prot · H009121 · 2013-06-12 00:00:00 — Kulturmiljön är ofta avgörande för bilden av och attraktionskraften hos en plats, en region eller till och med ett land. På fler och fler platser inser man det här och värderar kulturmiljön och kulturlandskapet som resurser som kan ligga till grund för utveckling och förnyelse. Det kan ske i liten skala, som när man inom ett hembygdsmuseum eller ett arbetslivsmuseum, vilket även var inne på, hittar nya vägar för att nå andra grupper av besökare och därmed också breddar engagemanget och stärker besöksnäringen på den ort där man är verksam. Det kan också vara i stor skala när kulturmiljöns värden får slå an grundtonen i omfattande stadsutvecklingsprojekt. I ett skapande, kreativt och dynamiskt ska också de humanistiska och historiska perspektiven ha goda förutsättningar att påverka samhällsutvecklingen och omställningen till en hållbar användning av landskapet. Det framgår också i landskapskonventionen som har ratificerat. När vi tar till vara och använder de spår av det förflutna som finns runt omkring oss handlar det givetvis om klok hushållning med resurser men också om att det skapar incitament för att bygga samhället långsiktigt och med respekt för olika perspektiv. När tidens trådar om vi får vara poetiska, får väva samman vår gemensamma miljö trivs vi bättre och känner större samhörighet med platsen där vi lever och, tror jag, också större samhörighet med varandra. Men för att det här arbetet ska kunna fortsätta att utvecklas krävs att mål, lagstiftning och andra styrande verktyg utvecklas. Regeringen har i den här propositionen redovisat en samlad politik för kulturmiljöområdet. Om nu beslutar i enlighet med utskottets förslag kommer regeringen så snart det över huvud taget är möjligt att besluta om de förändringar i förordningar och uppdrag som krävs. För myndigheterna inom kulturmiljöområdet gäller det att implementera de nya målen och den nya lagstiftningen. Därmed har vi också en bas för ett offensivt kulturmiljöarbete som kan fortsätta att utvecklas. För mig är det viktigt att kulturen kommer nära medborgarna. Den visionen finns också i hög grad förverkligad i den regionala kultursamverkansmodellen. Kulturarvet handlar också om traditioner och språk. Minoritetsspråkiga ortnamn är en värdefull del av det svenska kulturarvet. Så har vi det här med fornlämning och fornfynd. Vad är det egentligen? har många påpekat att begreppet fornlämning måste bli tydligare, dels för att skydda fornlämningarna men också för att öka möjligheterna att leva i, bruka och utveckla kulturskyddade fastigheter och miljöer. I det nya lagförslaget ändras egentligen inte den allmänna definitionen, men det införs ett förtydligande med innebörden att en lämning, som kan antas ha tillkommit eller i fråga om fartygslämning förlist 1850 eller senare inte ska omfattas av den allmänna definitionen. Men för att inga värdefulla lämningar från senare tider, det vill säga efter 1850, ska gå förlorade får länsstyrelserna möjlighet att skydda sådana genom ett särskilt beslut i det enskilda fallet. Det här är viktigt, för vi vet att den historiska utvecklingen inte är linjär utan tvärtom mycket variationsrik. Vår uppfattning är att det kommer att leda till att intresset för yngre lämningar och dessas kulturhistoriska värden kommer att öka hos såväl professionellt verksamma inom kulturmiljöområdet som hos allmänheten. Den del i lagen som gäller metallsökare har varit en tämligen besvärlig fråga. Det tillstår jag mer än gärna. förtydligas bestämmelserna om metallsökare på ett sådant sätt att de står i överensstämmelse med och ger skydd för kulturarvet. Det senare har varit en mycket viktig fråga för mig. Det ska fortfarande krävas tillstånd för att använda metallsökare och för att föra med metallsökare på fornlämningar utom i särskilt angivna fall. Tillstånd för metallsökare får bara lämnas för verksamhet som antingen avser sökning efter annat än fornfynd eller som ingår i vetenskaplig forskning hos det allmänna. Därmed anser vi att vi har tryggat den frågan. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga några ord om den arkeologiska uppdragsverksamheten. Den här frågan har utretts ett antal gånger. Den kom på tal , och jag är därför mycket nöjd med att vi nu funnit en bra lösning. får i förslaget genom ändringen nu en renodlad myndighetsroll och därmed bättre förutsättningar för att genom vägledning, tillsyn och uppföljning stärka och utveckla det uppdragsarkeologiska området. Den uppdragsarkeologiska verksamheten ska utgöra en separat, avgiftsfinansierad verksamhet inom och särredovisas i årsredovisningen. Grundprincipen är att den statliga arkeologiska uppdragsverksamheten ska bedrivas med full kostnadstäckning. Under har det här inte nåtts, och verksamheten tyngs av ett ackumulerat underskott. Det blir en viktig uppgift för att säkerställa att verksamheten kan bedrivas med full kostnadstäckning och att ett överskott kan genereras som på innebär att ekonomin kan komma i balans. Jag stannar där, och så får vi se om det blir repliker. Då kan jag svara på en del av de frågor som togs upp tidigare. (Applåder) I detta anförande instämde (M). 167 PER (S) replik: Tack, ministern, för genomgången av propositionen! Vi nämnde lite grann om det flytande och det rullande kulturarvet. I skrivningarna i propositionen står det att man har lagt ett tilläggsuppdrag till att hålla koll på kulturhistoriskt intressanta samlingar inom luftfartsområdet. Då undrar jag: Hur tänker man kring de tågmuseer som finns? Ligger de bara inom skrå, eller har ministern någon tanke kring detta? Det händer ju saker på det området som kanske inte är så önskvärda. Jag kanske kan få en kommentar kring det. Den andra frågan som ministern lyfte ganska högt var digitaliseringen. Där tror jag att vi är ganska överens om att det är ett annat sätt att kunna ta del. Vi behöver inte befinna oss på plats, utan vi kan röra oss var som helst. Har ministern för avsikt att anslå mer medel så att man kan utveckla och bygga ut digitaliseringstakten men också metoderna för att göra det möjligt att ta del av de här sakerna på ett annat sätt? Appen är en sak, men det finns många andra modeller och system som man kan testa. Jag pratade även lite grann med . De kände att de skulle vilja göra så mycket mer. Det vore därför bra om jag kunde få svar på det. 168 Kultur- och idrottsminister (M) replik: När det gäller det uppdrag som tidigare gavs och den rapport som lämnade inte till oss, men det berörde ändå frågor på kulturområdet föreslog man att museiverksamhet inom , tror jag, och inom skulle överföras till med en viss påse pengar. Det tycker jag är ett intressant förslag. Sedan fick de också ett tilläggsuppdrag att ta reda på hur det här skulle ske. Det uppdraget har redovisats men till så sent som , tror jag. Den här frågan ber jag därför att få återkomma till. När det gäller museijärnvägarna har det varit en diskussion om kostnader och avgifter. De har sänkts. Det fick jag också bekräftat när jag var på arbetslivsmuseernas årsmöte i . Man var väldigt glad och tacksam över att det här går åt rätt håll. När det gäller digitalisering är det en fråga som i stort sett samtliga våra myndigheter arbetar med. Jag nämnde Fornsök, och det finns flera andra applikationer. Bland annat har Google sådana på konstområdet så att man har möjlighet att gå in på museerna; är ett av många museer som haft den möjligheten. har ett uppdrag att via Digisam arbeta med dessa frågor. Det arbetet sker löpande. Det här är alltså en högt prioriterad fråga, och jag skulle säga att arbetet går starkt framåt. 169 PER (S) replik: Det är bra, men man kör det inom ram. Man får inga utvecklingsmedel för det, vilket kanske vore önskvärt. En sak som jag glömde bort i mitt anförande jag ber om ursäkt för det är hembygdsrörelsens betydelse för kulturarvet. Här har vi lagt fram ett kraftfullt förslag om att tillföra ett antal föreningsjobb, vilket kunde stötta hembygdsrörelsen och andra att utveckla verksamheten. Kulturministern berörde betydelsen av att det lokala kan lyftas upp och visas. Har ministern för avsikt att på något sätt stötta hembygdsrörelsen? Hembygdsrörelsen befinner sig i en ganska knepig situation med tanke på att de orter där den är som mest aktiv också är de med den största avfolkningen, om jag får uttrycka mig så. De skulle nog bli oerhört lyckliga om det kom signaler om en satsning på det lokala och på hembygdsrörelsens aktiviteter. 170 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Det är roligt att Per tar upp just hembygdsrörelsen. En av de första uppvaktningar jag hade var nämligen från hembygdsrörelsen. De var rätt molokna över det dåliga stödet de fått tidigare, kanske via Per partikamrater i regeringen. Vi har givit stöd, både ekonomiskt och i form av uppdrag, till hembygdsrörelsen. Satsningen Hus med historia har betytt väldigt mycket för hembygdsrörelsen. Jag har varit på flera av deras konferenser och vet vilket oerhört bra arbete de gör. Dessutom ökar antalet medlemmar och börjar nu närma sig en halv miljon. Jag kan försäkra Per att hembygdsrörelsen vilar tryggt under våra vingar och tillhör absolut en prioriterad verksamhet. 171 (V) replik: Jag tänkte uppehålla mig vid en annan folkrörelse, nämligen idrottsrörelsen, och illustrera med ett exempel hur en framgång kan drabba ett litet fotbollslag. I min grannkommun har de ett framgångsrikt damlag som är i allsvenskan, . Jag var där på självaste nationaldagen och fick se en folkfest. Man åker genom skogen, kommer fram till en fotbollsplan och det riktigt lyser glädje om folk. Damerna i grannskapet har bakat, och det säljs bullar och serveras kaffe. Allt är verkligen frid och fröjd, skulle man kunna inbilla sig. Men framgången har medfört att kommit med krav på strålkastare som ska möjliggöra tv-sändningar, även om jag inte tror att det kommer att bli så många direktsända matcher från Mallbacken. Uppvärmning och annat kommer att gå på mellan 25 och 30 miljoner. Då tänker jag på hur en sådan anläggning är ett värde i sig. Många människor kommer dit inte bara för att se Mallbacken förlora med 13 mot utan också för att uppleva gemenskapen. Jag skulle vilja höra kultur- och idrottsministerns reaktion på hur krav från högre ort ofta kan drabba de mindre föreningarna. Det är min undring. 172 Kultur- och idrottsminister (M) replik: ska jag på något sätt försöka få in det i kulturmiljöarbetet. Jag känner inte alls till de lokala förhållandena kring fotbollsarenan i . Det är fråga om vilka villkor som råder för fotboll som spelas på en speciell nivå var det så? Det är något som kommit överens om med Uefa och Fifa. Det förs diskussioner på många håll i landet om möjligheterna att kunna svara upp mot de nya kraven. Jag har diskuterat frågan med som är ny ordförande i . Han hävdar att det kommer man nog att kunna lösa genom olika former av dispenser. Om det är det som frågan handlar om borde det även kunna gälla i . Jag föreslår att vänder sig till . 173 (V) replik: Dispenserna kan man se åtminstone som en förhoppning, men det jag menar är att det helt enkelt är olika skalor på verkligheten till exempel när det gäller kravallsäkerhetsbestämmelser och sådant. Det går mycket lugnare till ute på landsbygden än i stora städer. Den arenakultur som blivit norm är också den en sorts kulturmiljö som inte nödvändigtvis tillför så mycket gott ens i de stora städerna, för det uppstår ofta problem. Det jag vill återkomma till är att man borde kunna ha mycket större flexibilitet. Jag förstår att det inte är kulturministerns sak att bestämma normer och sådant, men jag tycker ändå att frågan hör hemma i kulturdebatten på så sätt att det är en miljö som är värd att bevara. Det spelar stor roll också regionalpolitiskt eftersom det skapar sammanhållning i bygden. Det blir helt enkelt en injektion. 174 Kultur- och idrottsminister (M) replik: Jag vet inte riktigt vad jag ska säga, för nu är vi inne i en delvis annan debatt som handlar om ordningsstörningar inom idrotten. Det är riktigt att det ofta är lugnare på mindre orter, men jag ser fram emot damfotbollen i . Även om det är en stor ort kan jag nästan ta gift på att det kommer att gå mycket lugnt till. Sedan får vi återkomma och se hur vi kan knyta ihop fotbollen med kulturmiljöarvet. Det är ingenting som ryms inom den nya kulturmiljölagen, och det kanske inte heller avsåg. Men visst kan man se fotboll som en kulturyttring, det håller jag med om. 175 (FP): Propositionen vi diskuterar, efter att ha behandlat den i utskottet, heter som bekant Kulturmiljöns mångfald. I den titeln ryms nyheten att regeringen lanserar ett heltäckande begrepp inte bara gällande kulturarv, som det ofta talats om, utan nu är det ett mer heltäckande begrepp, kulturmiljö. Kulturmiljö är allt som gör att vi förstår eller anar historiska sammanhang och kulturutveckling. Det är händelser och människor som påverkat utvecklingen. I kulturmiljön ingår därmed kulturarvet med fornlämningar och sådant som en mycket viktig del. Jag har alltid haft den uppfattningen att om man lever utan någon som helst kunskap om historia är det som att leva ett liv med permanent minnesförlust. Kulturmiljö är inte bara saker och hus, utan det är också minnen, berättelser, språk, dialekter, musik och helhetsmiljöer med bebyggelse och, inte minst, natur. Kulturmiljö omfattar inte enbart gamla miljöer utan, vilket också uttrycks i propositionen, även samspelet mellan ett modernt samhällsliv, ett medvetet miljötänkande och levande kulturmiljöer. Det är bra att regeringen arbetat fram en proposition med utveckling och förnyelse av det gamla kulturarvsbegreppet och delvis gett det ett rikare och bredare innehåll. Regeringen sätter upp fyra mål som utskottet i sin helhet har accepterat. 1.Ett hållbart samhälle med en mångfald av kulturmiljöer. 2.Alla människors delaktighet i kulturmiljöarbetet. 3 Ett inkluderande samhälle. Kulturmiljöarbete och kulturarv ska inte användas för att stänga ute, utan det ska inkludera de människor som lever och vistas i vårt samhälle. 4.En helhetssyn på förvaltningen av landskapet. De målen tycker jag skapar bra förutsättningar för ett offensivt kulturmiljöarbete. Sedan finns ett antal konkreta förslag som bland annat kulturministern redan har nämnt. Ett viktigt förslag är att fornlämningsbegreppet ska förtydligas och få en fast tidsgräns. handlar det om att en sak generellt betraktas som fornlämning om det antas vara äldre än . får vi den fasta tidsgränsen att föremål som antas vara från ska betraktas som fornminnen. är man noga med att påpeka att mycket väl genom beslut i enskilda fall kan förklara att antingen miljöer eller föremål av olika skäl är bevarandevärda, skyddsvärda och viktiga för kulturarvet. Det finns många bra skäl för att vi har en fast tidsgräns. Bland annat har detta att gränsen flyttats inneburit att till exempel lite mindre ansvariga amatördykare jag menar inte på något sätt att de flesta är det dyker och försöker att plocka upp från ett förlist skepp bara för att de vet att det bara är kvar till att de inte får röra det. På samma sätt finns risken att människor börjar gömma undan föremål därför att de vet att de måste rapportera dem. Det är bra med en fast tidsgräns som ligger så långt bak i tiden men med möjlighet till utvidgningar. En annan konkret fråga som har nämnts är att inte längre både ska upphandla uppdrag om arkeologiska utgrävningar och så vidare och själv utföra det. Man renodlar det så att det blir en upphandlande myndighet, helt enkelt. får däremot vara den statliga myndighet som utför arkeologiska uppdrag i konkurrens med andra och även privata aktörer. Målet är att vi ska få en myndighet som blir expert på upphandling och blir expert på att sätta en ribba för vilken kvalitet man kan kräva. accepterar vi argumenten som kom från att det är bra i ett sådant svårt område som arkeologi att det också finns en statlig utförare. Det är särskilt bra att det är . Det är generellt viktigt i att museer har en koppling mellan forskning och publik verksamhet. Museerna har den viktiga uppgiften att ställa ut föremål, visa och så vidare. Men de har också den viktiga uppgiften att vara aktiva i arbetet, i det här fallet med arkeologisk forskning. Jag tycker att det är bra. Fornlämningar och fynd håller inte för evigt. Det är tyvärr så att ingenting håller för evigt. Fastän vi kan tala om att vi har tusenåriga fornlämningar vet vi att vi egentligen bara har dem till låns. Vi förvaltar dem. Om vi förvaltar dem väl kan ganska många generationers kulturmiljöer berikas av arvet. Men det är ganska viktigt att påminna sig om att de är till låns. För att allmänhetens intresse, som blir större och större, ska kunna tillmötesgås och för att också försiktigheten med och omtanken om fornfynd ska öka är det viktigt att informationen ökar. Den som inte förstår vad ett kulturarv är eller inte inser värdet kan av misstag förstöra unika värden. Det kan vara människor som brukar skogen eller människor som inte riktigt vet vad det handlar om. Ett viktigt sätt att skydda kulturarvet, förutom med lagar och bestämmelser och även med straff, är att sprida kunskap och information. Det gäller dels om hur värdefullt och unikt det är, dels var det finns och hur man beter sig när man är i miljöer som bland annat har ett värdefullt kulturarv. Därför är det viktigt att med det uppdrag som det nu ska få gör mycket tydliga och informativa upplysningar på sin hemsida och även ger tydligare information än om hur människor som tror sig hitta fornfynd ska bete sig med dem, vart de ska anmäla och så vidare. Det är viktigt, och det framgår här, att vi kommer att få bättre information om sådant framöver. Det finns ett stort intresse för kulturmiljö och historia i , och det blir allt större. Det är också fascinerande att det dyker upp nya trådar bakåt i tiden som vi kan hitta som vi inte visste om fanns. Jag kan som ett exempel nämna utanför . Det var inte för så många årtionden sedan som man inte riktigt visste vad som dolde sig där. Så insåg man att fantastiska lämningar av ett järnålderssamhälle dolde sig under åkerjorden. Här har man någonsin hittat rester av ett skandinaviskt tempel från järnåldern. Man har också hittat väldigt tydliga lämningar från bebyggelse och samhällsliv. Man har hittat så mycket att man kan dra en slutsats som man inte hade en aning om , nämligen att var ett ekonomisk, politiskt och religiöst maktcentrum och eventuellt ett centrum för ett sydsvenskt rike. Det är fantastiskt att vi kan få helt nya kunskaper om helt okända samhällen och sammanhang. Det handlar om nya kunskaper om kläder, smycken och handelsförbindelser som gällde för mer än . Jag är övertygad om att fler sådana upptäckter väntar på oss om vi fortsätter att bedriva ett aktivt arbete för att utveckla kulturmiljön och ta hand om kulturarvet. Jag yrkar bifall till motionen. Jag vill gärna i det sammanhanget påpeka att det är en bred enighet bakom det mesta. Det är inte breda reservationer mot till exempel de fyra målen, den nya tidsgränsen, uppdragsarkeologin och reglerna om metallsökare. Även om man alltid kan hitta frågor att diskutera mer känns det positivt att det är ett så pass brett stöd för huvudlinjerna i regeringens proposition. Avslutningsvis vill jag säga att även om det kan verka otroligt finns det nya fornlämningar, nya kulturarv och kulturmiljöer som väntar på oss . Det handlar inte bara om att bevara. Det handlar också om att utveckla kulturmiljön. Vi ska fortsätta att satsa på kulturmiljön genom att ge museer, forskning och utbildning tillräckliga möjligheter. Med det yrkar jag återigen bifall till motionen. 176 PER LODENIUS (C): Att från samhällets sida stödja, vårda och utveckla kulturarvet har uppenbara vinster. Förutom att det är viktigt att vi bevarar och dokumenterar vår gemensamma historia för framtida generationer kan kunskapen också ge oss förståelse för det som händer i vårt samhälle. För är det viktigt att vårda kulturarvet och stimulera det nya det som blir morgondagens kulturarv. Det handlar om att vårda och utveckla ett kulturarv som förmedlar viktiga insikter om vår historia och hembygd. Det handlar om att ge alla, oberoende av var vi bor och av vilken kulturell och social bakgrund vi har, en chans att få ta del av och få förståelse för vårt kulturarv. Det här är en mycket viktig uppgift. I betänkandet tar vi upp regeringens proposition Kulturmiljöns mångfald. Propositionen lyfter fram nya nationella mål för kulturmiljöarbetet som ska ersätta de nuvarande övergripande målen för verksamhet inom kulturmiljöområdet. tog upp dessa punkter i sitt anförande alldeles , men jag tänkte ändå repetera dem, herr talman. Det statliga kulturmiljöarbetet ska främja det som lyfts fram i följande fyra punkter: 1.Ett hållbart samhälle med en mångfald av kulturmiljöer som bevaras, används och utvecklas. 2.Människors delaktighet i kulturmiljöarbetet och möjlighet att förstå och ta ansvar för kulturmiljön. 3.Ett inkluderande samhälle med kulturmiljön som gemensam källa till kunskap, bildning och upplevelser. 4.En helhetssyn på förvaltningen av landskapet som innebär att kulturmiljön tas till vara i samhällsutvecklingen. Detta är viktiga punkter som lyfts fram i propositionen bland annat därför att alla kulturmiljöer ännu inte är så tillgängliga som man skulle önska. Det kan handla om att informationen om platsen är bristfällig. I många fall är möjligheten att ta sig dit komplicerad, och ibland är det kanske inte lämpligt att utomstående besökare närvarar på platsen. Det kan också vara så att platsen som sådan inte inbjuder till besök. Det kanske krävs ett väldigt intresse och specifik kunskap för att tillgodogöra sig det som finns på just denna plats. Man kan också göra som man gör vid Pilane gravfält på . Ni får ursäkta uttalet, för jag kan inte västkustdialekten riktigt. Pilane är ett spännande gravfält med fornlämningar. Där finns bland annat ett femtontal domarringar som är gamla lämningar. Men att gravfältet besöks av upp till 60 000 personer en sommar beror nog inte på dessa fantastiska lämningar och den natur de finns i eller? Jo, det är en starkt bidragande orsak till det höga besökarantalet. Men det hela har inte kommit av sig självt. tog , som arrenderar marken för fårbete, initiativ till att skapa en skulpturpark i miljön kring detta kulturarv. Lennby har sedan starten lockat många stora konstnärer att ställa ut i Pilane skulpturpark. fanns verk av bland andra och den brittiske konstnären att beskåda. Årets utställning, som invigs nu , innehåller verk av bland andra Per Agelii och just den som är känd från revysammanhang med . Men i Pilane har han en installation som han kallar En himla många telefonsamtal. Enligt förhandstipsen är det en garanterat galen installation. Det är inte en alltför vild gissning att antalet besökare till Pilane gravfält kommer att överstiga 60 000. Det unika med Pilane är kombinationen av en kulturmiljö och ett kulturarv som bär på en viktig historia som görs tillgänglig för fler genom den idé som fick och det initiativ han tog . Lennby såg potentialen i att använda miljön till något utöver en historisk plats. Han satte platsen och miljön i en nutid som visar respekt för forntiden. initiativ har gjort att fler har fått ta del av och lära sig mer om det historiska som finns i Pilane gravfält. Jag vill med detta exempel visa hur man praktiskt kan tillämpa de nationella målen för kulturmiljöarbetet. Det är egentligen vad gjorde långt att målen sattes upp. Kulturmiljön behöver inte vara en plats där tiden står stilla. Det är viktigt att bevara kulturarvet, men det är lika viktigt att vi bejakar initiativ där man vill pröva nya sätt att lyfta fram kulturarv och kulturmiljöer utan att förstöra eller förbruka dem. För mig handlar det om att tillgängliggöra och synliggöra vår historia och vårt gemensamma kulturarv. betänkande tar upp en mångfald frågor. Jag vill passa på att kort kommentera en av dessa. Det handlar om den statliga arkeologiska uppdragsverksamheten.