prot · H009129 · 2013-06-26 00:00:00 — Jag är glad för att Högskolan på , , för att säkra kvaliteten och säkra en liten högskolas fortsatta existens går samman med i . När jag var redaktör i minsann, fru talman var det fråga om huruvida skulle bli universitet eller inte. Den prövningsnämnd som prövade detta gjorde tummen ned. Det var inte populärt, kan jag säga, när jag i den tidning som jag då verkade i skrev att detta var ett klokt beslut eftersom kvalitetsfrågan är avgörande även i detta fall för att man i längden ska få tillräckliga kvaliteter i undervisningen och få elever att söka till lärosätet. Man vill inte råka ut för det som många tyvärr nu har råkat ut för, nämligen indragna examensrättigheter. Om det finns någonting som är allvarligt för en regional högskola så är det indragna examensrättigheter. Det är en signal till andra sökande som är allvarlig eftersom den innebär att högskolan inte har tillräckliga kvaliteter. Min fråga till statsrådet är därför egentligen en annan: Hur klarar vi kvaliteten på lärarsidan till de mindre, regionala högskolorna för att vi ska få kvalificerade människor att söka till dem? Jag tror att det är själva nyckelfrågan. Antalet platser kan man alltid klara ut. Men hur får vi goda lärare till de platser som inte har den attraktivitet som av tradition tillkommer de riktigt stora lärosätena? 11 Utbildningsminister (FP): Jag börjar med interpellantens frågeställningar. Utgångspunkten för interpellationen är att arbetsmarknadsläget i är kärvt. Det finns en industritradition i som gör att utbildningsnivån historiskt har varit lägre än på andra håll i . Jag tycker att det är rimliga utgångspunkter för en sådan här diskussion: Hur kan vi gemensamt lyfta utbildningsnivån i ? Däremot tycker jag inte att riksdagsledamöterna ska göra sig till fackliga företrädare för de anställda på lärosätena. Det är en annan diskussion. Det är klart att lärosäten går upp och ned, och plötsligt står någon inför en omstrukturering. Så kan det vara, och så är det i alla verksamheter. Som interpellanten pekar på kan det låta så här: ska man omstrukturera, och det är jobbigt för personalen. Ja, det är möjligt att det är. Men det får personal i högskolan liksom i alla andra sektorer finna sig i ibland sker det anpassningar. Utbildningsnivån i är däremot en relevant diskussion att föra. Jag delar den uppfattning som interpellanten har. Jag tycker att interpellanten ska ta med sig denna fråga till : Varför lägger man upp utbildningen på det sätt att de platser man har på till går till studenter från andra delar av landet? Det beror på att man väljer att ha en hög andel distansutbildningar. är unik i detta sammanhang, möjligen ihop med något lärosäte till. Av våra nästan 40 lärosäten är det nästan ingen annan högskola som har så hög andel distansutbildningar. Bakgrunden till detta är att man har ett svagt söktryck från och sedan fyller ut det hela med distansutbildningar. Men om man valde att dra ned något på distansutbildningarna och öka campusstudierna skulle det finnas många fler platser för ungdomar i . Så kan man göra om man vill, men detta är ett val man har gjort. Det går inte att säga: ska vi bygga ut fler platser i , för då kan fler i studera. Så blir det inte, utan det blir fler distansstudenter från andra håll i landet. Ärligt talat: Utbildningen för dem som studerar på distans kan ligga var som helst. Den måste inte ligga i . Den kan ligga i eller i eller i ; det finns inget behov av en regional högskola som i så hög grad fokuserar på distansutbildning. Vitsen med distansutbildning är att studenten kan studera hemifrån. Det är inte avgörande var den mottagande datorn finns. Den kan stå var som helst. Ett regionalt lärosäte kan i längden inte motiveras av att det har en hög andel distansstuderande. Idén med regionala lärosäten är precis den som interpellanten tar upp, nämligen att medverka till att lyfta utbildningsnivån i den egna regionen. Det är därför vi har regionala lärosäten. Detta gör att det finns en diskussion som bör föras om : Kan man öka andelen campusstudenter inom ramen för de platser man har? Det är ju det som skulle öka möjligheterna för ungdomar i att studera. Utan att veta tror jag att det är så att i första hand tar in alla som söker och som är behöriga från . Det är för få sökande, och det är därför man fyller på med distansstudenter. Det är bakgrunden till balansgången. har också haft en mycket stor andel så kallade inaktiva studenter. Därför har vi sagt att vi drar in det här. Inaktiva studenter är ett begrepp som betyder att någon en 20-åring eller 30-åring anmäler sig till studier men sedan inte studerar. Man struntar i ett komma dit, och man pluggar inte. Man är anmäld, och lärosätet har fått betalt för detta. Lärosätet har fått betalt för att en person är inskriven som inte pluggar. Det är inte ett rimligt användande av samhällets resurser. Det ska vara aktiva studenter som studerar som man får betalt för som lärosäte. Detta är synpunkter som i synnerhet har gällt när det gäller den ekonomiska resurstilldelningen. 12 (S): Jag tror att oavsett var man finns någonstans i landet tycker man att lärosäten, i det här fallet högskolor, är viktiga i samhällsbilden. Så tycker vi förstås också i . är en drivmotor för utveckling och tillväxt. Så är det förstås också på andra platser. Det är viktigt med samverkan mellan regional högskola, industri och servicenäringar. Jag tror att man utvecklar detta ännu bättre om man inte tappar ekonomiska resurser. Mycket av den utbildning och olika program som tas fram vid tas fram i samverkan med näringslivet och andra aktörer i regionen. Resultatet av denna samverkan är att studenter från i större utsträckning har fått arbete än studenter vid de flesta andra högskolor och universitet. Det tycker jag är oerhört positivt. När det gäller de effekter som blir av nedskärningarna i har man vid ändå kunnat skona de stora yrkesutbildningarna. Jag tänker på sjuksköterskeutbildningen och utbildningen till socionom, ekonom, ingenjör och så vidare. Detta har man gjort genom att flytta över pengar från fristående kurser av kompetensutvecklingstyp. Men det finns också andra behov i . Bland annat vet vi att det kommer att saknas ca 1 000 chefer på mellannivå inom landsting och kommuner . Det ser ut som om man måste lägga de planer som man har haft och fortfarande kanske har på att vidareutbilda personal i ledarskap på hyllan. Samma sak gäller utbildningsinsatser för personliga assistenter. Detta gäller alltså ett av samhällets mest utsatta och krävande jobb, så det är inte bra. När det gäller de lokala högskolorna finns det en möjlighet för människor att dels utbilda sig från början, så att säga, dels vidareutbilda sig. De kan då bo kvar på sin hemort och ändå studera och kompetensutvecklas. Detta är oerhört positivt. Vid sidan av att vi har en ganska hög arbetslöshet kan det i många sammanhang vara svårt att rekrytera behörig personal. Det är många olika faktorer som avgör var man väljer att bo någonstans. Det handlar också väldigt ofta om jobb till medföljande. Det är oerhört positivt för den fortsatta utvecklingen i länet om man kan ha en hög utbildningsnivå som gör att människor har möjlighet att bo kvar hemma, om jag uttrycker mig så, och studera. Det finns en fundering som man kan ha när det gäller de traditionella kunskapssätena som har funnits . känns det lite grann som om man medvetet styr resurserna till storstäderna och de traditionella lärosätena. En gång i tiden fanns det ett visst motstånd mot att det skulle tillskapas lokala högskolor. Jag hoppas att det inte är sådana tankar som gör sig gällande i regeringen . 13 Utbildningsminister (FP): Både och interpellanten ställer frågor av mer principiell karaktär som berör förhållandet mellan mindre och större lärosäten. Jag tror att vi ska inse att de regionala högskolorna och de nationella universiteten har olika uppgifter och är av olika karaktär. De stora nationella forskningsuniversiteten utmärks av att de har mycket forskning. De utmärks av att de är framstående i internationell forskning. har de mycket högre studentantal. De största universiteten har tio gånger så många studenter som till exempel , och då talar jag huvudsakligen om campusstudenter som finns på plats och inte om dem som finns på nätet. De stora universiteten bär upp hela den svenska akademiska världen. De regionala högskolorna har ett annat uppdrag. Jag tycker att deras uppdrag i huvudsak skulle kunna formuleras som det som är utgångspunkten i interpellationen, nämligen att de ska hjälpa till att höja utbildningsnivån i en viss region. Och har de naturligtvis en viktig roll i att försörja den regionen med yrkeskategorier som behövs, till exempel lärare, sjuksköterskor, högskoleingenjörer, socionomer och ekonomer. Det är väl de stora yrkesutbildningarna som jag räknade upp . I princip finns dessa på alla regionala högskolor i större eller mindre omfattning. Man ska ha klart för sig att de mindre högskolorna har stora utmaningar framför sig. pekade på lärarförsörjningen. Det är en del. Jag skulle vilja peka på studentvolymerna framöver. Ungdomskullarna sjunker drastiskt i storlek . Den som följer medierapporteringen om skolväsendet har noterat att ett antal gymnasieskolor läggs ned . Det blir ett väldigt liv när det gäller fristående skolor men inte så mycket när det gäller kommunala skolor. Rätt många gymnasieskolor i är på väg att avvecklas just . Det beror på att ungdomskullarnas storlek sjunker kraftigt. Inom kommer detta också att drabba högskolan. Ungdomskullarnas storlek sjunker mycket kraftigt, och då kan ett antal regionala lärosäten med ganska svagt söktryck få det rätt jobbigt. Dit hör , och huruvida man får det jobbigt eller inte avgörs mycket av hur högskolan själv agerar. Eftersom man ligger lågt när det gäller antalet förstahandssökande och fyller på med andrahandssökande och väldigt många distansstudenter från resten av landet kan man få det besvärligt . Jag tror att ledningen för är mycket medveten om detta. Man jobbar mycket strategiskt och funderar över vad man ska prioritera och säkra. Man ska satsa och utveckla där man har hög kvalitet. Jag har stor respekt för ledningen för . Utmaningen kommer att vara mycket svår , men det kommer inte att handla om att det behövs mer resurser. Det kommer att handla om att fylla de platser man har eftersom studentvolymerna kommer att gå ned mycket kraftigt inom . Det är en utmaning. Den andra utmaningen man har är att man har fått underkänt i så många kvalitetsutvärderingar. Det betyder att studenter kommer att tveka att söka till utbildningar som har fått låga betyg i kvalitetsutvärderingarna. Precis som sade söker ungdomar dit där kvaliteten är hög. Detta är en utmaning som man måste jobba med. Jag tror inte att den diskussion som finns i interpellationen om mer resurser kommer att vara så relevant. kommer man att fundera på hur man ska möta detta att man har många tomma platser på högskolan. Hur ska man göra sig attraktiv och höja kvaliteten? 14 (S): Jag håller med utbildningsministern om att det kan vara problem med kvaliteten på de mindre högskolorna. Men den förbättras ju inte genom att man drar ned på resurserna och minskar statsbidragen. Om man ska kunna ha en hög kvalitet måste man också kunna ha en stabil planering inte bara i ett kort perspektiv utan också på . Det blir lite grann av en negativ spiral. Om man inte kan leva upp till de kvalitetskrav som finns blir det också med all sannolikhet ett lägre söktryck. Det blir lite av ett moment 22. Det är viktigt att man höjer kvaliteten på utbildningen för att kunna få fler intresserade som söker och vill utbilda sig. För del är det mycket viktigt att vi kan fortsätta att ha en god utbildning på högskolan. Precis som ministern säger är det viktigt för hela , för oss i och för andra regioner att vi fortsättningsvis kan försörja arbetsmarknaden med välutbildad personal. Något som vi inte vill se är en medveten förskjutning av resurstilldelningen till storstadsområdena. Det finns så mycket som kan utvecklas ute i regionerna i landet. Det finns många exportnäringar och andra, till exempel kommuner och landsting, som behöver personal för att vi ska kunna ha en god verksamhet och för att människor ska kunna leva, bo och trivas ute i de olika regionerna. 15 Utbildningsminister (FP): De regionala högskolorna har en viktig roll i de avseenden jag nämnde, nämligen att förse regionen med kompetent arbetskraft och ge människor möjlighet att bo kvar i sin region även när de ska utbilda sig vidare. En fråga som jag tycker måste ställas är: Är en regional högskola som ägnar av sina platser till studenter från andra delar av landet verkligen en regional högskola, eller är det någonting annat? Jag tror att behöver fundera på sitt regionala uppdrag. Tar man uppdraget att hjälpa på allvar när av platserna går till personer som bor i ? Eller ska man höja den andelen? Jag tror att den diskussionen är viktig att föra utifrån den diskussion som interpellanten för. Regionala högskolor behövs just av de här skälen. Men flera, inte alla, av de regionala högskolorna som har svagt söktryck och många anmärkningar om underkännanden från kommer att ha ett rätt tufft jobb framför sig, och dit hör nog . Man har många underkända resultat i utvärderingarna. I huvuddelen av de kvalitetsgranskningar som har gjorts av har man fått underkänt. Det är en allvarlig utmaning. En annan allvarlig utmaning är att eftersom ungdomskullarna blir mindre kommer studentantalet att sjunka . De högskolor som då har svagt söktryck kommer att få bekymmer. Jag tycker att man tar i detta på med stort allvar, med stor medvetenhet och hög professionalitet. Ledningen gör det, men det är en stor utmaning man står inför. Exakta resursfrågor avgörs i budgeten . Vi får väl återkomma till dem . Men oron för framtiden handlar nog snarare om att man får för få sökande än om att det fattas platser. Man kommer att ha tomma platser . Det tror jag att både interpellanten och andra som månar om denna högskola bör ha med sig när man går in i diskussioner om framtiden. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2012/13:455 om gemensam järnvägsplanering inför Fehmarn Bält-förbindelsen 16 Statsrådet (M): har frågat mig om jag gjort det ställningstagandet att det är dags att uppdatera den gemensamma järnvägsplaneringen med och och vilka initiativ som jag tänker ta för att snabbt få in och svenska intressen i planeringen för Fehmarnförbindelsen. Väl fungerande infrastruktur skapar förutsättningar för jobb och tillväxt i hela . Särskilt viktigt för näringslivet är funktionella stråk och noder för godstrafiken. stora export ställer särskilda krav på goda transportförbindelser med utlandet. Regeringens ambition är att skapa effektiva lösningar för sådana gränsöverskridande godstransporter. Fehmarn Bält-förbindelsen kommer med största säkerhet att bli en del av den godskorridor på järnväg som 2015 ska inrättas mellan och och som är av stor betydelse för att få till stånd bättre godstransporter med tåg mellan och länder söder om . Regeringen följer utvecklingen kring denna viktiga förbindelse noggrant. Hur förbindelsen mellan och Puttgarden ska genomföras styrs genom avtal mellan och . Till detta avtal finns också en överenskommelse om att sträckan PuttgardenLübeck ska byggas om till en modern standard, vilket ska vara klart senast efter öppnandet av Fehmarnförbindelsen. har ansvaret för den fasta förbindelsen över Fehmarn Bält och har även regelbundna avstämningar med sina tyska partner, såväl med ledningen för som med den tyska förbundsministern. Vid ett möte med mina danska och norska ministerkollegor här i diskuterades behovet av effektiva gods- och passagerarflöden mellan våra länder. Givetvis lyftes då denna viktiga fråga upp. , min danske kollega, kunde då meddela att med var man överens om vilken järnvägsinfrastruktur som krävdes i anslutning till Fehmarnförbindelsen och att man skulle se till att denna fanns på plats enligt överenskommelsen. Denna nya förbindelse är särskilt viktig för vårt svenska näringsliv och dess behov av effektiva godstransporter. I och med att Fehmarnförbindelsen öppnas minskas såväl sårbarheten som transportlängderna till kontinenten. Vi är mycket angelägna om att godstågslängder, tågvikter och lastprofiler stämmer överens länderna emellan. Detta har resulterat i en överenskommelse om att vi tillsammans med och ska verka för en smidig och effektiv godstrafik på järnväg och låta våra expertmyndigheter titta på vad som eventuellt behöver göras ytterligare inom detta område. 17 (S): Tack för svaret! Vi har diskuterat det här tidigare, jag tror att det var . Då hävdade jag väldigt tydligt att måste ha en mer aktiv roll än att bara följa utvecklingen och följa vad och gör i det här. Jag tror att jag vid det tillfället även påminde om den första stora konferens för alla som berörs av som var i och . Där var det enda land som inte fanns med på ministernivå. Det är egentligen det jag är ute efter. Fehmarn är en livlina till kontinenten för både gods- och persontrafik. Den har en regional betydelse i den bemärkelsen att den knyter ihop , , och till en tvåkärnig nordisk region som har enorma framtidsutsikter. Det är också en transportkorridor framför allt för gods men även för personer genom . Det är en del av den europeiska planeringen, och jag vill minnas att det egentligen är mellan och som den går. Den stannar inte i , men det där får väl ministern titta på. Den har också en enorm betydelse för flygtrafik, eftersom det handlar väldigt mycket om flygplats. är den internationella hubb som är lättast att nå för väldigt många svenskar, och den flygplatsen betyder jättemycket. Här kommer det att vara en kamp mellan och i flygsammanhang. Grundproblemet med planeringen har varit att den tågstandard man har planerat för har på både den danska och den tyska sidan varit alldeles för dålig och alldeles för långsam, att jämföra med gamla mjölktåg. När man bygger ska man självklart bygga för framtiden. Man ska bygga för det som vi vet kommer att komma: ett kontinentalt höghastighetståg. Det byggs redan. Vi måste kunna ansluta till det på ett snabbt och rimligt sätt om vi ska kunna dra nytta av den här livlinan till kontinenten. Visst har planeringen lidit av att man från både och sida har gått med bakdelen före. Men finns ju intresset, och börjar man vakna upp. börjar man förstå att det måste till mer. , ett samarbete mellan tyska, danska och skånska intressen, jobbar för en grön korridor som skulle kunna ha betydligt bättre transportmöjligheter och betydligt bättre hastigheter. Det går framåt. String har enats om att kräva en bättre standard. I det här samarbetet finns dock egentligen inte med utan bara som region. Det är det jag tycker är så synd. När jag diskuterar med tyskar och danskar, transportpolitiker och andra politiker, undrar alla var är. Varför är inte med i debatten, och varför är vi inte med och påverkar? Det är ju ändå så att även om finansierar förbindelsen så är det framför allt tyska och svenska kunder som ska betala avgifterna. Därför har vi i allra högsta grad ett legitimt intresse av att vara med. Jag ställde även frågan om när det är dags att uppdatera , och gemensamma järnvägsplanering. Det fick jag inget svar på av infrastrukturministern. Jag har hittat den gamla. Det är bara det att de parter som står bakom den är bland annat Reichsbahn. Den är alltså gjord före murens fall, och jag tycker faktiskt att det kunde vara läge att uppdatera den. När blir det? 18 Statsrådet (M): Här i känner vi igen lite grann av historien och traditionen att nästan varje kommun själv gärna ser till sina egna förutsättningar. Vi har dock kommit en bra bit på väg. Inom kan vi inte längre se innanför en kommungräns. Vi måste se över en kommungräns, över en läns- eller regiongräns men också över en landsgräns. Detta är också någonting som EU i den gemensamma inre marknaden har sett som en enorm styrka: Hur kan vi få ett EU-mervärde utifrån konkurrenskraft och tillväxtmöjligheter jämfört med övriga världen, eftersom vi lever i en global verksamhet som påverkar oss även lokalt? Utifrån det perspektivet sitter jag med den och fattar beslut tillsammans med den svenska . På samma sätt gör man naturligtvis i , och och även i alla andra länder i . Här gäller det att se hur vi kan jacka i varandra. Med tanke på att det finns så många önskemål i varje enskilt land har jag egentligen lite svårt att se att vi ska börja göra gemensamma järnvägsplaner. Däremot behöver vi se över landsgränserna. Det var bland annat ett av syftena med mötet som jag hade med mina ministerkolleger. Det var också tänkt att den finska kollegan skulle ha varit med. Mycket av personresandet men framför allt godstransporterna berörs såväl om man kommer norrifrån in via på den norska sidan, vidare till och via ut i övriga som om man kommer från den finska sidan. Det är alldeles riktigt som säger. Då kommer frågan: Vad är det som planeras i samband med Fehmarn Bält, och på vilket sätt kan vi, enligt , från svensk sida vara mer aktiva än att bara följa frågan? Det är frågan om vad man lägger in i begreppet följa. Jag som statsråd har knappast förutsättningar att vara med och fatta beslut i den danska regeringen eller i det danska parlamentet, utan det förs gemensamma diskussioner och som jag också sade i mitt svar som lästes upp: Vi har gemensamt kommit överens om att vi ska ha samarbete mellan våra expertmyndigheter. är till exempel ledande och har ordförandeskapet i den här godskorridoren som jag nämnde. Den går inte bara från , den kommer naturligtvis någonstans ifrån och ska gå via ned mot . Den ska vara färdig 2015, och vi har redan påbörjat den utifrån det administrativa perspektivet. talar om den hastighet som ska vara den framtida, moderna höghastigheten. Vet vilken hastighet som man planerar för på järnvägen genom ? Jag vet det. Den är inte tänkt att vara för höghastighetståg utifrån ett danskt perspektiv. Man räknar med . I det läget tycker jag att det är enormt viktigt, inte minst utifrån att det mesta av godset som går genom och ska vidare är till nytta för vårt svenska näringsliv, att hela vår industri- och basnäring, som vi är enormt beroende av, påverkar så att vi får en standard på järnvägen som fungerar med lastprofilerna så att hela resan för godset blir så bra som möjligt, att vi inte tappar kapacitet och att vi inte får mer av sårbarhet. Det är till och med så att vi innan det här är färdigt gemensamt har en handlingsplan för när störningar uppstår, till exempel urspårningar, för att vi behöver jobba mer tillsammans. Det gör vi också. 19 (S): Vi har många fördelar här uppe i , inte minst i , men en av nackdelarna är att vi är väldigt långt ifrån befolkningscentrum och stora marknader, mycket mer än för den delen. Därför är det väsentligt att tänka inte bara för den kommande planperioden utan betydligt längre. Hur ska vi på ett miljövänligt och snabbt sätt kunna vidga arbetsmarknadsregioner? Hur ska vi komma till de stora marknaderna även fysiskt, som personer? Det är väl alldeles uppenbart att det som sker på kontinenten när det gäller höghastighetståg är en utmaning och naturligtvis en möjlighet för oss att koppla på. Men då måste den här sträckningen bli så bra som möjligt. Det är symtomatiskt att ministern talar om det danska beslutet. Jag menar nog att det ändå är en gemensam angelägenhet. Vi kommer att betala en stor del av avgiften. Vi kommer att betala en hel del av den här förbindelsen. Det är klart att vi har ett intresse. Jag menar inte att kan intervenera och säga att så ska det vara, men man kan faktiskt försöka att vara med på ett betydligt mer aktivt sätt. En järnvägsplanering fanns i alla fall innan muren föll. Den heter Bahnverkehr Skandinavien-Kontinent. Där finns SJ, DSB, Deutsche Reichsbahn och med. Det kunde man göra tidigare, varför skulle man inte kunna göra det ? Varför skulle man inte kunna tänka så långt som till hur man kopplar ihop spåren?