prot · H10925 · 2013-11-12 00:00:00 — Man kan till och med diskutera detta när det gäller jobb i offentlig sektor. Detta har lett till en ökad press. Vi har också sett att antalet sysselsatta i offentlig sektor har minskat . Det är viktiga jobb som behöver göras, och välfärden är viktig för medborgarna. Det finns alltså mycket negativa konsekvenser när det gäller jobben i denna fråga, även om regeringen kanske har andra argument för det. Men det är dags att avskriva jobbargumentet för detta. 97 (FP): Det är många som sitter i skatteutskottet som deltar i denna debatt. Jag får lov att säga att jag i detta sammanhang känner mig som en politisk fornlämning. Jag var med redan på den tiden då i var ordförande i skatteutskottet. Då förhandlade Socialdemokraterna, fram någonting som man kallade skatteväxling. I denna ingick att man sänkte skatten på arbete, inte mycket men något. Så var det. Argumentet från skatteutskottets dåvarande ordförande var att detta skulle leda till ökad köpkraft. Därför var det en riktig åtgärd. Jag delar denna uppfattning. Det var en bra åtgärd. Vi var inte emot den. Det har hänt ganska mycket , särskilt när vi har fått dessa jobbskatteavdrag. Jag har till flera viceordförande i skatteutskottet – , , och jag tror även , men jag är inte riktigt säker på det – ställt frågan: Hur många nya jobb skulle det ha blivit på i och i om man inte hade ökat köpkraften under dessa år? Tyvärr har jag aldrig fått något bra svar. I själva verket har jag inte fått något svar alls. Det hänger naturligtvis samman med den ideologiska övertygelse som jag har, nämligen att det är bra att människor har god köpkraft i detta land eftersom det leder till efterfrågan och jobb. På denna punkt har jag aldrig förstått Socialdemokraternas enorma motstånd mot att löntagare och företagare skulle ha mer pengar kvar som de själva kan disponera över. Detta är egentligen den ideologiska frågan. visar det sig att då man har infört ett jobbskatteavdrag har Socialdemokraterna i efterhand varit beredda att acceptera detta. Det förslag som föreligger och som ännu inte har accepterat – vi vet inte hur det blir med den saken – kommer Socialdemokraterna att motsätta sig i en votering fram till . Men från kommer de att godta detta. Jag tycker att det är en klok ståndpunkt av den anledningen att jag menar att det är bra för att svenska folket får den köpkraftsförstärkning som ett nytt jobbskatteavdrag leder till. Jag medger gärna att det är precis som när man äter gröna grodor, att det finns en avtagande godhet för den femte grodan i förhållande till de tidigare. Naturligtvis minskar effekten något av ett ytterligare jobbskatteavdrag i förhållande till de tidigare. Likväl är det bra, precis som hävdade 2003 om jag inte missminner mig, att svenska folket får ökad köpkraft. Min fråga till Socialdemokraterna är: Varför vill ni inte att svenska folket ska få ökad köpkraft så att man kan köpa fler Volvobilar producerade i och i och därmed också öka sysselsättningen i detta land? 98 (S): Jag blev apostroferad, och jag vill därför säga följande till . Hans inlägg illustrerade precis den sammanblandning som finns kring jobbskatteavdraget, i regeringens motivering men framför allt i . Motivet har nämligen varit teorin om att det är jobbskapande. Men jag har i alla fall noterat, och det är vi många som har gjort, att argumenten för det femte jobbskatteavdraget mer har haft karaktären av att det handlar om köpkraftsstimulans och att man ska hålla hemmamarknaden under armarna som resten av kurerar sig och så vidare. Det är två helt olika saker. säger gång på gång: Varför ska inte svenska folket få en köpkraftsförstärkning? Nja, om man skulle ge svenska folket en köpkraftsförstärkning skulle man ge det också till pensionärer, sjuka och arbetslösa. Det är det som är skillnaden. Konstruktionen för jobbskatteavdraget utgår ju ifrån finansministerns grumliga teorier, som aldrig har bevisats, medan det pratar om är ren konjunkturpolitik. Socialdemokratiska regeringar har sänkt skatter – många fler än dem räknade upp. Vi sänkte en hel del och gjorde väl den största skattesänkningen någonsin tillsammans. Men jag vill bara påminna om saneringen efter regeringen , då vi införde dubbla egenavgifter. Sedan sänkte vi åren efter, när vi fick ordning på ekonomin igen. Då sänkte vi skatten år för år. Vi sänkte dock skatten för alla som betalade skatt. Vi sade inte att vissa skulle få det, och vi sade framför allt inte att arbetslösa inte skulle få ta del av det. Det är precis där skillnaden går. Ni får klara ut era argument. Som jag sade i en tidigare interpellationsdebatt: Är jobbskatteavdraget till för att arbetslösa ska sitta vid köksbordet, läsa skattetabeller och upptäcka – aha – att det lönar sig att arbeta, så att de går och klipper sig och tar ett jobb, eller är det till för att upprätthålla den inhemska konsumtionen? Man kommer till helt olika slutsatser. Ni använder argumenten växelvis, och därför blir debatten väldigt förvirrad. 99 (M): Jag tyckte att ställde en intressant fråga: Hur hade det varit om vi inte hade haft något jobbskatteavdrag? Jag är glad att jag inte har fått uppleva det sedan de har tillkommit, och vad jag förstår kommer jag inte att behöva uppleva det heller – det kvittar ju i princip hur valutgången blir 2014, eftersom jobbskatteavdragen kommer att vara kvar. Arbetslösheten har gått upp, men befolkningen har ökat. De facto har vi nu alltså 200 000 färre i utanförskap än vi hade tidigare. När det gäller nya jobbskatteavdrag beror det på – så länge de svenska inkomstskatterna är relativt höga i ett internationellt perspektiv, och så länge det finns grupper där relativt många står utanför arbetsmarknaden, skulle jobbskatteavdragen medföra positiva konsekvenser för landet. Det är naturligtvis förutsatt att de ekonomiska förutsättningarna finns, vilket bedöms innebära att vi får se ett femte jobbskatteavdrag. Socialdemokraterna låtsas generellt som att det inte har funnits någon finanskris. Det gör att debatten vid många tillfällen är lite speciell, eftersom det är lätt att beskriva en verklighet som om allting tidigare hade varit guld och gröna skogar och inga problem har funnits. Då kan man ibland vara förvånad över att vissa resultat är som de är. Faktum är att Alliansen har satsat på att förbättra konkurrenskraft trots finanskris. Vi har en god ekonomi, och vi har satsat på reformer både på arbetsmarknadens utbudssida och på arbetsmarknadens efterfrågesida. Jobbskatteavdragen ökar utbudet av arbetskraft. De ökar antalet arbetade timmar, och man kan säga att jobbskatteavdragen både medför att vi får fler i arbete och att hushållen får disponibla inkomster. Även kommuner och landsting får ökade intäkter. Faktum är att välfärden under Alliansens tid, , har tillförts – som även hushållen har fått bättre och högre inkomster. Det låter som en vinna–vinna-situation i mina öron. 100 (M): Vi har lyssnat på . Att lyssna på får en att tro att man på något socialistiskt museum har hittat och dammat av någon gammal relik som plötsligt fått liv. Eller möjligen är det så att man har gömt en tidsmaskin på , för det verkar inte som att lever i . Vi lever i en alltmer globaliserad värld. Vi är inte en isolerad ö i , utan vi behöver anpassa oss till vår omgivning och stärka våra drivkrafter – för att fler ska arbeta, för att fler ska arbeta fler timmar, för att stärka drivkrafterna för företagarna och för att människor ska utbilda sig. Det hänger väldigt tätt samman med den interpellationsdebatt som var tidigare. Det måste finnas drivkrafter för att utbilda sig. Det har visat sig att den politik Alliansen har fört också har varit lyckosam i det här avseendet. Vi har faktiskt högre skatteintäkter sedan vi har sänkt skatten, och det måste ändå betecknas som ett mått på att ekonomin fungerar bättre med ett lägre skattetryck än vad den gjorde med ett högre skattetryck. Det är klart att det då inte är linjärt – antar att han ska kunna använda sig av de pengar han tror sig få in på högre skatter. Anledningen till att vi har högre skatteintäkter är naturligtvis att fler arbetar och att drivkrafterna har stärkts. Men det har också betydelse för konkurrenskraften, och det är helt avgörande för hur vi ska kunna konkurrera på en global marknad. Det har även stärkt innovationskraften, och det har stärkt kreativiteten bland företag och bland de människor som vill driva företag. Det finns resultat som pekar entydigt i den riktningen. Det är just det här som är en politik för att upprätthålla välfärden och upprätthålla en god sammanhållning i samhället. Min uppmaning till Socialdemokraterna måste därför ändå bli: Dra i gång den där tidsmaskinen på igen, och skicka tillbaka till 1897! Det står för är nämligen inte en politik för 2010-talet. För 2010-talet krävs i stället att man lever i och ser till vad vi måste anpassa oss till i en global miljö. 101 Finansminister (M): När det gäller tillväxt, sysselsättning, långtidsarbetslöshet, andel som lever under utsatta förhållanden, välfärd och sammanhållning framstår som ett av de länder som har klarat krisen bäst. Låt oss fundera på vad det beror på. Jo, det beror på att det finns ett väldigt starkt logiskt samband i politiken. För man en aktiv tillväxtpolitik som brett förbättrar förutsättningar för arbete, produktion, investeringar, sparande, entreprenörskap och innovationer – och gör det från en solid grund med stabila offentliga finanser – kommer fler människor i arbete. Då växer antalet arbetade timmar, och då får vi fler skattebetalare. Då stiger skatteintäkterna, och då klarar man av att bättre värna välfärden. Då klarar man av att bättre säkra att vi har fler sysselsatta i den skattefinansierade välfärden än när regeringen tillträdde. Det är därför jobbskatteavdrag, jobbpolitik och arbetslinje är så viktiga komplement till de stora satsningar vi gör på utbildning, de viktiga aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser vi gör och de förbättringar vi gör av företagsklimatet. Låt oss vara klara över att det inte råder någon som helst oenighet om vilka långsiktiga effekter ett jobbskatteavdrag har. Ekonomisk teori och erfarenhet, och vad vi har upplevt i andra länder, är väldigt entydigt. Det är det som gör att IMF, kommissionen och gör samma bedömning: Det är centralt att sänka skatterna för låg- och medelinkomsttagare och få ned marginaleffekterna och tröskeleffekterna. Det är därför remissvaren från IFAU, KU och när de har gått igenom de här frågorna är så entydiga: Ett jobbskatteavdrag, en arbetslinje, stramare transfereringssystem och starkare drivkrafter för att arbeta leder till att arbetsmarknaden fungerar bättre och att vi får högre sysselsättning. handlar interpellationen om huruvida vi ska ha råd att göra ytterligare jobbskatteavdrag. Låt oss vara tydliga med att vi ska ha starka offentliga finanser i . Vi ligger på små underskott. Vi har kanske starkaste offentliga finanser och minsta bruttoskuldsättning, men vi har underskott. I takt med att ekonomin normaliseras och vi får tillbaka ett normalt resursutnyttjande ska vi tillbaka till 1 procents överskott. Vi ska mot slutet av nästa mandatperiod ligga på eller därutöver i överskott i de offentliga finanserna, för då börjar vi se att ekonomin normaliseras. För att klara de överskottsmålen måste vi vara försiktiga med utgifter och inkomster. Det är en självklarhet att man då måste lämna raka besked till väljarna om att det inte finns några breda möjligheter till omfattande skattelättnader. Därmed är den delen av diskussionen klargjord, och där har vi också lite grann hur vi ska se på nästa diskussion som vi ska ha med väljarna när vi närmar oss valrörelsen. Det var den sista socialdemokratiska regeringen, klargjorde här i talarstolen. Och det är ju så det är: Om man är ett 30-procentsparti bildar man inte en majoritetsregering, utan då får man regera ihop med och . Då vet vi att det ska till kompromisser. Frågan väljarna ska ställa är om vi ska underminera arbetslinjen, bygga ut bidragssystemen och höja skatterna för att långsiktigt underminera arbetslinjen och föra ut människor i fattigdomsfällan. Ska Socialdemokraterna höja skatterna med 30 miljarder, med 40 eller 45 miljarder och Västerpartiet med 50 eller 60 miljarder? När ska väljarna få en chans att ta ställning till det? Är det inte en rätt viktig frågställning i en valrörelse om vi ska höja skatterna av bnp eller av bnp? Ska varje hushåll få uppleva hur det blir dyrare att tanka bilen, hur kostnaderna för lastbilsskatter vältras över på konsumentpriserna, hur höjda arbetsgivaravgifter slår ut jobb för unga och hur höjd restaurangmoms gör att konsumtionen dämpas? När får vi beskeden? Blir det 30, 40, 50, 60 eller 70 miljarder? Hur många blir det, ? 102 (S): Det är väl uppenbart att de två moderata älsklingsföreteelserna skattesänkning och privatisering börjar få mindre tjusning. Jag diskuterade JB-gymnasiet med här i kammaren. Det var innan Uppdrag gransknings flinka kameror var där. Då gick han till full attack och försvarade vinsterna i välfärden. Sedan hörde jag honom närmast som en förskrämd liten tomte i Rapport säga att det här med riskkapital i skolor är inget bra. Och sade inför arbetsstämman: Nej, skattesänkningar ska vi nog inte ha längre. Jag tänkte på Tomtarnas julnatt: Midnatt råder, tyst det är i husen, tyst i husen. Det blir nog inget . Men vad sade stämman? Jo, där inne var det och glädje: ett sjätte jobbskatteavdrag, 10–15 miljarder, sänkt bolagsskatt, 12 miljarder, höjd brytpunkt för statlig skatt, 3 miljarder, sänkt ägarskatt, 15 miljarder och slopad värnskatt. Notan landar på 50–60 miljarder – när ekonomin tillåter. Genom löften om jobb driver den moderatledda regeringen igenom ett systemskifte men säger någonting annat. Jag hörde tala om satsningarna på välfärden med samma statistiska häxdoktor som har gjort statistiska brygder. Hon glömmer en inflation på . Hon glömmer en löneutveckling på 10–. Hon glömmer den äldre befolkningens behov. Låt oss vara ärliga när vi gör redovisningen. Antalet anställda i offentligt finansierad verksamhet per 1 000 invånare är väl en rimlig måttstock. var det 131,6 personer, var det 125,9 – en minskning . Och jag kan lova er att de gamla på äldreboendena, barnen i förskolan och barnen i vet om detta. Så mycket procenträkning har barnen lärt sig redan på dagis att de ser att antalet förskollärare och barnskötare är lägre. Så åker vi med tidsmaskin. Och visst landar vi någonstans i det förflutna när de arbetslösa ska betala högre skatt och det ska gå att sänka skatterna för dem med högst inkomster. De sjuka ska betala högre skatt, och det ska gå till att finansiera subventioner så att man ute i kan ha hembiträden eller någon som kommer hem och läser läxorna med barnen. Utbildning, vård och omsorg blir åter en penningsak, inte ett behov. Det är den tidsresa du genomför, , och då behöver sannerligen komma tillbaka. 103 (S): Det största problemet i är att vi har massarbetslöshet. Arbetslösheten är väldigt hög, och den har ökat med den förda politiken. Ungdomsarbetslösheten är alldeles för hög. Långtidsarbetslösheten har nästan tredubblats. Jag vet inte vad som avses med utanförskap, men jag tycker att det är ett mått på utanförskap att stå så långt ifrån arbetsmarknaden att man kallas långtidsarbetslös. Den naturliga reaktionen när man ser att resultaten uteblir och till och med försämras borde vara att man tänker: Vi kanske ska pröva någonting nytt. De här åtgärderna har inte fungerat . Ändå är det mer av samma recept. Det är dags att tänka om ifall det ska bli någon förändring av resultatet. Regeringen säger att vi måste öka drivkraften att utbilda sig och att det kräver ytterligare skattesänkningar, men huvudproblemet är inte det. Huvudproblemet är att det inte finns tillräckligt många utbildningsplatser. Söktrycket är jättestort. Människor har redan en stark drivkraft att utbilda sig därför att det leder till jobb. Vi kan också se att människor som har utbildning har större chans att få jobb, har bättre hälsa och ökad livslängd. Det finns alltså redan en väldigt stark drivkraft att utbilda sig, men då skär man ned på högskoleplatserna och satsar på skattesänkningar i stället. Det är helt fel väg att gå. Till alla förklaringar som räknade upp till att det faktiskt inte är ett gott resultat i välfärden – vårdplatserna har ju minskat i förhållande till behovet – kan vi lägga skattehöjningar i kommuner och landsting. Det blir alltså ändå en skattehöjning för folk, men då blir det en platt skatt så att även de fattigaste får betala. Den här politiken är inte rättvis, och den leder inte till fler jobb. 104 (FP): Jag kan inte låta bli att börja med att notera att jag än en gång inte fått något svar på min viktiga Volvofråga, nämligen hur många fler Volvobilar det skulle ha sålts i det här landet utan jobbskatteavdraget. Det är en viktig fråga. Jag får aldrig något svar på den. måste ni kunna svara på den. Sedan tycker jag att det är lätt att hålla med . Vi har alldeles för många arbetslösa, alldeles för många långtidsarbetslösa, alldeles för många unga som är arbetslösa och alldeles för många i utanförskap, utlandsfödda som har svårt att få jobb. Allt det är riktigt. Men mot detta måste man ställa en annan sak, nämligen att vi har en högre andel som är i arbetskraft och har sysselsättning . Det är skillnad på en andel av någonting och absolut tal. Ni är själva inne på, när det gäller utbildningssituationen, att det är olika grupper som vi jämför. Andelen och absoluta tal är olika saker. Jag vill påstå, som svar till , att är det några som ska vara glada över att vi hållit sysselsättningen uppe och att den är högre än någonsin är det våra pensionärer. Det är ju de som har dragit nytta av detta. Om vi hade haft lägre sysselsättning skulle pensionerna ha varit väldigt mycket lägre. Jag noterar att det visserligen finns en slagighet i det system som vi alla, Socialdemokraterna och de liberala partierna som jag kallar dem, står bakom och som vi ska slå vakt om. Men jämfört med det tidigare ATP-systemet har vi under 11 av de senaste 13 eller 14 åren haft större pensionshöjningar . Jag tror att Socialdemokraterna gärna vill sänka skatterna för pensionärer, men –2006 var det vad jag kan minnas inte en enda pensionsskattesänkning. 105 (S): Jag trodde inte att det fanns någon borgerlig politiker som i en ekonomisk debatt vågade ta upp perioden –2006. Det handlade inte om något annat än att sanera ekonomin efter regeringen . Det var inte precis skattesänkningar som stod först på dagordningen när var tredje skattekrona lånades. Det var en helt exceptionell tid. Något som vi kanske gjorde fel var att vi trodde att en kommande majoritet skulle respektera att de stora överskott som vi byggde upp under slutet av den perioden – se bara på ekonomin 2006 och 2007 – byggdes upp för att möta den kommande demografin. Vi planerade inte för att en ny regering skulle ta det utrymme som vi hade för att möta kriser och den demografiska utmaningen och att dessa pengar skulle bränna i fickan och användas till sänkta skatter. idkar vi lite självkritik, och där var vi väl lite för naiva. Finansministern talar inte om konsumtionsstimulanser, för han talar om andra teorier. Men om vi talar om konsumtionsstimulanser och uttrycker det i Volvobilar, säger jag så här: Min gamle far som slet på skulle vara värd att få köpa en ny , men han har inte fått en krona av era jobbskatteavdrag. 106 (M): Alliansens politik med bland mycket annat jobbskatteavdrag har inneburit att hushållen har fått högre disponibla inkomster som kommunerna och landstingen fått mer pengar till välfärden. Inflationssäkrade mer till vård, skola och omsorg är oerhört mycket pengar. När vi politiker svänger oss med miljoner och miljarder kan det vara svårt att få en känsla för hur mycket pengar det är. Låt oss därför visualisera skillnaden. En tusenlapp är . Det betyder att är med packade tusenlappar. En miljard är alltså . Så stor är alltså skillnaden. 1 miljon är ; 1 miljard är . Det betyder att 67 miljarder mer till välfärden, som Alliansens politik och framför allt jobbskatteavdragen har medfört, är packade tusenlappar mer till välfärden. Jobbskatteavdraget är därmed ett led i att långsiktigt säkra den svenska välfärden. Jag vill också göra en kort historisk utblick. Vid valet var jag inte alls politiskt aktiv och hade inget med politik att göra över huvud taget. Jag tyckte dock att det var helt fantastiskt att en borgerlig regering fick chansen men sörjde att den kom till i ett läge då i princip var kört i botten. Regeringen hade alltså ett mycket tufft utgångsläge när den tillträdde. 107 (M): När jag lyssnar på blir jag något konfunderad. Det är ju inte så att ses som ett avskräckande exempel i världen. Det är faktiskt motsatsen som råder. För inte så länge sedan hade – en tidskrift som jag tror att även respekterar – en specialbilaga om det svenska undret. Vi har också sett olika tv-program, till exempel What in the World?, som beskriver det svenska ekonomiska undret. I det sammanhanget blir det fullkomligt obegripligt för medborgarna att förstå vad Socialdemokraternas retorik går ut på när de målar allt i svart och menar att är ett stort misslyckande. Det ska dessutom ses i ljuset av att den värsta krisen pågår. Det blir fullständigt obegripligt för alla som har tagit sig utanför gränser och som har sett finanskrisens härjningar bara i . I detta ljus ska svensk politik och den konflikt som finns i svensk politik ses. Det finns inget som talar för att den politik som har förts skulle ha fungerat sämre om finanskrisen aldrig existerat. Motsatsen skulle troligen gälla även då. Svaret kan inte vara att ett kraftigt utbyggt transfererings- och bidragssystem skulle vara bättre för svensk ekonomi. Det finns inget som talar för det. 108 (S): Jag vet inte var jag ska börja, för det är så mycket konstigheter som försiggår. Jag ska börja med att ta upp som talade om. I samband med att den kom ut blev jag inbjuden till för att tala med några yngre förmågor om vad har gjort bra och dåligt. Även var där, men han talade med de äldre förmågorna. De klappade inte i ryggen och sade: Tack för att har gjort till vad det är. Snarare undrade de: Hur tänker ni nu med de konstiga satsningar som ni gör? De rimmar inte väl med det som står för. Jag ska återkomma till det när jag vänder mig till vår käre finansminister som är något slags när det gäller ekonomi. Det spelar ingen roll vad man säger; han har svar på allt. Innan jag kommer till honom ska jag lite snabbt vända mig till . Köpkraftsstimulans är helt rätt, men vill man verkligen stimulera köpkraften och på så sätt få i gång ekonomin är det inte speciellt bra att ge till mig eller . Troligtvis skulle inte stanna upp om han tappade , för det kostar honom mer att stanna än att fortsätta gå. Ger man dem däremot till min farbror som är sjukpensionär kommer han att stanna varje gång och utnyttja dessa pengar. Det är väl använda pengar, inte att ge dem till mig eller . slår sig för bröstet och tycker att har gjort många bra saker, och det finns säkert fler som tycker det. Men vi får inte glömma det som var inne på tidigare, nämligen att när ni tog över 2006 fick ni en av starkaste ekonomier till skänks. Statsskulden var mycket lägre än på många andra ställen. Vad har ni gjort ? Ni har satt sprätt på i stort sett alla pengar, vilket gör att vi lever på lånade pengar. har ni sålt av många statliga bolag. Tack för att vi lämnade över en sådan stark ekonomi till er som ni har kunnat leva på. Men vad kommer att hända framöver? Det vore kul att veta. Vad tänker leva på under nästa kris? Blir det bara lånade pengar? Vi har ju knappt några pengar kvar, och när mår bra har ni börjat låna pengar för att sänka skatter. Sysselsättningen är en annan paradgren för . Jag vill bara påpeka att , , , och har en högre andel sysselsatta än vad vi har. Vi har 200 000 fler i antal som jobbar, men tittar vi på andelen sysselsatta är vi färre.