prot · H00951 · 2013-01-15 00:00:00 — Förste vice talmannen meddelade att (FP) avsagt sig uppdragen som ledamot i socialförsäkringsutskottet och som suppleant i utbildningsutskottet, att (FP) avsagt sig uppdraget som ledamot i kulturutskottet och att (FP) avsagt sig uppdraget som ledamot i arbetsmarknadsutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. 2 § Anmälan om kompletteringsval Förste vice talmannen meddelade att liberalernas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i socialförsäkringsutskottet, som ledamot i kulturutskottet samt som ledamot i arbetsmarknadsutskottet och som suppleant i utbildningsutskottet. Förste vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i . Förste vice talmannen förklarade valda till ledamot i socialförsäkringsutskottet (FP) ledamot i kulturutskottet (FP) ledamot i arbetsmarknadsutskottet (FP) suppleant i utbildningsutskottet (FP) suppleant i (S) 3 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2012/13:FPM44 Meddelande om brottsbekämpande informationsutbyte inom EU KOM(2012) 735 till justitieutskottet 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2012/13:175 Till Interpellation 2012/13:175 Statsbudgeten som verktyg för att minska ekonomiska klyftor mellan kvinnor och män av Per (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:181 Till Interpellation 2012/13:181 Egenvärde av jobbskatteavdrag av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:185 Till Interpellation 2012/13:185 förlorade tillväxtförmåga av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:186 Till Interpellation 2012/13:186 Regeringens bedömningar i budgeten av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:189 Till Interpellation 2012/13:189 och utanförskapet av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:190 Till Interpellation 2012/13:190 granskning av budgetpropositionen av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2012/13:55 till miljö- och jordbruksutskottet /13:56 och 57 till skatteutskottet /13:61 till civilutskottet /13:63 till arbetsmarknadsutskottet Skrivelser 2012/13:51 och 52 till kulturutskottet /13:59 till försvarsutskottet /13:60 till trafikutskottet EU-dokument KOM(2012) 744 till civilutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2012) 772 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2012) 776 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2012) 788 till socialutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /13:KU8 och KU13 betänkande 2012/13:CU4 7 § Svar på interpellation 2012/13:171 om inmatningstariffer som klimatstöd till fattiga länder 1 Statsrådet (M): Gott nytt arbetsår! har frågat mig om jag är beredd att bidra till att stödja ett pilotprojekt för inmatningstariffer i ett utvecklingsland. Som säkert känner till har vi i valt att använda oss av elcertifikat för förnybar elproduktion i stället för inmatningstariffer. Vårt marknadsbaserade energisystem har funnits och bedöms leverera energi till rimliga kostnader för konsumenter. Kostnaderna är avsevärt lägre i än i andra EU-länder som använder system för inmatningstariffer. Regeringen ser mot bakgrund av vunna erfarenheter stora fördelar med ett marknadsbaserat stödsystem som det svenska, också vad gäller långsiktighet och förutsägbarhet för investerare. Länder har här olika utgångspunkter, vilket påverkar val av stödsystem. arbetar med att bistå utvecklingsländer med att utveckla effektiva marknadsbaserade system inom energiområdet, vilket är viktigt för att möjliggöra hållbara energiinvesteringar i fattiga länder men också för att minska de globala utsläppen av växthusgaser. Genom multilaterala kanaler har bland annat bidragit med till fond Program för Market Readiness. Fonden syftar till att utveckla marknadsbaserade styrmedel för att minska utsläpp av växthusgaser och främjar därmed en långsiktig omställning av utvecklingsländers energisystem. bidrog också med till ett program för förnybar energi i låginkomstländer, Scaling up Renewable Energy Program, genom klimatinvesteringsfonder. Inom ramen för vårt bilaterala utvecklingssamarbete ger stöd till utveckling av olika energisystem och program utifrån utvecklingsländers egna prioriteringar. Syftet är att minska energiproduktionens negativa miljöpåverkan och öka tillgängligheten till hållbar energi, särskilt för fattiga människor. stöd fokuserar på kapacitetsutveckling för utveckling och uppbyggnad av hållbara energisystem, energieffektivisering och ny teknik. Svenskt stöd omfattar också reformering av institutioner inom energisektorn, exempelvis i , och . Den typ av pilotprojekt som efterlyser, det vill säga utveckling av system för inmatningstariffer, stöder inom ramen för vårt bilaterala samarbete med . Det svenska stödet finansierar dock inte själva subventionen. I linje med den svenska inriktningen på kapacitetsutveckling fokuserar stöd i stället på institutionsuppbyggnad och framtagande av regelverk, vilket är centralt för att energisystem, i detta fall baserat på inmatningstariffer, ska kunna fungera effektivt. bilaterala utvecklingssamarbete inom energi förväntas också framgent fokusera på kapacitetsutveckling och institutionsuppbyggnad utifrån respektive lands prioriteringar och nationella energistrategier, där förnybara energiformer utgör en ökande andel. Vad gäller styrmedel kommer erfarenheter från utveckling och införande av systemet med inmatningstariffer i att vara värdefulla. 2 (MP): Tack, biståndsministern, för svaret! Det är roligt att höra om de positiva projekt som bidrar till. Den här interpellationen skrevs det kanske känns avlägset nu mitt under klimattoppmötet i . Jag satt här på min kammare och var väldigt frustrerad över att se hur långsamt det gick att komma framåt i en av mänsklighetens absoluta ödesfrågor. En sak som har framhållits som ett problem i förhandlingarna är den misstro som finns mellan rika och fattiga länder. Många fattiga länder hävdar med fog att rika länder inte tar sitt ansvar. Man har ett ansvar. Vi som har släppt ut så mycket och vi som har skapat så mycket av problemen och har resurser att göra någonting åt det tar inte tar vårt ansvar fullt ut genom att både minska våra utsläpp här och ge stöd till fattiga länder så att de kan minska sina utsläpp på ett sätt som inte hindrar dem att växa. Vi vill kunna se en ekonomisk utveckling i fattiga länder men på ett mer klimatsmart sätt än när det gäller hur vi en gång utvecklade oss. Det är här inmatningstarifferna kommer in i bilden. Det skulle kunna vara ett sätt att kanalisera resurser från rika länder som , som har ett ansvar för att stödja fattiga länder. Jag tänker kanske inte i första hand på . Jag kanske till och med tänker mer på ännu fattigare länder som behöver resurser för att kunna få ren förnybar energi som kan utveckla deras samhällen, så att de kan resa sig ur fattigdom men på ett mindre klimatstörande sätt. Det är bra att vi har det här projektet med . Det kände jag inte till, men det var roligt att få höra om det. Kanske skulle man kunna sprida det också till riktigt fattiga utvecklingsländer. Man skulle kunna gå vidare i de dialoger som finns med samarbetsländer för att sprida kunskap och sprida, precis som ministern är inne på, det här med kapacitetsuppbyggnad, institutionsuppbyggnad och så vidare för att det här skulle kunna bli en bra mekanism för att överföra resurser från nord till syd och utveckla ren energi. Det jag känner mig lite bekymrad över är att vi ser en nedskärning av det svenska klimatbiståndet. Till att börja med tog man egentligen bara gamla biståndspengar och gjorde om till klimatbistånd, trots att vi har lovat att vi ska ha additionella medel utöver det vanliga biståndet, som ju fortfarande behövs. har man dessutom minskat satsningarna på de särskilda klimatfonderna. Vi har ju lovat att vi i de rika länderna ska bidra till FN:s gröna fond, 100 miljarder till 2020, som ska kunna bidra till både anpassningsåtgärder och utsläppsminskningar i fattiga länder. Än så länge är den här fonden mest ett tomt skal som behöver fyllas med innehåll, fyllas med pengar som kan gå till bland annat inmatningstariffer. Jag undrar egentligen hur det känns för biståndsministern att få se det här klimatbiståndet nedskuret. Är inte det någonting som vi behöver satsa mer på, resurser utöver biståndspengarna, för att kunna stödja angelägna projekt, som till exempel inmatningstariffer i fattiga länder? 3 Statsrådet (M): Tack, , för interpellationen, som handlar om inmatningstariffer eller inte och hur vi ska jobba med lösningar när det gäller hur utvecklingsländerna ska hantera sina energisystem! Jag hoppas att det i mitt svar framgår att vi i regeringen, utifrån vårt utvecklingssamarbete, har valt att ha en öppen syn. Vi har tittat mycket på hur utvecklingsländerna själva vill ha det. Vi är stora bilaterala givare till , och vi har varit med och stött deras kapacitetsuppbyggnad för att kunna hantera just ett system med inmatningstariffer. självt har däremot valt ett kanske mer marknadsbaserat lösningssystem utifrån elcertifikat, där vi tycker att vi har skapat mer av neutralitet och effektivitet. Jag är personligen rätt orolig om man liksom går in och bestämmer sig i förväg för att just så här ska vi göra när vi jobbar med utvecklingsländerna. De måste ju själva vara med och designa hur de vill ha det, och jag tror också att det ibland är svårt att sluta med ett subventionssystem när man har infört det. passade även på att ta upp en del andra saker som delvis berörs i interpellationen och som handlar om vad gör med sitt klimatbistånd. Jag svarar gärna på det också eftersom det nu kom upp. När vi står inför hur vi ska hantera kommande utmaningar för att kunna möta fattigdomen i världen och leva upp till våra löften, men också, tycker jag, verkligen spurta mot millenniemålen, har regeringen i den här budgeten trots detta valt att fortsätta med den särskilda satsning vi hade på klimatbistånd för att öka kunskapen och få fler länder att göra som . Därför har vi valt att fortsätta med den så kallade klimatsatsningen i biståndet, men framför allt har vi sett till att leva upp till fattigdomsperspektivet och mäta oss mot millenniemål 4, 5 och 7 som är de mål som kanske mest ligger efter. Kvinnors och barns sårbarhet måste lyftas upp. Millenniemål 7, som handlar om vatten och sanitet och kan kopplas till just klimatutmaningarna, blir då fokuserat i det budgetreformutrymme som vi hade när vi gjorde budgeten . När det gäller nya, additionella medel tycker jag att det är viktigt att poängtera att är en stor biståndsgivare som ger högt över målet på av bni. I debatten om nya, additionella medel tycker jag därför att måste bestämma sig lite grann. Man kan nämligen inte både kritisera oss för att vi inom ramen för detta har lagt in klimatsatsningar, och sedan, när vi börjar ändra på de klimatsatsningarna, kritisera oss för att vi även då gör fel. Man får bestämma sig för om man vill ha klimatsatsning inom ramen för biståndet eller inte, och i så fall inte vara lika oroliga över att vi nu har gjort en liten minskning av den satsning som vi har haft . 4 (MP): Jag börjar i slutet: Det är inte så att inte vill ha klimatsatsningar. Problemet är att de tas av biståndsmedel. Egentligen skulle de satsningarna behöva vara utöver det bistånd vi redan har, eftersom behovet av fattigdomsbekämpning, demokratiutveckling och så vidare är nog så viktigt. Därför behöver vi, vilket vi också har lovat inom FN, göra satsningar därutöver för anpassning och klimatminskningar i syd. Att ta pengar av det vanliga biståndet till klimatsatsningar, givet att man nu har valt att göra det, innebär att man hamnar i en mycket svårare situation. Om man minskar den öronmärkning som går till klimatinsatser måste man nämligen göra avvägningen om det är bra eller dåligt. För fattiga människor är ju den krassa verkligheten att klimatet bidrar till fattigdom. Klimatförändringarna är här redan nu och bidrar till att fattiga människor blir mer sårbara, och därför är det bekymmersamt när klimatinsatserna minskar. Dessa insatser skulle behöva vara utöver det vanliga biståndet, för båda behövs. Det är lite grann vår linje. Vad gäller inmatningstarifferna handlar diskussionen här och inte om vad vi ska göra i , utan jag tror, precis som , att det kan behöva se lite olika ut i olika länder. Det är väldigt viktigt att man lyssnar på vilka intressen som finns i mottagarländerna. Här finns de som redan nu lyfter fram inmatningstariffer som ett verktyg som skulle kunna vara värdefullt att jobba med. Då kan det vara positivt om kan bidra till sådana projekt som man uppenbarligen nu gör i och också göra det i fler länder. Vi har ju ett ansvar för att stödja utvecklingen av ren energi i fattiga länder. Jag hörde att biståndsministern var orolig för att de här subventionerna kan vara svåra att bli av med. Men någonting man brukar lyfta fram som en fördel med inmatningstarifferna är att eftersom subventionen egentligen är mellanskillnaden mellan vad det kostar att producera elen förnybart och vad man tror att fattiga människor rimligen kan betala, brukar kostnaderna gå ned i takt med att den förnybara energin blir vanligare. Så är utvecklingen, vilket är väldigt glädjande. Genom att ha en subvention som får i gång tekniken kan man alltså se hur kostnaderna successivt sjunker, och subventionen kan därmed fasas ut. Därför tror jag att det skulle kunna vara en bra modell, även om man givetvis måste lyssna på vilka intressen som finns i de länder vi samarbetar med. Tror biståndsministern att det här skulle kunna vara någonting att lyfta in i fler länder? Jag tänker mig att biståndsministern är ute och reser och samtalar mycket. Hör biståndsministern om det finns några sådana diskussioner och önskemål där kunde vara mer drivande, eller handlar det nu framför allt om att vi måste se till att leverera de pengar vi lovat till gröna fonder med mera så att pengarna finns, oavsett hur man sedan väljer att använda dem? 5 Statsrådet (M): Jag tackar för det som säger givet att vi bör lyssna och kanske se ett antal olika ingångar när det gäller att hantera den stora frågan om hur utvecklingsländerna ska få tillräcklig tillgång till energi för att kunna ta sig själva ur fattigdom. Jag skulle vilja säga att det här är en nyckelfråga, inte bara för livsmedelsproduktion och annat där det behövs mer energi för att komma till rätta med livsmedelsosäkerheten i världen. För att få ekonomisk tillväxt och utveckling måste vi också se till de ökade energibehoven och inse att det inte kan ske på bekostnad av alltför stor ökning av växthusgasutsläpp. Väldigt mycket av vårt utvecklingssamarbete går genom multilaterala kanaler och som ju talar mycket också med finansministrar som är medvetna om det här. Därmed kan man också arbeta med att hitta hållbara marknadslösningar som gör att det långsiktigt inte skapas obalanser. Man måste hitta både incitament och förmåga att sätta rätt pris på miljön genom att arbeta med sådana exempel som jag gav från det samarbete som vi har inom ramen för , där naturligtvis också utvecklingsländernas egna erfarenheter och förutsättningar lyfts in. Vad de sedan själva väljer för system för att hantera detta nationellt eller gärna i grupper av länder i regioner har vi en viss öppenhet för, just eftersom vi tycker att det är så viktigt att vi inte kommer med en enda lösning. Därför är det intressant att vi har den här interpellationen som diskuterar behovet av att på rätt sätt prissätta och introducera ökade energivolymer också till utvecklingsländerna. En hel del av samarbetet sker i multilaterala kanaler, och jag tror också att det är det mest effektiva sättet att kunna få förändringar till stånd i storleksordningar. Vi har god erfarenhet av att samverka i multilaterala kanaler, men naturligtvis också tillsammans med utvecklingsländerna, både för att ställa resurser till förfogande för deras behov av mer energi och för att se till att vi får förändrade beteenden. Här, fru talman, handlar det också rätt så mycket om att internt kunna göra rätt prissättningar. Ofta är det ju så att de fattigaste har absolut sämst tillgång till energi, vilken dessutom kanske är direkt hälsovådlig för dem. De har därför mest att tjäna på att man får bättre lösningar långsiktigt. handlar det också om att oreglerade marknader som inte fungerar på ett transparent sätt gör att de med de största energibehoven och den kanske hälsovådligaste situationen får betala allra mest. Utifrån dessa fattiga människors perspektiv drivs de här diskussionerna för att kunna hantera de stora och komplexa frågorna om vilka marknadslösningar man ska ha för att kunna få rätt pris på energi och hur denna energiproduktion ska ske. 6 (MP): Jag håller med biståndsministern om att prissättningen av miljöaspekterna är en nyckelfråga. Här i brukar jag tala mig varm för att vi inte kan ha en situation där man subventionerar miljöförstöring, eftersom det helt enkelt leder till en övermiljöförstöring. Ser man däremot till fattiga människors situation, om vi pratar om ett riktigt fattigt land där man inte ens har tillgång till grundläggande energi, kan det vara problematiskt att smälla på en miljömässigt fullt rimlig koldioxidskatt. Därför behöver man kompletterande styrmedel som till exempel de här inmatningstarifferna som fortfarande ger fattiga människor möjligheten till en tryggad och hållbar energiförsörjning. Jag är ändå glad att höra att biståndsministern har en positiv ingång i den här diskussionen. Jag är också glad att höra att det finns en tro på de multilaterala samarbetena, och jag hoppas verkligen att ska leva upp till sina åtaganden och betala in pengar till FN:s gröna fond som skulle kunna vara ett forum för att kanalisera sådana här resurser. Jag vill därför önska biståndsministern all lycka i förhandlingarna med finansministern om detta. 7 Statsrådet (M): Tack för interpellationen och för debatten! Vad gäller FN:s gröna fond vill jag slutligen säga att man ännu inte kan kanalisera pengar via den, men naturligtvis kommer vi att överpröva om detta är en bra kanal. Vi har ju bidragit till uppstarten av den gröna fonden därför att vi ser att detta är någonting där också utvecklingsländerna har ett starkt intresse och ett ägarskap. I fråga om de åtaganden som redan har gjort hoppas jag att vi gemensamt kan vara stolta över att vad gäller snabbstartsfinansiering, för att just göra någonting i enlighet med de löften som vi har gett, under 20102012 har levererat . Det innebär att vi stod för av EU:s samlade snabbstartsfinansiering på det här området. Det är någonting som jag tycker att alla här i ska vara stolta över och medvetna om. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:178 om samhällsomfattande posttjänst 8 Statsrådet (C): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att även boende på landsbygden ska få tillgång till rimlig postservice. har genom den nya postlagen (2010:1045) slagit fast att kraven på den samhällsomfattande posttjänsten ska bibehållas på samma nivå som . Från regeringens sida följer vi utvecklingen väldigt noga för att säkerställa att vi har en väl fungerande posttjänst av god kvalitet i hela . , , är den myndighet som är utsedd av regeringen (postförordningen 2010:1049) för att meddela tillstånd för postverksamhet och att utöva tillsyn inom postområdet. Med stöd i postlagen utfärdar PTS allmänna råd för utdelning av post i och utanför tätort. Myndigheten har vidare mandat att fatta beslut om åtgärder som behövs för att lagen och tillståndsvillkoren ska följas. Den del i de allmänna råden som gäller utdelning av post utanför tätort har inte förändrats sedan de första allmänna råden kom 2005. PTS senaste kartläggning visar att av samtliga hushåll och företag utanför tätort vid det tillfället hade mindre än till postlådan. avser PTS att initiera en uppdatering av denna kartläggning för att få en aktuell bild och för att se om några förändringar har skett på området. Post Nord AB:s dotterbolag är utsedd av PTS att tillhandahålla den samhällsomfattande posttjänsten i . Varje vår rapporterar PTS till regeringen hur Posten har levt upp till sina åtaganden vad gäller den samhällsomfattande posttjänsten. Genom dialog med Posten, och vid behov krav på åtgärder, ser PTS till att ställa krav på att Posten genomför förbättringar när så krävs. bedömde PTS att Posten hade fullgjort sina åtaganden på ett tillfredsställande sätt, och förväntar jag mig att få ta del av PTS bedömning av hur Posten har fullgjort sina åtaganden . Regeringen är ytterst angelägen om att vi har en postservice av god kvalitet med hög tillgänglighet i hela landet. fattade beslut om en långtgående postlag som tydligt föreskriver vilka lagar och regler som gäller. De tillståndskrav som Posten har att förhålla sig till är också mycket tydliga, och regeringen har i bolagsordningen för koncernen tydliggjort att bolagets verksamhet ska vara att tillhandahålla rikstäckande postverksamhet i . Jag ser inga skäl att vidta ytterligare åtgärder utan har fullt förtroende för PTS tillsyn på postområdet. 9 (S): Tack, statsrådet, för svaret! Jag började med att lämna in en skriftlig fråga på precis samma tema som interpellationen: Hur långt är det egentligen rimligt att man har till sin egen postlåda? Jag fick då ett svar, precis som , som jag inte är nöjd med, och därför tycker jag att vi ska diskutera detta lite till. I det svar som statsrådet precis läste upp kan vi notera att i den nya postlagen har fastslagit att kraven på den samhällsomfattande posttjänsten ska bibehållas på samma nivå som . Det är jättebra. Det är också bra att man tänker kontrollera hur många det faktiskt är som har ett rimligt avstånd till sin postlåda, men det hjälper ju inte när vi nås av larmrapporter som säger att brevlådor försvinner och människor får väldigt lång väg till sin postlåda. Vi pratar om mil fram och tillbaka till sin postlåda. Senast kunde vi i någon av de stora rikstidningarna läsa om skräckexempel från . Det säger sig självt att de dubbla uppdrag som Posten har, dels att utföra en samhällstjänst, dels att vara lönsam, ibland inte går ihop. Det kommer alltid att finnas människor som bor för långt bort från centrum, på samma sätt som det alltid kommer att finnas människor som har sådana sjukdomar som inte på något vis kan behandlas på ett kostnadseffektivt sätt men som ändå måste behandlas, annars dör patienten. I fallet med hur långt man egentligen kan ha till sin postlåda tog jag ett verkligt exempel. Det var en man boende i min egen hemkommun som ringde till mig. Helt plötsligt fick han ett besked om att han skulle få enkel väg till sin postlåda en mil fram och tillbaka för att hämta sin post och den dagliga tidningen. Han ringde och frågade vad jag tyckte. Ska det vara så här? Jag menade att det var helt orimligt. Det sade jag också till honom.