prot · H10950 · 2013-12-18 00:00:00 — Då är vi tillbaka vid en grundläggande konfliktlinje som finns i svensk politik, det vill säga om man prioriterar högre skatter, högre bidrag och ersättningar, mer regleringar, mindre interaktion med omvärlden genom att stoppa arbetskraftsinvandring, använda mer protektionism och vända ryggen mot omvärlden eller om man inte vill det utan i stället vill främja entreprenörskap, företagaranda, studiemotivation i skolan och mycket annat. Vi är tillbaka där. Det är detta som är den grundläggande konfliktlinjen i svensk politik. Det är detta väljarna har att ta ställning till . Vi från Alliansen menar – vi är rätt ödmjuka inför detta och inte så tvärsäkra som oppositionen alltid är – att det finns en större grupp människor i som står en bra bit från arbetsmarknaden. Hur får vi in dessa människor? Man kan laborera med olika modeller, olika ersättningsstöd, olika subventioner och annat. Det kan vara nystartsjobb, instegsjobb, plusjobb och olika varianter, och människor som har varit borta länge från arbetsmarknaden hamnar till slut i fas 3 och så vidare. Men vi ska vara ödmjuka inför denna problematik. Det finns inga tvärsäkra sanningar om exakt hur man ska göra, utan jag tror att man måste ha en viss pragmatism för att kunna få in människor på arbetsmarknaden igen. 68 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tackar för denna interpellation. Jag tror att , och längtar tillbaka till en svunnen tid som inte kommer att komma tillbaka, och det av flera anledningar. Det verkar också som om de längtar tillbaka till någon gammal Ams-politik. När man läser den budget som ni har lagt på bord är det mycket tydligt att ni fortfarande tror att jobben skapas av politiker och gärna på . Med ett pennstreck i en budget har ni skapat 21 000 nya jobb . Det som parterna ska förhandla fram i sina avtal det fixar sossarna. När man läser Socialdemokraternas budget ser man att det skrivs om vad ministern menar med sänkta trösklar. Jo, ministern menar att för att en ung människa ska få in en fot på arbetsmarknaden, vilket ofta är tufft – arbetsgivaren ställer tuffa krav – kan man underlätta till exempel genom nya jobb som vi har kommit överens med parterna om. Man kan också underlätta genom att sänka arbetsgivaravgifterna. Det gör vi ännu mer för de yngsta ungdomarna, för dem som är , . Det tror jag är viktigt. Det är ett sätt att sänka trösklar. Det är inte att pressa löner, utan det är att underlätta för unga att komma in på arbetsmarknaden. Men reallönerna har ökat, . Matchning handlar alltså om att jobben fortsätter att växa till och att vi gör allt vi kan. Och det krävs ansträngningar för att alla människor som står utanför arbetsmarknaden matchas och rustas för att komma tillbaka. Jag längtar inte tillbaka till den tid då i synnerhet många kvinnor förtidspensionerades trots att de hade arbetsförmåga. De lever med den tuffa situationen att de kommer att ha en låg inkomst resten av sitt liv. Jag och Alliansen vill att vi ska se människors arbetsförmåga och göra allt vi kan för att rusta och matcha dem tillbaka till arbetsmarknaden. Då krävs det en politik för fler jobb. Men det krävs också att vi jobbar aktivt med att dessa jobb kommer fler till del. Matchning handlar om många olika saker. Det handlar faktiskt om skattesystemet, om utbildningssystemet och om en väl fungerande arbetsförmedling. Det är också därför som vi nu gör en översyn av denna. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2013/14:137 om utbildningspengar i fas 3 69 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vad myndighetens framsteg med just detta program, dessa öronmärkta pengar, består av. Möjligheten att ta del av program i sysselsättningsfasen infördes . av implementering på Arbetsförmedlingen har myndighetens arbete gett resultat genom att besluten om program i sysselsättningsfasen har ökat. Men det är viktigt att anslagsramarna hålls, som vi vill att anslaget fullt ut ska komma deltagare som behöver rustas till del. Arbetsförmedlingen har också fått i uppdrag av regeringen att vidta åtgärder för att ha en god styrning, kontroll och uppföljning av de anslagsvillkor som gäller. I budgetpropositionen föreslår regeringen att möjligheten till program blir permanent och att Arbetsförmedlingen tillförs nya pengar för ändamålet. 70 (S): Från början var det inte ens tillåtet att utbilda sig inom ramen för fas 3. Men det kom ett tillkännagivande från som handlade om att stoppa alla nya anvisningar till fas 3. I det ingick också ett beslut om att det måste vara bättre åtgärder för de långtidsarbetslösa som hjälper dem bättre att få jobb. Efter detta kom möjligheten att utbilda sig inom fas 3, men det var mycket begränsade möjligheter. När detta infördes visade det sig att av de som hade anslagits för fas 3 fick man skicka tillbaka en stor del eftersom man inte hade lyckats få ut fas 3:are i utbildning. Året efter höjdes anslaget till utbildning för fas 3:are till . Men en stor del av dessa pengar lämnades också tillbaka. – 2013 – beviljades . Vi kan alltså se att Arbetsförmedlingen har lämnat tillbaka en stor del av pengarna. Men detta år räcker plötsligt inte pengarna. Det innebär att en del fas 3:are till och med står utan utbildningsinsatser . Vad har Arbetsförmedlingen gjort annorlunda, och vilka utbildningsinsatser har fas 3:arna fått? Ytterligare en viktig fråga är: Kan man inte avsätta mer pengar till utbildning för fas 3:are om pengarna har tagit slut? var problemet att pengarna frös inne. är problemet tydligen att man har för lite pengar. Jag skulle därför vilja ha svar på mina frågor: Vad är det egentligen som man har gjort annorlunda och som har gjort att pengarna plötsligt har tagit slut? Om detta har fungerat, kan man i så fall tänka sig att anslå mer pengar till det? 71 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tänker vara relativt kortfattad. Den här debatten har jag och haft tidigare, och jag har haft den med andra socialdemokrater också. börjar budgeten att gälla. Där har vi permanentat insatserna, och det finns ett tydligt anslag för denna verksamhet. Jag tror att det är viktigt att komma ihåg att de personer som har stått utanför arbetsmarknaden länge, som har varit arbetslösa länge och befunnit sig i olika garantier länge ska ha fått de insatser som de behöver. Det är inte så att personer i sysselsättningsfasen är en homogen grupp. Det de har gemensamt är att de har varit arbetslösa . De behöver olika stöd och olika vägar tillbaka. Tanken är dock – och det är ju grundtanken – att man ska finnas hos en anordnare och känna att man är med och bidrar och inte lämnas hemma. Man måste få finnas med i samhället. Beroende på vad som kan stärka de olika personerna har vi också öppnat för olika typer av programinsatser. Det kan vara att starta eget eller en arbetsmarknadsutbildning, men det ska såklart vara det som är viktigt just för de personerna. Jag ska kort kommentera det här att det inte har varit tillåtet att utbilda sig. Jo, vi har ett reguljärt utbildningssystem – låt oss komma ihåg det. Det finns människor som går vidare från sysselsättningsfasen till att just utbilda sig i det reguljära systemet. Det tror jag är grunden: I ska det allra tydligaste och viktigaste vara att man använder sig av det reguljära utbildningssystemet. För dem som inte har möjlighet att göra det kan en arbetsmarknadsutbildning vara en insats som underlättar för personer att komma vidare, men det är definitivt inte för alla. 72 (S): När det gäller det reguljära utbildningssystemet har ett problem varit att regeringen har satsat mindre pengar på det. Det har varit nedskärningar inom komvux och högskolan, till exempel. Ett annat problem är att få sin försörjning medan man utbildar sig inom det reguljära utbildningssystemet. Det har varit svårt för många, och då står inte det alternativet till buds. En del kanske inte klarade eller gymnasiet när de hade åldern inne, och då har det blivit färre chanser att i efterhand klara problemet. Det intressanta är dock att Arbetsförmedlingen har skickat tillbaka som skulle ha gått till insatser för att hjälpa arbetslösa. Man har alltså inte kunnat använda pengarna, och det är precis det problem vi har haft när det gäller utbildning för personer i fas 3 – en stor del av pengarna har skickats tillbaka. har man plötsligt använt pengarna och behöver kanske till och med mer. Det är ändå intressant att se skillnaden i hur man jobbar nu jämfört med tidigare. Starta eget är väl bra, men det kan väl knappast räknas som utbildning. Tanken är väl i så fall i stället att man faktiskt ska gå ut och starta eget också. har resultaten från fas 3 inte varit speciellt lyckade vare sig när det gäller att gå ut i arbete eller att gå vidare till utbildning. Vi får väl hoppas att det kan ändras framöver. Ett annat problem i sammanhanget är att man har utökat tiden i fas 3 . Man har alltså gått från deltid till heltid. Det innebär mindre möjligheter både till att söka arbete och till att delta i utbildning vid sidan om fas 3. Det är alltså fortfarande ett problem. Jag har träffat många inom fas 3 som har upplevt att ekvationen inte går ihop, så jag tror att det finns åtgärder man måste vidta. Det ligger nämligen på Arbetsförmedlingen att kontrollera det här , och det har inte alltid fungerat. Det är upp till arbetsgivaren att se till att möjligheten finns att kombinera utbildning med att vara i fas 3, och fungerar inte det måste någon slå larm. Det är inte alltid det har fungerat i praktiken. Det som ändå är viktigast i sammanhanget är att göra en ordentlig utvärdering av skillnaden mellan hur det var tidigare och hur det är . är det inte längre så att man lämnar tillbaka utbildningspengar, utan nu behöver man plötsligt mer pengar. Vad är det som har hänt? Det behövs också en utvärdering av de insatser som har gjorts för att se om de leder vidare till jobb. Det är nämligen slutmålet, så det gäller att göra rätt utbildningsinsatser. Nästa sak är: Om man kommer fram till att det har fungerat bra borde det vara rimligt att utöka utbildningsramarna och anslå mer pengar , i och med att man nu har sprängt ramen. Det handlar om att se till att de inom fas 3 som behöver och vill utbilda sig också ska få möjlighet att göra det. Det blir nämligen en väldigt konstig situation när man ena året inte kan använda pengarna, och är det personer i fas 3 som behöver utbildning men som man tvingas neka för att man helt enkelt har spräckt budgeten. 73 Arbetsmarknadsminister (M): Jag kan bara konstatera att Arbetsförmedlingen har äskat pengar – det kom en hemställan , och den behandlades skyndsamt – och fått mer resurser till programinsatser. Det är bra att de har ökat i sysselsättningsfasen. Självklart ska vi utvärdera allt vi gör. Det är viktigt att följa politiken och se effekterna av de olika insatserna. Sedan måste jag bara kort säga någonting om Socialdemokraternas lösning på samma område. ger man nämligen sken av att ha väldigt stor skillnad i politik. Jag läser i Socialdemokraternas budget om de extratjänster man på något sätt vill utrota arbetslösheten med. Vi vet väldigt lite om dem. Vi vet att de ska uppgå till ganska många tusen , men vi vet inte hur långa anställningarna är. Vi vet inte om de berättigar till a-kassa eller om de omfattas av LAS. Vi vet inte vad arbetsmarknadens parter tycker. Det är bara någon mening i en budget som på något sätt, helt plötsligt, tar bort arbetslöshet för dem som har varit arbetslösa lite längre. För regeringen är det viktigt att människor som har varit utanför arbetsmarknaden länge inte glöms bort utan faktiskt får vara aktiva, har en plats där de får känna att de är med och bidrar och en plats där de känner att de utvecklas. Det är viktigt att känna att det leder framåt. Lösningen kan aldrig vara som det var tidigare: evighetslånga a-kasseperioder efter någon praktik och att man sedan bara glöms bort. Lösningen måste i stället vara att man finns med i ett sammanhang. Det är fortsättningsvis så att en del av de personer som finns i sysselsättningsfasen ska ha andra och mer insatser. Det är därför vi permanentar dem . Dessutom förlänger vi det särskilda anställningsstödet till , eftersom vi tror att det är en viktig åtgärd för att fler personer faktiskt ska kunna få ett arbete. 74 (S): När det gäller extratjänsterna har vi sagt att det ska vara avtalsenliga löner för de tjänsterna – ingenting annat. Redan där är det ju en enorm skillnad mot fas 3, där det är väldigt låga ersättningar och till och med försörjningsstöd. Enligt den senaste siffran jag såg har var tionde inom fas 3 försörjningsstöd. Man arbetar alltså heltid och har försörjningsstöd, eller socialbidrag som det också kallas. Det är skamligt att ha så låg ersättning och ändå jobba heltid, och ha så liten chans att senare få jobb. Man kan nämligen se i statistiken att det är väldigt få som lämnar fas 3 och får jobb. Det tycker jag är ett mycket större problem. Sedan ska vi precisera allting när det gäller extratjänsterna, men redan nu har vi slagit fast att vi lägger ned fas 3 och ersätter det med extratjänster och utbildningsinsatser. Det är delat: en del extratjänster och en del utbildningsinsatser. Det är utbildning som ska öka chansen till jobb. Fas 3 har hållit på länge, och har dömt ut det. Det har inte skett så stora förändringar att man kan säga att det numera är lyckat. Det sägs att det ska vara meningsfulla arbetsuppgifter. Ja, för en del inom fas 3 upplevs det som meningsfulla arbetsuppgifter, men ersättningen kan inte upplevas som bra av någon inom fas 3. Det är alldeles för usel ersättning. Det är också många inom fas 3 som upplever sin plats som totalt meningslös. Det är totalt meningslösa arbetsuppgifter som bara handlar om att arbetsgivaren ska håva in på gratisarbete. Så länge det är på det sättet kan fas 3 inte få fortsätta, och säger också nej till att fler ska anvisas dit. 75 Arbetsmarknadsminister (M): sade nej till det, men pekade inte tydligt och gemensamt på vad som ska ske i stället. Det var fyra partier som ville väldigt olika saker när det gäller det vi kallar sysselsättningsfasen. Vi har infört programinsatser. Det tror jag var bra, och jag tror att vi kan fortsätta utveckla sysselsättningsfasen på olika sätt. Jag har tagit del av det säger om extratjänster och vet att man till exempel har tänkt att miljonprogram ska kunna renoveras. Jag vet inte om det är vad många av dem som är i sysselsättningsfasen känner att de vill göra. Jag tror, återigen, att det allra viktigaste är att vi ser till att jobben fortsätter att växa till på bred front. Det gäller även det vi ibland kallar lite enklare jobb, så att människor som inte är beredda att satsa på långa utbildningar också finner en plats på svensk arbetsmarknad. Det tror jag är vägen framåt, herr talman. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellationerna 2013/14:153 och 157 om lex och kritik 76 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att lex i nuvarande form rivs upp. Han har också frågat om jag avser att precisera direktiven i utredningen om utstationering på svensk arbetsmarknad så att det tydligt framgår att måste leva upp till sina internationella åtaganden, såsom konventioner och den europeiska socialstadgan. Han har även frågat om jag avser att agera inom EU för ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter, såsom den fria förhandlings- och konflikträtten och rätten att fritt teckna kollektivavtal, gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen. har frågat mig om jag gör det ställningstagandet att de som anslutit sig till också är bindande för att följa. Hon har vidare frågat mig om jag kommer att vidta åtgärder för att ändra lagstiftningen och kompensera och , i enlighet med kraven från och för sociala rättigheter. Slutligen har hon frågat mig vad jag gör på EU-nivå för att slå vakt om konflikträtten och kollektivavtalen. Att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen är en central fråga för regeringen. I en lång rad direktivförhandlingar driver regeringen att nya EU-regler måste vara förenliga med den svenska arbetsmarknadsmodellen. Ett exempel är den pågående förhandlingen om ett tillämpningsdirektiv till utstationeringsdirektivet. Ni har båda frågat mig om jag kommer att ändra lagstiftningen. Jag har inte för avsikt att riva upp lex . Regeringen har dock tillsatt en parlamentarisk utredning, , som ska utvärdera tillämpningen av lex och överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. Utredningen ska komma med sitt förslag . Ni har även båda frågat mig om jag anser att våra internationella åtaganden är bindande för att leva upp till. Självklart är det min utgångspunkt att våra internationella åtaganden måste respekteras. Jag vill dock poängtera att inte bara är medlem i och utan även i EU. kom till för att uppfylla efter dom i Lavalmålet. Det är min bedömning att lex är förenlig med våra internationella åtaganden. Jag vill även betona att både rapporten från och rapporten angående den europeiska sociala stadgan är en del i pågående processer. Angående den europeiska sociala stadgan är nästa steg att ministerkommittén ska anta en resolution. När det gäller processen inom och expertkommitténs rapport har vi bjudit in till ett samråd med arbetsmarknadens parter . Angående fråga om socialt protokoll bereder regeringen tillkännagivande, som tar upp ett antal komplicerade rättsliga frågor. En utgångspunkt för regeringen är att vi har en väl fungerande arbetsmarknadsmodell i som är viktig att värna. Regeringen kommer att återkomma till angående det fortsatta arbetet med tillkännagivandet. 77 (V): Jag tackar för svaret men konstaterar att det varken är särskilt lugnande eller upplysande. Lavaldomen i och den lag som följde på den, som den borgerliga regeringen drev igenom, är några av de mest dramatiska förändringarna i maktbalansen på den svenska arbetsmarknaden i modern tid. Det är principiellt viktigt, för det handlar om att utnyttja överstatliga beslut för att slå mot en grundpelare i den svenska modellen, nämligen rätten att ta strid för svenska kollektivavtal. Det är givetvis också praktiskt viktigt i många branscher där arbetsgivare har gått långt i att använda dessa möjligheter för att pressa svenska löner och arbetsvillkor genom att utnyttja att det råder sämre villkor i andra länder. Fackföreningsrörelsen har kritiserat Lavallagen från start. Det är inte fråga om detaljer, utan det är grundläggande delar i arbetsmarknadsmodellen i som plockas bort. Om det skapas en sådan öppning är det lätt hänt att det får spridningseffekter, och den kritik som LO och TCO har haft från början, precis som och andra, har fått medhåll från tunga instanser. hade jag en interpellationsdebatt i kammaren med dåvarande arbetsmarknadsminister . Då hade genom sin expertkommitté meddelat att lex inte håller och att lagen kränker internationella konventioner om föreningsrätt och förhandlingsrätt, alltså grundläggande regler på en civiliserad arbetsmarknad. Då fick jag ett svar som var ungefär lika löst i kanterna som det jag fått . Det har inte hänt något synligt efter det, och står vi här igen. Från min sida beror det på att också genom sin kommitté för sociala rättighet har påpekat att Lavallagen strider mot en del skrivningar i den europeiska socialstadgan. Det är allvarlig och direkt pinsam kritik för som har en historia av att stå i första ledet för att få till stånd och implementera internationella konventioner och avtal. utmärker vi oss som ett land där grundläggande rättigheter kränks. Det är inte särskilt muntert eller bra. Vid dessa båda tillfällen, både när jag var uppe och i denna interpellationsdebatt, har man hänvisat till den pågående parlamentariska utredning som har pressat regeringen att tillsätta. Problemet är att just denna situation inte ingår i direktiven för den utredningen eftersom betoningen är på EU. Detta var något som uttryckligen påpekades av bland annat TCO när direktiven gavs. Utredningsdirektiven var för snäva. Man hade velat ha ett större uppdrag som handlade om hur lever upp till internationella konventioner generellt och inte bara när det gäller för fri rörlighet. står vi som sagt här igen. Det hände ingenting när kom med sin kritik, och det verkar inte heller ske något med anledning av kritiken från . Det är anmärkningsvärt och tråkigt. Kärnfrågan, hur tolkningen av förhåller sig till andra internationella åtaganden som borde vara lika självklara, är fortfarande höljd i dunkel. Den politiskt intressanta frågan är hur långt regeringen är beredd att gå och vad som krävs för att regeringen ska konstatera: Det blev fel. Vi måste göra om och göra rätt. Vi ska ha som utgångspunkt att kollektivavtal och svenska villkor ska gälla för alla som arbetar i oavsett var de råkar vara födda. Det är vi som regering beredd att hjälpa till att uppnå. Jag och säkert många andra undrar: Var står regeringen egentligen i denna fråga? 78 (S): Detta började när och tog strid för svenska kollektivavtal. Sedan kom domen i och därefter lex , som var svar på detta. Man kan alltid tolka lagar på olika sätt, och vi kan se att lex innebär en hård tolkning. Denna tolkning döms också ut av både , , och . Detta har hänt . Det var som kom med sitt ställningstagande att vi genom lex , alltså den svar på det som hände i Lavalfallet, bryter mot en kärnkonvention i . Det intressanta är att har anslutit sig till denna konvention frivilligt; vi har inte tvingats till det. Då borde det vara en självklarhet att vi också följer denna konvention som handlar om konflikträtten, det vill säga rätten att försvara fackliga rättigheter och i detta fall kollektivavtalen. kom också ett utlåtande från för sociala rättigheter som går på precis samma linje som . Det betyder att både och vill att vi river upp lex . Även när det gäller rör det sig om den sociala stadga som har ställt sig bakom och alltså måste upprätthålla. går ett steg längre i sin kritik. Man menar att lex inte bara ska rivas upp så att konflikträtten kan garanteras för fackliga organisationer, utan de menar också att och ska kompenseras för de skadestånd som de tvingades betala i samband med . Man fick alltså betala skadestånd för att man hade stått upp för kollektivavtalen och utnyttjat konflikträtten. Det vore intressant att se hur regeringen går vidare . Visst är vi medlemmar i , men vi har också förbundit oss att följa konventioner som vi har ställt oss bakom och även sociala stadgar. Min fråga handlade om hur vi agerar när det gäller lex . En kommitté ska nu också utreda tillämpningen av lex . Till den utvärderingen borde man ge ett tilläggsdirektiv om att vi också måste ta till oss den kritik som har kommit från och . Vi borde dock också agera mer på EU-nivå. Man kan se att varit tyst inom EU medan konflikten har pågått. har lyft upp frågan, trots att det bara indirekt berörde dem. Men när konflikten rasade i lyfte den inte upp den i EU. För att även på EU-nivå klargöra vad som gäller är det verkligen hög tid att göra det. Även EU ska ju följa den grundläggande sociala stadgan i . Hur går regeringen vidare på EU-nivå och står upp för konflikträtten och kollektivavtalen? 79 (S): Frågan är angelägen eftersom , precis som sade i sitt anförande, har en lång historia av goda villkor i arbetslivet. Vi har den svenska modellen i vilken de fackliga organisationerna och arbetsgivarna har kommit överens om hur arbetsmarknaden ska se ut i mångt och mycket. Det som har skett har inneburit att det har blivit en rättslöshet på arbetsmarknaden. När lex genomfördes blev det en kraftig förskjutning i styrkeförhållandet mellan parterna på arbetsmarknaden. Vi socialdemokrater har varit tydliga med att vi, om vi kommer till makten , vill att man river upp lex och att man ser till att svenska kollektivavtal som löner och anställningsvillkor ska gälla för alla som jobbar i .