prot · H10922 · 2013-11-06 00:00:00 — 1 § Val av ställföreträdande justitieombudsman Följande skrivelse hade kommit in: Till Den tid för vilken Hans Ragnemalm är vald att vara ställföreträdande justitieombudsman löper ut . har berett frågan om val av ställföreträdande justitieombudsman. föreslår enhälligt att från till ställföreträdande justitieombudsman omväljer Hans Ragnemalm. På vägnar hade enhälligt föreslagit omval av ställföreträdande justitieombudsmannen från . Kammaren biföll förslag och utsåg därmed från till ställföreträdande justitieombudsman 2 § Anmälan om faktapromemoria Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM18 Meddelande om utvärdering av nationella bestämmelser för utövande av vissa yrken KOM(2013) 676 till utbildningsutskottet 3 § Anmälan om granskningsrapport Tredje vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2013:12 Skattekontroll – en fråga om förtroendet för offentlig förvaltning 4 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Propositioner 2013/14:31 till socialutskottet /14:34 till civilutskottet /14:37 till Motioner 2013/14:T1–T5 till trafikutskottet 5 § Vissa bestämmelser om legitimation och behörighet för lärare och förskollärare betänkande 2013/14:UbU6 Vissa bestämmelser om legitimation och behörighet för lärare och förskollärare (prop. 2012/13:187) föredrogs. 1 (S): debatterar regeringens proposition Vissa bestämmelser om legitimation och behörighet för lärare och förskollärare. Vi socialdemokrater står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till vår reservation 8 och till majoritetstexten i punkten 2. Lärarlegitimation är en i grunden bra reform, och vi socialdemokrater står bakom besluten om den. Den här propositionen hade egentligen aldrig behövt komma till bord om regeringen hade skött arbetet med att legitimera lärare på ett ansvarsfullt sätt, lyssnat på forskare och lärare när de berättade om vikten av ett varsamt och välplanerat införande och tagit råd av dem. Men så gjorde man inte. Regeringen hade bråttom – det är i sig förståeligt att man snabbt vill bli färdig med bra reformer – och sin vana trogen valde utbildningsministern att skjuta från höften och hoppas att några skott skulle träffa rätt. Därför har råd och kloka synpunkter ersatts av larmrapporter och protester under genomförandet. Alla barn ska få en skolgång som rustar dem för livet och som stimulerar kreativitet och kritiskt tänkande. Skolan ska ge de kunskaper och färdigheter som behövs för att klara en snabbt skiftande framtid, och den ska hjälpa eleverna att hitta ett yrke att utbildas och utvecklas inom. är forskarna ense om att det är i mötet med en skicklig lärare detta sker. Det är helt enkelt avgörande för om eleven ska klara skolan. Därför måste varje barn få möta välutbildade och professionella lärare. Runt om i landets skolor finns gott om skickliga lärare som arbetar hårt för sina elever. Men det finns anledning att oroa sig för läraryrkets framtid. Så många som varannan lärare överväger att byta yrke. Därför behöver läraryrkets attraktivitet stärkas. Det var också huvudsyftet när den förra socialdemokratiska regeringen tillsatte en utredning om auktorisation av lärare. När den borgerliga regeringen tog över arbetet valde man att inte lyssna till synpunkter från andra inför genomförandet av denna gigantiska reform som påverkar så många människor i en så viktig yrkesgrupp, i alla fall inte när det gällde hastigheten på genomförandet. Vi socialdemokrater påpekade tidigt vikten av att inte köra så hårt utan att låta allt falla på plats innan arbetet drog i gång. Det är kanske inte så märkligt att regeringen inte lyssnade på oppositionen, men man kunde väl ha lyssnat på utredaren, på lärarna eller på deras organisationer. De framhöll tydligt vikten av ett ordnat införande med långsiktiga och väl förankrade spelregler. Regeringen gjorde i stället tvärtom och beslutade om den ena förhastade lösningen efter den andra. Därför har också regeringen tvingats till helomvändning på flera punkter. Den proposition vi nu har på bordet är ett exempel på det. Här hanteras undantag och ombestämningar som inte hade behövts. Första gången regeringen inte lyssnade var när utredaren föreslog att legitimationen skulle införas successivt med början för nyutbildade lärare. I stället körde man ihop alla lärare i behörighetsförordningen, och konsekvensen blev att alltför många lärare plötsligt inte var behöriga fastän de hade en utbildning. Lärare som inte hade fullständig behörighet skulle genom Lärarlyftet få det, men i alltför många fall fick de inte rimliga förutsättningar, och lärarlyftet var otillräckligt finansierat. När regeringen fick detta klart för sig infördes övergångsregler som innebär att fick göra om processen för dessa lärare. Bland de lärare som har fått legitimation är det många som aldrig undervisat i ett ämne de nu anses behöriga i. Det skapar osäkerhet och ger inte alls den professionalitet som systemet ska garantera. Problemet uppkommer inte genom att gör fel utan genom att förordningen är snårig och ger ett oönskat resultat. Här behövs en möjlighet att frivilligt kunna avsäga sig en behörighet som en lärare inte vill ha. Vi socialdemokrater har kritiserat regeringen för att legitimationssystemet inte gäller i hela skolan. Genom att hålla förskollärarna utanför bortsåg man inledningsvis från det viktiga arbete som förskollärarna gör i det livslånga lärandet. Det tog inte efter vårt förslag om att legitimera förskollärare tills regeringen ändrade sig och genom förskoleministern lät meddela att det var en bra idé. Det välkomnar vi. Det finns fortfarande flera yrkesgrupper i skolan som inte omfattas av bestämmelserna om legitimation. Det gäller yrkeslärare, modersmålslärare och i stor utsträckning också fritidspedagoger. Vi har tidigare framfört, och vi gör det igen, att det är viktigt att regeringen inte låter legitimationsprocessen ta stopp här. Målet ska vara att även yrkeslärare, komvuxlärare, modersmålslärare och fritidspedagoger ska kunna bli legitimerade. Detta behöver förstås utredas vidare för att vi ska kunna se vilka insatser som krävs för ett sådant genomförande. Ett område som har blivit illa behandlat är introduktionsåret. Tanken bakom det var mycket god. Det skulle bestå av såväl praktik som handledning och lärande. Som sådant hade det god potential att vara en bra start för en lärare. Det fanns en stor nyfikenhet på introduktionsåret utomlands, inte minst i föregångslandet . Det framkom när utbildningsutskottet besökte övningsskolan i . Där gillade man idén, och de var väldigt nyfikna på hur genomförandet skulle fungera. Men finnarnas nyfikenhet har nog förbytts i besvikelse, liksom det har gjort hos många lärarstudenter. Examensbevis, som är en förutsättning, delas inte ut . I stället för att få en flygande start hindras lärarstudenterna i början av sitt yrkesliv. Ansvaret har skjutits över på huvudmännen. Introduktionsåret, som skulle vara en självklar del av lärarutbildningen, har på alltför många platser blivit en förlängd provanställning i stället för ett nationellt ansvar inom utbildningen. Regeringens misslyckande med att hantera introduktionsår för alla blivande lärare gör att det är rimligt att inte ställa det som krav för legitimation. ser vi effekterna av regeringens förhastade och oövertänkta hantering av legitimationsbeslutet. Kortsiktigheten kritiseras från flera håll. Det är beklagligt att regeringen har behandlat landets lärare så här. Det är inte ansvarsfullt mot en verksamhet som är så viktig inte bara för barnens framtid utan för hela landets framtid. Hur kunde så goda intentioner få lov att pressas igenom så förhastat? Vi socialdemokrater menar att det finns viktiga lärdomar att dra av regeringens många misslyckanden med legitimationsreformen. Därför bör regeringen komma tillbaka till med en utvärdering av hur legitimationsreformen har implementerats och rapportera vilka slutsatser man drar av varför det gått så snett. Regeringens utbildningspolitik präglas av kortsiktighet och, skulle jag vilja säga, hafsverk. I stället för att lyssna på dem som har kunskap och först reda ut förutsättningarna i en ny fråga spikar regeringen snabbt ihop en lösning utan att lyssna till forskare och lärare i skolan. Samma sak hände alldeles när förslaget kom om att åtgärdsprogram ska förbehållas elever vars föräldrar har kraft och kompetens att själva ställa krav på skolan. Det är ett förslag som är uppenbart osynkat med skolans problem med ökande brister i fråga om likvärdighet. Det är helt på tvärs mot behovet av kompensatoriska åtgärder för elever som har större behov. Detta blev naturligtvis hårt kritiserat både i och utanför skolvärlden. Det borde utbildningsministern ha begripit innan han lade fram förslaget. Landets utbildningsminister, herr talman, framhåller gärna att han har ett militärt förflutet. Det må så vara. Inom skolpolitiken har han blivit återtågens general. 2 (M): är det lätt att följa oppositionens politik och förslag. finns det en samsyn, ibland inte. I denna fråga, herr talman, förstår vi inte så mycket, inte åhörarna heller, tror jag. Jag önskar att debatten kunde vara lika klar och klargörande som mitt och talmannens hemmalags, , seger över . Men så är det inte riktigt. Här diskuterar vi för femte eller sjätte gången en stor och viktig reform där det finns stor samsyn. Det har funnits initiala problem – det ska medges. är man i kapp, och beslutsfattare på olika nivåer verkar känna stor tilltro till reformen. Men, herr talman, det är kanske detta som kallas att slå in öppna dörrar eller plakatpolitik. Efter det att lärarfacken propagerade för legitimation hade dåvarande regering på sig. vill man att regeringen ska påskynda reformen och komma med en utvärdering. har bestämt att endast legitimerade lärare eller förskollärare med en viss behörighet ska bedriva och ansvara för undervisningen i skolväsendet. Vi delar, liksom tidigare, regeringens bedömning i propositionen Legitimation för lärare och förskollärare, att det bara är lärare och förskollärare som ska omfattas av legitimationskravet. Samtliga kategorier omfattas av legitimationsreformen. För lärare inom vuxenutbildning, komvux, gäller samma krav på legitimation och behörighet som för motsvarande nivå och i motsvarande ämne i eller gymnasieskolan. Lärare i yrkesämnen eller modersmål har samma möjligheter som lärare i andra ämnen att erhålla legitimation. Däremot ställs det inte krav på legitimation och behörighet för dessa lärare. Fritidspedagoger har också möjlighet att få legitimation och behörighet genom att delta i lärarfortbildning. Vi delar uppfattningen i den nämnda propositionen, att det av praktiska skäl är befogat att inte ställa upp krav på legitimation och behörighet för vissa grupper. Det vore önskvärt, men när det gäller till exempel yrkes- och modersmålslärare skulle sådana krav försvåra rekryteringen av lärare, då tillsvidareanställning av obehöriga lärare inte skulle vara möjlig. Det skulle ytterligare förvärra en redan bekymmersam situation när det gäller tillgången på lärare inom dessa ämnen. Vi vill dessutom betona att en legitimerad lärare alltid har företräde framför en lärare som saknar lärarutbildning och legitimation, om det inte finns något särskilt skäl med hänsyn till eleverna. Vi vill också påminna om de statliga satsningar som möjliggör för redan yrkesverksamma lärare utan lärarexamen att få en sådan examen, vidareutbildning av lärare, och för lärare som har lärarexamen men saknar behörighet i ämnen som de undervisar i att få sådan behörighet. För fritidspedagoger med en examen inriktad mot fritidshem eller mot förskola och fritidshem finns möjlighet till kompletterande utbildning inom ramen för satsningen Lärarlyftet II för att få legitimation och behörighet att undervisa i praktisk-estetiska ämnen i årskurs 1–6. Vi menar, herr talman, att det är rätt att koncentrera arbetet och resurserna på legitimeringen av lärare och förskollärare och inte på utredningen av en fråga som har utretts och beslutats. En ny utredning i detta skede skapar endast ytterligare osäkerhet och inte fler legitimerade lärare. Må ande vila i frid. Med det anförda anser jag att motionen bör avstyrkas. 3 (S) replik: Du talar om , . Det är inte lite fräckt. debatterade du och jag lärarlegitimationen här i kammaren. Då berättade jag om i , en prisbelönt och erkänt skicklig lärare, som på grund av att hon missat en enda kurs skulle få plugga utan att få möjlighet till tjänstledighet på de villkor som skulle krävas för att hon skulle klara detta. finns inte kvar i skolan. Hon är inte ensam. Och du talar du om . Är det inte rimligt att faktiskt lära sig av de misstag som har gjorts? Vi skulle väl kunna komma överens om att det är det, oavsett vem av oss som gör dem? är det regeringen som är ansvarig. Då vore det rimligt att man tar det ansvaret. Det här handlar inte om att utreda samma sak igen. Det handlar om att utvärdera en stor reform och komma tillbaka och berätta hur det skulle kunna göras bättre nästa gång. Vore det inte ganska rimligt att ta reda på vad regeringen har gjort som har blivit dåligt? Man skulle faktiskt också kunna berätta om då regeringen har gjort något bra. Varför vill du inte berätta för att ni har dragit lärdom av det som blev fel, som drabbade henne och som drabbade andra? 4 (M) replik: Vi hoppas naturligtvis att varje politiker, oavsett färg och regering, drar lärdom av eventuella misstag i de reformer man genomför. Reformer behöver anpassas. Det värsta i politiken är ju när det kommer in prestige. Vi menar att man ibland ska kunna backa. Man ska kunna anpassa och justera. När jag pratar om tänker jag inte på lärarnas kamp för sina elever och på vår kamp för en bättre skola utan på Socialdemokraternas debatt . Man slåss mot väderkvarnar, precis som gjorde. vill gärna ha en allmän skoldebatt. pratar vi om vissa ändringar av reformen. Det tycker jag att vi ska hålla oss till. Man kan möjligtvis tillägga att naturligtvis inte förutsåg alla de bekymmer som skulle komma i och med alla gamla examina som skickades in. Den lärdomen har vi dragit. Vi trodde att 80–skulle skicka in det här via nätet. Man skickade in papper i stället. Det är klart att det tog oerhört . är i stort sett i mål. Man har legitimerat de flesta lärare. träder reformen i kraft. 5 (S) replik: Självklart är det bra att man gör de förändringar som behövs för att lärarnas situation ska bli bättre, men som regeringen har valt att hasta igenom reformen har mycket illa hänt. Utredaren föreslog att man skulle börja med en genomförandetid . Regeringen valde fyra. Det är ett exempel på att man faktiskt har beslutat sig för att hasta igenom det. Jag menar att det har påverkat, inte därför att jag själv säger det, utan därför att många av landets lärare berättar det. Det är inte som gör fel när lärare får behörigheter som de över huvud taget inte är utbildade för. Den förordning som är beslutad är så snårig att den ger det här resultatet, som inte är önskat. Återigen: Finns det inte rimliga skäl att återkomma i lugn och ro och redovisa vad som blev fel? är vi här med en proposition som åtgärdar en del saker. Det är bra. Kan man inte dra lärdom av det som blev fel? Varför vill du inte göra det? 6 (M) replik: är inte bilden och verkligheten så enkel som försöker göra gällande. Vi får höra gång på gång i debatten att resultaten i den svenska skolan har gått ned . Men varför inte vara ärlig och säga att de började gå ned redan kring ? Och det grundade sig förmodligen i de missriktade reformer som gjordes med början 1989. Det vi ser nu är att söktrycket ökar på lärarutbildningarna. Vi ser att det finns vissa positiva resultat för fjärdeklassarna, och vi hoppas naturligtvis på att få se fler positiva resultat. Vi har sjösatt – lite grann beroende på hur man räknar – tio till elva skolreformer. Det är den största reformeringen av svensk skola i modern tid – i stort sett sedan allmän folkskola infördes . Vi tror att de kommer att ge resultat. 7 (MP): Det normala när reformer genomförs är att en reform genomförs, sedan väntar man och därefter utvärderar man reformen. Det är det normala. Föregående talare, Alliansens representant , sade att vi är här för femte eller sjätte gången och diskuterar legitimationsfrågan. Men varför är vi här för femte eller sjätte gången och diskuterar samma reform? Det är för att ni har misskött den. Ni har varit tvungna att ta till reträtt efter reträtt under ett och ett halvt till . Det är därför. Ni är så fräcka så att ni säger att det är fel, som om inte tror att man ska göra si eller så. Det är fräckt att skylla på en myndighet. Det är alltid regeringens ansvar när ni tvingas att för femte eller sjätte gången backa i fråga efter fråga på grund av en dåligt genomförd och hemmasnickrad reform. har verkligheten hunnit i kapp er i Alliansen – nu för sjätte gången, . Kritiken mot regeringen har varit massiv. Den har funnits från fackliga företrädare, från lärare, från forskare och från olika politiska partier. Om ni inte lyssnar på någon av dem borde ni i alla fall lyssna på er egen myndighet, , som varnat för de negativa konsekvenser som reformen får om den genomförs på ett undermåligt sätt. diskuterade vi reformen . När skulle den genomföras? Vi från sade att reformen är bra i fråga om en lärarlegitimation men att den är illa genomarbetad. Därför måste förslaget återremitteras så att reformen kan genomföras på ett bra sätt. Svaret blev att reformen har 24 karats kvalitet. Den är världsbäst. Och är vi här för femte eller sjätte gången, , och diskuterar samma fråga. Sanningen har hunnit i kapp er. Man kan lugnt påstå att det har blivit en cirkus för regeringen. Lärarlegitimationsreformen skulle enligt regeringens planer ha trätt i kraft . Men larmade snart och sade att det inte går eftersom arbetet är mer tidskrävande än vad regeringen lekmannamässigt hade räknat med. Så blev lärarlegitimationsreformen försenad med . Inte nog med det kom snart nästa smäll. kom med det beska beskedet att de anslagna medlen inte räcker till för hanteringen av lärarlegitimationen. De 75 miljoner som hade anslagits från början fick bli 145 miljoner. kom ett nederlag till. Regeringen envisades med – trots våra protester – att i samband med att lärarlegitimationsreformen genomfördes kräva att legitimationen ska utfärdas först efter att den nyutexaminerade läraren har fullgjort en introduktionsperiod . Även i denna fråga har regeringen fått gå till reträtt, och gör regeringen exakt så som vi hade tänkt från början, nämligen att lärarlegitimation ska utfärdas redan i samband med examen från lärarutbildningen. har regeringen fått ta emot massiv kritik och backat från idén om att endast formell behörighet räknas. Regeringen föreslår nu – äntligen – att även utbildade lärare med gedigen erfarenhet av undervisning i ett särskilt ämne ska få sin kompetens validerad och därmed bli behörig att undervisa i ämnet. Detta har sagt . Om regeringen hade lyssnat inte bara på oss utan också på experter och fackliga företrädare hade inte tiotusentals lärare behövt ansöka om legitimation igen till en kostnad av upp till 100 miljoner för . Eftersom regeringen envisades med att validering inte kan komma i fråga har många huvudmän och enskilda lärare investerat mycket pengar i att läsa in formell behörighet. backar regeringen efter att många lärare och huvudmän har lagt ut pengar i något som inte alltid har behövts. Regeringens usla hantering av frågan är inget annat än skandal. Dessa märkliga krumbukter och denna ständiga fram-och-tillbaka-mentalitet skapar ryckighet i skolan, vilket ger upphov till osäkerhet och oro. Hur ska huvudmän, lärare och elever i fortsättningen veta vilka regler som kommer att ligga fast och vilka regler som snart kommer att ryckas upp? Vi är kanske tillbaka , för en sjunde gång, , för att rätta till något. Kanske eller nästa gång handlar om att ge behörighet även till fritidspedagoger. Det går inte att planera skolverksamhet om förutsättningarna ändras. I fortsättningen måste regeringen börja tänka efter innan den ena halsbrytande reformen efter den andra sjösätts. Framför allt måste regeringen börja lyssna på andra. Om regeringen inte lyssnar på oppositionspartierna finns det fackliga företrädare, och forskarvärlden att lyssna på och lära av. fattade beslut om lärarlegitimation. kom en av regeringens första reträtter. I samband med införandet av lärarlegitimationen deklarerade regeringen att fritidspedagogerna inte får ansvara för den verksamhet de leder i fritidshemmen. Men protesterna och det faktum att alla började inse orimligheten i idén tvingade regeringen till reträtt. meddelade regeringen att man har ändrat sig och går med på att fritidspedagogerna får ansvar för den verksamhet de leder i fritidshemmen. Men fortfarande, herr talman, vägrar regeringen att ge fritidspedagogerna rätt till legitimation. Det anser vi är fel. Vi har krävt, och vi fortsätter att kräva, att regeringen löper linan ut och ger även fritidspedagogerna rätt till lärarlegitimation. Jag står bakom våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 3. 8 (M) replik: Det verkar som att också har tagit starka intryck av . Du pratar om skandal. Är inte det lite överord? Jag tror att det ordet har en helt annan innebörd för greker, italienare och spanjorer än när vi diskuterar vissa ändringar och justeringar av lärarlegitimationsreformen i . Jag begärde replik enbart för att klargöra att jag inte har skyllt ifrån mig på och sagt att det är deras fel. Däremot sade jag att inte kunde förutse de problem som uppkom när alla gamla examina skickades in. Bland annat av den anledningen anslog regeringen mer pengar, , vilket mycket riktigt refererade till. Jag vill avsluta med ett par frågor. Fråga 1: Står bakom huvuddelen i lärarlegitimationsreformen? Fråga 2: Finns det någonting bra som regeringen har gjort för svensk skola? 9 (MP) replik: Det är inte oppositionen som ska stå till ansvar för en illa genomförd politik. Det är den som genomför politiken som ska stå till ansvar för den. Jag har varit med i . Inte en enda reform har varit så illa skött som legitimationsreformen. Det här är femte eller sjätte gången som vi behandlar den. Innan mandatperiodens slut kanske vi ska behandla ändringar i den för sjunde eller åttonde gången. Ni skyllde visst på . De flesta förändringar som ni har varit tvungna att göra har inte berott på . De har berott på att regeringen har haft någon hemsnickrad och dålig idé om hur reformen ska genomföras. Det är det som har varit felet. Forskarvärlden, lärarfacken, lärarna och oppositionen har pekat på behovet av en genomtänkt reform innan den ska sjösättas. Som svar på dina frågor: Vi står bakom lärarlegitimationen, men den ska genomföras på ett bra sätt från början där så många som möjligt involveras. Det gäller lärarfack, forskarvärlden och lärarna, om ni nu inte vill dra in oppositionen. Låt era myndigheter och forskarvärlden vara med. Och utarbeta en bra reform! 10 (M) replik: Det är underligt att vi har så väldigt olika bild av svensk skola. Från det att jag kom med i utbildningsutskottet har jag varit ute och rest oerhört mycket både i och i övriga landet. Jag har nog aldrig hört så mycket positivt från lärare, lärarfack, rektorer om de reformer som har införts och som håller på att sjösättas. Återigen hävdar oppositionen inklusive att resultaten inte har ökat , när exempelvis den nya lärarutbildningen infördes –2012. Det är kanske inte så hemskt konstigt. Men vi hoppas att vi nu kommer att få se ganska hyggliga resultat. Bilden stämmer inte riktigt. Jag vill återigen påpeka att svensk skola är betydligt bättre än vad oppositionen vill göra gällande. 11 (MP) replik: Det är ironiskt att Alliansen nu pratar om en skola som är bättre än sitt rykte. Det har vi hävdat .