prot · H009130 · 2013-06-27 00:00:00 — Det irländska ordförandeskapet presenterade i förhandlingarna ett kompromissförslag som klargjorde ursprungsförslag till artikel 15.2. stödde detta förslag, som dock mötte motstånd från flera andra medlemsstater. I de fortsatta förhandlingarna har regeringen mycket aktivt i rådet förespråkat en kompromiss som så långt möjligt tillmötesgår . är det ett faktum i förhandlingarna att en sådan kompromiss mellan rådet och måste kunna fungera EU-rättsligt, bland annat i förhållande till EUF-fördraget. I fråga om artikel 15.2 har också tagit upp vad jag och regeringen gör för att säkra att en hänvisning till nr 94 finns med i direktivet. Som jag redogjort för bland annat i mitt svar på riksdagsfråga i den här saken, inför och i finansutskottet var frågan om 94 aktuell under diskussionerna i rådet. Regeringen deltog aktivt i dessa tillsammans med några medlemsstater som är parter till konventionen. Det visade sig dock komplicerat att inom ramen för dessa förhandlingar få andra skrivningar om 94 än sådana som skulle riskera att befästa de rättsliga svårigheterna mellan och 94. Något omnämnande skedde sedan inte i rådets allmänna inriktning, som legat till grund för förhandlingarna från rådets sida. Jag vill också framhålla att inte heller förslag innehåller någon uttrycklig hänvisning till konventionen. Frågan om en hänvisning till 94 har därför inte varit en fråga under trepartssamtalen. Diskussionerna har i stället handlat om parlamentets förslag till artikel 15.2 där alltså drivit linjen att rådet måste vara tillmötesgående mot i denna fråga. 96 (S): Jag vill tacka ministern för svaret. Jag vet inte riktigt hur jag ska lägga upp det här, för jag måste säga att jag blev något brydd. Ministern läser upp ett svar som skickades eller kanske i går, och där finns inte någonting med om den uppgörelse som har träffats. Jag trodde att det här var ett lysande tillfälle att få veta mer om den uppgörelse som har träffats, för kommissionen har ju skickat ett pressmeddelande om densamma. Det kanske vittnar lite grann om ointresset från regeringens sida. Den svenska modellen säger man sig stå bakom, men när det verkligen gäller de viktigaste sakerna kollektivavtal, arbetsmarknadens parter och hur de förhåller sig till varandra står man inte upp för det. Jag skulle vilja höra lite mer om den uppgörelse som har träffats. talade om en kompromiss i ett svar på en skriftlig fråga från mig, men det var för . Då vill jag veta lite mer vad som har hänt. Är det så, enligt den uppgörelse som har träffats, att man kan ställa krav på svenska kollektivavtal vid offentlig upphandling? 97 Statsrådet (KD): Det är korrekt att det är en rörlig materia, och förhandlingar pågår i dessa frågor. I går fick vi en tjock lunta med ett förslag till en kompromiss från kommissionen, som har förhandlats ytterligare. Allt tyder dock på att vi kan få en uppgörelse som innebär att man tillmötesgår förslag till artikel 15.2. Min bedömning är därför att vi kommer att komma dithän att vi kan få in synpunkter i det slutliga förslaget. Inget är dock klart innan man är helt färdig med förhandlingarna. Men den senaste rapporten är att dessa frågor går i rätt riktning sett ur svensk synpunkt. Detta redovisade jag också i mitt interpellationssvar. Det har dock hänt ytterligare saker sedan det formulerades; det är helt korrekt. Detta är något som vi i aktivt har medverkat till, både på tjänstemannanivå och på politisk nivå, för att vi så långt vi kan ska åstadkomma en överensstämmelse med synpunkter för att just förstärka dessa delar av de slutliga upphandlingsdirektiven. ska rösta om detta , troligtvis eller oktober. Därefter vet vi slutligen hur detta kommer att se ut från . Denna fråga ska sedan också tillämpas i praktiken. Många av dessa frågor måste tolkas och tillämpas. Vi har ett bra utredningsunderlag i , bland annat från , som handlar om hur vi ska rusta svenska myndigheter för att bättre stå för ett mer kvalificerat och mer samlat upphandlingsstöd. Det är också en viktig del i detta. Vi vet också att slutliga tolkningar ofta blir föremål för olika rättsutslag när man ska tolka exakt vad det innebär i olika lägen. Vi kommer dock att komma längre dithän genom att det blir lättare och bättre möjligheter att ställa sociala krav i samband med upphandlingar med de EU-direktiv som ser ut att landa någorlunda riktigt och rimligt utifrån svensk horisont men också genom det övriga arbete vi utför på svensk botten. 98 (S): Jag tackar för svaret, men av någon anledning känner jag mig ändå inte helt lugn. Jag skulle därför vilja att statsrådet redogör för kommissionens förslag, för det är viktigt att vi får en analys av det i kammaren. Jag utesluter inte att man tar steg framåt, men jag vill gärna höra på vilket sätt man gör det. Eftersom 94 inte finns med i protokollet är min fråga: Kan man garantera via 15.2? Nästa fråga är: När tänker regeringen ratificera 94, vilket uttalat att man ska göra? Jag tror att det var 2011. Det är därför jag känner sådan misstro. Statsrådet har inte förberett sig för att redogöra för kompromissförslaget fastän vi skulle diskutera denna viktiga fråga , och står vi här. Vad är det som händer? Jag tycker att det är jätteviktigt att veta det. Det handlar om arbetstagares rättigheter, att lika lön ska gälla oavsett nationalitet. Det handlar också om konkurrens mellan företag, att man inte ska tillåta illojal konkurrens och lönedumpning. Det är en jätteviktig fråga för det svenska näringslivet, för småföretagen och så vidare. Därför är frågan om vi kan ställa dessa krav helt avgörande. Jag frågar igen: Är det statsrådets uppfattning att kommissionens kompromissförslag innebär att det går att ställa krav på sociala hänsyn vid offentlig upphandling? Det står i interpellationssvaret att det inte går med 94. Varför går det inte med 94, är min andra fråga. Fråga tre är: När tänker regeringen att vi ska ratificera 94, vilket uttalade och tillkännagav 2011? 99 Statsrådet (KD): 94 har varit med i diskussionerna om upphandlingsdirektiven. har varit aktivt för att få ett rättsligt utlåtande om vad det innebär om 94 skulle lyftas in eller hänvisas till i upphandlingsdirektiven. Här har vi drivit på och fått en del rättsliga uttalanden från rådets rättstjänst, men de har inte varit så precisa att det har skapat klarhet fullt ut. Det finns problem. har ratificerats av tio länder, och de gjorde det innan de blev EU-medlemmar. Många länder har inte ratificerat konventionen, och EU som institution har inte ratificerat den. Det finns en del oklarheter i hur man ska tolka i förhållande till EU-rätt och till de allmänna principerna, exempelvis när det gäller upphandling. Under förhandlingarnas gång sökte efter en lösning för att få in detta på något sätt och hänvisa till detta. Det fanns idéer om att göra olika typer av hänvisningar till 94. Men de skrivningar som kom fram från kommissionen hade snarare inneburit en begränsning av möjligheterna för att självständigt bedöma om och när 94 skulle ratificeras. var därför emot att man skulle göra sådana hänvisningar eftersom det hade inneburit ett steg tillbaka sett ur exempelvis synvinkel. Det har inte heller varit föremål för parlamentets synpunkter. Där har man också insett att det inte är rätt forum och rätt väg att dra in 94 i detta sammanhang. Däremot har man velat ha förstärkta skrivningar för just artikel 15.2. Här har aktivt arbetat för att tillmötesgå synpunkter i konflikt med ett antal andra länder inom EU som har varit rädda för denna typ av skrivningar. Det har till exempel varit länder som misstänkt att de ska få sämre förutsättningar konkurrensmässigt och därför inte vill att det ska finnas några skarpa skrivningar. Man har jobbat både med den formulering som har kommit med och med skälskrivningarna, alltså vilka skäl man har bakom. Det är ett slags förarbetestexter som man har jobbat med för att hitta skrivningar som gör att man får så precist innehåll som möjligt och för att tillmötesgå de olika synpunkter som finns inom EU-kretsen. Här ser man nu ut att kunna landa på det som har föreslagit och som också har stött. Det innebär att det blir tydligare och bättre möjligheter att ställa sociala krav. Men vad innebär detta i praktiken? Vi har också ett utstationeringsdirektiv som styr, och vi har allmänna principer. Man får inte formulera de sociala kraven så att de står i strid med övergripande principer såsom likabehandling, transparens och icke-diskriminering. Här finns alltid en viss tolkningssituation som vi kommer att få leva med. Vi har dock ett bättre stöd för detta i det nya EU-direktivet än vad vi hade tidigare, även för när den till exempel ska avgöra i principfall och för svenska domstolar. I ska vi skriva en svensk lagstiftning om detta; vi ska tolka in det i svensk lagstiftning. Det är ett utredningsarbete som har påbörjats och som ska vara klart . Frågan om en svensk ratificering av 94 ligger på arbetsmarknadsministerns bord, och jag kan därför inte uttala mig om hur beredningsläget ser ut där. 100 (S): Det var väl bra; då får jag möjlighet att ställa en ny interpellation. Många länder har nämligen ratificerat 94, bland annat , , , , och . Det verkar alltså inte helt omöjligt att göra det om man verkligen vill. Det är bra att det har gått framåt, och så verkar det också på de pressmeddelanden som skickats ut. Det är svårt att vara i opposition. Jag förstår att statsrådet inte kan sitta och läsa alla dessa buntar; det vore omänskligt. Men med de ca 5 000 människor som består av borde väl någon kunna göra en kartläggning av vad det kompromissförslag som kommissionen har lagt fram verkligen innebär. Jag är glad att det blir bättre, säger statsrådet. Men kan ställa krav på kollektivavtal vid offentlig upphandling? Den frågan vill jag gärna ha svar på. Jag skulle också vilja att statsrådet sade någonting om att hänvisningen till 94 inte behöver vara med i bilagorna eftersom det räcker med 15.2. Är det korrekt uppfattat? Det skulle jag vilja ha svar på. 101 Statsrådet (KD): Jag vill börja med att understryka att på politisk nivå, och också på tjänstemannanivå, har vi varit mycket aktiva från svensk sida för att få så tydliga och starka skrivningar som möjligt när det gäller de sociala kraven. Kan man då ställa krav på exempelvis kollektivavtalsvillkor? Ja, det kan man göra. Man kan delvis göra det enligt det gamla lagförslaget. Man kan göra det bättre enligt det nya, men det måste utformas på rätt sätt så att det inte strider till exempel mot principen om likabehandling och icke-diskriminering. Det är ofta kruxet. Man måste utforma kraven på ett korrekt sätt så att de är i överensstämmelse med de grundläggande principerna. Då har man goda förutsättningar att ställa sociala krav. Förutsättningarna är bättre i de nya direktiven än de var i de gamla. Men man måste, som sagt, utforma kravställandet på ett korrekt sätt. Det är ofta där problemet sitter. Det gäller miljöhänsyn, sociala hänsyn och olika typer av andra hänsyn som man vill lägga in. De måste utformas i enlighet med de grundläggande principerna. Vi har, som jag sade, fått ett starkare stöd för detta med de nya EU-direktiv som håller på att växa fram. Problemet är att besluten gällande samtliga regelverk fattas på en EU-övergripande nivå, och de ska sedan tillämpas i 27 medlemsländer. Vi ska skriva en svensk lagstiftning utifrån dem. Det är klart att det alltid finns en problematik i den exakta tolkningen av regelverken. Där får vi lita på att rättsfall som utvecklas kan klargöra de oklarheter som finns. Ett problem som vi i har att brottas med är att vi inte har exempelvis minimilönesystem, utan vi har kollektivavtal som dessutom är lite olika utformade i skilda branscher. Det gör att vi blir något av en udda fågel i EU-familjen. Men rätt stöd från svenska myndigheter för hur man ska ställa krav utifrån dessa nya direktiv kommer att innebära bättre förutsättningar, men jag törs inte lova att det blir perfekt klarhet i alla detaljer, tyvärr. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2012/13:462 om fortsatta verksamhet 102 Miljöminister (C): Herr talman, ärade ledamöter och åhörare! har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att verksamhet kan behålla sitt oberoende och sin höga kvalitet. Den offentliga upphandlingen är av stor strategisk betydelse och kan bidra till att vi når våra politiska mål, till exempel miljökvalitetsmål och generationsmålet. har påpekat att samordningen och styrningen av arbetet med miljökrav i offentlig upphandling behöver förbättras (RiR 2011:29). (SOU 2012:32) föreslår att en samlad upphandlingsmyndighet bildas som stöd till offentlig upphandling. Förslaget stöds av , alltså utredning (SOU 2013:12), som också föreslår att verksamhet bör ingå i myndigheten så att miljökrav och sociala hänsyn kan samordnas med andra krav. Jag noterar att andra länder, till exempel och som jämte ligger i framkant i arbetet med hållbar upphandling, har samlat sitt upphandlingsstöd i en myndighet. Förslaget om en samlad myndighet till stöd för offentlig upphandling bereds inom liksom frågan huruvida verksamhet ska ingå i denna myndighet. Jag anser likt att bedriver en mycket betydelsefull verksamhet med hög kvalitet och stor integritet. Det är därför viktigt att slå vakt om denna verksamhet så att den kan fortsätta, utvecklas och stärkas oavsett om verksamheten inordnas i en myndighet eller ej. 103 (S): Jag tackar ministern för svaret. har ett särskilt samhällsuppdrag att tillhandahålla förslag till drivande av miljökrav och andra hållbarhetskrav för den offentliga sektorn vid dess upphandlingar. är ett bolag som ägs gemensamt av staten och Kommuner och Landsting. Målgruppen för rådet är främst kommuner och landsting. Enligt senaste kartläggning om omfattningen av miljöanpassad offentlig upphandling framkommer att kommuner och landsting i stor utsträckning använder sig av kriterier, . Det är givet att har spelat en avgörande roll i att ligger främst i i utvärderingar av både miljöanpassad upphandling och socialt ansvarsfull upphandling och främst i världen vad gäller hållbar upphandling. Ministern nämner och i sitt svar, men det stämmer inte riktigt att de tillsammans med ligger i framkant vad gäller hållbar upphandling. låg nämligen på sjunde plats och på nionde. Däremot stämmer det att låg på andra plats vad gäller miljöanpassad upphandling och socialt ansvarsfull upphandling. kom på femte respektive sjätte plats. Det känns som om andra länder borde lära av oss och följa vår modell i stället för att vi ska snegla på andra, mindre framgångsrika länder. Det som möjliggjort arbete med att ta fram kriterier hela 700 kriterier har det blivit och att ligga i framkant med drivandet av miljökrav och spjutspetskriterier samt kunna ge detaljerade råd till upphandlande myndigheter har just varit att det inte är en myndighet utan ett bolag. Det riskerar vi att förlora om ska införlivas i en myndighet. En av konsekvenserna blir att de miljö- och hållbarhetskrav som utarbetar kommer att hamna under EU:s så kallade anmälningsdirektiv och därmed bli föremål för obligatorisk notifiering. Låt mig förklara för åhörare som kanske lyssnar via webben att notifiering innebär att kriterier alternativt föreskrifter ska anmälas till EU. Kriterierna måste sedan gå på remiss till berörda aktörer och och vidare till regeringen, som därefter sänder dem till och till samtliga medlemsländer. Det är en tidskrävande och mycket byråkratisk process som förmodligen medför att kriterier riskerar att till stor del blockeras eller frysas, det vill säga stå stilla i tre alternativt . Det kommer inte bara att leda till att det tar att ta fram kriterier, utan det kommer sannolikt att krävas mer resurser än vad fallet är . Detta vet miljöministern naturligtvis redan. lät Statskontoret genomföra en konsekvensanalys för att belysa just konsekvenserna av och riskerna med att införa verksamhet i en ny myndighet. Resultatet av konsekvensanalysen borde bekymra ministern, för precis det som jag tar upp i min interpellation presenterades i konsekvensanalysen. Därför undrar jag naturligtvis hur ministern ställer sig till de konsekvenser som presenterades för ministern i analysen och hur ministern kommer att driva att dessa frågor får plats när regeringen lägger fram förslaget för . 104 Miljöminister (C): Det här är en teknisk men mycket spännande diskussion. Jag håller verkligen med interpellanten om att upphandlingen spelar mycket stor strategisk roll. Den omfattar en stor del av vår ekonomi. En innovativ upphandling gynnar framväxten av ny och bättre teknik. Om vi ska klara de svenska miljömålen måste det offentliga handla upp rätt saker, vara noga med att miljökriterierna följs och med att vid varje upphandling ta steg mot att uppfylla de svenska miljömålen och klimatmålen. Därför är upphandlingen oerhört viktig. är ett bolag. Det bildades för att vara huvudman för EU:s miljölednings- och miljörevisionsförordning, EMAS, som någon kanske känner till. har byggt upp en omfattande verksamhet för stöd till offentlig upphandling om miljö och hållbarhet. Huvuddelen av bolaget ägs redan av staten och mindre delar av Kommuner och Landsting och . Delägarna har aviserat att de inte gärna vill vara kvar i den bolagsformen. Man har alltså både den Jeppsonska utredningen om stödet för offentlig upphandling, som kom , och upphandlingsutredning, SOU 2013:12, som kom . Utredningarna är gjorda av två personer som är besjälade av att vi ska nå våra svenska miljömål. Båda bedömer att kvaliteten inte förändras om man byter organisationsform så att verksamhet finns i en statlig myndighet och inte i ett bolag som till stor del ägs av staten. Det är en kvalitetsfråga. Naturligtvis behöver vi diskutera och fundera över hur vi ska garantera kvaliteten. De här råden behövs. Det är alldeles tydligt. Detta framgår också, som säger, av hur många myndigheter som använder rekommendationer. Däremot är det inte nödvändigt med notifiering. Notifiering är ett krångligt förfarande som tar tid och där man inte alltid vet utgången. Det har erfarenheten lärt oss. När det gäller till exempel notifiering av strängare kemikalieregler i har vi fått väldiga problem med att få kommissionen att godkänna dem, trots att många svenskar kanske tycker att det skulle vara självklart och att vi borde få bestämma detta själva. Den springande punkten här är om miljöstyrningsråden ges författningsform eller inte. Det är det vi måste vara noga med, för i så fall kan det komma att krävas en notifiering. Det är väl ingen som har tänkt att de här råden ska bli författningstext, utan det är allmänna råd som är så varierande att de inte heller faller under någon form av vidare tolkning av vad som kan vara andra styrande beslut som är att jämföra med författningstext. De frågor som interpellanten ställer är viktiga. Naturligtvis ska vi vara noggranna med kvaliteten och med att de miljöråd och upphandlingsråd som behövs sköts och hanteras på ett flexibelt sätt, så att de kan fortsätta att göra samma nytta i den svenska samhällsutvecklingen som de har gjort så här långt. 105 (S): Staten finansierar av verksamhet. Det gör väl att man är en 50-procentig delägare i bolaget. Man får väldigt mycket för väldigt lite pengar. 11 ½ miljon betalar man ut . Det är samma nivå som man har legat på . Det är intressant att höra ministern tala emot den utvärdering och konsekvensanalys som kom från Statskontoret . Där konstaterade man att kan tillhandahålla detaljerade råd och att det inte råder några tvivel om att frirörlighetsregler blir tillämpliga på kriterieverksamhet om denna flyttas till en myndighet. Detta står i konsekvensanalysen. Det här skulle också innebära obligatorisk notifiering av alla upphandlingskriterier, vilket kommer att blockera verksamheten och leda till lägre miljökrav. Det är Statskontoret som skriver detta. Man säger att bedriver en väletablerad verksamhet med ett starkt varumärke som riskerar att försvinna vid en omorganisation. Man riskerar också att förlora sin ledande position i världen vad gäller offentlig upphandling, då miljöaspekten kan komma att få en mindre framtonad roll i en större myndighet. Detta konstateras i Statskontorets tidigare utredning och upprepas i konsekvensanalys. Jag undrar vad det är som gör att ministerns handläggare på departementet kommer fram till någonting helt annat. Om inte staten längre kan upprätthålla det upphandlingsstöd som erbjuder får inte den offentliga sektorn hjälp med de konkreta förslag till miljöhållbarhetskriterier och andra hållbarhetskriterier som man som upphandlare förväntar sig. Då har man inte samma möjligheter att vara världsledande . Man kan inte få samma effekter på de miljarder vi använder vid upphandling. Jag tror på ministern när hon säger att det finns höga ambitioner från regeringen för att detta ska kunna fortsätta. Men jag vill se en analys som visar på motsatsen till det som har sagts tidigare och i de andra utredningarna. Det känns som att man bara tycker saker. Man har bett om konsekvensanalyser men slänger dem åt sidan och säger: Nej, det där stämmer inte. Vad är det som gör att man kommer fram till en helt annan slutsats än de tidigare utredningarna? Det skulle vara intressant att få veta. Det är inte så att alla remissinstanser säger att det här är ett bra förslag. I samband med remissbehandlingen av Statskontorets betänkande En ny upphandlingsmyndighet och slutbetänkande Upphandlingsstödets framtid framkom det att ett stort antal centrala instanser inom upphandlingsområdet stöder att ska få bedriva sin verksamhet vidare som tidigare och ogärna ser att detta förändras på något sätt. Man är alltså väldigt nöjd med arbete och vill att det ska fortsätta. Ett snarlikt ställningstagande görs i slutbetänkande, där man anser att det är angeläget att den verksamhet som bedriver tillåts med bibehållen integritet och att den ska kunna fortsätta att utvecklas enligt de förutsättningar som gäller . Jag undrar varför man inte lyssnar på avnämarna och regeringens egen utredare. Det viktiga är att vi vet vilka konsekvenserna blir om man införlivar i en myndighet. 106 Miljöminister (C): Jag skulle vilja börja med att slå fast ett par saker innan jag fortsätter själva diskussionen. Det första är att det är väldigt skönt att ha en interpellationsdebatt med en företrädare för riksdag som är lika angelägen som jag om att offentlig upphandling ska styras på ett miljömässigt korrekt sätt och som håller med om att det betyder väldigt mycket för att vi ska nå våra miljömål och för samhällsekonomin. Det andra jag vill slå fast är att beredning pågår. Regeringen har ännu inte tagit ställning till hur detta ska organiseras. Vi har beredningsunderlag från olika håll som vi just nu värderar. För min del kan jag säga att verksamheten är väldigt viktig. Den har mycket hög kvalitet och ska bibehållas, helst också fortsätta att utvecklas och bli ännu bättre. Vad gäller ägarskapet är det så att staten äger och SKL och delar på de kvarvarande procenten. Men av verksamheten finansieras av staten. Det är fakta vi har att hantera. De andra två parterna är dock väldigt tveksamma till att fortsätta i bolaget, och ett helägt statligt bolag faller under samma regler som en myndighet i väldigt många fall. Det är en av anledningarna till att två utredningar har behandlat verksamhet. I remissvaren på de här två utredningarna är det många som skriver att kvaliteten är väldigt hög, vilket jag också har nämnt. Det är roligt att många avnämare tycker det. Många tycker att det är svårt att ta ställning; de bryr sig kanske inte så mycket om organisationsformen, men vill värna verksamheten. Många tillstyrker en ny myndighet. Ganska många är emot, men det är ett mindre antal. Det finns några som tycker att frågan om att verksamheten skulle kunna ligga på Kammarkollegiet inte har utretts tillräckligt och som har en del åsikter om Kammarkollegiets verksamhet, men det är en helt annan debatt än den vi för . Allt detta bereds just .