prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — Vi ser att investeringarnas andel av bnp i bland annat sjunker . Vi ser allvarliga problem med det svenska skolsystemet som har förstärkts av en idé om att man kan låta skolan fungera som något slags glad marknad. Det har gått väldigt dåligt. Detta är tunga, stora problemställningar som påverkar konkurrenskraft . På detta har och Alliansen inte några svar. Tvärtom är den politik man för något som förstärker de här problematiska tendenserna. I stället vill man ta ut det som man kallar flexibilitet och dynamik genom att göra den enskilde arbetstagaren, ofta unga människor, till föremål för att bli utnyttjad av oseriösa arbetsgivare. Jag tror inte att det är en särskilt framgångsrik väg om man vill för att använda ord som låter bra ackumulera humankapital eller göra folk mer benägna att ta risker, lära sig saker, förkovra sig och bli bättre på att konkurrera på en marknad med stärkt global konkurrens. 98 (FP) replik: Det är min bedömning att det företag som vill lyckas i den framtida konkurrensen måste fundera ganska mycket på hur man ackumulerar humankapital. De företag som enligt finns och använder sig av slit-och-släng-kultur och är oseriösa arbetsgivare kommer på lång sikt att förlora på en fungerande marknad. Den ekonomiska framtiden tror jag handlar mycket om att vårda människan och humankapitalet. Det är så man på lång sikt bygger värde i en ekonomi. Vi har en arbetsmarknad som har haft visstidsanställda. En stor del av dem är ungdomar som har fått en första fot in på arbetsmarknaden, är väldigt glada för det och går vidare till en tillsvidareanställning. Till stor del handlar visstidsjobben om just detta, alltså om ett första steg in på arbetsmarknaden. En annan del av visstidsanställningarna handlar om att man under säsonger har behov av en stor mängd arbetskraft som man inte har behov av under andra delar av året. Då fungerar också det som ett sätt att skapa flexibilitet för det enskilda företaget och branschen. Jag tror att vi kommer att få leva med visstidsanställda, vilket vi har haft i svensk ekonomi. Det är dock ett problem, och här delar jag oro, att många av de människor som fastnar i visstidsanställningar inte får det stöd de behöver till vidareutveckling av sin kompetens eller den trygghet de behöver när det gäller att söka andra jobb, att köpa fastighet eller liknande. Det är ett bekymmer. Därför är det bra att människor ganska sällan fastnar i visstidsanställningar. En visstidsanställning funkar som en språngbräda in på fullt jobb. Risken är att om man skulle krångla till det för visstidsanställningar skulle lösningen inte bli att fler ungdomar fick fast tjänst under framåt, utan förmodligen skulle effekten bli att färre ungdomar fick jobb över huvud taget. 99 (C): Debatten om arbetsrätt är väl något av ett återkommande vårtecken i denna kammare. finns alltså 77 motionsyrkanden som berör detta område på olika sätt. De flesta motionerna går ut på att i större eller mindre delar förstärka arbetstagarens ställning nota bene den arbetstagare som har jobb medan några strävar efter att stärka mindre företag och arbetsgivarens situation eller underlätta för den som ska in på arbetsmarknaden och inte har ett jobb. Låt mig inleda med att konstatera att tillstyrker utskottets förslag och avstyrker samtliga reservationer. Jag tänker i övrigt använda min tid här i talarstolen till en del mer allmänna reflexioner på detta viktiga område av arbetsmarknadspolitiken för att beskriva ståndpunkter och tankar. Det är ju så att arbetstider och andra arbetsförhållanden oftast avgörs bäst i överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Det är en gammal fin tradition här i landet, och det är så vitt jag förstår en ordning som vi i stor politisk enighet vill slå vakt om. Den lagstiftning som därutöver måste till ska inte i onödan lägga sig i men fungera som ett skydd för att hålla överenskommelser inom lämpliga ramar. Politikens konfliktytor har ofta handlat om var gränsen går, när lagstiftning behövs och hur detaljerat lagar ska styra villkoren på arbetsmarknaden. Ofta har nya lagar präglats av omsorg om svaga grupper, och lagar har stiftats i en ambition att skapa trygghet och lika villkor. finns en motbild av att denna vällovliga omsorg över den som finns inne i systemet ökar utmaningen för den som inte har jobb. Och dessutom har systemet skapat så stora barriärer mellan att ha ett jobb och att stå utanför att det skapat en alltför stor rädsla för att byta arbete. Alltför många upplever sig sitta fast på jobb där de inte trivs eller av olika anledningar inte passar in, men de orkar eller vågar inte ta steget att söka sig någon annanstans därför att de då förlorar sin trygga plats i systemet. Att som relativt nyanställd per definition hamna först i raden för uppsägning om den nya arbetsgivaren får problem avhåller många från att byta jobb även om det skulle vara bra för alla parter. Självklart är dessa barriärer ännu större för den som ska in på arbetsmarknaden , antingen man är ung, nyinflyttad till landet, eller har varit utanför arbetsmarknaden ett tag av andra skäl. En annan aspekt på samma tema är att det blir en större dramatik i att byta jobb eller att bli av med sitt gamla jobb oavsett varför. Det upplevs som något av ett trauma, något per definition negativt, ja nästan lite suspekt. Jag skulle önska att alla som byter jobb blev sedda som modiga och som några som tillför och skapar nya värden i ett samhälle i omvandling och inte som förlorare som man ska beklaga. Men för att denna förändring ska ske krävs förändringar på flera fronter. Mycket av detta handlar om att förändra grundläggande attityder till jobb i det svenska samhället och till att byta och flytta till nya roller i livet. Lagar och regelverk skulle dock också kunna medverka. Vi i har visat att vi är beredda att lyfta olika frågor, även kontroversiella, inom detta område: turordningsregler vid uppsägning, lönelägen vid nyanställning av ungdomar, lärlingslöner med mera. Vi vill förändra villkoren i en riktning så att det underlättar när det gäller byte av jobb men framför allt för den som ska hitta sin plats på arbetsmarknaden . Vi vill underlätta särskilt för mindre företag att våga anställa och expandera. En del förändringar har skett i rätt riktning, men vi tycker fortfarande att mer behöver göras på detta område. Vi konstaterar att det har varit svårt att föra en sansad diskussion och debatt när det gäller dessa frågor. Det blir lätt låsningar och konfrontation. Men är övertygat om att mycket inom området arbetstider och arbetsrätt ska ligga på överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter även i fortsättningen och att samhället ska ha ett övergripande ansvar att se till att det finns ett grundläggande skydd, liksom god hjälp att komma in på arbetsmarknaden. menar vidare att det är viktigt att arbetslöshetsförsäkringen blir en tydligare omställningsförsäkring. Samhällsekonomin, de anställda och de som söker jobb behöver en bättre fungerande rörlighet på arbetsmarknaden. Det handlar om en känsla av att arbetsmarknaden innehåller mängder av olika möjliga jobb och en rörlighet där du både som arbetstagare och som arbetsgivare kan hitta vad du söker och där förändringar bejakas och stimuleras. Det tänker vi fortsätta att arbeta för. 100 (KD): Debatten har till stor del handlat om visstidsanställningar. Utifrån den diskussion som har föregått mitt anförande vill jag inleda med perspektivet att vi i har en hög ungdomsarbetslöshet. Det är en av vår tids stora samhällsutmaningar. Alliansen betonar i det betänkande som vi debatterar att det är viktigt att uppmärksamma alla de ungdomar som vill komma över den höga tröskeln in på arbetsmarknaden, som finns. Grunden för att jobb skapas är ett gott företagsklimat med företag som anställer. är etableringsåldern på arbetsmarknaden runt . Snabbt räknat har jag kvar till den åldern för egen del. Men jag känner vänner som har fått ta sig in på arbetsmarknaden genom vikariat, kortare anställningar och jobb genom bemanningsföretag. När jag frågar dem hur de ser på sin anställning blir svaret att de är glada över att ha fått in en fot på arbetsmarknaden. Flera har sedan fått en tillsvidaretjänst. Av de i snitt 100 000 personer som går från arbetslöshet till jobb i får 80 000 jobb i en visstidsanställning. Men , som sade tidigare i debatten, går 70 00080 000 personer från en visstidsanställning till en tillsvidareanställning. En tidsbegränsad anställning kan vara en språngbräda in på arbetsmarknaden till en tillsvidareanställning. Det är viktigt att de anställningsformer som finns används på ett korrekt och ansvarsfullt sätt. Det är bra, tycker jag, att regeringen tar kommissionens kritik på allvar och fortsätter dialogen för att kunna förklara hur vårt svenska system funkar, apropå den debatt som har föregått mitt inlägg kring synpunkter på det svenska systemet med visstidsanställningar. God anställningstrygghet för alla arbetstagare ska eftersträvas, och tillsvidareanställning ska fortsatt vara grunden på arbetsmarknaden och vara huvudregeln i lagen om anställningsskydd. LAS måste utformas så att rimlig trygghet för de anställda skapas utan att nyanställning och nytillträdande på arbetsmarknaden missgynnas. kom allianspartierna överens med om att företag med mindre än tio anställda får undanta två personer vid uppsägningar på grund av arbetsbrist. Det är ett undantag som underlättar för småföretag att behålla nyckelkompetens vid uppsägning. Det minskar också riskerna med att anställa. Fyra av fem jobb skapas hos småföretag. Därför är det viktigt att den arbetsrättsliga lagstiftningen kombinerar de här företagens behov av flexibilitet med de anställdas behov av trygghet. För de här företagen kan möjligheten att få behålla viss kompetens i samband med neddragning av antalet anställda vara avgörande för den fortsatta verksamheten. Motioner har år väckts i den här kammaren för att skrota det undantaget, likaså i det betänkande som vi debatterar. Vi kristdemokrater vill inte slopa det här undantaget. Vi skulle tvärtom vilja gå lite grann åt andra hållet och höja taket för hur stort ett företag får vara för att ha det här undantaget. är taket tio anställda. Men fyra av tio företagare anser att de skulle vara mer benägna att anställa om taket höjdes lite grann. Därför vill höja taket, så att även något större småföretag med fler än tio anställda kan omfattas av detta undantag i turordningsreglerna. När det gäller turordningsreglerna i stort, fru talman, har arbetsmarknadens parter ett stort ansvar och sitter i huvudsak på de verktyg som behövs för att rätta till eventuella obalanser och brister. När vi har debatterat och fokuserat på arbetsmarknadspolitik och jobbpolitik i har mycket av fokuset varit på utbudssidan, att stärka utbudet av arbetskraft, att göra det mer lönsamt för människor att arbeta så att fler söker arbete. Det är bra. Det är arbetslinjen, som Alliansen har drivit. Men för att de som vill jobba ska ha något jobb att söka måste man också fokusera mer på efterfrågan. Det handlar om att efterfrågan på arbetskraft stärks så att det finns jobb att söka, så att säga, när man har fått större drivkraft att vilja arbeta. Hur väl vi än vill i den här kammaren är det, som jag sade tidigare, inte som vi trycker på knapparna för att skapa fler jobb, utan jobb skapas av företag, av företagare som har idéer och som satsar på dem med sin tid, sitt engagemang och sina resurser. På så sätt skapar de möjlighet för fler att få jobb. Politikens uppgift är att stödja, underlätta och skapa möjlighet för de här företagarna. Alliansregeringen har gjort stora satsningar på att få fler ungdomar i arbete. Vi har halverat arbetsgivaravgifterna för unga, som jag välkomnar att också nu omfamnar. Vi har sänkt jobbskatten, som jag sade, halverat restaurangmomsen och reformerat den svenska skolan, så att elever med praktisk kompetens i högre grad uppskattas och får en positiv start för vidare utbildning eller för sitt arbetsliv. Men det behövs mer på det området. Kopplingen mellan skola och arbetsliv är en nyckelfråga när det gäller att underlätta övergången in på arbetsmarknaden. Därför är de trepartssamtal som pågår mellan regeringen och arbetsmarknadens parter på branschnivå viktiga och spännande att följa. Man ska förhoppningsvis via avtal få fram yrkesintroduktion, där arbete och utbildning kan kombineras. En utredning på samma tema har kommit med förslag på en ny anställningsform, utbildningsanställningar om man vill kan man kalla det för lärlingsanställningar. Förslaget är att man som ung, upp till , ska kunna anställas på en lärlingsprovanställning upp . är positiva till utredningens förslag. Och om parterna kommer överens om yrkesintroduktion via avtal är det också förstås en bra väg framåt för att minska gapet mellan skola och arbetsliv. De ungdomar som vill in på arbetsmarknaden förväntar sig att vi ger dem de förutsättningar som de behöver för att kunna kombinera utbildning och arbete, och det är ett lyckosamt koncept. Enligt är väl utbyggda lärlingsanställningssystem något som har lett till lägre ungdomsarbetslöshet i flera EU-länder. Anställningar som kombineras med utbildningsinslag är viktiga för att sänka de höga trösklarna in på arbetsmarknaden, och vi tycker också att det är dags i att ha ett väl utbyggt lärlingssystem, där jobb och utbildning kombineras för att underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 101 (S) replik: Jag har två frågor till . Han passade på, vilket jag tyckte var väldigt positivt, att ta upp ungdomars situation på arbetsmarknaden. Detta har och jag debatterat . Jag vill naturligtvis börja med regeringens svar på EU:s kritik när det gäller visstidsanställningarna, och min fråga lyder som följer: Delar den syn som från gav uttryck för här tidigare, det vill säga att ungdomar mår bra av att ha oflexibla anställningsformer? var det inte riktigt så sade, men jag tolkade det så. Hon redovisade bland annat ett par arbetsplatsbesök som hon hade varit ute på där hon hade träffat ungdomar som gärna tog visstidsanställningar. Hon kopplade det också till den höga arbetslösheten. Min konkreta fråga till i den här delen är: Ser du också det här med oflexibla anställningsformer som en del i att kunna få ungdomar anställbara? Det är min första fråga. Jag har en följdfråga sedan. 102 (KD) replik: Jag tyckte inte att frågan blev så jättekonkret, . När jag lyssnar på debatter brukar jag utgå från vad ledamöter säger. Sedan är det klart att jag kan ha olika tolkningar och funderingar om varför en ledamot säger olika saker och vad personen i fråga tänker och tycker, men jag tyckte inte att sade det tolkade det som. Min tolkning är alltså en annan än hans tolkning. Om jag ska svara på vad sade tycker jag att fokus bör vara på att vi egentligen inte har sett några ökade antal visstidsanställningar i stort i sedan 90-talskrisen. Jag tror att det är viktigt att det finns ingångar för ungdomar på arbetsmarknaden. Som jag också lyfte fram i mitt anförande ser jag därför positivt på de partssamtal som pågår för att kunna kombinera utbildning med en anställning. Jag tror också, som jag sade i mitt anförande, att många ungdomar som kommer in på en visstidsanställning, där vi vet att 70 00080 000 personer går vidare till en tillsvidareanställning, ser det som ett positivt steg in på arbetsmarknaden. Det handlar inte om att vi ska konstruera en modell där vi får så oflexibla anställningsformer som möjligt utan att vi ska hitta möjligheter för ungdomar att få in en fot på arbetsmarknaden. 103 (S) replik: Jag kan hålla med om att jag var lite svamlig i min frågeställning. Det kan jag ge kredd för. Jag tar en annan fråga. Ungdomslöner debatterade vi här. Då var det en livlig debatt i . Sedan har den debatten lagt sig; det är i alla fall min bild. Vi hade mycket diskussioner, och det var nästan lite budgivning mellan de borgerliga partierna. Sänkta ingångslöner skulle naturligtvis få fler ungdomar in på arbetsmarknaden, enligt Alliansens företrädare. Jag och mitt parti tror inte på den konstruktionen. Vi tror inte på att höga ingångslöner har så mycket att göra med ungdomsarbetslösheten. Min konkreta fråga till i den delen är: Vidhåller sitt förslag om att sänka ungdomslöner, vilket då skulle skapa en bättre och flexiblare arbetsmarknad, enligt ? Är det ett ställningstagande som man vidhåller fortfarande eller? 104 (KD) replik: Jag tror att jag behöver titta i protokollet från förra årets debatt. Minns jag så fruktansvärt fel? Har jag stått här och sagt att vill sänka lönerna för ungdomar? Vad jag minns sade jag i debatten att vi inte tar ställning till lönebildningen i riksdags kammare genom att trycka ja eller nej utan att det är en fråga för arbetsmarknadens parter och ska så vara. Jag tittade faktiskt igenom protokollet i går. Jag kanske läste dåligt, men jag har inte sagt det i debatten. Jag tror att möjligen kan ha blandat ihop med något annat av riksdags olika partier. Men när det gäller svaret på frågan, om vi potentiellt sett skulle säga att har varit för lägre ingångslöner, så är det också fel. tycker som sagt att det här ska vara en fråga för parterna. Däremot, om vi tittar på exempelvis vad kommer fram till för slutsatser och anledningar till att vi i har en hög ungdomsarbetslöshet så är höga ingångslöner ett av de problem, om man nu får kalla det för det, som de pekar ut. Men jag har aldrig sagt att vi ska lösa det genom att lagstifta om ingångslönerna i riksdag. Det här är en fråga för arbetsmarknadens parter, och jag tycker att arbetsmarknadens parter ska ta ett stort ansvar för att hitta vägar in för ungdomar på arbetsmarknaden. Däremot tror jag, fru talman, att ett förslag och ett system om en lärlingsprovanställning där man har introduktionsavtal, där man lär sig yrket som man har ett utbildningsinslag och på det sättet, eftersom man jobbar lite mindre, får en lite lägre lön som man studerar, skulle kunna vara ett sätt att minska trösklarna in på arbetsmarknaden för ungdomar. Det tror jag att vi alla behöver jobba ännu mer på för att ta tag i den stora samhällsutmaning som det är med för många ungdomar som inte kommer in på arbetsmarknaden. 105 (S): inledde sitt anförande tidigare med att säga att den här debatten är ett vårtecken. Jag skulle önska att hade rätt i det. Tyvärr befinner sig svensk arbetsmarknad i en bister vinter för tillfället, och det finns väl inga tecken på att det skulle töa där ute eller att vindarna skulle blåsa mindre snålt kring de 400 000 arbetslösa som den sittande regeringens politik har lett till. Tyvärr är det på det viset. Vårtecken kanske vi kan se fram emot , hur konstigt det än låter, om vi får byta ut den här regeringen och få en arbetsmarknadspolitik värd namnet. Det är nämligen så att den här debatten om arbetsrätt förs i en miljö där svensk arbetsmarknad står inför väldiga utmaningar. Vi har den här arbetslösheten som jag pratar om över 400 000 människor, långtidsarbetslösheten som ökar, ungdomsarbetslösheten som ökar som en fond till den här debatten. Där har inte regeringens politik lett till någon förbättring eller till några som helst vårtecken. Vi har också en situation där det, trots hög arbetslöshet, är så att många företag inte kan anställa fast de behöver anställa. Då är det inte lagen om anställningsskydd som gör att de inte anställer. När i sin rekryteringsenkät kommer fram till att var femte rekrytering misslyckats beror det på att regeringen inte har lyckats rusta de arbetslösa så att de kan ta de jobb som faktiskt finns. Man har dragit ned arbetsmarknadspolitiken, och man har dragit ned utbildningspolitiken, och det är skälet till den vinter som svensk arbetsmarknad befinner sig i, där företagen inte har en möjlighet att anställa fast de har ett behov av att anställa. Det är väldigt viktigt att komma ihåg detta. Alliansregeringen säger sig stödja den svenska modellen. Det har vi hört här. Det finns nog anledning att fråga sig hur stabilt det stödet egentligen är. Det finns anledning att gå bakom de fina orden och se hur det ser ut i verkligheten. Stödet för den svenska modellen är egentligen en bluff. Allting man gör motverkar den. Vi har för få låglönejobb, säger statsminister. var inne på att lönerna borde sänkas. Ja det är så politiken ser ut i verkligheten. Det är bra att står för det. När det gäller , det ledande allianspartiet, de så kallade Nya , syftar de naturligtvis till exakt samma politik som . Men står de inte för den i ord. Det är skillnaden. Nya har möjligen nya vägar, men de är på väg till exakt samma mål som tidigare: ett orättfärdigt samhälle, ett orättvist samhälle, ett samhälle där orättvisorna ökar. Anställningsskyddet har varit uppe till debatt här , turordningsreglerna och anställningsformerna. Det finns anledning att avliva en del myter kring det här, för det är en destruktiv debatt eftersom den leder helt fel. Det finns de som säger att om man tar bort anställningsskyddet skulle det bli bättre för de unga. Då skulle de unga inte vara arbetslösa. Det där är en myt. Det finns ingen som helst verklighet bakom de orden. Det är bluff och båg. Av de hundra tusen arbetslösa unga som finns utanför denna kammare är det ungefär så här många, en handfull, som är arbetslösa på grund av turordningsreglerna. Av de hundra tusen arbetslösa unga är det högst en handfull som är arbetslösa på grund av turordningsreglerna. Det är fakta. Det är sanningen. Det är så det ser ut. Den där mytbildningen är som sagt destruktiv, eftersom den leder blicken åt fel håll. Den där mytbildningen tjänar bara till att skada den svenska arbetsmarknaden. Inte nog med att det är en felaktig politik, den skadar också arbetsmarknaden. säger att unga inte är intresserade av fasta anställningar. Har man den inställningen är det inte så konstigt att man också för en politik som innebär att fasta anställningar blir mer och mer ovanliga på arbetsmarknaden. Det är ganska självklart att man med den uppfattningen inte lever upp till krav på att vi ska rätta till den svenska lagstiftningen, som inte ens fyller EU:s krav på anställningsskydd. vill ha ökad flexibilitet på arbetsmarknaden. har ändrat politik , säger . Det fanns när var med och genomförde demokratin med oss. Det fanns när stod för jämställdhet. Det fanns när hade en progressiv syn på arbetsrätten. är det en annan tid, som mycket riktigt säger. Det är en annan tid nu och ett annat . Vi socialdemokrater har andra lösningar. Om företagen inte kan anställa för att de arbetslösa inte har de erfarenheter och de utbildningar som krävs ser vi socialdemokrater till att utbilda de arbetslösa. Det är vår modell. Om det är så att vi har en lagstiftning som gör att företagen kan stapla visstidsanställningar på varandra oupphörligt, så att du i princip i evighet kan vara otryggt anställd, lägger vi fram förslag som täpper igen den möjligheten. Det är det som är skillnaden, och det är det som är viktigt att ta fram i denna debatt. representant förtjänar också att kommenteras. är ju ett fackföreningsfientligt, löntagarfientligt parti. Bortsett från många andra tveksamma delar av deras politik är detta ett klassiskt fackföreningsfientligt parti. I sitt anförande beskriver i stället som arbetsrättens försvarare, den svenska modellens tillskyndare. Jag måste säga att jag blev något förvånad. Ska man skratta eller ska man gråta? Det var, skulle jag säga, till och med värre än när hävdade att infört demokratin och bekämpat apartheid. Den här typen av bisarr historieförfalskning, fru talman, måste kommenteras. var inne på att han var rädd att skulle plocka bort korset från vår svenska flagga. När man tar upp den typen av argumentation från talarstol vet jag inte heller om jag ska skratta eller gråta. Men så slog det mig att mycket väl vet vad han pratar om. Det är inte särskilt länge sedan som och hans kamrater plockade bort hakkorset från sin flagga. pratar naturligtvis av egen erfarenhet. Tiden närmar sig votering.