prot · H00962 · 2013-02-01 00:00:00 — För dem som inte känner till Parkinson kan jag berätta att sjukdomen innebär att man skakar ganska rejält, speciellt om man blir stressad. Jobbet som brevbärare innebär bland att man ska finställa post och ställa in den i en kam. Ni kan föreställa er hur svårt det är att utföra det arbetet om man skakar med handen. Dagens regelverk säger att den här mannen, och han går i pension, ska prövas mot normalt förekommande jobb på hela arbetsmarknaden. Man kan fundera på om det är oskäligt att inte ge sjukpenning i det här fallet. En progressiv sjukdom innebär oftast att man inte blir bättre. Man kan ligga på samma nivå, men man blir inte bättre och kanske inte sämre heller. Det finns fler fall. Jag skulle kunna lyfta upp så många fler. , nästan , blir jag kontaktad, antingen på telefon eller via mejl, av människor som beskriver sin svåra situation när de har blivit utförsäkrade och får gå till kommunens socialkontor för att få försörjningsstöd eftersom de är för sjuka för att klara av att arbeta. Därför har jag lyft upp frågan om dagens regelverk. Jag undrar om statsrådet och regeringen är beredda att vidta åtgärder för att dagens regelverk i sjukförsäkringen ska förändras och bli mer humant. Jag uppfattar tyvärr att svaret från statsrådet är nej. Vad är det som ligger bakom detta, förutom att statsrådet tydligen är nöjd med dagens situation? Låt oss titta på den del av sjukförsäkringen som kallas för rehabiliteringskedjan och som vi också diskuterar här rätt ofta. Det finns ingenting i rehabiliteringskedjan som säger att man ska få rehabilitering. Det finns tidsgränser, men det står ingenting om rätten till rehabilitering. Kan inte statsrådet berätta varför han är så nöjd med den här så kallade reformen? 12 Statsrådet (M): Jag tycker att jag tydligt har förklarat varför det är viktigt att ha en reform av det slag som vi har genomfört och varför det gamla var helt oacceptabelt och helt ohållbart. Jag har lite svårt att förstå varför interpellanten förefaller vara så nöjd med den situation som rådde före reformen. Det vore hederligare om interpellanten hade sagt: Vi vill tillbaka till massiva sjukskrivningar och väldigt många förtidspensionärer. Det tycker vi var ett bättre system. Det är helt enkelt oseriöst att låtsas att det inte fanns avvägningsproblem tidigare. Låt mig nämna några sakfrågor om det kan intressera. Arbetslivsintroduktionen är till för att människor efter en mycket lång sjukskrivning ska få möjlighet att pröva om det finns något sätt som vi kan hjälpa dem att komma närmare arbetsmarknaden igen. Den fungerar bra i många stycken. Flera undersökningar visar att många människor upplever sig väl bemötta och väl behandlade och att de har fått god hjälp. Det är ingenting konstigt med att drygt hälften sedan kommer tillbaka till sjukförsäkringen. Många människor är fortsatt sjuka, kan inte arbeta och ska komma tillbaka till sjukförsäkringen. Det är helt i enlighet med själva idén bakom detta. Det viktiga är att många tvärtom kommer närmare arbetsmarknaden och får en chans att utbilda sig och få arbete. Det kan vara skyddade arbeten eller arbeten på den öppna arbetsmarknaden. Det är människor som tidigare över huvud taget inte fick någon chans. Jag tycker att det är en stor framgång. Jag har sagt detta : Det är ingen enkel resa, men alternativet vore att inte ha en resa över huvud taget. Det vore ärligare om interpellanten sade: Vi vill att människor ska förbli i sjukskrivning. Jag förstår att det finns en oändlig lockelse att prata om enskilda fall, för då slipper man prata om principer. Jag ska inte moralisera över uppgiften för den här kammaren, men jag tror att uppgiften för den här kammaren i grund och botten måste vara att diskutera hur vi skapar regelverk som är rimliga, rättvisa och som fungerar. Vill interpellanten prata enskilda fall som vållar rubriker i tidningen får hon göra det med tidningen, inte med mig. Vad är i grund och botten humant i socialpolitiken? Jag tror att det är humant att vi har regelverk som garanterar att människor som inte kan arbeta alls alltid behandlas generöst och korrekt och att vi har ett gemensamt ansvar för människor som inte kan försörja sig själva. Ska vi lyckas med den uppgiften finns det inget annat alternativ än att alla vi som kan arbeta, helt eller delvis i det jobb vi hade tänkt oss eller i något annat jobb, gör vårt yttersta för att arbeta och försörja oss själva. Inget välfärdssamhälle kan fungera om väldigt många människor med arbetsförmåga låter bli att arbeta och förväntar sig att alla andra ska försörja dem i stället. 13 (S): Statsrådet försöker på något sätt antyda att socialdemokrater gillar att människor är sjukskrivna och går i förtidspension. Inget kunde vara mer felaktigt. Däremot anser vi att människor som är sjuka ska ha rätt till sjukpenning. Vi menar också att de som har nedsatt arbetsförmåga också ska ha rätt till sjukersättning, precis som reglerna föreskriver. När Socialdemokraterna satt i regeringsställning det är ju det här statsrådet och den här regeringen som har styrt nu minskade faktiskt sjukskrivningarna mycket radikalt utan att man förändrade regelverket på det sätt som har skett . Det genomfördes kontroller, och man satte upp tydliga tidsgränser som skulle ge rätt stöd. Jag har absolut ingenting emot tidsgränser som ger människor rätt till rehabilitering, avstämningsmöten, sjukvård och så vidare och ger dem möjlighet att pröva andra typer av jobb. Men om människan är så sjuk att hon kan arbeta tycker jag att det är felaktigt med tidsgränser som bara säger: har du varit sjuk. åker du ut ur systemet. Vi kommer inte så mycket längre i den här debatten, men jag kommer att fortsätta att lyfta upp personer som påverkas. Man kan diskutera principer och politik, men det ska sedan omsättas i reell verklighet för människor. Om vi inte ser de människor som drabbas av politiken är vi blinda, och därmed har vi inte förmågan att driva viktig politik som ska göra gott för människor. 14 Statsrådet (M): Det är alldeles riktigt att antalet sjukfall föll inte helt oväsentligt , det vill säga av det socialdemokratiska regeringsinnehavet. Det berodde uteslutande på att förtidspensioneringarna ökade i samma omfattning. Jag måste säga att det var ett genidrag. Man minskade sjukskrivningarna i genom att förtidspensionera bort alla långa sjukfall. Jag kan inte förstå hur man tycka att det var en lösning på något problem över huvud taget. Det enda ni lyckades med var att göra de människorna fattigare eftersom de fick lägre ersättning. Jag kan inte begripa hur man kan tycka att det var ett bra recept på någonting alls. Jag skulle tvärtom ha varit skamsen över en politik som i stället för att göra människor långvarigt sjuka gjorde att människor permanent hamnade utanför arbetsmarknaden. Det vore klädsamt om interpellanten sade: Det är detta som är vår politik, och det är det vi kommer att gå till val på nästa gång. Fler människor ska få förtidspension så vi slipper se människor i sjukskrivning och hjälpa dem tillbaka till arbetsmarknaden. Den valdebatten tar jag med stor entusiasm. Sedan vill jag bara påminna interpellanten om att det inte var sjukdom som gav rätt till sjukpenning under Socialdemokraternas regeringstid. Så har det nämligen aldrig varit i svensk välfärdspolitik. Sjukdom ger rätt till sjukpenning om den orsakar oförmåga att arbeta. Sjukdom i sig har aldrig gjort det. En sådan försäkring har vi inte i , och vi har aldrig haft det. Såvitt jag kan bedöma har ni aldrig någonsin föreslagit en sådan försäkring heller. Vi har mycket bredd och omfattning på rehabiliteringen. Vi har medicinsk rehabilitering och arbetsplatsrehabilitering. Det har aldrig funnits någon lagstadgad rätt till rehabilitering, men den ges väldigt omfattande till människor för att hjälpa dem tillbaka till arbetsmarknaden. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2012/13:226 om metoder för bedömning av arbetsförmåga inom sjukförsäkringen 15 Statsrådet (M): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att sjuka inte ska behöva utsättas för en arbetsförmågebedömning som av betecknas som naturliga experiment. fick i uppdrag att vidareutveckla metoder och instrument för bedömning av arbetsförmåga. Detta uppdrag har rapporterats till . har tillsammans med Arbetsförmedlingen, och företrädare för hälso- och sjukvården tagit fram ett nytt bedömningsverktyg, aktivitetsförmågeutredning, som föreslår ska införas successivt i hela landet. Avsikten med det nya verktyget är att det ska leda till ökad transparens och rättssäkerhet. Individen ska tillförsäkras större delaktighet vid bedömning av arbetsförmågan, och och Arbetsförmedlingen ska kunna utgå från samma bedömning av en enskild individs förmågor. Om införandet sker på det stegvisa sätt som beskriver kan en jämförelse göras med det sätt som arbetsförmågan utreds . Upplever till exempel de individer som bedömts med det nya verktyget att de varit mer delaktiga i processen och förstått syftet med denna? Det avser med naturliga experiment är alltså denna möjlighet till jämförelser mellan de delar av landet där det nya verktyget har införts och de delar av landet där det inte har införts. 16 (S): Jag har tagit del av Metoder för bedömning av arbetsförmåga inom sjukförsäkringen slutrapport. Jag gjorde det efter att jag hade sett ett pressmeddelande från generaldirektör där man beskrev att nya regler ska förenkla under sjukskrivningen. Det började så här: För sjuk för att arbeta. Men för frisk för sjukpenning. kan beskeden från Arbetsförmedlingen och vara motstridiga. ska det bli ändring på det, enligt ett förslag om gemensam bedömningsmetod för de båda myndigheterna. Som statsrådet säger handlar det om att införandet av den här metoden tar sig formen av ett naturligt experiment. Jag undrar om det inte finns några risker med den här typen av metoder. I rapporten framgår att arbetsmarknadens parter pekar på att materialet kan få en för fyrkantig och styrande effekt och att materialet inte har en självständig juridisk status. Man pekar också på att kanske inte har utbildning för det här. säger statsrådet att man inte har infört detta, men enligt uppgifter från är man på väg att genomföra det här naturliga experimentet. Man räknar med att 10 000 individer ska kunna utsättas för det. Frågan är: Blir det ett rättssäkert system om man har ett så kallat naturligt experiment där man bedömer människors arbetsförmåga? Tycker statsrådet att det känns tryggt med den typen av naturliga experiment? 17 Statsrådet (M): Jag är lite osäker på om jag behöver förklara själva begreppet naturligt experiment. Jag inser att man om man vill kan missförstå vad detta betyder för att misstänkliggöra för ett arbete som jag är övertygad om att de inte bedriver, det vill säga att i största allmänhet experimentera med människors framtid. Interpellanten tycks då och då vilja antyda att gör allting systematiskt fel, men min bild av deras arbete är annorlunda. Regeringsuppdraget gick ut på att vi vill ha mer av gemensam bedömning mellan och Arbetsförmedlingen för att den enskilde inte ska riskera att möta olika myndigheters olika uppfattningar om vad man egentligen kan och inte kan. Det har funnits en brist när det gäller detta i . Det är ingen nyhet. Det var dock vi som tyckte att det var värt att göra någonting åt saken. Uppdraget gick också ut på att den enskilde skulle vara mer delaktig i sin egen beskrivning. Beslutet är alltid myndigheternas, och var så även , får jag kanske påpeka för säkerhets skull. Men att inblanda den enskilde i en kvalificerad bedömning av vad man kan och inte kan, vilken förmåga som är helt nedsatt och vilken som skulle kunna utvecklas och att göra den enskilde mer till ett aktivt subjekt i det här arbetet tror jag är ett viktigt steg att ta. Vi har aldrig lagstiftat om enskilda verktyg eller enskilda sätt inom ramen för arbete och avser inte att göra så nu heller. påpekar att ett sätt att fasa in en ny arbetsmetod och se om den håller måttet innebär att införa den stegvis och se om det blir bättre, och det är väl en ganska självklar del i en myndighets eget förbättringsarbete. Jag misstror inte förmåga att arbeta med sina verktyg. Jag misstror heller inte deras ambition att göra detta på bästa tänkbara sätt. Jag tycker att det är klokt att man prövar nya verktyg stegvis innan man inför dem systematiskt och generellt över hela landet. 18 (S): Jag blir lite förvånad när statsrådet säger att jag antyder att inte gör ett bra jobb. Jag är ganska noggrann med att påpeka att gör precis vad regeringen har sagt och följer det regelverk som lagstiftarna har tagit fram. Sedan finns det naturligtvis brister hos enskilda handläggare. I går kom en rapport från ISF som visade att hanteringen av sjukpenningen inte alls är tillfredsställande. får ganska skarp kritik där. Detta tror jag att statsrådet måste ta del av. I rapporten skriver man så här: uttalade uppfattning är att metoden har betryggande kvaliteter. Det betyder inte att den är perfekt. När användandet nått lite större volymer kommer det att möjliggöra analyser som inte är möjliga. Med större volymer avses att fler människor varit involverade. Man vet inte riktigt hur det kommer att gå. Man vet inte riktigt om det här kommer att vara bra eller inte. Det är klart att jag vill försäkra mig om att har bra instrument för att göra en bedömning av arbetsförmågan och rätten till sjukpenning. Sedan inser jag också att där är en del som inte kommer att förändras av att dagens regelverk ser ut som det gör. Man kommer i alla fall att kunna bli utförsäkrad. Det är därför jag har ställt frågan om det här. Jag tycker att statsrådet ska ta mina frågor på allvar i stället för att raljera. Jag vill vinnlägga mig om att vi har system som gör att de människor som har en svår situation och är sjuka ska kunna känna sig trygga i att de får en bra bedömning. Jag är nog inte den enda som reagerar på att man använder begreppet naturligt experiment. Jag kan tänka mig hur det känns att utsättas för ett naturligt experiment om man är svårt sjuk och ska försöka fylla i de här blanketterna som finns redovisade. Det handlar inte om en sida, kan jag tala om. 19 Statsrådet (M): Om interpellanten är nyfiken på exakt hur avser att föra in ett delvis nytt sätt att arbeta i sin interna organisation, exakt vilken terminologi de använder och vilka metodologiska begrepp som används föreslår jag att hon skriver ett brev till . Inspektionen för socialförsäkringen kom i går med en rapport som de har gjort på mitt uttryckliga uppdrag. Vi var på nyfikna på en väldigt speciell fråga, nämligen hur bra förmåga är att kommunicera med människor som får beslut som de har goda skäl att inte uppskatta, till exempel beslut om att man inte längre kommer att få sjukpenning eller att man inte längre kommer att få förtidspension. Det är beslut som är tuffa att fatta och tuffa att ta emot. Jag är intresserad av att veta: Hur kommunicerar man sådana beslut? Hur noggrann är man i sin motivering? Hur tydligt framgår det att det går att överklaga beslut? Hur begriplig är texten? Vi såg risker i att detta inte var tillräckligt bra, och jag tycker att inspektionen pekar på precis detta. Det finns brister i hur motiverar besluten. Det rör förvisso en mycket liten grupp vi pratar om ett par procent av alla beslut som fattas i sjukpenningärenden men desto viktigare är det att de beslut som inte går den försäkrades väg är begripliga, korrekta, att man motiverar varför beslutet har fattats och att den enskilde får klart för sig hur man gör om man inte är nöjd med beslutet. Där tycker jag att man utan tvekan ser brister, vilket i går också dels medgav, dels beskrev att de arbetar ganska intensivt med. Jag vågar hävda, herr talman, att detta, att myndigheter i inte i perfekta ordalag kommunicerar med medborgare och invånare i besvärliga frågor, är ett problem som inte är alldeles nytt. Att det har varit så länge är dock ingen ursäkt för att inte göra någonting åt saken. 20 (S): Då håller statsrådet alltså med mig om att det är viktigt att man tittar på hur enskilda fall faktiskt hanteras i försäkringen. Det är bra. Jag tycker att det är viktigt att vi har en sjukförsäkring och en bedömning av arbetsförmågan som har legitimitet. Det jag försöker peka på är att man inför ett system som inte fullt ut är prövat. Man konstaterar att personal inte har utbildning för det, och ändå räknar man med att 10 000 personer kommer att prövas i bedömningen. Man kan förstås säga att det är problem och att borde skriva ett brev till . har ju statsrådet möjlighet att skriva regleringsbrev för och påtala detta. Den möjligheten har jag som enskild riksdagsledamot inte. Däremot kan vi från , om vi tycker att det är viktigt, möjligtvis göra ett utskottsinitiativ. Det tycker jag dock är att gå lite långt. Det vi i stället försöker göra är att kommunicera med . Därför är jag intresserad av att höra från statsrådet, som är ansvarig för dessa frågor, om han känner sig nöjd med att man nu genomför det man kallar ett naturligt experiment. Med det har jag inget mer att tillföra den här debatten. Det är uppenbart att statsrådet är nöjd med dagens situation. 21 Statsrådet (M): Vid jobbar ungefär 12 000 personer runt om i , och de möter i stort sett alla svenskar på årlig basis. fattar 47 miljoner utbetalningsbeslut, 19 miljoner individuella beslut, och följer oss svenskar bokstavligt talat från vaggan till graven. Jag är fylld av respekt för det arbete de bedriver. De har ett av allra svåraste jobb. De konkurrerar möjligen med akutsjukvård och en del av . Det är något av det tuffaste som finns i den svenska välfärdspolitiken. Jag tycker att det är ovärdigt med denna systematiska misstro mot det arbete som bedrivs i välfärdens kärna. av de besluten går ut på att tala om för människor att de inte kommer att få det som de begär. I av besluten får människor precis den sjukpenning de begär, och de avslutar sjukpenningen för att de går tillbaka till arbete. Så måste en försäkring kunna fungera. Det säger sig självt att i en organisation med 12 000 medarbetare krävs det system, interna regelverk, metoder för hur man arbetar. Det säger sig självt också att varken regering eller riksdag kan eller bör fatta detaljbeslut om hur de ska arbeta. Om vi misstrodde varje försök att vidareutveckla arbete eller ha synpunkter på att enskilda möjligen inte begriper de metodologiska begreppen som används skulle vi göra oss skyldiga till mycket grava ingrepp i deras självständighet och förmåga att vara proffsiga. Det tänker jag inte bidra till. Överläggningen var härmed avslutad. Anmäldes och bordlades Motioner med anledning av prop. 2012/13:55 Ny lag om kontroll av ekologisk produktion 2012/13:MJ4 av m.fl. (S) 2012/13:MJ5 av (MP) med anledning av prop. 2012/13:63 Utvidgad målgrupp för samhällsorientering samt ett kunskapsunderlag och en analys om integrationens tillstånd och utveckling /13:A15 av m.fl. (V) 2012/13:A16 av m.fl. (S) 2012/13:A17 av (SD) med anledning av skr. 2012/13:51 Mål för friluftslivspolitiken 2012/13:Kr5 av (MP) med anledning av skr. 2012/13:52 om statens roll på spelmarknaden /13:Kr4 av (SD) 8 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2012/13:247 Statens stöd till Rett Center av (S) till socialminister (KD) 2012/13:248 Kommuners ekonomi av (S) till finansminister (M) Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 9 § Anmälan om skriftligt svar på fråga Anmäldes att skriftligt svar på följande fråga inkommit 2012/13:247 Skatten på digitala medier av (MP) till finansminister (M) Svaret redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 10 § Kammaren åtskildes kl. 9.52. Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen.