika enkelt att bo i ett land och jobba eller studera i ett annat nordiskt land som det är att bo och jobba eller studera inom ett land. Först då kan vi säga att det inte finns några gränshinder kvar. Detta är inte enkelt. Det krävs stor kompromissvilja mellan de nordiska länderna, för trots allt finns det skillnader mellan våra nationella lagstiftningar. Det ska man vara medveten om. I de fall där det inte går att komma överens, där det inte går att kompromissa ihop våra lagstiftningar, kanske det krävs särlösningar eller särregleringar för de gränsgångare som åker över gränsen. Det är en lösning som vi inte ska vara främmande för även om det såklart inte är okomplicerat att genomföra. Det finns ett politiskt område där vi sannolikt har den största utvecklingspotentialen och där utvecklingen just nu går ganska snabbt. Jag vet att det ska vara en sådan debatt senare, men jag tänkte ändå säga något lite om försvarssamarbetet. är försvarssamarbetet inte en del av det officiella nordiska samarbetet, även om flitigt har diskuterat just dessa frågor . Det som finns är Nordefco, som bildades , och är ordförandeland, även om Nordefco inte har några permanenta politiska strukturer. Från sida vill vi ha en debatt om vilka målsättningar det nordiska försvarssamarbetet ska ha och hur öppenhet och demokrati garanteras i det beslutsfattandet. Vi menar att det krävs en tydlig parlamentarisk förankring även när det gäller det nordiska försvarssamarbetet. När vi i börjar prata om försvarssamarbete blir det ofta en ganska het diskussion, men de senaste årens diskussion om ett nordiskt försvarssamarbete har inte alls blivit så het. Jag är övertygad om att det är det starka förtroendet mellan de nordiska medborgarna som gör att det inte är speciellt kontroversiellt att diskutera ett nordiskt försvarssamarbete, även om det är kontroversiellt att diskutera andra sorters försvarssamarbete. I det sammanhanget måste vi också komma ihåg att de mest sannolika säkerhetshoten mot de nordiska länderna är icke-militära. Därför menar vi i att de nordiska regeringarna måste lyfta upp civilsäkerhet och katastrofberedskap också, utifrån ett brett säkerhetsperspektiv. Det kan handla om angrepp mot it-system, terror som slår ut elförsörjning eller katastrofer som innebär allvarliga hot mot den nordiska miljön. När jag funderade över vad jag skulle säga i den här debatten läste jag en del nordisk historia, bland annat hur bildades . Initiativet kom från den danske statsministern , som på Nordiska interparlamentariska förbundets 28:e delegatmöte föreslog att man skulle skapa ett organ där nordiska parlamentariker regelbundet skulle kunna mötas för samråd, med varandra och med de nordiska regeringarna. Och det är faktiskt precis så vi har det. Sedan började jag fundera på hur det nordiska samarbetet kommer att se ut . Hur ser det ut ? Det är klart att idéer om Förbundsstaten har präglat den nordiska framtidsdebatten, men även när jag försöker tänka bort vad han har sagt kommer jag nog fram till att det sannolikt kommer att finnas en nordisk union. Vi kommer att ha en gemensam nordisk valuta, såklart den nordiska kronan. Vi är fortfarande olika länder med åtta olika parlament och åtta olika regeringar. Men vi har också ett direktvalt nordiskt parlament som beslutar i de frågor som är av övergripande nordisk karaktär. Vi drygt 30 miljoner invånare och därmed en stormakt i . Vi är en av världens tio största ekonomier och är medlemmar i den mäktiga G12-gruppen, och utländska investerare ser den nordiska marknaden som en av de viktigaste i . För dem som bor i finns det självklart inga gränser. Man märker inte om man lämnar ett land och kommer in i ett annat, förutom en skylt där det står Välkommen till . I skolan lär sig alla elever mycket om de nordiska språken, även om det såklart är mycket större fokus i gränstrakterna. Alla utbildningar ger behörighet i hela , så läkaren som utbildar sig i kan självklart också jobba som läkare i . Grävmaskinisten kan få grävjobb i hela , och taxichauffören kan köra mellan länderna på exakt samma sätt som inom ett land. Genom den gemensamma arbetsmarknaden och stor öppenhet mot omvärlden som har attraherat många goda krafter att komma till har vi en mycket positiv ekonomisk utveckling. Men miljöfrågorna är fortfarande en av våra, och världens, största utmaningar även om världens ledare har skrivit på bindande avtal för att rädda klimatet. har en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik, inklusive ett gemensamt försvar. Hela är en kärnvapenfri zon, och har utvecklats i den takt som den känsliga miljön klarar av. Jag hoppas att jag blir minst så jag får uppleva när den första nordiska presidenten inviger unionsparlamentets session . Med det vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 41 (V) replik: , du sade att miljöfrågorna är det viktigaste. På allianssidan är det ju ni som är det gröna partiet. Det finns en reservation i det här betänkandet som gäller ett moratorium för olje- och gasutvinning i . Din partikamrat miljöminister har varit väldigt tydlig i förhållande till och i denna fråga. Hon har sagt att hon till varje pris vill skydda från oljeborrning och att oljeutvinning i ett så pass känsligt område inte är acceptabel med tanke på den stora olycksrisken och den näst intill omöjliga uppgiften att sanera ett oljeutsläpp. Det uttalandet gjorde hon . Därefter har jag inte hört särskilt mycket. Därför undrar jag: Står fortfarande bakom kloka tankar när det gäller att inte ha någon oljeborrning i ? 42 (C) replik: har korrekt uppfattat var står i frågan, men det man kommer fram till att man ska driva i är kanske inte alltid samma sak som man själv egentligen tycker. ser lite förvånad ut, men jag ska förklara. Det är en skillnad mellan vad man vill och vad som är praktiskt genomförbart. Man kan välja att i ett internationellt samarbete driva precis det man önskar få igenom även om man vet att det inte är genomförbart. Då slår man huvudet hårt i väggen , och sedan lutar man sig tillbaka och säger: Vi gjorde vad vi kunde, men ingenting har förändrats. Men man kan välja att driva politik på ett smartare sätt. Man funderar över vad som är möjligt att få igenom. Sedan lägger man till lite extra ovanpå det och driver detta så hårt som möjligt och ser hur långt man kan komma. På det sättet förflyttar man positionen framåt. Det är så som har jobbat som ordförandeland i . Vi väljer hellre att nå små framgångar och att arbetet för att rädda känsliga miljö går framåt än att driva plakatpolitik och sedan behöva konstatera att de andra inte vill samma sak som vi. 43 (V) replik: talar om att vilja något men inte arbeta för att få igenom det. Då var det väldigt stora ord från när det gällde , om man inte driver den frågan hårdare. Ett smartare sätt att driva en fråga är att få igenom det minsta tänkbara, verkar mena. För mig är det verkligen ett väldigt konstigt tänk. slår sig för bröstet och säger att man står för de gröna frågorna, och man har en minister som är centerpartist och klart och tydligt säger att oljeutvinning i ett så känsligt område som inte är acceptabel. Ändå nöjer man sig med en liten överenskommelse som är det minsta man kan få ut av det. Det har jag svårt att förstå. Man kunde kanske i stället ställa sig bakom modell av ett moratorium för olje- och gasutvinning i och börja titta på den antarktiska modellen, som förbjuder utvinning av gas och naturresurser . Varför har man inte kunnat ställa sig bakom det om det nu är så angeläget att få stopp på oljeborrning i och förhindra miljökatastrofer? 44 (C) replik: Det smarta är att få igenom mesta tänkbara, inte minsta tänkbara. Jag antar att bara sade fel där. En överenskommelse, även om den inte går så långt som man skulle önska, är ändå bättre än ingen överenskommelse alls. Det är klart att man kan välja att vara stenhård med vad man vill. Det vet jag att ofta gör och säkert blir uppskattade för. Då slår man huvudet hårt i väggen och förändrar ingenting till det bättre. Då blir det bara motstånd från övriga parter, och förhandlingarna kommer inte någonstans alls. Annars väljer man som sagt att vara lite smartare, driva det i steg, komma framåt och faktiskt göra skillnad. Det är skillnad mellan att vara pragmatiker och att vara plakatpolitiker eller populist man får se det som man vill. Vi väljer att vara pragmatiker, för vi tycker att och miljöfrågorna är så viktiga att det är nödvändigt att få med , , och de andra nordiska länderna på steg framåt . Det tycker vi är mycket bättre än att sätta oss ned och säga att vi gjorde vårt bästa men ingenting hände. 45 (KD): När vi behandlar vad vi kan kalla Nordenbetänkandet, om samarbetet och den verksamhet som bedrivits , är det läge att uppmärksamma att firade sin 60-årsdag. av samarbete har lett fram till att de flesta i ser det som självklart att fortsätta och att utveckla det viktiga samarbetet, som bygger på värdegemenskap mellan fem länder och tre självstyrande områden. Vi har många gemensamma tankar i om utveckling och förnyelse av det moderna samhället, vi delar många gemensamma problem, vi tänker ofta lika, och i internationella sammanhang röstar vi oftast lika. Utbyte av erfarenheter och kunskaper rustar oss att möta gemensamma utmaningar . Om man ser längre än valde att titta framåt, vilket är mycket spännande, vill jag säga kan vi se att våra länder och i olika konstellationer under århundradena har varit länkade samman som ett resultat av krig. Men efter 1814 växte samarbetet fram. För att underlätta handeln infördes kronan som gemensam valuta i , och . Mynten var giltiga till samma värde i dessa länder utan att behöva växlas. Valutaunionen bestod fram till utbrott . Det är en erfarenhet som vi kan reflektera över. Passfriheten infördes , långt före motsvarande reformer inom EU och utan att överstatlighet behövde användas. Hoten mot miljön är en utmaning som rådet i det nordiska samarbetet behandlade och som är minst lika aktuellt när det arktiska områdets olje- och gasfyndigheter står inför en enorm exploatering. Avskaffandet av gränshinder är den viktigaste uppgiften för att internt stärka som en fungerande region för sina invånare. Det ska vara enkelt för nordbor att bosätta sig i och röra sig mellan de olika nordiska länderna oberoende av om man är pensionär, studerande, arbetssökande eller föräldraledig. Det nordiska näringslivet ska stärkas genom färre gränshinder och harmoniserade regler. Detta bidrar till ökad tillväxt och ger också ökad välfärd i . Mer än tio gränshinder avskaffades 2012, och ett ombudsmannasystem ska byggas upp . Gränshinderforum är ett viktigt organ för detta arbete, och Hallå är ett viktigt informationsorgan. Dock måste vi tillstå att gränshindren inte avvecklas i förväntad takt. Delvis kan det bero på att vi aldrig kommer att ha avskaffat alla gränshinder. Nya hinder uppstår som ett resultat av utvecklingen i världen, i EU och i våra länder som en effekt av att gamla hinder avvecklas. Det är således ett arbete som ständigt måste fortgå med hög prioritet. Att två länder står utanför EU förstärker behovet av samarbete, såväl inom som utom EU. Det är angeläget att hävda en nordisk identitet inom EU och att skapa förståelse för våra särskilda förutsättningar, vårt klimat och våra glest befolkade länder i nordvästra hörn. Det utrikespolitiska samarbetet är också mycket viktigt. presenterades den så kallade Stoltenbergrapporten med 13 rekommendationer för utveckling av det nordiska utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet. Steg för steg har Stoltenbergrekommendationerna antagits och blivit förverkligade. har och fattat beslut om att genom övningsverksamhet delta i övervakning av tillsammans med . Ungdomsarbetslösheten är ett gemensamt problem i alla våra nordiska länder. var arbetslösheten i tämligen låg jämfört med till exempel 2010. Den låg då på mellan . låg den på mellan . vet vi att läget är ett annat. Omkring 300 000 unga, under , i riskerar permanent utanförskap. Detta slog en rapport från fast . Det motsvarar av ungdomarna . De har varken utbildning eller jobb och riskerar att stå utanför samhället större delen av sitt vuxna liv. De nordiska länderna har valt olika sätt att ta itu med ungdomsarbetslösheten. Därför är det viktigt att vi tar till vara varandras erfarenheter och samarbetar över landsgränserna. Det är ett avgörande steg för att nå resultat och förbättringar. Jag vill därmed peka på att i välfärdsutskott är huvudtemat sociala investeringar i som kan hjälpa ungdomar bort från arbetslöshet. Det är fokus på nytänkande och goda exempel från den offentliga, den frivilliga och den privata sektorn. Den nordiska välfärdsmodellen måste vara ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar. Insatserna för att förbättra miljötillståndet i hav och vattendrag, inklusive , och , måste intensifieras. Intresset för de arktiska områdena har ökat markant . De rika mineralfyndigheter som finns på exempelvis lockar företag från många längre ifrån liggande nationer. samlar alla arktiska stater samt urbefolkningen för ställningstaganden i gemensamma frågor som rör regionen. Det är varje kuststat som suveränt beslutar om att utforska och utvinna naturtillgångar i sina territorier. Men det är angeläget att tar på sig en samordningsroll för att värna de växande hoten mot när det gäller miljö, utvinning av naturresurser, transporter och säkerhet. Särskilt gäller det att värna ursprungsbefolkningens intressen i , att utvinning och nyttjande av naturresurser, särskilt olja och mineraler, inte får ske på bekostnad av miljön och att säkra att den ökade fartygstrafiken i Nordost- och sker kontrollerat och miljösäkert. bör också verka för att särskilt känsliga områden skyddas från exploatering, vilket framgår av betänkandet. Jag vill i denna debatt om peka på det förslag som behandlades i session och som kom från välfärdsutskottet. Jag är glad över den breda politiska enighet som sessionen uppvisade om välfärdsutskottets förslag när vi behandlade utskottsförslaget om alkohol- och tobakspolitik i ett folkhälsoperspektiv. Som framgår av handlingar var det ett omfattande förslag som rådet hade att ta ställning till. Det var på 30 sidor, där man redovisade argument och synpunkter som är angelägna för oss beslutsfattare i våra nordiska länder. Vad det handlar om är stora samhälleliga, sociala, medicinska och hälsomässiga problem. Alkohol och tobak är utan tvekan samhällsproblem som vi måste hitta lösningar på för att begränsa skadorna och behålla en god hälsa hos befolkningen i våra nordiska länder. Det handlar om att minska våld, sjukdom och otrygghet och öka hälsa och välbefinnande. När vi som ingått i välfärdsutskottet, vilket jag har haft förmånen att göra, har arbetat i både arbetsgruppen och utskottet har vi valt att lyssna på alkoholforskningen. Det är alkoholforskare i våra nordiska länder som har varit med. Det är forskare vi har träffat i Europasamarbetet. Vi har också varit i och träffat företrädare för som har jobbat med forskningsfrågorna. I det dokument som resulterade i sessionsförslaget, som behandlades , har välfärdsutskottet presenterat ett förslag när det gäller de alkoholpolitiska åtgärder som alkoholforskningen har pekat på som effektivast för att reducera alkoholskador och alkoholrelaterade problem. I förslaget, som vi kom fram till och som sessionen antog, kan man sammanfatta detta i sju punkter. Det handlar om alkoholskatterna, detaljhandelsmonopolet, åldersgränser, begränsning av öppettider, förbud mot marknadsföring, tydlig promillegräns för körning av olika fordon samt rådgivning inom primärsjukvården i våra nordiska länder.