prot · H00957 · 2013-01-24 00:00:00 — Väldigt ofta när vi diskuterar frågor som rör klimat, klimatförhandlingar och de olika egentligen väldigt tekniska frågorna har vi inte bara den nationella plattformen att ta hänsyn till. Vi har också den internationella plattformen att ta hänsyn till. Både Per och har varit med vid klimatförhandlingstillfällen, kanske inte ända till sista stunden, och sett hur förhandlingarna går till. har spelat en viktig roll som medlare och brobyggare mellan olika förhandlingsgrupper. Jag är angelägen om att vi ska kunna fortsätta att spela den rollen. Den här gången, i , gällde det särskilt två områden. Det ena handlade om loss and damages, alltså långsiktiga klimatförändringar i fattiga länder. Där fick jag gå in och förhandla för EU-sidan , beroende på att långsiktigt har gjort ett gott arbete på området men också för att jag kände de andra förhandlarna. När det gäller Kyotoprotokollet har vi spelat en oerhört viktig roll, först genom att vi fick de nordiska länderna med på att vi absolut skulle arbeta för att ha en andra åtagandeperiod och att det i ett nästa steg också blev EU:s position. I det här sammanhanget är frågan om FN-utsläppsrätter en väldigt viktig del av förhandlingarna runt KP2. Vi vet att det finns olika ländergrupperingar som har helt olika åsikter om funktionen av dem. Det finns några som just precis som vi alla tre, tror jag, tycker att det här handlar om miljöintegritet i stor utsträckning. Men det finns också de som tydligt ser det här som en nationell tillgång i budgeten. Till exempel är det några av de nyare medlemsländerna som har den åsikten och också de länder som har anslutit sig till KP2 som inte ingår i EU-sfären, till exempel , och . Det stod och vägde i förhandlingarna. Hade vi inte löst ut AAU-frågan hade vi inte heller haft KP2. Det var högljudda förhandlingar till och med den , den sista timmen, med alla länderdelegationer i rummet, EU-delegationerna i mittgången och världens tv-kameror runt omkring en oerhört dramatisk situation. sade: Hämta ! Hon måste vara med. har en viktig roll att spela här. Hade vi varit själva och sagt att vi sakar alla våra kort före förhandlingen hade vi inte kunnat vara aktiva i förhandlingsspelet. Jag tycker att det är en viktig dimension som vi borde ta in i den här diskussionen. 30 PER (MP): Det verkar som att miljöministern och jag har lite olika syn på hur man bäst hanterar internationella förhandlingar. Jag tror att det bästa man kan göra är att vara ett gott föredöme, att vara så tydlig som man bara kan nationellt, att gå före och minska utsläppen, att vara en garant för att utsläppen inte kommer att ske någon annanstans och att på alla sätt visa att man gör så mycket som man bara har möjlighet att göra. På det sättet kan man också få andra att vilja ta liknande steg. Vi kan diskutera fram och tillbaka kring om den här strategin fungerar eller inte. Men ponera att den skulle fungera på det sätt som miljöministern säger. Då borde frågan i det här läget vara avgjord, för nu har ju frågan om utsläppsrätterna inom det internationella samfundet klubbats i . Vi har bestämt hur de ska hanteras. Alla de länder som är potentiella köpare har redan sagt att de inte är intresserade av att köpa och använda utsläppsrätterna, så den frågan är ändå avförd från förhandlingarna. skulle inte riskera, om man nu ser det som en risk, att minska sitt förhandlingsutrymme om vi skulle vara tydliga och deklarera att vi inte tänker sälja de utsläppsrätter som vi har arbetat ihop. Jag håller med miljöministern om att vi självklart måste ha det internationella perspektivet. Det är jätteviktigt att inte bara ha ett nationellt perspektiv. Men på vilket sätt skulle det störa det internationella perspektivet nu när den här frågan är avgjord, när vi har beslutat om att gå in i en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet om deklarerade att vi inte tänker sälja de utsläppsrätter som vi har samlat ihop? Jag tror precis tvärtemot miljöministern att bristen på besked från länder som riskerar att minska förtroendet för den överenskommelse som slöts i . Om man nu hävdar att AAU:erna, som de kallas, är värdelösa, vad är det då som hindrar att ett land som säger att de inte ska säljas? Om vi inte kan säga att de kan annulleras, om vi nu hävdar att de inte har något värde, är det klart att det föder misstänksamhet, föder frågan: Vad är anledningen? Vad är det som gör att vill hålla på dem i bakfickan? Så länge som inte tydligt klargör att man tänker annullera sina utsläppsrätter föder man en osäkerhet kring om avtalet verkligen kommer att gälla, om värdet på utsläppsrätterna faktiskt kommer att vara noll. Den osäkerhet som bidrar till tycker jag är extremt olycklig. Det är dags att redan nu sluta upp med att ge utrymme för sådana spekulationer i den internationella debatten och i stället vara så tydliga som vi bara kan vara, och det kan vi vara genom att deklarera att vi inte under några omständigheter kommer att använda oss av de upparbetade utsläppsrätterna, AAU:erna. Jag vill fråga miljöministern varför den och miljöministern vill medverka till en sådan utveckling. Varför vill man ens riskera att det blir spekulationer kring om avtalet kommer att hålla? Varför ska kvarstå som en potentiell säljare av utsläppsrätter? Vi har hört, både i den här debatten och tidigare, att de som vi står tillsammans med i den här frågan är , , och . Det är dessa länder som tillsammans med har stora överskott av utsläppsrätter som det finns möjlighet att sälja. Jag kan inte se varför hellre vill stå tillsammans med , och än att ställa sig på samma sida som bland annat och som deklarerar att man inte ska sälja sina utsläppsrätter. Det är inte ett sammanhang som vi vill vara i, enligt min uppfattning. Jag har från början ställt interpellationen till just för att konsekvent har vägrat att svara på frågan hur vi ska hantera utsläppsrätterna. Tvärtom har han öppnat genom att säga att det är ett stort värde som utsläppsrätterna består i och talat om att man ska kunna använda dem i internationella förhandlingar och så vidare. Därför är det beklagligt att inte ville ta den här debatten. Det skulle ha varit ännu bättre. Men jag skulle gärna vilja att miljöministern här och ger ett så tydligt besked som möjligt i frågan: Ska vi sälja utsläppsrätterna eller inte? 31 (V): Jag sade tidigare att vi i har varit duktiga på att minska våra utsläpp, och det tycker jag verkligen. Det har främst att göra med saker en bra bit tillbaka i historien. Jag nämnde tidigare den energiöverenskommelse som både och var med om att sluta . Det handlar om införandet av koldioxidskatten 1991. hände det dock något. har koldioxidskatten höjts med . Det är nästan ingenting om man ser tillbaka i historien. hände det som sagt något. Det var val, och den borgerliga regeringen tog över. Man har inte fortsatt med de effektiva styrmedel som man grundlade tidigt i . Klimatinvesteringsprogrammet är ett annat exempel. Det var en stor fond varifrån kommuner, landsting och småföretag kunde söka pengar till lokala klimatinvesteringar för att minska sina utsläpp. Låt mig kommentera det miljöministern tog upp om överenskommelsen i . Visst är det bra att till exempel , och har sagt att de inte ska köpa några utsläppsrätter. Saker och ting kan dock ändras. var det val i , och man har fått en ultrakonservativ premiärminister som är tämligen ointresserad av klimatfrågor. Därför är det viktigt att enskilda länder går före och säger: Vi kommer inte att använda oss av vårt överskott. har redan gjort det, och borde självklart också göra det. Det är lite symtomatiskt att miljöministern inte svarar på vare sig mina eller Per frågor utan berättar en massa andra saker. Det är visserligen intressant att lyssna på, men det vi vill ha svar på är när regeringen kommer att lämna besked om vad man ska göra med överskottet av utsläppsrätter. 32 Miljöminister (C): Det står tydligt i det interpellationssvar som ni förhoppningsvis båda två har läst att inte ska hantera överskottet av AAU:er på ett sätt som innebär nettoökningar av utsläpp i andra länder. Det är ett klart besked. Det andra klara beskedet är att så länge jag är miljöminister tänker jag inte sätta på läktaren och saka alla kort i förhandlingsspelet innan förhandlingarna ens har börjat. Även om jag är glad över att vi fick en principöverenskommelse om KP2 på plats i återstår de tekniska detaljerna, hur statistiken ska hanteras och hur man ska räkna fram och tillbaka. Då är det oerhört viktigt att vi är spelbara. Jag vet inte hur ni gör när ni spelar spel med ungar och vänner , men jag vill gärna vara med till finalen och kunna påverka. Det är grunden till detta ställningstagande. Jag hoppas att ni vet att den europeiska klimatregleringen som vi tog i klimatpaketet förbjuder medlemsländerna att använda och tillgodoräkna sig dessa i den europeiska statistiken. Det är där de verkliga utsläppen finns och räknas ned, för EU:s hantering av dessa frågor, EU:s klimatmål, är mycket tuffare än de mål vi har inom EU-systemet. Vidare hade vi debatter om detta när vi skulle fastställa den svenska positionen. I det sammanhanget ville ni att vi skulle annullera utsläppsrätterna och gå före. Vi skulle inte vara med. Men den verkliga förhandlingen handlade inte om annullering eller inte utan om hur man kan begränsa användningen av de överblivna utsläppsrätterna. De betyder visserligen mycket i den globala klimatdiskussionen, men debatten och förhandlingarna handlade om huruvida vi kan begränsa det på säljarsidan. Det var här den stora striden stod. Och om detta inte fungerar, kan vi då göra något smart för att begränsa användningen på inköpssidan? Det smarta blev att EU tillsammans med en grupp länder kom överens om att vi ska göra på detta vis. Den svenska förhandlingsdelegationen var mycket aktiv. Detta innebar att de länder som hade med sig sina förhandlingspositioner inte kunde godkänna någonting under klimatförhandlingarna om de fick begränsningar på sin säljarsida, det vill säga att inte få ta med sig de överblivna utsläppsrätterna och sälja dem. Hade vi spärrat där hade en grupp länder åkt hem. Vi hade inte haft arbetsplaneringen för den nya klimatregleringen, vi hade inte haft KP2, vi hade inte haft loss and damages för de fattiga länderna eller något av det som vi ändå fick på plats i . Begränsningarna på inköp på köparsidan gjorde att vi kunde lösa problemet i praktiken och ändå ha denna grupp länder kvar i förhandlingarna. Det är precis detta jag menar med att inte sätta sig på läktaren utan bidra till ett bättre klimat i världen och en internationell klimatreglering. 33 PER (MP): Tyvärr ägnar sig ministern åt att förvirra debatten i stället för att ge klara och tydliga besked. Hon säger att om vi inte kan medverka i några internationella förhandlingar kan vi inte ha någon framskjuten position. Jag håller med om det. Jag har inte sagt att vi inte ska kunna diskutera hur man använder dessa utsläppsrätter, AAU:erna, på internationell nivå. Men det min interpellation och denna debatt handlar om är hur ska hantera sina egna utsläppsrätter, om vi ska sälja eller behålla dem. Det påverkar inte på något sätt hur andra länder väljer att agera med sina utsläppsrätter. Detta regleras genom det internationella avtal som slöts i . Det här är bara ett sätt att försöka förvirra och försvåra förståelsen för denna debatt. Jag ställde en tydlig fråga i mitt första inlägg. Låt mig repetera den så kan miljöministern kanske ge ett svar. Miljöministern säger att det inte ska innebära några nettoökningar av utsläppen i andra länder hur vi hanterar våra AAU:er. Kan man kombinera det med försäljning från sida? Kan vi sälja våra utsläppsrätter på ett sätt så att det inte ger några nettoökningar av utsläppen i andra länder? Det borde vara lätt för miljöministern att svara på, så kan jag få ett svar? Innebär detta, alltså ingen nettoökning av utsläppen i andra länder, att kan sälja utsläppsrätterna eller inte? 34 Miljöminister (C): I en interpellationsdebatt är det sjyst att gå igenom fakta. Det är viktigt för dem som deltar och lyssnar. Det är anledningen till att jag ibland tar mig tid till det och inte bara talar i populistiska termer. När det gäller överskotten har tydligt sagt att vi inte ska hantera dem så att det ger nettoökning av utsläpp i andra länder. Det är ett klart och tydligt besked. Sedan är det ett sakfel. samlades , och på en tvådagarskonferens för att se hur de ska slutföra förhandlingarna om de tekniska frågorna i Kyotoprotokollets andra period. Det är precis därför som vi inte ska saka våra kort utan vara med och förhandla till slutet och göra allt vi kan för att miljöintegriteten ska bibehållas i detta sammanhang. Vi ska ha vår traditionella roll av medlande och mäklande som vi har haft och hjälpts åt med och som jag hoppas att vi fortsätter att hjälpas åt med i de internationella förhandlingarna. Det här handlar om överblivna utsläppsrätter från FN:s sida på 13 gigaton. Det är 250 gånger mer än de svenska nationella utsläppen, grovt räknat. Det är mycket, och det är därför viktigt att vi får denna fråga att landa bra så att miljöintegriteten bibehålls. del av detta är mindre än en halv procent. Därför är vår viktigaste roll dels att vara aktiva och visa vägen framåt genom praktisk politik inom landet och utsläppsminskning i kombination med stabil ekonomi som visar att det går, dels att bibehålla våra relationer och vår förhandlingsmöjlighet. Så tänker jag jobba. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 35 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Vi övergår till dagens frågestund, och jag hälsar statsråden välkomna. 36 (S): Det är bistert på den svenska arbetsmarknaden just . Vi närmar oss en arbetslöshet på . kom regeringens propositionslista, och jag fick bläddra rätt länge innan jag hittade . På sista sidan hittade jag det, och där har arbetsmarknadsministern lyckats få fram två propositioner som kammaren ska behandla . Med tanke på att det finns 414 000 arbetslösa, hög långtidsarbetslöshet och många som rasar in i regeringens åtgärd fas 3 blir min fråga: Är det verkligen möjligt att arbetsmarknadsministern inte har fler än två förslag på hur man ska lösa arbetslösheten i ? 37 Arbetsmarknadsminister (M): Tack för frågan! fick vi den senaste statistiken, , från SCB, som visar på en alldeles för hög arbetslöshet . Vi såg i samband med budgeten betydande risker på arbetsmarknaden, framför allt kopplade till industrin och exportsektorn. är mycket exportberoende. Hälften av allt vi producerar går på export, och en stor andel går till krisdrabbade länder. Av just det skälet lade vi fram en expansiv budget på 23 miljarder. Den har ett tydligt jobbfokus med satsningar på utbildning, arbetsmarknadspolitik, lägre bolagsskatter, lägre arbetsgivaravgifter. Regeringen gör således en stabil satsning för att mota arbetslösheten. 38 (S): Det fanns en arbetsmarknadsminister före som alltid raljerade i kammaren och sade att om man gör som man alltid har gjort, då blir det som det alltid har varit. Den nuvarande regeringen har provat allt från att svälta ut arbetslösa till att alltid säga att skattesänkningar är det gyllene medlet som ska ge de nya jobben. När vi nu har en arbetslöshet på över 400 000 människor och kommer med två förslag till kammaren på hur man ska underlätta för människor som är arbetslösa att hitta nya jobb blir frågan: Är regeringens idétorka verkligen så stor? Den måste ju vara det eftersom bara presenterar två propositioner för kammaren . 39 Arbetsmarknadsminister (M): vet att det där inte är sant. Regeringen har lagt fram en budget som är mer expansiv än Socialdemokraternas budgetförslag med en mängd olika satsningar som gör att vi förhoppningsvis kommer att ha en god utveckling . Om vi jämför med övriga har vi en lägre arbetslöshet i genomsnitt, och vi har den lägsta långtidsarbetslösheten. Det har vi tack vare att vi kunnat upprätthålla hög sysselsättning. Vi har lyckats få fler sysselsatta . Om vi hade haft samma utveckling som övriga skulle vi ha haft 180 000 färre sysselsatta. Med Socialdemokraternas förslag om att höja skatter och avgifter med 30 miljarder hade vi troligtvis kommit i ett ännu sämre läge. kan vi satsa på det som bygger starkt, på jobb och utveckling, utbildning, infrastruktur, forskning. På så sätt bygger vi starkt. 40 (M): Jag vill ställa min fråga till statsrådet . Den går i samma riktning som den föregående frågeställarens. Tack vare alliansregeringens arbetslinje och ansvarsfulla ekonomiska politik har tillväxten och sysselsättningen utvecklats bättre i än i flera andra länder i . har Alliansen arbetat med att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden. Flera reformer har genomförts inom arbetsmarknadspolitiken men även på andra områden som utbildning, skatter och så vidare. Full sysselsättning är viktigt. Utmaningar finns fortfarande. Arbetet tar aldrig slut. Jag har en fråga som rör jobbpakten. Den har uppmärksammats av oss politiker och av medierna. Hur är arbetet kring jobbpakten uppbyggt, och hur går det arbetet? Det är en viktig fråga, främst för ungdomar. 41 Arbetsmarknadsminister (M): Tack för frågan! Det är ett angeläget område. Sedan ett drygt år tillbaka för jag och finansministern samtal med arbetsmarknadens parter, såväl arbetsgivare som fackliga organisationer. Det har fått stort gehör och bygger på att fack och arbetsgivare ska ta ett gemensamt ansvar för att fler ungdomar ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Då ska staten kunna bidra med sänkta arbetsgivaravgifter och annat som är efterfrågat av parterna. Det handlar bland annat om handledarstöd. En äldre medarbetare som kanske inte längre orkar jobba lika aktivt i produktionen ska kunna handleda en grupp ungdomar så att de kommer in. Vi kommer att fortsätta med dessa diskussioner. Just nu pågår avtalsrörelsen, så det är inte lika aktivt, men i jobbar vi vidare med olika metoder. Jag vill understryka att det sker utifrån företagens behov och att också facken finns med på tåget. Det är mycket angeläget för oss och positivt. 42 (M): Jag tackar statsrådet för svaret angående jobbpakten. Det behövs verkligen fler vägar in till arbete, inte färre. Det är viktigt att samtal förs med arbetsmarknadens parter så att man kan komma med förslag. Jag ser fram emot förslagen. Det är bra att ungdomsarbetslösheten tas på stort allvar. Det är en av de mest diskuterade frågorna, framför allt när man möter ungdomar, vilket jag gör. Det gäller inte minst när jag haft en praktikant hos mig, . Då har vi diskuterat den här frågan mycket. Det behöver som sagt göras mer för att ungdomar ska komma i arbete. Vi vet att många ungdomar är arbetslösa , och de som är arbetslösa eller hamnar i utanförskap saknar ofta fullständiga betyg. Vad mer gör regeringen, förutom jobbpakten och de förslag som ska komma, för att skapa fler vägar till arbete, särskilt för ungdomar? 43 Arbetsmarknadsminister (M): Vi jobbar på både kort och lång sikt. Det vi gör på kort sikt, vilket kanske är viktigt att informera om, är att försöka motivera ungdomar att gå tillbaka till skolan för att få en grundläggande utbildning, grundskole- och gymnasieutbildning. De ungdomar som vi lyckas motivera, eller rättare sagt de som vi lyckas motivera genom folkhögskolan där ju många ungdomar nu faktiskt går, har i vissa situationer möjlighet att få ett förstärkt studiestöd på . Från folkhögskolornas sida lyckas man ganska bra med att motivera ungdomar att gå tillbaka till studier. För många ungdomar är dock skolan inte ett alternativ. De vill komma ut och arbeta, och därför måste vi få fler arbetsgivare att välkomna dessa ungdomar. Då tror jag att det är oerhört viktigt att arbetsgivaren också får lägre kostnader. När man halverar arbetsgivaravgiften vid anställning av ungdomar blir det betydligt billigare att anställa. Det är en viktig del bland många andra för att få ungdomar i jobb. 44 (MP): I många trafikolyckor på våra vägar är lastbilar inblandade. Vi har alla sett de skrämmande bilderna från i . Vartannat fordon på bron var en lastbil. En olycka mellan en lastbil och en personbil får ofta allvarliga följder. Ju tyngre lastbilen är, desto farligare krockvåld. Den tunga trafiken är inblandad i av dödsolyckorna på vägarna. Sedan tog över transportpolitiken 2006 har antalet svenska lastbilar på vägarna ökat med nästan 80 000. En halv miljon svenska lastbilar åker nu på våra vägar. Vi vet också att de utländska lastbilarna ökar i antal . Det här är inte rätt väg att gå. Att minska lastbilstrafiken på våra vägar är inte bara en miljöfråga, utan också en fråga om att rädda liv. Vad tänker infrastrukturministern göra för att minska antalet lastbilar på våra vägar? 45 Statsrådet (M): Jag tror att det är oerhört viktigt att vi inser att vi behöver ha alla trafikslag och alla transportslag i och att vi behöver optimera dem ihop så bra som möjligt. Vi kommer aldrig att kunna klara oss enbart med godstransporter på tåg. Vi behöver även kunna föra godset till tåget om det ska gå vidare med tåg. säger att fler lastbilar åker på våra vägar sedan Alliansen tillträdde. Det skulle också kunna tolkas som att tillväxten och efterfrågan har ökat, inte minst på gods för näringslivet, vilket borde ses som positivt. Jag och regeringen jobbar för att återställa järnvägen, så att den får tillbaka den standard som den var byggd för, så att man återigen vågar lita på transporter på järnväg. Men vi kommer också att se till att fortsätta arbetet med att bygga säkra och framkomliga vägar. Vi ska inte vara rädda för lastbilen, för även den utvecklas tekniskt, miljömässigt och bränslemässigt, och effektiviteten ökar. 46 (MP): Jag tackar för svaret, men känner inte att vår regering ser problemet med den ökade lastbilstrafiken på våra vägar. Jag vet också att driver på för att få ännu längre, tyngre och därmed farligare lastbilar på våra vägar, så kallade monsterlastbilar, samt för att de lastbilarna ska få köra i hela EU. Jag körde bakom en tung lastbil på vägen mellan Kaunisvaara och den nya malmfyndigheten i . Det var en obehaglig upplevelse. På den sträckan kommer det snart att gå en lastbil med malm . Frågan är inte om, utan när, en allvarlig olycka kommer att hända. Regeringen har tidigare inte förstått nödvändigheten av att bygga en järnväg på den här sträckan. Det är någonting som vi i oppositionen nu har drivit igenom. Hur går arbetet med den nya järnvägen till Kaunisvaara, ministern? När kommer den att bli färdig? 47 Statsrådet (M): Jag hade med min enkla uppfattning ett förtroende för att tycker att det är bra att man jobbar med effektivare transporter. Längre och tyngre lastbilar behöver inte vara någonting negativt. Vi har i jobbat väldigt framgångsrikt med ett projekt som heter trave till, inte minst inom timmertrafiken och flistrafiken. Om lastbilarna är längre kan man de facto använda två i stället för tre lastbilar. Det sparar tid och bränsle och ger ekonomi. Det handlar kanske snarare om att göra det man gör effektivare. Det behöver heller inte vara miljösmart att en massa tåg går olastade, även om tåg i sig är bra. Det är därför vi måste fokusera på att optimera och göra rätt saker. När det gäller tror jag att är medvetet om att börjar föra ut sina produkter . Till hade vi aldrig fått en järnväg på plats. 48 (FP): Jag har en fråga till statsrådet . Vi har diskuterat den svenska exporten. Hur den utvecklas var en viktig fråga för Socialdemokraternas ordförande i näringsutskottet, . Vi har i och för sig höga ambitioner. Det är väldigt viktigt hur exporten utvecklas. Utan ökad export kommer vi inte att få någon välfärd. Vi kommer inte heller att få ökad sysselsättning i landet. Protektionismen har en tendens att breda ut sig i världen. Ett av de länder som vi har anledning att ställa stora förhoppningar på i detta sammanhang är världens största ekonomi, nämligen . Men exportandel är av hela ekonomin, medan vi har . Jag vet att det är ett nytt frihandelsavtal på gång med .