prot · H10939 · 2013-12-04 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Anmälan om faktapromemoria vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM27 Förordning om fiskemöjligheter för 2014 KOM(2013) 753 till miljö- och jordbruksutskottet 3 § Anmälan om granskningsrapport vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2013:18 Tågförseningar – orsaker, ansvar och åtgärder 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2013/14:143 Till Interpellation 2013/14:143 Kvinnors arbetssituation av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:145 Till Interpellation 2013/14:145 Bemanningsanställdas arbetsmiljö av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:146 Till Interpellation 2013/14:146 Stoppad utbildning i fas 3 av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:148 Till Interpellation 2013/14:148 En trygg och säker arbetsmiljö av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:149 Till Interpellation 2013/14:149 Åtgärder för att mildra den höga ungdomsarbetslösheten av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 5 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Proposition 2013/14:39 till miljö- och jordbruksutskottet Skrivelse 2013/14:54 till försvarsutskottet Motioner 2013/14:MJ5–MJ7 till miljö- och jordbruksutskottet /14:A3–A5 till arbetsmarknadsutskottet 6 § Ärenden för förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : betänkande 2013/14:UU1 betänkande 2013/14:JuU1 betänkande 2013/14:NU2 7 § Nytt namn för Myndigheten för hälso- och vårdinfrastruktur betänkande 2013/14:SoU6 Nytt namn för Myndigheten för hälso- och vårdinfrastruktur (prop. 2013/14:24) föredrogs. vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 12 §.) betänkande 2013/14:NU3 Utgiftsområde 21 Energi (prop. 2013/14:1 delvis) föredrogs. 1 (S): Denna debatt handlar om energipolitiken av . Jag skulle önska att jag kunde säga att det finns en bred överenskommelse över partigränserna om vart vi ska framöver, men tyvärr finns inte denna öppenhet till samtal över blockgränserna. Därför har vi socialdemokrater en gemensam reservation med Vänstern om just behovet av blocköverskridande lösningar. Jag vill göra en kort tillbakablick över energipolitikens utformning, för jag upplever att det finns en historielöshet. präglades av breda politiska lösningar för att få till långsiktighet och stabilitet i energipolitiken. Åren 1991–96 hade vi en blocköverskridande överenskommelse mellan Socialdemokraterna, . Den sade bland annat att klimatpåverkan skulle minska kraftigt och att vi skulle ha ett energisystem utan kärnkraft där försurning och klimatpåverkan skulle minska. Det fanns också en intressant tanke om större helhetssyn för myndigheterna där dåvarande fick ett huvudansvar. Åren 1997–2006 fanns det en överenskommelse mellan , och . Under den tiden kom tre viktiga riktlinjepropositioner om uthållig energiförsörjning, om samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energiförsörjning samt om EG:s direktiv om gemensamma regler för den inre energimarknaden – plus en strategi för den fortsatta avvecklingen av kärnkraften. Under dessa år stängdes . tillkom även elcertifikatssystemet som är en viktig del av dagens energipolitik. Vi är alla överens om att det är ett bra system som även andra länder tittar på. Under dessa år fanns också olika former av energikommissioner. Denna korta tillbakablick ger en bild av politiker som var pragmatiska och ansvarsfulla och vågade bryta det gängse. Tyvärr är vi inte där . handlar det om att inte vilja ta långsiktigt ansvar för säkerhet, trygghet och konkurrenskraft. Vi presenterar i reservation nr 1 vår inriktning av energipolitiken, och den har inte förändrats nämnvärt eller förra mandatperioden. Det handlar om att trygga tillgången till el och annan energi med en energiproduktion som har låg inverkan på hälsa, miljö och klimat och att göra det på internationellt konkurrenskraftiga villkor. I motivreservation nr 11 beskriver vi vår syn på kärnkraften. Kärnkraften ska fasas ut successivt med hänsyn till sysselsättning och välfärd och i den takt som kärnkraftselen kan ersättas med el från förnybara källor och genom effektiv energianvändning. Vi har unika möjligheter att klara dessa utmaningar med vår goda tillgång på vattenkraft, vind, sol, skog och jordbruk. Vi har dessutom spännande teknikutveckling och duktig industri. Med den grunden kan all svensk energi komma från förnybara källor. Det kräver dock ny teknik, nya företag och utvecklingsmöjligheter för befintliga företag, vilket skapar jobb inte minst på landsbygden. Jag förstår inte varför regeringen inte höjer ambitionen när det gäller energieffektiviseringsarbetet. Att använda energin där den gör bäst nytta är det mest kloka vi kan göra. , , konstaterar att energieffektiviseringsåtgärder är det glömda och största bränslet. Resultatet är massivt. är den globala vinsten. Min fråga är därför: Varför gör vi inte mer? Regeringen har all möjlighet att lägga fram konkreta, tuffa och framåtsyftande åtgärder när EU:s energieffektiviseringsdirektiv ska hanteras av regering och riksdag. Här finns också alla möjligheter att hitta gemensamma lösningar. Vi socialdemokrater vill se ett nytt program för energieffektivisering för hela den svenska industrin. Jag hoppas vi får klarhet i vad som händer med de utredningsförslag som jag tror mig veta finns om hur ett nytt PFE-program kan se ut. Vi vill även se åtgärder inom bostadssektorn, både när det gäller nybyggnation och befintligt bostadsbestånd. Jag tror att regeringen precis som vi vill ha tuffare regelverk och fler styrmedel. Jag blev därför bekymrad när regeringen valde att inte ge ett tydligare uppdrag till och när de arbetade fram en strategi för energieffektivisering inom bostadssektorn. Tyvärr finns inte mycket nytt däri. Ett exempel på möjliga stora besparingar är belysningen i offentliga byggnader. Här finns en enorm potential att spara energi genom att byta ut lampor och installera ny teknik i till exempel skollokaler och i våra lokaler här i . kan sparas, enligt uträkningar. Andra verktyg i denna verktygslåda kan vara vita certifikat och tydligare energideklarationer. När det gäller transportsektorn finns stora utmaningar att ta itu med. Till exempel måste vi ge möjlighet till ökat axeltryck och längre transporter. Det prövas nu i norra . I är det redan infört. Det är som IEA konstaterar: Detta är ett av de viktigaste områdena att öka aktiviteterna inom. Det handlar om att politiken måste staka ut vägen och höja ambitionen. När det gäller den förnybara energiproduktionen behöver vi öka hastigheten och höja ambitionerna. Låt kontrollstationen för elcertifikatssystemet 2015 bli ett nytt startskott för ökad takt! Justera den så kallade kvotkurvan så att det finns stabilitet i systemet! Vindkraften har vind i seglen, och mer är på gång. Det behövs dock stabilitet i elcertifikatssystemet för att det ska blomma ut. Solenergin är ett spännande område som ökat i omfattning men tyvärr inte lika mycket i som i omvärlden. Jag förstår inte den politiska oviljan från regeringshåll när det gäller solenergi. Vi socialdemokrater vill tillsammans med Vänstern och att får i uppdrag att ta fram planeringsmål och se över vilka former av styrmedel som behövs för att öka takten för solenergin. Likaså vill vi se en satsning på havsbaserad vindkraft. Det finns en intressant öppning i EU:s förnybarhetsdirektiv som ger oss möjligheten att samarbeta med andra länder om förnybar produktion genom till exempel gemensamma projekt i . Jag hoppas att statsrådet kan reda ut var den frågan ligger . Låt mig också säga några ord om vattenkraften, som är bas- och reglerkraft och som också kan vara ett energilager. Vattenkraften behövdes i går, den behövs och den behövs i allra högsta grad . Med ökad effektivisering och med ny teknik kan vi få ut mer kraft ur de befintliga kraftverken. Det är också viktigt att klara av balansen mellan miljömålen, , vattendirektiven och behov av energi från vattenkraften. Här finns målkonflikter som vi politiker måste ta på största allvar. Vi socialdemokrater ser också möjligheter kring den småskaliga vattenkraften, som tillsammans med sol och vind kan ge lokal produktion och stort lokalt engagemang. Men det behövs nettodebitering, och frågan om uttagsskatt för vindkraftskooperativ måste få sin lösning. Till slut, herr talman, är det all den möjlighet som kan komma från både skog och jordbruk – stora möjligheter bara vi ger tydliga signaler från politikens sida att vi tror på detta. Branschen tillsammans med lantbruket och skogsindustrin står i startgroparna och väntar på våra signaler som ska ge trygghet i de stora investeringar som krävs. Det är klart att det behövs politiska signaler om att vi tror att bioenergin är en viktig pusselbit . Därför behövs det också en biogasstrategi för att klara de utmaningar som finns och till det kopplat ett biogasstöd till lantbrukare som installerar biogasanläggningar. Som sagt finns det många möjligheter, och vi har unika förutsättningar. Jag skulle önska att vi alla här kunde ta oss i kragen och hitta fram till långsiktiga överenskommelser som håller över val, precis som våra företrädare i riksdag och regering gjort historiskt. Det framträder allt tydligare att det behövs en ny som kan hjälpa till med att balansera och ge förslag på framtidens hållbara energisystem där vi kan enas över partigränserna. Det handlar om politiska signaler om vilka vägar vi ska välja för att ge långsiktiga, hållbara spelregler för industrin, för energibranschen och för oss konsumenter för att man ska våga göra investeringar och våga pröva ny teknik. Jag yrkar därmed bifall till reservationerna 1, 5 och 11. I detta anförande instämde (S). 2 (MP): var jag i på klimattoppmöte. pågick på samma ställe något provocerande ett stort koltoppmöte, där kolkraftslobbyister försökte övertyga varandra om att kolkraft är framtiden. Klimatmässigt är det förstås helt vansinnigt, men faktum är att kolanvändningen i har ökat . Bakom det ligger framför allt två faktorer. Dels handlar det om sjunkande världsmarknadspriser på kol, dels handlar det om sjunkande, för att inte säga kraschande, priser på utsläppsrätter inom EU:s utsläppshandel. Däremot är inte den tyska energiomställningen den stora orsaken, som ofta lyfts fram av kärnkraftsvänner, eftersom utbyggnaden av förnybar energi har ökat mer än vad kärnkraftsreaktorerna gav. De fallande världsmarknadspriserna på kol hänger ihop med ökning av fossilgas från frackning, eller hydraulisk spräckning, som språkvårdare vill att vi ska säga. Vi kan inte göra så jättemycket åt det mer än att förstås hålla emot alla idéer om att utvinna gas med frackning i för att ytterligare öka det överutbud av kol som sänker priserna. Misslyckandet för EU:s utsläppshandel kan vi däremot göra någonting åt politiskt. Vill man minska utsläppen genom en utsläppshandel är hela idén att man sätter ett tak som är lägre än de utsläpp man har från början, inte högre. Det misslyckades EU med redan från början, och inte blev det lättare när vi sedan dessutom fick en lågkonjunktur på halsen som fick industrin att gå på halvfart och därmed minskade efterfrågan på utsläppsrätter. På ett plan kan vi förstås tacka lågkonjunkturen för att den sänkte utsläppen åt oss, men om vi inte tänker oss att klimatpolitiken ska bestå av en evig lågkonjunktur har vi problem. De låga utsläppspriserna riskerar att låsa fast oss i ett fossilberoende när det är billigare, åtminstone ur ett kortsiktigt investerarperspektiv, att investera i fossila och energislukande tekniker i stället för mer framtidssäkrade alternativ. I har kolanvändningen gått både upp och ned , men ökade kolanvändningen kraftigt, , om än från låga nivåer, ska sägas. Bakom det ligger inte bara de faktorer jag redan nämnt utan också det faktum att regeringen avskaffade koldioxidskatten för kraftvärme. Detta gjorde regeringen utifrån ett teoretiskt sett helt korrekt resonemang om att om man har en handel med utsläppsrätter innebär det faktum att man minskar utsläppen någonstans i systemet att de kan öka precis lika mycket någon annanstans i systemet. Problemet är att utsläppshandeln inte fungerar. Övertilldelningen av utsläppsrätter i kombination med lågkonjunkturen har gjort att det finns ett berg av överblivna utsläppsrätter. När utsläppen då ökar i minskar inte utsläppen lika mycket någon annanstans, utan det enda som minskar är överskottsberget. Alltså ökar utsläppen totalt sett. Det är inte särskilt ansvarsfullt. För att bryta ökningen av kolkraft i och i och för att ställa om till förnybart behöver EU:s utsläppshandel stramas upp. Allra bäst vore om vi kunde strama upp hela EU:s klimatpolitik genom att skärpa de utsläppsmål som finns till 2020. Det skulle föra med sig en skärpning av handelssystemet på köpet. Men tyvärr har alliansregeringen inte ens lyckats enas om att stödja en ovillkorad ökning av utsläppsminskningsmålet från till 2020. Som en akut åtgärd i väntan på de långsiktiga klimatmålen skulle man åtminstone behöva plocka bort överskottet av utsläppsrätter ur systemet. Inte heller här har regeringen haft en särskilt aktiv roll, och de moderata EU-parlamentarikerna röstade till och med mot ett förslag om att åtminstone skjuta upp auktioneringen av en mindre mängd utsläppsrätter. Även om regeringen skulle inta en mer aktiv roll och driva på för en skärpning av EU:s utsläppshandel är frågan vad man gör innan det ger resultat. Regeringen väljer att fortsätta på den inslagna vägen och sänker från nyår koldioxidskatten även för värmeproduktion, med hänvisning till den utsläppshandel som alltså inte fungerar. Vi gröna menar att vi måste sluta låtsas som om utsläppshandeln fungerade även om vi önskar att den gjorde det. Vi måste våga titta på lösningar som inte är optimala om utsläppshandeln skulle fungera, men givet att den inte gör det måste vi titta på lösningar som faktiskt levererar. har tagit konsekvenserna av den kraschade utsläppshandeln och infört ett golvpris för delar av utsläppshandeln. Det innebär att företagen betalar en koldioxidskatt om utsläppspriset sjunker under detta golv. Om utsläppspriset däremot kommer över golvet försvinner skatten, för syftet är bara att vara just ett nedre golv. Ett sådant prisgolv kan vi också ha i utan att behöva vänta på EU. Det löser tyvärr inte de strukturella problemen med EU:s utsläppshandel, men det ger i alla fall någon form av trygghet för de företag som funderar på om man ska göra en investering, om man då ska göra den i en klimatsmart teknik eller om man ska göra den i det som råkar vara billigast för stunden men riskerar att bli väldigt dyrt . Att ha ett sådant här prisgolv skulle kunna bryta ökningen av kolkraft. Det skulle i förlängningen också kunna stärka konkurrenskraften för de svenska företagen, som blir bättre rustade för framtiden och inte riskerar att sitta fast i fossilberoende den dag som fossilpriserna verkligen rusar i höjden. När det kostar att förstöra klimatet lönar det sig också bättre att satsa på alternativen, oavsett om det är energieffektivisering, förnybar energi eller vad det nu är. För att skynda på den utvecklingen kan det också finnas skäl att särskilt stimulera alternativen, som olika former av gröna energitekniker. I vårt gröna budgetalternativ föreslår vi, i kontrast till regeringens nedskärningar, ökade satsningar på bland annat energiteknik, solenergi, vindkraft, biogas och ett paket för energieffektivisering. Så ställer vi om till förnybart. Och så, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 2. 3 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 3 och 9 samt peka på vårt särskilda yttrande gällande anslagen inom utgiftsområde 21 Energi . Energipolitikens mål för stämmer med betänkandet på övergripande punkter: att förena ekologisk långsiktig hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet. Vi ser dessutom vikten av att sätta upp realistiska mål med betoning på en relevant prioriteringsordning. Det som skiljer partierna åt är synen på hur dessa mål ska förverkligas. Här gäller det att vi diskuterar formerna och skapar en långsiktigt hållbar energipolitik, om inte för vår skull så för industrins, för jobbens och för den globala konkurrenskraftens skull. Ett brett förankrat och hållbart beslut skulle gynna alla i samhället, särskilt vår industriella utveckling och tillväxt. Bred politisk ambition om att framtidens spelregler inte bör ändras ger investerare, tung basindustri och andra viktiga aktörer möjlighet till stabila spelregler och skapar förutsebarhet, trygghet och vilja att investera. Trygg energiförsörjning i form av vattenkraft och kärnkraft har en gång gjort till en rik industrination. Trygg energiförsörjning är lika viktig i dagens moderna samhälle som behovet av livsmedel, vattenförsörjning och infrastruktur. Det hör till människans basbehov och är ryggraden i samhället. Vi sverigedemokrater anser att vattenkraften även i fortsättningen ska vara ett av de tre ben som energiförsörjningen ska vila på, dock med betoningen att vi anser att den är färdigutbyggd i stor skala. Vi stöder uppgraderingar av befintliga dammar men ett utbyggnadsstopp för att bevara våra nationalälvar. Vattenkraften har en fortsatt betydande ställning på grund av sin värdefulla balansfunktion i elnätet, så kallad reglerkraft, men även därför att vattenkraften är relativt koldioxidfri och är en miljövänlig energiform som är oumbärlig för landet. Vi kan delvis tacka den billiga, vattenkraftsbaserade energiförsörjningen för framstående position som en av världens mest framgångsrika industrinationer. Kärnkraften utgör en stor andel av svensk elproduktion. Vi ser att kärnkraften även bidrar med en säker, trygg och stabil leverans av el till låga priser. Kärnkraften, med sin jämna elproduktion, så kallad baskraft, samt relativt låga utsläpp av växthusgaser, är en unik energikälla. Kärnkraften uppfyller de viktiga krav som måste ställas på energikällor om vi vill minska den globala klimatförändringen. Det långsiktiga målet och visionen för oss är att forskningen gällande kärnkraft ska intensifieras, för att öka förbränningen och återvinningen av bränslet till . För att förse med ren och konkurrenskraftig energi bör forskningen om framtida tekniker gynnas och stödjas. En satsning på säker, stabil och billig kärnkraftsel gynnar både tillväxt och den globala miljön samt förhindrar koldioxidläckage, vilket vi prioriterar. Energiproduktionens tredje grundpelare är de förnybara energikällorna. Vi ser positivt på utvecklingen av viss ny produktion gällande vattenkraft, biobränsle och geotermisk produktion men även vågkraft. Vi är däremot skeptiska till utbyggnaden av bland annat solenergi men framför allt till utbyggnaden av vindkraft. Solenergi är knappast idealiskt under våra solfattiga vintermånader, då behovet är störst. Stöd och subventioner måste relateras till energiformens totala nytta. ser vi inga prioriteringar i detta. Gällande utbyggnaden av vindkraft finns nu en vision och ett enormt investeringsscenario världen över. Investeringarna i denna energiform har inte påvisat några positiva siffror, varken ekonomiskt eller miljömässigt. De stora subventionerna och favoriseringen av denna energiform, som dessutom tränger undan traditionellt konkurrensmässiga energiformer, gör energimarknaden väldigt osäker gällande de långsiktiga investeringarna. Vindkraften är inte en baskraft, och den är i nödvändigt behov av reglerkraft. Den genererar inte effekt när det behövs som mest. Dessa gigantiska vindkraftsparker inverkar negativt på miljön och förstör människors livsrum. Det krävs enorma mängder av metall och betong för uppbyggnaden. Det ska även tilläggas att utbyggnaden av infrastrukturen är oerhört kostsam. Under sin livscykel levererar vindkraften långtifrån den jämna mängd av energi som vi behöver, och dessutom är den förknippad med stora kostnader. Det höjs nu röster om orimligheten i att så mycket resurser satsas på vindparker utan alltför positiva resultat. Så till den europeiska energipolitiken. Här bör nämnas som ett varnande exempel. Kärnkraften ska stängas ned till förmån för förnybar energi, och detta ska bekostas genom stora subventioner av bland annat vindkraft. Men kostnaderna för detta får konsumenterna och de som faktiskt har det sämst ta. Denna utbyggnad av förnybar energi har resulterat i ökade utsläpp, fluktuerande svängningar i elnäten och undanträngningar av konkurrensmässiga energislag. För att hela ska klara av detta måste dessutom infrastruktur byggas om till astronomiska summor på tusentals miljarder. Världens mest ambitiösa klimatpolitik var tänkt att byggas i , men den beskrivs mer och mer som världens mest ogenomtänkta. Tysk energipolitik kan resultera i tidernas största ekonomiska fiasko. Om vi följer samma väg utan eftertanke kan det komma att kosta oss den svenska industrins konkurrenskraft, med efterföljande problem genom minskad export, ökad arbetslöshet och bromsad utveckling. Det viktigaste vi ser just nu är att skapa en prioriteringsordning. är det europeiska scenariot att minska kärnkraften, minska vattenkraften, öka produktionen av förnybart, öka investeringarna, öka subventionerna och kostnaderna, minska utsläppen, öka elproduktionen, skapa en jämn balans i elnäten samt förhindra koldioxidläckage. Vi ser det som en omöjlighet att göra allt detta . Prioriteringen bör ligga i att minska utsläppen globalt genom internationella avtal. Med vårt kunnande inom miljötekniken kan vi hjälpa andra länder att få ned utsläppen. Detta kommer att gynna svensk export. ska ta ett ansvar, men vi ska inte stå ensamma. 4 (V): Det här är för mig den sista energibudgetdebatt som jag deltar i här i kammaren. Det blir den åttonde. Det har hänt väldigt mycket . Politiken har utvecklats i , och politik inom energiområdet har utvecklats. Men det finns mycket stora utmaningar som vi har framför oss. Framför allt är det de utmaningar som världen står inför . Jag tänker närmast på den klimatutmaning som vi har. Senast bekräftades farhågorna i , när FN:s klimatpanel presenterade sin nya rapport om klimatförändringarna, där man med 95 procents säkerhet slår fast att de beror på utsläpp av växthusgaser och att det är människan som står bakom dessa. Detta är givetvis mycket allvarligt. De pekar också ut olika scenarier över vad som händer och kan komma att hända i världen om ingenting görs. Att vi närmar oss en katastrof är ett av de scenarier som man pekar ut, om vi inte kan komma till rätta med klimatutmaningen. Därför, herr talman, är det för en ny färdriktning. Ett samhälle som bygger mer på omtanke om människor och natur är i grunden starkare än ett samhälle där girigheten får råda. Vilken inriktning energipolitiken ska ha beror i stor utsträckning på vilket samhälle vi vill ha. Det är vårt ansvar att ange den inriktningen. har världens energianvändning mer än fördubblats. Det är framför allt kol, olja och naturgas som dominerar energianvändningen. I både och resten av världen kommer behovet av energi att öka. Därför blir energifrågan en ödesfråga bland annat för och svensk ekonomi. Den här utvecklingen har sin grund i den ökande befolkningen, men också i en ökad tillväxt i framför allt de .