prot · H00995 · 2013-04-19 00:00:00 — Det handlar om tillförlitlighet. Jag håller inte med om att det har blivit sämre och sämre i tågtrafiken. Oavsett hur vi mäter kan vi se att punktligheten har blivit bättre. Den stora utmaningen finns i och runt våra storstadsområden, och det gäller inte minst , där av landets alla tåg passerar . Det innebär att det är många människor som drabbas, och där finns det mer att göra. har fokuserat på hur komponenterna ser ut, vad som behöver bytas ut och var vi har de största störningarna för att kunna prioritera var insatserna ska sättas in först. 37 (S): Det gläder mig att ministern delar uppfattningen att förtroendet är direkt avgörande för järnvägen framgent. Jag läste en artikel i för någon vecka sedan. Rubriken var: Vad är klockan i när den är 12.00 i ? är svaret självklart, men var skillnaden i alla fall . Att vi har en gemensam tid i vårt avlånga land kan vi tacka tågtrafiken för. var faktiskt först i världen med att införa en enhetlig tid, och det är någonting vi kan vara stolta över. Det är därför det är av största vikt att tågen även kommer 2013. När jag lyssnar på ministerns svar misstänker jag att intresset för att återuppta en 150-årig god tradition som gjort att vårt land varit framgångsrikt är ganska svalt hos regeringen. Det är kanske svårt och komplext att förstå vikten av att tågen kommer , men enkelt uttryckt skulle man kunna säga att risken är stor att förlusterna i arbetade timmar på grund av försenade tåg bidrar till höjd arbetslöshet och högre pensionsålder eftersom alla de resenärer som kommer för sent till jobbet tappar arbetstid och samhället förlorar skatteintäkter. Den sammanlagda persontågsförseningen uppgick till nästan . Det är inte bara persontrafiken som drabbas. Den svenska industrin vittnar gång på gång om att tillförlitligheten och kapaciteten måste bli bättre även för godstransporterna. Jag är ändå förvånad över att ministern inte inser hur viktigt det är att göra ordentliga satsningar på järnvägsnätet så att arbetslösheten inte ökar och att tillväxten inte avstannar. Men regeringens lösning är väl att ställa större krav på resenärerna att ta ansvar för att komma . I stället för att vänta på ett tåg som alltid är försenat borde dessa ta det rationella beslutet att inte lita på tidtabellen och åka med ett tidigare tåg. Men andra ord: Det är inte regeringens fel att tågen är försenade, utan det är den enskilde resenärens val som gör att det blir produktionsbortfall och att arbetslösheten ökar. I min interpellation och i mina frågor efterlyser jag vad regeringen tänker göra för att tågen ska komma . Vi har inte råd att vänta. Frågorna lyder: Vad vill Alliansen? Vilka förslag och idéer har ni för att få tillbaka på banan? 38 Statsrådet (M): och jag är ganska insatta på infrastrukturens område. Jag vet också att sitter med i trafikutskottet. Därför gör frågor mig lite lätt konfunderad. Har jag missat någonting i något sammanhang eller inte? Låt mig påminna om en sak. Jag tror att vi har samma uppfattning. fattades här i kammaren beslut om för perioden 20142025. Det var inget annat beslut som fattades. 86 miljarder ska gå till drift och underhåll av järnvägen. Lite drygt hälften av dessa 522 miljarder ska gå till att utveckla hela transportsystemet, där mycket kommer att hamna på järnvägen. Dessutom borde det inte vara okänt för att vi 2012 när vi dessutom hade all time high när det gäller antal persontågskilometer, över 100 miljoner hade dubbelt så mycket som 2006 på anslaget för drift och underhåll. Det är därför det gör mig så konfunderad när säger att intresset är så svagt från regeringen. Det har aldrig satsats så mycket på järnvägens område när det gäller drifts- och underhållsanslaget. Det har dessutom varit ett ökat engagemang, bland annat för att få branschen att jobba med varandra och inte mot varandra och att prata med varandra och inte mot varandra. Det är kanske skyldighet att säga att regeringen inte tar sitt ansvar. Men att försöka påstå att jag skulle säga att det inte är regeringens fel utan någon annans fel har blivit symtomatiskt för en socialdemokratisk debatteknik. Jag säger inte att det är resenären som ska göra ett val. Jag säger att om man ska ha förtroende för järnvägen ska resenären inte behöva fundera på att välja ett annat trafikslag eftersom man inte vågar åka tåg. Därför har vi fokus på att se till att den järnväg vi har fungerar så som den är tänkt. Det handlar om att , i rimlig tid och till rimlig kostnad få punktligheten att komma i kapp. Och det har redan börjat märkas. Vi har en bättre punktlighet nu än vad vi hade , oavsett hur man mäter. Men det drabbar fortfarande människor i våra storstadsområden. Vi har särskilt pekat ut de människor som arbetspendlar i våra storstadsområden eftersom det är flest som drabbas där. Vi har tittat på var problemen finns. En tredjedel av alla förseningar uppstår på sträckan mellan och . Det är där vi ska fokusera, för det hjälper trafiken i hela landet. Det finns en sak som vi inte har tagit upp. syftade möjligtvis lite grann på den. Om det ska fungera för människor måste också informationen bli mycket bättre. Informationen till resenären måste bli mer trafikantanvändarvänlig. Men informationen mellan de olika aktörerna måste också bli bättre för att man ska kunna sätta in åtgärder när någonting händer. Det handlar om hur snabbt man kan åtgärda problemet och hur snabbt man kan få i gång tågen igen. Där tycker jag faktiskt att vi gör betydligt mer än vad som har gjorts tidigare, men det innebär inte att vi är färdiga. Vi ska ha en bra punktlighet som gör att människor vågar lita på tågen, och där har vi alla med i oss , till skillnad från . 39 (S): Ministern frågar: Har jag missat någonting? Jag kan väl säga så här: Det är Alliansen som styr landet. Vårt förslag innebär lite mer pengar till tågtrafiken. Tyvärr får vi vänta till 2014. Jag känner att vi inte kommer längre här . För att uppnå de nationella och internationella miljö- och klimatmålen är det nödvändigt att fler resor och transporter blir miljömässigt hållbara och går med tåg. För att det ska bli verklighet måste tåget gå som tåget. Så är det inte i . Tågen är dåliga. Hela tågstrukturen tjuter efter ett pålitligt omtag. Tillförlitligheten i tågtrafiken i dagens är anmärkningsvärt låg, och frågan måste tas på allvar. Människors upplevda verklighet har gjort att var tredje svensk har valt bort tågåkandet av rädsla för att bli försenad, enligt . vittnar om massuppsägningar av dem som ska utföra underhållet av vår järnväg. Är det därför vi inte kommer åt punktligheten? Eller hur kommer det sig att alla dessa historiska satsningar som vi hör om gång på gång leder till alltmer missnöjda och oroliga resenärer? 40 Statsrådet (M): Det var bra att på slutet sade att Socialdemokraternas förslag har mer pengar. Det är marginellt, på bråkdelen, mer. Men kom ihåg att det är en finansiering som uppenbarligen ska ske till följd av ett införande av en lastbilsskatt som slår direkt mot arbete och jobb, inte minst ju längre från storstaden som man kommer, och genom att säga att man vill hindra ett ytterligare banavgiftsuttag som till och med är lägre än vad som är lagligt satt och som direkt kommer att dränera underhållet. Det beror alltså på hur man tänker sig att man ska finansiera detta. Det regeringen har gjort Alliansen gemensamt är att se till att det nu finns dubbelt så mycket mer i anslag till drift och underhåll, därför att vi vill fokusera på att vårda den järnväg som vi har. Dessutom har vi för aviserat ett historiskt anslag när det gäller drift och underhåll men också när det gäller att utveckla transportsystemet med att utse nya järnvägssträckor som också behöver byggas. Det handlar om att veta vad man gör. Jag vill, fru talman, gå tillbaka till det vi pratade om från början om statistik eller inte. Det är egentligen irrelevant för den enskilde resenären, men vi måste ha förutsättningar att kunna mäta och jämföra de åtgärder som sätts in så att de får avsedd effekt. Vi kan konstatera att punktligheten på våra tåg 2012 jämfört med är bättre oavsett hur vi mäter. Men det finns fortfarande sträckor där det inte fungerar så bra, och det finns fortfarande människor som inte kommer fram . Jag är av uppfattningen att varje tåg som är försenat, oavsett antalet minuter, är ett försenat tåg. Därför måste informationen bli bättre, och det arbete som har påbörjats kommer att ge resultat, betydligt mer än vad vi har . Målsättningen är att människor ska känna i själ och hjärta: Jag vågar ta tåget , och jag kommer att våga ta det också. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:353 om Södertörnsledens genomförande 41 Statsrådet (M): har frågat mig vilket ansvar jag har för att viktiga infrastrukturprojekt som Södertörnsleden faktiskt blir genomförda och vilka åtgärder jag avser att vidta för att skynda på processen med att bygga Södertörnsleden. Jag vill börja med att betona att jag delar interpellantens syn på som en angelägen åtgärd för effektivare transporter och fungerande arbetspendling i södra . Jag har heller ingen önskan att genomförandet ska fördröjas. När jag läser interpellationen framstår det som angeläget att klargöra vilken roll jag och regeringen har i sammanhanget. För det första har regeringen möjlighet att lägga fram nya lagförslag till . Det har vi gjort, och har antagit våra förslag till ändringar i väglagen och i lagen om byggande av järnväg. Ändringarna, som syftar till att göra den fysiska planeringen av vägar och järnvägar enklare och effektivare, trädde i kraft . För det andra är det regeringen som lägger fram förslag till inriktning av de framtida insatserna för transportinfrastrukturen. Det har vi också gjort, då regeringen i infrastrukturpropositionen föreslog en höjd ambitionsnivå med . Vi satsar under nästa planperiod, 20142025. har också beslutat i enlighet med regeringens inriktning. Regeringen har därefter gett och länsplaneupprättarna i uppdrag att precisera inriktningen i form av åtgärdsplaner, alltså en ny nationell plan och nya länsplaner. För det tredje styr regeringen myndigheternas arbete, främst genom att utfärda en förordning med myndighetens instruktion. Men vi detaljstyr inte, och när det gäller enskilda förvaltningsärenden som fysisk planering har regeringen inga mandat att styra olika myndigheter. planering av nya allmänna vägar styrs i första hand av väglagens regler, och regeringen har inget inflytande över en vägplan förrän den är fastställd och beslutet överklagas till regeringen. Så var fallet med delar av Södertörnsleden när väghållningsmyndigheten gjorde en hemställan till regeringen att upphäva fastställelsebesluten, vilken regeringen också beviljade. , eller rättare sagt väghållningsmyndigheten , är därför ensam ansvarig för den fortsatta planeringen av Södertörnsleden. Naturligtvis sker planeringen i samråd med andra myndigheter, berörda kommuner, enskilda sakägare och med allmänheten. Ett gediget och ansvarsfullt planeringsarbete kan även leda till en totalt sett snabbare handläggning av projektet i olika instanser. Jag har fullt förtroende för myndighetens förmåga att driva planeringen skyndsamt så att en väl fungerade Södertörnsled kan börja byggas . 42 (S): Av artighet vill jag inleda med att tacka statsrådet för svaret, även om innehållet inte är så upplyftande vare sig för mig som interpellant eller för dem som bor och verkar på . är en viktig hörnsten i bygget av ett modernt och konkurrenskraftigt , och det är ofrånkomligen så att om ska kunna växa som jobb- och tillväxtregion krävs det fungerande kommunikationer och infrastruktur. Jag noterar att statsrådet i sitt svar medger att Södertörnsleden är en angelägen åtgärd och att inte heller statsrådet uttrycker någon glädje över en försening av projektet. Södertörnsleden är en , mycket länge, planerad tvärförbindelse i södra . Den är en tvärförbindelse som inte enbart skapar möjlighet till effektivare transporter och en fungerande arbetspendling i hela regionen. Den är också en tvärförbindelse som är viktig för framväxten av nya bostäder och nya arbetsplatser. Dessutom skulle Södertörnsleden bidra till en bättre trafiksäkerhet och miljö. Bullret och de tunga transporterna utgör faktiskt ett miljöproblem för dem som bor längs den här vägsträckan. Det finns med andra ord många skäl till att det är angeläget att den resterande delen av projektet verkligen kommer till stånd så fort som möjligt. Vi talar om en sträcka om totalt , varav det , om jag har förstått det rätt, återstår . Det är som verkar låta vänta på sig. Jag måste säga att det är anmärkningsvärt att och sedan regeringen har väntat med besked om Södertörnsleden under närmare för att nu komma fram till att planeringen behöver göras om. och tillhör mest snabbväxande regioner. För att inte riskera den framtida tillväxten krävs det därför infrastrukturinvesteringar som gärna ligger före, och i vart fall kan sägas gå i takt med utvecklingen, inte vara som jästen efter degen. Näringslivet behöver ha vettiga förutsättningar för att kunna utvecklas, och infrastrukturinvesteringar är onekligen det. Det är viktigt för både stora och små företag. Vi har gång efter annan fått höra hur regeringen talar med stora bokstäver om arbetslinjen och hur så kallade satsningar på den ena skattesänkningen efter den andra ska ge fler jobb. Men när verkligheten gör sig påmind med sådant som vi alla kan se och ta på, och som vi vet betyder fler jobb på riktigt, då är det lite annat ljud i skällan. Jag har tidigare frågat vad infrastrukturministern avser att göra för att Södertörnsleden inte ska dras i ny långbänk. Då valde ministern att hänvisa till och Region , vilket naturligtvis väckte frågor om ministerns syn på det egna ansvaret i den här frågan. Statsrådet svarar mycket riktigt att regeringen inte detaljstyr och att den helt riktigt inte heller har mandat när det gäller den fysiska planeringen att styra olika myndigheter. Men regeringen har ett inflytande när fastställd vägplan har överklagats. Statsrådet skriver i svaret, och vi kunde också höra det , att så var fallet med delar av Södertörnsleden, när väghållningsmyndigheten gjorde en hemställan till regeringen att upphäva fastställelsebesluten, vilket regeringen också beviljade. Det var alltså enklare för regeringen att upphäva en fastställd plan än att hantera en överklagan. ska allt göras om, och om statsrådet får önska innebär det att genomförandet inte fördröjs. Svaret som jag får kan väl på ett sätt sammanfattas som att statsrådet inte anser sig ha något ansvar och inte heller avser att vidta några åtgärder för att skynda på processen då regeringen genom att upphäva den överklagade fastställda planen redan har gjort mer än nog. Med tanke på statsrådets önskan undrar jag om statsrådet säkerställt att har de resurser de behöver för att inte Södertörnsleden ska försenas. 43 Statsrådet (M): Vi är nog överens om att Södertörnsleden är en oerhört viktig del av hela transportlösning. Det gäller att knyta ihop hela regionen och kanske rent av få en sammanhängande ringled. Jag vet att det för kommunerna, inte bara och , handlar om på vilket sätt man ska kunna planera arbetsområden och bostadsområden. Det är aldrig lyckligt när det blir förseningar i en process vilken det än gäller. Jag försökte säga så tydligt som möjligt, även om det kanske lät väldigt formalistiskt, att vi måste komma ihåg vilka roller var och en har. Eftersom vi inte har ministerstyre, även om jag ibland skulle önska att det vore så, är det inte tillåtet. frågar om det kanske, underförstått, var enklare att upphäva fastställelsebesluten än att hantera själva överklagandet. Det var en bedömning från sida att i och med att de skickade in en hemställan om att upphäva besluten föll själva överklagandedelen. Då fanns egentligen ingenting kvar att överklaga. Så som jag har tolkat det hela gjordes det i samband med hanteringen en bedömning av överklagandet och tidsfaktorn, och om man begärde att få tillbaka hela ärendet, vilket vi på från det att hemställan hade kommit in också beviljade, kunde man göra ett bättre omtag och inte riskera en mer utdragen process. Det finns en hel del i gången som ger anledning till eftertanke. Min uppfattning är att Region har tagit tag i diskussionen, både med kommunerna och i det samråd som ska ske. Den ena delen i andra fråga gällde vilka åtgärder infrastrukturministern avser att vidta för att skynda på processen med att bygga Södertörnsleden. Jag skulle inte koppla frågan enbart till det objektet, men det kommer att vara en del av det hela. Det nya planeringssystemet som börjat gälla har den fördelen att i stället för att ha tre olika stadier i en process, som kanske var och en kan överklagas, varigenom man riskerar att det drar ut , är processen nu mer sammanhållen. Syftet med det är att förenkla samt att förkorta tiden. Det tror jag kan vara ett viktigt instrument även vad gäller Södertörnsleden. 44 (S): Ja, vägar kostar pengar, både att planera, bygga och underhålla. Jag har funderat lite grann över regeringens prioriteringar på det här området. Det gäller inte bara antalet miljarder man lägger på infrastrukturen utan över huvud taget. Regeringen är beredd att låna till stora skattesänkningar när det gäller bolagsskatten, men att lägga på ett kol för att kunna göra satsningar som skapar fler jobb på både kort och lång sikt avstår man från. Jag kan inte säga att jag delar statsrådets uppfattning att det ibland vore önskvärt med ministerstyre, för det tycker jag inte. Däremot tycker jag att regeringen måste inse vilket ansvar och inflytande regeringen har i fråga om de förutsättningar som olika myndigheter har att verka inom, till exempel . Man kan fundera på om det i detta fall handlar om bristande resurser eller om brist på intresse från regeringens sida eller möjligtvis både och. Vi vet att regeringen valt att lite grann stöka om i myndighetsstrukturen. Även där kan man fundera på om det var en klok prioritering. Jag tror att vi är överens om att både stora och små företag behöver dessa olika investeringar för att kunna utvecklas. Att Södertörnsledens framtid nu är oklar och det första spadtaget dröjer tror jag riskerar att hämma den tillväxtpotential som finns i området. Det är svårt att bedöma hur många jobb det kan röra sig om. Saker och ting hänger ihop, och jag kan förstå att statsrådet vill ha fokus härifrån och framåt med förändrade förutsättningar vad gäller planeringssystemet. Men det hjälper inte Södertörnsleden med tanke på var man just nu befinner sig. Statsrådet har alldeles säkert läst begäran utifrån det läge som då var, men jag och många med mig har uppfattat att regeringens egen hantering varit både tidsödande och ineffektiv utom när begäran om upphävande kom. Då visade regeringen plötsligt en förvånansvärd snabbhet, det får vi medge. Det var snabbt marscherat. Som jag sade tidigare var det kanske just det faktum att det var enklare att upphäva den fastställda överklagandeplanen än att hantera överklagandet i sig som gjorde att kom med den förfrågan. Det kan i alla fall inte uteslutas. Jag beklagar att jag inte får så mycket mer svar än en, visserligen väldigt trevlig men dock, lektion i hur staten styrs. Jag kan inte heller låta bli att beklaga att saker och ting drar ut , inte minst med tanke på alla som bor och verkar på Södertorn. Självklart ska den fortsatta planeringen ske i samråd med andra myndigheter, allt annat vore befängt. Det är en självklarhet att all sådan planering ska ske i bred samverkan. känner jag en viss frustration över att statsrådet nöjer sig med att uttrycka en önskan om att Södertörnsledens genomförande inte ska bli försenat. Meningen var ju att spaden skulle sättas i jorden . 45 (M): Jag ska börja med att säga att det är helt uppenbart att inte vet vad det är för skillnad mellan regeringen som politiskt organ och regeringen som högsta förvaltningsmyndighet. Regeringen kan inte sitta och tycka politiskt på det ena eller andra sättet om den ska pröva någonting som faller inom dess funktion som myndighetsutövare. Det är tur att det är så. I annat fall hade vi inte levt i en rättsstat. Jag kan säga att jag inte beklagar att det blir ett omtag beträffande Södertörnsleden. Jag hade beklagat det om man hade följt allt som gäller för ett modernt projekt på trafikområdet, om man hade följt de krav som ställs i . Under ungefär har det stått ganska klart att Södertörnsledens gamla trafiklösning inte är miljömässigt acceptabel. Den har inte stått i överensstämmelse med regler. Det är kanske inte helt lätt för alla att förstå och förhålla sig till. Det som skedde var att man från statens sida pekade på detta. förutsatte nämligen i ett yttrande att trafikleden skulle uppfylla ett antal olika krav i miljöhänseende. Efter att staten genom sagt det kunde det påpekas även från berörda kommuners sida. Jag tror att Södertörnsleden får en stor betydelse av det skälet att kommer att börja bedriva hamnverksamhet i Norvikshamnen i . Den kapacitet som finns på järnvägen från är inte tillräcklig för att klara hela containertrafiken. Det är den som måste gå på , bland annat genom den kommun som jag bor i, . När man ska tillgodose regionala behov är det självklart att man också ska ha ett regionalt perspektiv på frågan. Men finns det skäl att bevaka de intressen som finns hos dem som är närmast berörda av den ganska omfattande trafik som enligt senare beräkningar kommer att gå på . Det gäller i första hand de boende i kommun. Det är väldigt viktigt att det blir en miljömässigt acceptabel lösning. Jag vill påstå att väldigt många har tyckt att det är viktigare att leden byggs än att den står i överensstämmelse med gällande lagstiftning och att det blir en miljömässigt bra lösning. Jag kan bara säga att man kan jämföra med Förbifart , med väg och tunnel. nämnde själv att det är väg, och det är tunnel, förutom Masmolänken, som tillkom efter ett ganska omfattande arbete som egentligen initierades från kommuns sida. Det är viktigt och bra om man kommer framåt när det gäller olika trafiklösningar. Men det är precis lika viktigt att lösningarna uppfyller de krav som ställs i . Delar av Södertörnsledens sträckning berör områden av riksintresse enligt , men den kommer också att dras i områden där man beräknar att det ska förekomma en förhållandevis omfattande exploatering. Det är också så att det redan finns väldigt många boende där. Därför är det viktigt att miljökraven uppfylls. 46 Statsrådet (M): Med tanke på tidigare inlägg och hennes frågeställning om det är vettigt att låna till bolagsskattesänkningar i stället för att satsa på infrastruktur skulle vi här kunna föra en debatt om huruvida det är viktigare att stärka företagens möjligheter att verka och anställa i syfte att skapa arbeten eller om det, som verkar anse, är viktigare att höja skatterna med 30 miljarder, vilket direkt hindrar arbete och jobb. Jag skulle snarare vilja säga till att vi inte bara i ord utan också i handling har kunnat visa på att det går att förena stärkta förutsättningar för företag med historiska satsningar på infrastruktur. Södertörnsleden är en del i ett viktigt paket för hela som också är finansierat. Det är inte alltid det har varit så historiskt. Frågan om det är klokt att göra förändringar av myndighetsstrukturer kan man alltid ställa sig. Vi hade tidigare ett vägverk och ett banverk. Men vi borde ha en gemensam syn. Hur kan vi se till att vi får mer infrastruktur för pengarna? Hur kan vi jobba med produktivitet och effektivitet? Det behöver man alltid göra. Som ett led i detta bildades för att hitta synergier från båda dessa tidigare myndigheter. När vi nu står inför så stora satsningar på underhåll och nya investeringar, och det är väldigt många objekt som kommer att vara i gång, kommer det naturligtvis också att leda till att fler kommer att överklaga. Något som även riksrevisorerna har tittat på är om vi har tillräcklig bemanning på departementet.