prot · H00985 · 2013-03-27 00:00:00 — Med ett med skenande statsskulder, där miljoner tidigare relativt välmående européer numera har svårt att skaffa mat, med fem miljoner arbetslösa i , med en arbetslöshet i som närmar sig nivåer på , med en tvångsförvaltad ekonomi för cyprioterna, med en havererad före detta irländsk ekonomi och med en unionsekonomi som i stället för att växa krymper, då blir det på ett sätt naturligt att en debatt måste uppstå om hur det här kunde ske och hur vi bäst löser problemet. Det tragiska är bara att denna debatt inte har initierats av , med journalisternas stora intresse att informera medborgarna om vad som sker i snabb takt i . I stället har debatten initierats av Barrosos , för att med det som grund hävda att denna enorma omvälvning av EU skulle ha demokratisk legitimitet. Men det absolut värsta är ändå inte att EU består av ett gäng maktgalna antidemokrater. Det värsta är att med nuvarande sammansättning frivilligt kommer att fortsätta ge bort makt över sitt eget land. Vi vet hur det kommer att se ut. EU lanserar storslagna idéer som förkastas av allt och alla. Därefter låter man diskussionen gå vidare, precis som man har gjort i detta ärende, varpå EU pressar på beslutsprocessen. För varje delbeslut går det snabbare än någon rimligen kan hänga med. EU kompromissar en aning och går med på att fila av de hårdaste kanterna, varpå regeringen och backar lite i sin kritik, slår sig för bröstet och säger att man återigen har påverkat EU. Av den anledningen federaliseras naturligtvis inte över , inte heller genom det här utlåtandet. En rimlig tidsplan torde i stället vara någonstans kring för att EU ska kunna bli en fullfjädrad federation, med ett eller flera nya europeiska fördrag. Det är givetvis av den anledningen samtliga partier även regeringspartierna och Socialdemokraterna kan kosta på sig att vara lite kritiska. För att stävja den folkliga opinionen kommer de sista slutstegen mot den federala unionen troligen inte ens att tas i stabila tider utan tas i samband med nästa ekonomiska kris. Som EU självt konstaterar i KOM(2012) 777 på s. 9, som just behandlar för en verklig monetär och federal union, hade denna plan inte kunnat göras möjlig utan den kris som EMU har skapat. Man ska också komma ihåg det att i varje EU-beslut som godkänner oavsett beslutets karaktär alltid finns en eller flera meningar och ibland hela stycken eller paragrafer som har stakat ut fortsättningen. Det var dessa till synes oskyldiga rader, stycken och paragrafer som ledde fram till tvåpacket, sexpacket, europakten, ESM och finanspakten, som alla överför eller tydligt förbereder för att överföra stora maktområden till EU. Man ska också komma ihåg att allt detta i sin tur möjliggjordes från ett från början till synes oskyldigt 2020-dokument med det i sig ädla syftet att skapa tillväxt som dock , bara , har lett till att och i princip naturligt diskuterar och fattar beslut om en gemensam arbetsmarknadspolitik, gemensamma pensionsnivåer, en europeisk beskattningsrätt med en transaktionsskatt och en socialpolitik dikterad av EU. Man diskuterar numera detta naturligt utan att någon reagerar nämnvärt, mer än att någon ledamot då och då sitter och mumlar fram ett litet beklagande, för att direkt därefter släppa frågorna, varefter man låter EU fortsätta peka finger, fortsätta söndra och fortsätta ställa krav på och EMU-länderna. Vad mot denna bakgrund därför måste göra är att resa sig upp, stå upp för vårt lands rätt till självbestämmande och säga att det viktigaste för oss inte är att se till att EMU fungerar väl utan att se till att vår demokrati och vårt utbyte med omvärlden fungerar tillfredsställande. Det ligger, menar jag, därför inget större värde i att finansutskottet försöker värdera kommissionens förslag. I stället både kan och bör vi konstatera att demokratin för oss alltid måste komma i första rummet, varför vi också måste förkasta hela idén med det fördjupade EMU. Syftet med EMU var att skapa stabilitet och välstånd i . Men vi kan redan konstatera att raka motsatsen har blivit resultatet och att det dessutom tillåts ske på bekostnad av demokratin. Och det, fru talman, vill jag lova att ingen sann vän av demokratin kan godkänna. Därmed ställer jag mig bakom särskilda yttrande i ärendet. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Statlig förvaltning och statistikfrågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU25 Statlig förvaltning och statistikfrågor. 129 (S): Vi ska nu debattera ett antal motioner från allmänna motionstiden inom områdena statlig förvaltning och statistik. De motioner vi socialdemokrater har valt att lyfta fram rör användarperspektiv och design i offentlig verksamhet, etiskt förhållningssätt i staten samt försäljning av naturområden i . Det är anmärkningsvärt hur den digitala utvecklingen, som på så många sätt har förändrat vår privata tillvaro, har satt så få avtryck i andra viktiga delar i våra liv, som förskola, skola, sjukvård och omsorg om våra äldre. Det gäller tekniken som vi använder när vi bygger lokalerna och husen. Vi använder ny, avancerad teknik för styrning av el, luft och vatten till våra skolor, vårdlokaler och äldreboenden. Men mycket lite av den nya tekniken används av och kommer till dem som använder sig av eller finns i husen. Användarperspektivet har i princip lämnats åt sidan. Vården har kommit längst, och skolan har också kommit en liten bit på väg. Men det finns fortfarande mycket kvar att göra. Vi menar att staten borde initiera ett utvecklingsprogram för att främja just användarperspektivet i den offentliga verksamhetens tjänster. Vi ser inte att E-delegationen, som nämns i betänkandet, har just det användarperspektiv som efterfrågas i motionen. Som förtroendevald eller anställd i offentlig förvaltning måste vi alltid värna medborgarnas förtroende. Staten och dess myndigheter måste vara föregångare och leva upp till det som beslutar när det gäller ekonomisk redovisning och momsredovisningar och leva upp till lagen om offentlig upphandling. När det begås uppenbara felaktigheter på departement och myndigheter och när det är tydligt att man inte använder skattemedel på ett ansvarsfullt sätt, tappar medborgarna självklart förtroendet för statsförvaltningen. Det projekt om offentligt etos och värdegrundsfrågor i statsförvaltningen som genomförts har uppenbart inte gett de resultat som man förväntat sig och hoppats på då 2011 och 2012 var år av ytterst tvivelaktiga personalfester, förvånansvärt stor internrepresentation, resor och lyxiga luncher och middagar både på vissa departement och på myndigheter. Att detta uppdagas efter granskning av medierna förstärker bilden av att det finns ett tydligt behov av mer än det genomförda projektet. Därför föreslår vi att staten bör ta fram en ekonomihandbok och ett etiskt förhållningssätt för statsförvaltningen och myndigheterna. Det borde vara i allas intresse att återfå medborgarnas förtroende som har gått förlorat. Jag har väldigt svårt att förstå att man från majoriteten inte ser behovet av förändring och ytterligare riktlinjer efter det som uppdagades på Näringsdepartement, , och . Få områden i är så eftertraktade för rekreation och friluftsliv som . Därför beslutade den tidigare socialdemokratiska regeringen att ett tjugotal av områden var viktiga att hålla öppna för allmänheten och det rörliga friluftslivet. De skulle därför fortsätta att ägas av staten och vara öppna för allmänheten då Försvarsmakten inte längre hade användning för marken efter försvarsbeslutet . Områdena listades därför i den statliga skärgårdsutredningen. Det här är områden som i vissa fall har hyrts eller arrenderats som säljs till marknadspris. I många fall är det områden som borde anses vara värda att behålla i statlig ägo, det vill säga framför allt hos , eller föras över till göras om till naturreservat. Ett tiotal unika områden i är nu ute på försäljning. Oron är naturligtvis stor för hur allemansrätten och strandskyddet kommer att påverkas. Vi menar att det är med all rätt då vi ser hur tillgängligheten till unika områden redan nu begränsas genom privat ägande och att strandskyddet inte alltid beaktas på det sätt som man hade kunnat önska när bygglov beviljas. är beredd att ta över förvaltningsansvaret och ägandet av marken som inte är bebyggd eller indelad i tomter. Den är även beredd att åta sig kostnaden för förvaltningen och den långsiktiga skötseln av marken. Övriga områden kan ägas av . Vi menar att regeringen har ett ansvar att inte sälja ut områden som har varit helt skyddade genom statligt ägande. Innan man säljer bör man återigen undersöka vilka öar eller fastigheter som är skyddsvärda och inte bör säljas. Dessa värden måste också anses viktigare än de kronor en försäljning kan komma att ge statskassan även om det naturligtvis är många vi talar om i . Det finns pengar att spara. I betänkandet lyfter majoriteten fram avsättning av skyddsvärd skog som ett argument för att sälja öar i . För mig haltar den argumentationen. Att välja att behålla mark och bidra till att uppfylla mål att skydda mark enligt FN-överenskommelsen är troligen ett bättre ekonomiskt alternativ än att köpa in annan skyddsvärd mark eftersom staten då måste betala över marknadsvärdet. Vi stödjer naturligtvis alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 4 och 7. 130 PER (MP): Vi ska här debattera frågor som rör hur den statliga förvaltningen kan användas för att nå viktiga samhällsmål. Jag vill börja med ett viktigt samhällsmål som handlar om att studenter ska kunna få en egen bostad och välja den utbildning som passar dem oberoende av hur bostadssituationen på den aktuella orten ser ut. Så är det tyvärr inte . är bristen på studentrum akut på många studentorter runt om i . Studenter tvingas tacka nej till studieplatser på grund av att de inte lyckas få tag på en bostad och kan därmed inte få den utbildning som passar dem och som skulle ge dem störst chans att få ett arbete och komma in på arbetsmarknaden. Som vi ser det behövs fler krafter och mer kapital frigöras för att skapa fler studentbostäder i . Vi har därför föreslagit att man ska ge direktiv till så att det får möjlighet att tillhandahålla studentbostäder och också är skyldigt att upplåta sin mark för detta där det är lämpligt. Vi tycker också att de lärosäten som så önskar borde tillåtas att investera i studentfastigheter. Det görs som vi ser det i alldeles för liten utsträckning. Jag yrkar därför bifall till vår reservation nr 6 i detta ärende. Ett annat viktigt mål som länge har kämpat för i samhället är att vi ska nå ett jämställt samhälle där män och kvinnor har samma möjligheter och samma skyldigheter. Ända sedan bildades har det varit självklart för oss att vi ska jobba mot ett jämställt samhälle. Vi har också försökt att själva föregå med gott exempel genom att ha lika många kvinnor som män på våra listor och att alltid ledas av ett kvinnligt och ett manligt språkrör. Den norm som vi har infört i vårt eget parti vill vi också se genomföras i samhället i övrigt. Men tyvärr är det väldigt långt kvar innan samhället kan kallas jämställt. Här behöver uppenbart insatser göras för att öka takten i jämställdhetsarbetet. Skillnaden mellan män och kvinnor syns tydligt i många aspekter. Det handlar om uttaget av föräldraförsäkring, vården av sjukt barn och att man kan se skillnaden i lönekuvertet . Ett väldigt tydligt exempel är att skillnaden i nettoinkomst mellan kvinnor och män är väldigt stor och har ökat kraftigt som den borgerliga regeringen har suttit vid makten. har inkomstskillnaderna mellan gruppen män och gruppen kvinnor i genomsnitt ökats . Sammanlagt är det nu i skillnad i nettoinkomst för en genomsnittlig man och en genomsnittlig kvinna i . Det är en skillnad som ger dramatiska effekter i möjligheterna att välja inriktning i sitt liv och fritt kunna bestämma inriktning. Från sida anser vi att den statliga budgeten måste främja en jämställd samhällsutveckling. Därför vill vi att jämställdhet ska integreras på alla områden i budgeten. På papperet ska jämställdhetsintegrering användas i . Men det är tyvärr lätt att se att den strategin inte används på ett systematiskt sätt. Det saknas konkreta jämställdhetspolitiska mål, indikatorer och en kvalitativ metod för analys, uppföljning och utvärdering. Resultatet syns i dålig jämställdhet inom bland annat arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen och inte minst föräldraförsäkringen. Från sida anser vi att det är hög tid att införa en lag om jämställdhetsintegrering i statens budget. En sådan lagstiftning skulle säkerställa att myndigheternas arbete med jämställdhetsintegrering verkligen sker och att det sker strukturerat så att de jämställdhetspolitiska målen kan nås. Dessa mål har vi ställt oss bakom här i med bred enighet. En sådan reform skulle inbegripa att ett jämställdhetsråd bildas. Det skulle bidra med expertis och bedöma effekterna av reformer på gruppen kvinnor respektive gruppen män. En bärande del i ett strategiskt jämställdhetsarbete är att göra jämställdhetskonsekvensbeskrivningar för att utvärdera större politiska reformer. På samma sätt som miljölagstiftningen föreskriver en miljökonsekvensbeskrivning om man ska bygga infrastruktur eller om man ska införa miljöfarliga verksamheter tycker vi att det är rimligt att effekterna på jämställdheten utreds noga vid större reformer. Ett exempel där en tydlig jämställdhetsredovisning borde ha gjorts är när jobbskatteavdraget genomfördes av den sittande regeringen. Det är tydligt att effekterna av jobbskatteavdraget har blivit att det har gynnat gruppen män mer än gruppen kvinnor. Det har på många sätt försvårat och försenat jämställdhetsarbetet i samhället. Många studier visar att inkomstskillnaderna mellan män och kvinnor ökar, och de ökar allra mest när man får barn. Eftersom kvinnor tar ut mer föräldraledighet än män halkar de efter i karriären och i lönesättningen. I går kom TCO:s pappaindex för . Det visar tydligt att utvecklingen fortfarande går alldeles för långsamt när det gäller att minska skillnaden i uttag av föräldraförsäkring. av föräldraledigheten togs ut av pappor, och resten togs ut av mammor. Med den takt som gäller i arbetet med att få fler pappor att ta ut mer av föräldraförsäkringen skulle det ta innan föräldraledigheten delas lika mellan kvinnor och män. Det är inte en acceptabel utveckling, som vi ser det. Vi måste se till att utvecklingen går betydligt snabbare än så. har föreslagit en tredelad föräldraförsäkring där en tredjedel tas ut av mannen, en tredjedel tas ut av kvinnan och en tredjedel kan fördelas lika. Det skulle vara en välkommen reform som skulle kunna få snabba effekter på fördelningen av uttaget av föräldraledighet. Utan denna typ av reformer kommer vi tyvärr att få vänta alldeles för länge på att få ett jämställt samhälle och mer lika och rimliga löner mellan kvinnor och män. har haft riktlinjer att verka för ett mer jämställt uttag av föräldradagarna. Det har , förvånansvärt nog, regeringen steg för steg tagit bort. I stället för att verka för ett mer jämställt uttag av föräldraledigheten framhåller man föräldrarnas val och blundar tyvärr för att man därmed skapar ett mer ojämställt samhälle. Egentligen bygger reglerna i föräldraförsäkringen på att hälften av dagarna ska tillfalla vardera föräldern, men eftersom dagar fritt kan överlåtas blir uttaget för kvinnor betydligt högre. Ungefär tre fjärdedelar av dagarna tas ut av kvinnor. Tydliga direktiv till att verka för ett mer jämställt uttag skulle kunna få stor effekt. Jag är därför bekymrad över att regeringen har tagit bort den styrning som har funnits för att få att jobba med dessa frågor. Regeringen borde vara tydlig och uppmana statliga myndigheter att främja ett mer jämställt uttag bland sina anställda. Jag yrkar därmed bifall till reservation nr 1 om jämställdheten i regeringens arbete. 131 (SD): I betänkandet behandlas ett 30-tal motioner från den allmänna motionstiden som rör statlig förvaltning och statistik. Jag tänker uteslutande beröra en sverigedemokratisk motion, och därmed också en reservation, som rör just statistik. För att kunna utvärdera och eventuellt omvärdera, utforma och fatta kloka politiska beslut krävs ett så bra beslutsunderlag som möjligt. Där är inte minst statistik ett bra instrument för att bedöma nuläget, men också för att kunna utvärdera den förda politiken. Vi för omfattande statistik inom i stort sett samtliga samhällsområden, inte minst av just dessa orsaker. Vi för också statistik över ekonomiskt bistånd eller vad som tidigare kallades socialbidrag. Vi för statistik över vilka som får ekonomiskt bistånd baserat på bland annat kön och olika åldersgrupper och på om man är ensamstående, sambo eller gift. Den baseras också på om man är född i eller utrikes född. Men vi menar att detta inte är ett tillräckligt bra underlag för att fatta väl genomtänkta politiska beslut. En stor del av det ekonomiska biståndet går till utrikes födda. Till viss del förs redan statistik som visar hur stor andel av det ekonomiska biståndet som fördelas på inrikes respektive utrikes födda. Däremot förs inte en mer detaljerad statistik om till exempel bakgrund och utbildning hos dem som tar emot ekonomiskt bistånd. Detta gäller för både inrikes och utrikes födda. Om man tittar på SCB:s statistik för några exempelkommuner ser man att av det ekonomiska biståndet i går till svenskfödda. I är siffran så låg som . Men mycket mer än så går inte att utläsa. Vilka har fastnat i bidragsberoende och varför? Hur ser utbildningsbakgrunden ut? Om man delar upp utrikes födda i till exempel ursprungsländer, vilken bild tränger då fram? Det vet vi inte riktigt. Om man tittar på de närstående kommunerna ser det ut som följer. I går mindre än hälften, , av det ekonomiska biståndet till svenskfödda, medan det i , därifrån, är hela två tredjedelar, eller , av det ekonomiska biståndet som går till svenskfödda. och delar i stort sett samma arbetsmarknad och samma bostadsmarknad, men skillnader inte minst i den lokala migrations- och integrationspolitiken har påverkat utbetalningarna av det ekonomiska biståndet. Eller har de det? Brister i statistiken försvårar utvärderingen. En mer omfattande statistik kan ge politiker bättre underlag för att fatta vettiga politiska beslut, och den kan också ge landets röstberättigade ett bättre underlag i samband med allmänna val. Jag vill härmed avsluta med att yrka bifall till reservation 12. 132 (V): Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 2. Den kommande generationsväxlingen på arbetsmarknaden har diskuterats . är de stora pensionsavgångarna här. Välfärdsverksamheterna inom kommunsektorn har högst antal pensionsavgångar och har svårt att få tag på utbildad arbetskraft. På grund av de brister som finns inom äldre- och barnomsorgen arbetar många, framför allt kvinnor, deltid. av all omsorg av äldre som bor hemma ges av familj, släkt och vänner. Av denna anhörigvård står kvinnorna för . Ca 100 000 personer, varav en stor majoritet är kvinnor, har gått ned i arbetstid eller helt slutat arbeta. Ca 1,6 miljoner människor kommer att lämna arbetsmarknaden av åldersskäl . Många yrken inom den offentliga sektorn har åldersavgångar på . Det är dags att ta ett helhetsgrepp, och det finns möjligheter. Skillnaden mellan kvinnors och mäns sysselsättningsgrad uppgår till . Sysselsättningsgapet indikerar att en ökning av kvinnors förvärvsfrekvens är helt avgörande för den framtida personalförsörjningen. Också bland utlandsfödda finns en stor potential att öka arbetskraftsdeltagandet. Vi anser därför att regeringen bör tillsätta en med uppdraget att föreslå åtgärder och insatser för att lösa personalförsörjningen inom välfärdsverksamheterna i hela landet. Kommissionen bör bestå av företrädare för kommuner och landsting, de fackliga organisationerna, forskare inom arbetsmarknads- och genusfrågor och företrädare för politiska partier. Till kommissionen bör också knytas organisationer som arbetar med landsbygdsfrågor. Alltmer av ägandet sker genom institutionella placeringar. I spåren av ett ökat osynligt ägande följer ökad spekulation och skattesmitning. Pensionsfonder, investeringsfonder, hedgefonder och riskkapitalbolag är alla en del av systemet. Hur dessa fonder och bolag påverkar ägande, investeringar och sysselsättning är det ingen som vet. Det behöver belysas. Institutionella osynliga ägare med kortsiktiga vinstintressen för med sig konsekvenser. Det påverkar investeringsvolymer, arbetsvillkor och näringslivets utveckling i stort. Ägandet är en makt- och demokratifråga. Vilka som fattar besluten, hur besluten fattas, på vilka grunder de fattas och hur de påverkar samhället är centralt i en demokrati. Ägandet påverkar också den ekonomiska utvecklingen, de sociala förhållandena liksom miljön och lagstiftningen. Sedan den förra ägarutredningen torde ägandeförhållandena i kraftigt ha förändrats. Det visar inte minst den förändring vid Economistas redovisat. hade svenska investmentbolag nästan två tredjedelar av börsens samlade marknadsvärde. hade andelen sjunkit till en tredjedel. har andelen utlandsägande på börsen ökat från till . Därför anser vi att en parlamentarisk utredning bör tillsättas i syfte att ge en heltäckande bild av hur ägarförhållandena ser ut i olika sektorer. Utredningen bör också analysera ägandets effekter ur ett samhällsekonomiskt, socialt och demokratiskt perspektiv. Systemet med pris- och löneomräkning i staten infördes som en följd av övergången till mål- och resultatstyrning. Systemet är ett generellt system med en automatisk beräkning som inte tar hänsyn till den faktiska utgiftsutvecklingen. Det är de beslutade anslagsnivåerna för myndigheternas verksamhet som ska pris- och löneomräknas. räknas myndigheternas anslag upp i statens budget så att dessa ska klara av att betala ökade priser och löner. Lönernas uppräkning baseras på SCB:s arbetskostnadsindex, vilket i sin tur är baserat på löneutvecklingen för tjänstemän i den konkurrensutsatta, privata tjänstesektorn. Indexet korrigeras för ett tioårigt genomsnitt av produktivitetsutvecklingen inom den privata tjänstesektorn. Den grundläggande orsaken till att modellen infördes inom den statliga sektorn var att man skulle få en följsamhet gentemot andra sektorer på arbetsmarknaden. Löneutvecklingen i staten ska genom denna metod inte vara vare sig högre eller lägre. I en situation då många tjänsteyrken, som telefonförsäljning, växer i omfattning och i viktiga avseenden industrialiseras skapas det en situation där kraven på rationalisering i den statliga sektorn blir orimliga. Den nuvarande omräkningsfaktorn är okänslig för de stora skillnaderna avseende produktivitetstillväxten inom tjänstesektorn. Den riskerar i praktiken att bidra till en successiv urholkning av de offentliga verksamheterna. I budgetpropositionen framgår att omräkningsindex för löner 2013 är . Från det görs ett avdrag för produktivitetsökning på , och därför uppgår löneindex till för samtliga anslag 2013. Det är inte rimligt att de statsanställda, som står för viktig service till medborgarna, ska ha en sämre löneutveckling än andra grupper på arbetsmarknaden. Därför anser vi att det behövs ett nytt system för pris- och löneomräkningen och att ska begära att regeringen ska återkomma med förslag på hur pris- och löneomräkningen kan utformas på ett mer rättvist sätt än med syfte att motverka denna urholkning av verksamhetsanslagen i budgeten. 133 (M): Låt mig först yrka bifall till utskottets förslag till beslut i betänkande FiU25 om statlig förvaltning och statistikfrågor. Det här är som sagt ett motionsbetänkande, och det ska sägas att det finns en hel del goda tankar bakom de motioner som här behandlas. Det är därför glädjande att konstatera att det redan pågår ett arbete runt dessa frågeställningar. Därför yrkar jag av naturliga skäl avslag på samtliga motioner.