prot · H00984 · 2013-03-26 00:00:00 — Man ska kunna få tydlig information om vad som ingår i ett abonnemang. Är man missnöjd med sin operatör, kanske därför att operatören har visat upp en glädjetäckningskarta, ska man ha lättare att snabbt byta operatör. Just nu jobbar PTS hårt med att få fram tydligare information om vilken mottagningskapacitet de smarta telefoner som många vill använda har, så att man som konsument kan välja att köpa en telefon som har en bra antenn som fungerar där man verkligen bor. Vid sidan av allt det här måste också operatörerna göra mer. Mest av allt måste operatörerna börja beskriva verkligheten som den verkligen ser ut. De täckningskartor som man visar upp när abonnenterna tecknar sina abonnemang måste börja stämma med verkligheten. Alltför många har valt en operatör baserat på de täckningskartor som operatören visat upp, och så har det visat sig att abonnemanget inte funkar där man rör sig trots att man har blivit lovad det. Låt mig vara jättetydlig med detta: Det måste vara slut med de förskönande täckningskartorna! Om kartan inte stämmer med verkligheten måste kartan ritas om. Har man lovat täckning på en viss plats och näten blir överbelastade för att för många börjar använda dem måste operatörerna bygga ut och öka nätkapaciteten. En täckningskarta som inte stämmer är falsk marknadsföring, och konsumenterna har rätt att få den tjänst som de har betalat för. 57 (S): Återigen talar statsrådet om bredband. Jag vill påminna statsrådet om att interpellationen handlar om mobiltelefonitäckning. 4G kan inte leverera mobiltelefoni. Det är ett system för bredband. Faktum kvarstår att 800-bandet inte har något krav på mobiltelefoni. Däremot har det krav på mobilt bredband, men det är en helt annan sak. Det är likadant med 900-bandet. Det är synnerligen svaga skrivningar om hur det ska täcka. Därtill har ett flertal parter, bland annat i , som vi har hört om här , tittat på täckning, liksom program Kaliber. De visar på att kartorna inte stämmer. Statsrådet vill väldigt ofta prata om att det finns en informationsproblematik. Jag vill påminna statsrådet om att information inte hjälper om det inte finns täckning, och täckningen på en karta hjälper inte om det inte går att ringa. Ministern ursäktar telebolagen med att mobilnäten är överbelastade etcetera. Det finner jag synnerligen anmärkningsvärt. Om täckningskartan visar täckning borde det ju faktiskt gå att ringa. Om näten är överbelastade och därför får minskad täckning borde de byggas ut, eller så borde täckningskartan ändras, så att den reflekterar verkligheten. Mobiloperatörerna kanske anger dessa ursäkter, men jag är övertygad om att svenska telekomingenjörer och svenska telebolag klarar den uppgiften. Varför ska då ministern ta operatörerna i försvar? Företräder ministern operatörerna eller medborgarna? Sedan vill jag säga några ord om 450-bandet. Jo, lagen kom 2003 under den socialdemokratiska regeringen, och avtalet om 450-bandet tecknades 2004 när det var socialdemokratisk regering. Då slogs det fast att man hade en mobiltelefonitäckning. stängde operatören ned 450-nätet. Vad gjorde då regeringen? Reagerade man på det? Regeringen har ett ansvar här. De krav som PTS ställde och den konsekvensutredning som de gjorde förklarade övertydligt att syftet med 450-nätet var att erbjuda mobiltelefonitäckning längst ut i glesbygd. Situationen blir lite absurd när varken myndigheten eller ansvarig minister förstår att det bryter mot tillståndsvillkoren. Det finns ingen ursäkt för att inte erbjuda mobiltelefoni på 450-nätet. Jag ska visa ministern att det faktiskt finns 450-telefoner. I sitt svar säger ministern att de inte finns. Här är en! Här är en till! Här är en tredje! De finns, och det finns faktiskt smarta 450-telefoner. 450-nätet används i ungefär 50 länder. Det går att ringa med 450-nätet. Det finns telefoner, men statsrådet, som är ansvarigt, ställer inte krav på att operatören ska hålla nätet tillgängligt för svenska folket och svensk landsbygd. 58 (V): Jag vill instämma i kritik när han talade om 450-nätet. Infrastrukturministern talar om vikten av att bygga ut så att glesbygdsborna ska få bredband, men ministern säger ingenting om vad hon ska göra åt dem som har förlorat mobiltäckningen efter att en operatör lagt ned den. Då handlar det inte om att byta operatör, utan det är infrastrukturen som inte är till fyllest på grund av att inte har haft det kravet med när man lade ut tillståndsavtalet. Därför är det viktigt att ministern ställer sådana krav på . Då frågar jag och vill ha svar: Avser ministern att ge tydligare krav på att tillstånden ska innehålla exempelvis att täckningsgraden för mobiltelefoni inte ska försämras utan förbättras i glesbygden? Vill ministern säkerställa glesbygdsbornas krav på att kunna använda mobiltelefon i minst samma utsträckning som ? Detta är oerhört viktigt att ta fasta på. Här har man försämrat genom att operatörernas krav har varit högre än medborgarnas krav. Det är det feltänk som ministern har. 59 (S): Den här debatten har kommit att handla väldigt mycket om att förtroendet för it-ministern är lågt när det gäller att ta de här problemen på allvar. Det är de här svaren vi får, som andas att it-ministern inte vill se problemen. Det är det som gör oss lite upprörda. Det här svaret är fullt av att det är bra mobiltäckning i . Ministern var i sitt andra anförande här, herr talman, inne på att det är mycket sämre i andra länder och så vidare. Det är en förskönande beskrivning, och det är det vi upplever som väldigt bekymmersamt och allvarligt. Det behövs ett uppvaknande från it-ministern när det gäller hur det faktiskt ser ut på svensk landsbygd i hela , från norr till söder. It-ministern, herr talman, var inne på att operatören hade förskönande täckningskartor. Det är riktigt. Då sade it-ministern att det måste var slut på det. Jag skulle vilja vädja om att det ska vara slut på de förskönande svaren från it-ministern. Jag skulle vilja vädja till ministern att erkänna problemen och att ta ansvar för problemen. Därefter kan vi se fram emot en lösning värd namnet för oss som bor på landsbygden i . 60 (S): har slagit fast att förutsättningen för att man ska kunna tillgodogöra sig alla tjänster och digitala möjligheter är att det finns väl fungerande it- och telefonlösningar i hela landet. Så är det inte . Det finns en mängd vita fläckar med dålig mobiltäckning över hela landet. Det är otroligt frustrerande för människor som bor och rör sig i områden som inte råkat vara tillräckligt lönsamma för marknaden. Så kan vi inte ha det. Det har vi socialdemokrater hävdat . Jag har haft flera debatter här i kammaren både tidigare och med minister . Det är också frustrerande att om och om igen få höra att den verklighet som man beskriver, som man möter och som många tvingas leva i inte stämmer och att det visst finns täckning. 99,9 av täckningskartorna är uppfyllda. Ja, det är täckningskartor som bara visar sig finnas på papperet och som kanske i de bästa av världar skulle stämma. Det fick vi ledamöter erfara i förra upphandlingen av vår dåvarande mobilleverantör. Täckningen ute i landet skulle vara fullt utbyggd när upphandlingen gjordes men fanns endast längs de större vägarna. är inte den enda kund som har känt sig lurad. Men långt ifrån alla kunder är så resursstarka som är, som kunde ställa krav på leverantören och köpa kompletteringar. Målsättningen måste vara att alla, även de som bor på landet och i glesbygd, ska ha samma möjligheter att använda sin mobil och den nya tekniken. Och PTS måste ställa hårdare krav på leverantörerna eller operatörerna så att de lever upp till de löften som de säger sig kunna leva upp till. Vi socialdemokrater har ställt krav på mål för mobiltäckningen. Det är frustrerande att ministern inte anser att mobilnätet måste byggas ut och förbättras. Det är häpnadsväckande. Att följa utvecklingen och nöja sig med det duger inte, minister . 61 (S): Jag kan väl dela en kritik som framförs när man lyssnar på statsrådet. Det gäller de delar som handlar om att man slår sig för bröstet och säger att befinner sig i världsklass. Det kan kännas lätt ironiskt när man har läst den utredning som jag tidigare berörde och som jag gärna överlämnar till statsrådet för läsning. Den handlar om den täckningsmätning som i har gjort och som visar på att det minsann inte är någon världsklass, åtminstone inte i . Men det ligger mitt i landet. Man skulle kunna travestera slutet av statsrådets svar genom att säga: Sammanfattningsvis har delar av god täckning för mobiltelefoni. Det är väl så det i verkligheten förhåller sig. Jag hälsar dock med tillfredsställelse det som statsrådet säger om att det måste bli slut på att göra förskönande kartor och att det är en konsumentfråga. Det är jättebra. Jag hoppas verkligen att statsrådet kan leverera därvidlag. Man kan säga att det ur ett kundperspektiv ska bli lättare att byta operatör. Men om jag återigen läser den här täckningsmätningen från undrar jag: Vem ska man byta till? Det finns ingen operatör som kan leverera täckning för mobiltelefoni i de delarna. Och i samtliga av de sju kommuner vi har i finns det åtskilliga stråk där det absolut inte finns någon täckning för mobiltelefoni. Då blir det lite väl magstarkt att slå sig för bröstet och säga att vi har en mobiltelefonitäckning i världsklass. 62 (S): I går lyssnade jag på och hörde statsrådet säga att hon förstår människors oro för att inte kunna nå till exempel ambulans eller brandvärn. Det är bra att statsrådet förstår människors oro, men jag är mer intresserad av vad statsrådet avser att göra. Statsrådet är i samma intervju väldigt tydlig med att ansvaret för mobiltäckningen ligger på teleoperatörerna. Tror statsrådet själv att marknaden tar det fulla ansvaret för en bristande mobiltäckning? Hela ska leva, sägs det. Men om man bor i en del av landet, i ett område, där marknaden inte ser det som lönsamt att säkra täckningen eller tillförlitliga telefonförbindelser finns det tydligen inget att hämta hos det parti i regeringen som säger sig stå upp för landsbygden. Då är det bara att förlita sig på marknadskrafterna, att de tar ansvaret. Jag tror att många med mig anser att regeringen borde ha det ansvaret. Linjen att det inte är ett större problem med mobiltäckning, och om det är ett problem kommer marknadskrafterna själva att lösa det, håller inte. Jag tycker att det skulle vara intressant att i de avslutande svaren från statsrådet höra om statsrådet tycker att det är tillräckligt att inte längre ställer några krav på utbyggnad eller förbättringar av nätet. Jag uppfattade möjligen en liten förskjutning i statsrådets senaste inlägg. I sådana fall är det väldigt välkommet och bra för den fortsatta utvecklingen. 63 (C): Jag vill börja med att säga: Vi i är inte alls främmande för att vi politiskt behöver ta fortsatta beslut när det gäller att stödja områden dit, som vi brukar säga, inte marknaden når. Jag är precis som flera av er, till exempel , besviken över att inte 450-avtalet har givit det vi förväntade oss av mobiltelefoni i svårtäckta områden. Låt oss fortsätta att ställa krav och i dialog med myndigheter och bransch underlätta fortsatt utbyggnad. På så sätt tror jag att vi i praktiken når bästa lösningen för kunden var i landet den än befinner sig. Men sedan har vi i stället hamnat i en teknisk diskussion om avtal och annat som jag i och för sig inte känner är speciellt förmånlig eller gynnsam eller meningsfull. Men eftersom det här 900-megahertzbandet, som vi har det så kallade GSM-nätet på, nämns vill jag ändå läsa från Post- och sida angående det här nya avtalet. Där står att tillståndshavaren ska bibehålla den procentuella yttäckning per län för mobil telefonitjänst som upprätthålls . Kraven gäller till dess men kan komma att förlängas med hänsyn till intresset av att bibehålla nationell täckning. Sedan finns det en mer utvecklande text som jag inte har tid och anledning att trötta er med, men där beskriver man bakgrunden. Mot bakgrund av GSM-nätets betydelse ska den även fortsättningsvis förenas med villkor om täckning. Längre fram står det att den faktiska täckningen är betydligt större än vad tidigare avtal har sagt. Och samtliga tillståndshavare ska bibehålla den yttäckning som upprätthålls . Sedan framkommer det att det är möjligt att uppfylla detta täckningskrav även med hjälp av 1 800- respektive 2,1-bandet därför att det av olika skäl kan vara en enklare lösning, en bättre fungerande lösning. Jag har svårt att hänga med i sakbeskrivningarna från när det gäller det här nätet. Det måste jag säga. 64 Statsrådet (C): får man nästan känslan att det finns förskrivna inlägg som hålls alldeles oavsett vad jag säger i debatten. Låt mig upprepa en gång till att hela ska ha tillgång till bra mobiltelefoni. Operatörerna har ett mycket stort ansvar för att fixa det. Operatörernas förskönade täckningkartor måste få ett slut. Om kartan inte stämmer med verkligheten måste kartan ritas om. Har man lovat att det ska finnas täckning är man skyldig att fixa det. De måste bygga ut sina nät och se till att kapaciteten i dem räcker till när allt fler vill använda dem alltmer. Vi behöver allt bättre mobilnät som täcker allt fler och klarar alltmer. Sedan säger och ytterligare någon i debatten att det inte finns några yttäckningskrav i de licenser som operatörerna har att leva upp till. Men det är inte sant. I de band där det är lämpligt att ställa krav på yttäckning gör vi också det. I 450-bandet är operatören skyldig att tillhandahålla 80-procentig yttäckning men lever i praktiken upp till 90-procentig yttäckning i alla län. I 800-bandet har vi visserligen inte krav på yttäckning, men vi kräver att en av operatörerna förser alla som saknar tillgång till grundläggande bredband med det. öronmärks för att se till att vi blir av med de sista vita fläckarna när det gäller grundläggande bredband. När det gäller 900-bandet, det som används för GSM, har PTS skärpt täckningskravet kraftigt när man förlängde licenserna. Då bestämde man att operatörerna är tvungna att bibehålla den täckning som man har uppnått. I praktiken innebär det att täckningskravet ökade från ett mycket svagare täckningskrav som fanns tidigare till 90 procents täckning av landets yta. I 1 800-megahertzbandet och 2,1-gigahertzbandet finns det inte yttäckningskrav. Men det beror på att vi i dessa band behöver ge utrymme för att utveckla den nya tekniken och ge utrymme för operatören att bygga ut 4G som kommer att svälja mycket mer data och så vidare och som kommer att avlasta 3G-nätet så att det funkar allt bättre. När oppositionen påstår att det inte finns yttäckningskrav har det därför ingenting med sanningen att göra. Det finns yttäckningskrav i de band där det är relevant. Men i de band där vi måste driva teknikutvecklingen framåt därför att människor vill använda smartare telefoner måste vi också lämna utrymme för det. Vi ska ha bra mobiltelefoni i hela . Vi ska se till att vi har bra bredband i hela . Det är också därför som regeringen ser till att satsa på det. Vi fyller på med en hel bredbandsmiljard för att dra bredband på landsbygden. Vi kopplar bort det analoga tv-nätet för att vi ska kunna öronmärka det för att bygga mobilt bredband på landsbygden. Vi öronmärker 300 miljoner för att koppla upp de vita fläckarna. Att påstå att regeringen är passiv när det gäller mobiltelefoni, bredband och telefoni är att dra väl mycket på sanningen. 65 (S): Jag lyssnade verkligen på statsrådets inlägg. Det sägs att det i 450-bandet är yttäckningskrav på men att det nu är 90 procents täckning. Det är 90 procents täckning när det gäller bredband. Jag talar om mobil telefoni. Jag vet, statsrådet, att detta är komplicerat. Men bredbandstelefoni och mobiltelefoni är två helt olika saker. Bredbandstelefoni är egentligen fast telefoni med ett modem. Mobiltelefoni på 450-bandet släcktes 2009 under din regerings tid. Ni har inte gjort någonting åt det. Täckningskravet på 800-bandet gäller bredbandstäckning för fast telefoni. Det är inte krav på mobiltelefonitäckning på det. Sanningen är att stora delar av vår landsbygd har förlorat möjligheten till mobiltelefoni. Sanningen är att mobiltelefoni fungerar allt sämre på många platser. Sanningen är också att regeringen inte har klarat av den uppgift som den har fått av . Sanningen är att människor ute i landet känner oro när de kan ringa med mobiltelefon. Det är sanningen. Statsrådet, det är tid för ansvar, som regeringschefen sade 22 eller 23 gånger i sin regeringsförklaring. Jag hoppas att för ansvar också gäller alliansregeringen. Eller gäller det alla andra i landet men inte alliansregeringen? Anser statsrådet att det nedsläckta 450-nätet, trots att det är avtalat, ska få fortsätta? Är statsrådet beredd att ge direktiv så att man följer det avtal som tecknades när det var en socialdemokratisk regering? Och kom inte och beskyll socialdemokrater för någonting. Ni har regerat . 66 Statsrådet (C): 450-bandet är inte nedsläckt. 10 500 människor i detta land använder det. Det är deras möjlighet att få tillgång till mobil telefoni. Om man påstår att mobiltelefoni är en sak och att mobilt bredband är en helt annan sak får man nog uppdatera sig lite grann och hänga med i utvecklingen. Det är viktigt med mobiltelefoni, och det är viktigt med mobilt bredband. Allt fler väljer också att ringa med det mobila bredbandet. Men vi ska inte blanda bort korten. Det är ingen slump att alliansregeringen sedan vi tillträdde har prioriterat att gå igenom hur vi använder utrymmet i etern för att frigöra mest utrymme i hela för att vi ska bygga ut den mobila telefonin. Jag tänker fortsätta med det. Vi ser nämligen nu hur svenskarna exponentiellt vill använda denna teknik alltmer. Vi förväntar oss att den ska funka när vi är hemma, och vi förväntar oss att den ska funka när vi är på jobbet eller när vi är på resande fot. Självklart ska den göra det. Det är just därför som det är viktigt att vi ser till att det finns utrymme att göra det och ställer täckningskrav när det är befogat att göra det och att ge utrymme för att utveckla den nya tekniken när det går att göra det och att vi ser till att skjuta till resurser så att vi kan bygga ut de moderna teknikerna i de delar av landet där det offentliga måste vara med och göra det. För mig, för och för hela alliansregeringen är det otroligt viktigt att det finns tillgång till bra bredband, till bra mobila kommunikationer och till bra telefoni i hela landet. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2012/13:306 om möjligheterna att bygga i strandnära lägen 67 Miljöminister (C): Ärade ledamöter och ärade åhörare! Jag blev ganska nyfiken och intresserad när jag såg att hade interpellerat om möjligheterna att bygga i strandnära lägen. Bakgrunden till det är naturligtvis en del diskussioner som vi har haft men också att Socialdemokraterna och hade en egen motion om strandskydd. Det ska därför bli mycket intressant att höra vilken åsikt har om detta när vi kommer in i diskussionsläge. Först ska jag ge det formella svaret. har alltså frågat mig om jag har gjort ställningstagandet att den nya strandskyddslagstiftningen har fått den effekt och den andemening som var tanken vid införandet av lagstiftningen. Han har vidare frågat mig om jag är beredd att se över lagstiftningen så att dess syfte och andemening faktiskt får genomslag. har även påpekat att en avsikt med ändringarna av strandskyddsreglerna var att öppna för regionalt och lokalt anpassade bedömningar samt att strandskyddet skulle skärpas i områden som redan utsatts för ett hårt exploateringstryck, medan det i de delar av där det finns gott om stränder och där bebyggelsetrycket är litet skulle bli lättare att bygga strandnära. Han har vidare angett att syftet att underlätta byggande i glesbygdsområden inte har uppfyllts, utan snarare försvårats. har dessutom uppgett att tillämpningen av de nya reglerna varierar stort mellan länen. Målen med de nya strandskyddsreglerna var bland annat att genom vissa lättnader i strandskyddet främja utvecklingen i landsbygdsområden med god tillgång till stränder, att öka det lokala och regionala inflytandet över strandskyddet samt att genom en samordning av och effektivisera prövningar om strandskydd. Regeringen konstaterade i budgetpropositionen att det finns indikationer som tyder på att de nya strandskyddsreglerna med syfte att bland annat underlätta viss byggnation i strandnära lägen inte har fyllt sitt syfte, har tillämpats olika över landet och har lett till oavsedda effekter. Därvid aviserade regeringen tre insatser för att utveckla tillämpningen av strandskyddsreglerna. Det gällde ett uppdrag till och att se över hur reglerna fungerar, ett stöd till kommuner med flera för att utveckla deras planeringsarbete för att underlätta för attraktivt boende på landsbygden samt en informations- och kompetensinsats om strandskyddsreglerna. beslutade regeringen att ge ett uppdrag till och att gemensamt göra en utvärdering och översyn av tillämpning och utfall av de nya strandskyddsreglerna samt vid behov föreslå ändringar. Myndigheterna ska bland annat, i syfte att identifiera och klargöra eventuella oklarheter i och problem vid tolkningen av reglerna, göra en analys av tillämpning och utfall av reglerna samt vid behov föreslå ändringar. I denna del av uppdraget ingår att, för att bland annat säkra ett transparent beslutsystem och motverka oskäliga lokala och regionala skillnader i tillämpning och beslut, särskilt utreda skillnader i tillämpning och utfall mellan olika kommuner och mellan olika länsstyrelser. Myndigheterna ska vidare särskilt göra en analys av tillämpning och utfall av de regler som avser lättnader i strandskyddet i glesbygdsområden, det vill säga reglerna om landsbygdsutveckling i strandnära lägen de så kallade LIS-reglerna. Myndigheterna ska redovisa uppdraget till . Redovisningen av uppdraget ska bland annat visa hur de nya strandskyddsreglerna tillämpas över landet, hur väl syftena med de nya reglerna har uppfyllts samt eventuella problem och förbättringsmöjligheter kopplade till reglerna. beslutade regeringen om förordning 2012:545 om stöd till planeringsinsatser för landsbygdsutveckling i strandnära lägen. Förordningen reglerar ett ekonomiskt stöd som kommuner, länsstyrelser och samverkansorgan eller landsting med regionalt utvecklingsansvar kan söka hos . Stödet ska användas till att klarlägga om det finns områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen i en kommun. Regeringen har vidare beslutat att tillsätta en delegation för en långsiktig tillämpning av strandskyddsreglerna. Delegationen har till uppgift att utföra och samordna en informations- och kunskapsinsats gällande tillämpningen av strandskyddsreglerna i och . Delegationen ska fokusera på att sammanställa och sprida kunskap om strandskyddsreglerna, främja samverkan och utbyte av erfarenheter samt underlätta samarbetet mellan berörda aktörer. 68 (S): Först vill jag tacka statsrådet för svaret. Min uppfattning efter detta svar är faktiskt att statsrådet har en ambition att rätta till de problem som finns. Det är bra och glädjande. Det gläder säkert många att statsrådet har den ambitionen. Att få bygga och bo i vackra, strandnära lägen är en dröm för många i vårt land. När den nya lagen trädde i kraft var förhoppningarna stora. Äntligen skulle det bli möjligt, löd många kommentarer särskilt på landsbygden och i de mer glesbefolkade orterna. Den nya lagen skulle ge mer utrymme för regionalt och lokalt anpassade bedömningar. I de delar av där det finns gott om stränder och lågt bebyggelsetryck skulle det bli lättare att bygga, som lagen skärpte möjligheten att bygga i väldigt hårt exploaterade områden. Tyvärr blev verkligheten en annan. Jag lyfter i min interpellation upp exemplen och , två kommuner i som har upplevt det omvända sedan lagen trädde i kraft. Det har blivit svårare att få tillstånd att bygga, trots att det är ganska glest bebyggda kommuner med lågt bebyggelsetryck.