prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — av lågkonjunktur och sviterna efter den djupa ekonomiska krisen har inneburit stora utmaningar för oss att få människor i arbete och pröva nya vägar för att fler ska komma in på arbetsmarknaden. Det är mycket viktigt att företag och arbetsgivare hittar kompetent personal. Att kunna klara skiftningar i konjunkturen och våga anställa även i tider av oro gör att visstidsanställningar är viktiga på arbetsmarknaden. Vi menar att det finns en bra balans mellan trygghet för arbetstagare, en rörlighet på arbetsmarknaden och att det ska vara mer attraktivt att anställa samt finnas stabila villkor på svensk arbetsmarknad. 86 (V) replik: Det var fascinerande att höra redogörelse. Jag hörde konstateras att det finns ökade behov av snabba omläggningar av arbeten och att bland annat invandrade och ungdomar oftare har osäkra anställningar. har även hört någon ungdom som lär ha sagt till någon att det kan vara trevligt att ha en visstidsanställning i stället för en fast anställning. Jag tror på allt detta. Däremot är det lite oklart hur det ska motivera en lagstiftning som tar bort skyddet mot att behöva jobba under osäkra former och , kanske alltid. Den begränsningsregel som vi föreslagit handlar om att ifall man har jobbat på samma ställe i mer en 24 månader ska anställningen övergå i en fast tjänst. Hur kan detta bryta mot någon av de saker som togs upp här? Hur kan det vara ett hot mot sådana snabba omläggningar som konjunkturförändringarna kan kräva av industrin? Har man till exempel haft någon anställd och ändå inte vill ge den personen en fast anställning, borde det då inte finnas en regel som säger att nej, nu får det vara nog? Detta sägs vara en del av den svenska modellen. Är det så jag ska förstå , att en del av den svenska modellen innebär att det ska vara möjligt att utnyttja folk på det sättet, att inte ha några begränsningar mot osäkra anställningar? Är en tillsvidareanställning som norm på arbetsmarknaden bara ett slags prydnad som ska finnas på papper men inte i verkligheten? Är det förståelsen av den svenska modellen? 87 (M) replik: talar om skyddet och om otryggheten utifrån arbetstagarens synpunkt. Det tycker jag är väldigt bra. Vi värnar också arbetstagarens skydd och trygghet på arbetsmarknaden. Det är dock viktigt att framhålla den balans som måste finnas när det finns ett behov av att anställa, när det svänger ganska kraftigt. De senaste fem årens lågkonjunktur visar att det är väldigt ryckigt; det går upp och ned. Vi menar att det finns en balans mellan fast anställning och visstidsanställning som fungerar väl. Trygghet kan även kopplas till att om man gör det hela för krångligt, väver in för många regler i en anställning, kan arbetsgivaren helt och hållet avstå från att anställa, och då får vi inte fram jobben. Det är bättre att ha ett jobb än att inte ha det. Här måste det till en livsviktig balans för företagen i . Jag tror och har hört att de flesta arbetsgivare gärna vill fastanställa. Det är oftast ett bra och billigt sätt att satsa på personalen. Att få personalen att stanna och känna sig trygg tjänar både arbetstagare och arbetsgivare på. Jag tror inte att det finns något motstånd, men i tider av oro och svängningar är man rädd eftersom man inte vet hur det ser ut . Det gör att det finns ett stort behov av visstidsanställningar. 88 (V) replik: Jag måste säga att det är svårt att förstå hur man kan använda ordet balans om en situation där det för den arbetsgivare som i all evighet önskar utnyttja visstidsanställningar ska vara möjligt att stapla olika former av osäkra anställningar på varandra. Det ger i så fall en ny dimension till ordet balans. Det finns stora möjligheter att, också med den begränsningsregel som vi föreslår, ha olika typer av visstidsanställningar som är anpassade till situationen. Man kan ha en vikarie om någon är sjuk. Man kan ha visstidsanställda när man bedömer att det är nödvändigt. Det vi diskuterar är om man ska sätta en ganska generöst tilltagen gräns för utnyttjande på det sättet. Dessutom finns alltid möjlighet för arbetsgivaren att säga upp personal som är fast anställd om man långsiktigt upplever att det råder arbetsbrist. Alla dessa möjligheter finns. diskuterar vi hur man ska få balans. Förståelsen av ordet balans tycks vara väldigt olika. Jag blir mycket orolig över det mantra som upprepas, att en tidsbegränsad anställning är bättre än ingen anställning alls. Det är ett ganska tomt argument som kan användas mot varje form av förbättring av arbetstagarens rättigheter. Varje jobb, med vilka villkor som helst, är alltid bättre än inget jobb alls, särskilt om man kombinerar det med en politik som innebär att det finns många fler med inget jobb alls. Då inser man att situationen blir ganska dålig för de arbetstagare som försöker slå vakt om sina rättigheter. Som jag konstaterade i mitt anförande finns det ingen motsättning mellan goda villkor på arbetsmarknaden och låg arbetslöshet. Om det vore så skulle länder utan exempelvis arbetsrättslagstiftning ha full sysselsättning, och så är det väl ändå inte. 89 (M) replik: Jag reagerar lite över de ord som använder utnyttja arbetstagare sades faktiskt . Jag är inte så säker på att det är ett utnyttjande. Jag tycker att vi behöver poängtera att kanske är det land i världen där det är tryggast att vara arbetstagare. Vi har de bästa villkoren genom vår egen lagstiftning, våra kollektivavtal och den svenska modellen. Jag tror inte att särskilt många känner sig utnyttjade. är det fråga om ett givande och ett tagande, att man vill gå i olika anställningar och kanske inte ser en fast anställning på just den arbetsplatsen som det högsta målet i livet. Sedan finns det regler som gör att man inte ska kunna stapla anställningarna på varandra. Som jag sade i mitt anförande menar vi att det finns nio tio skyddsmekanismer i svensk lagstiftning, eller för arbetsmarknadens parter, för att kunna begränsa visstidsanställningarna. Det är ett skydd som är gott nog. får vi se om ser att vi i har väldigt bra lagar och höga murar omkring en anställning, vilket är bra för alla. Det är bra för , och vi har ingenting däremot. Men i tider när det är väldigt kärvt på arbetsmarknaden och vi ser att arbetslösheten ökar menar vi absolut inte är rätt tillfälle att göra det ännu svårare och ännu mer begränsande på svensk arbetsmarknad. Vi tycker att det är bra, vi ser att det fungerar väl och vi har heller inte sett motsatsen, ännu så länge i alla fall. 90 (S) replik: Jag vill bara till protokollet få antecknat att det var reservationerna 2, 5 och 12 som jag yrkade bifall till, ingenting annat. Jag blir beklämd när jag hör argumentera för regeringens ställningstagande när det gäller yttrandet till EU om visstidsanställningar. inleder med att säga att hon har varit ute på företagsbesök och träffat ungdomar som inget hellre vill än att vara visstidsanställda. Jag tror inte den bilden är riktigt korrekt. Åtminstone märker inte jag det. Är man visstidsanställd har man svårt att få ett hyreskontrakt eller ta banklån. Man har alltså en begränsning i sin levnad i samhället om man inte har en tillsvidareanställning. Det är det ena. Det andra som jag tänkte fråga om när det gäller visstidsanställningar är: Ser du inget som helst problem med visstidsanställningar? Grunden på svensk arbetsmarknad är att det ska vara tillsvidareanställningar. Det har vi varit överens om. och brukar hänvisa till att de inget hellre vill än värna den svenska modellen. Den svenska modellen är väldig tydlig: Grunden är tillsvidareanställningar. I offentlig sektor har vi ett behov av ungefär 427 000 nya anställningar. Det är kopplat till de pensionsavgångar som kommer att ske framöver. Ska vi anställa dessa 427 000 på visstidsanställningar, på ofrivilliga deltider och så vidare? Hur ser på att ska kunna klara av den problematik som upplevs av framför allt många unga med visstidsanställningar? 91 (M) replik: använder ord som beklämd när jag berömmer vår regering, som faktiskt hyllar den svenska modellen. Det tycker inte jag var rätt uttryck. Vi har många möjligheter i med vår egen lagstiftning och arbetsmarknadens parter att genom avtal och överenskommelser göra de begränsningar som kanske krävs någonstans i någon bransch på något sätt. Man talar gärna om skräckscenarier. Man kan inte få hyreskontrakt eller banklån. Den som har ett jobb är oftast inte arbetslös länge efter det året. Man kommer snabbt i arbete igen. Det är inte särskilt begränsande när det gäller möjligheten att teckna hyresavtal. Dessutom tror jag att det är bra med en rörlighet på en arbetsmarknad. säger de höga sjuklönetalen att människor har varit alldeles för länge på samma arbetsplats. Att ha en fast anställning är naturligtvis en trygghet, men det innebär också att man blir väldigt rädd för att röra på sig. För en ung människa kan det innebära en bredare yrkeserfarenhet, som ger en bättre möjligheter att få fler anställningar, om man har varit i olika jobb. Sist men inte minst: 70 00080 000 går varje kvartal från de lite lösare anställningarna till en fast anställning. Det visar att flödet fungerar bra i . Enligt EU-statistiken ligger vi i topp där. Jag ser inte den problematik som och andra målar fram i fråga om visstidsanställningar. Vi tycker att det är en bra balans . 92 (S) replik: Jag börjar bli oroad när jag hör och företrädare som ett mantra hänvisa till att det fungerar i . Vi kan sticka huvudet i sanden. Jag gjorde liknelsen i mitt anförande att regeringen är som en mätt katt. Dess värre tycker jag inte att den bilden ändrats någonting efter anförande. Jag vill övergå till en annan fråga. Jag kan delvis hålla med om att vi har gjort för lite när det gäller rätten till heltid. Den socialdemokratiska regeringen gjorde inte tillräckligt åt deltidsproblematiken. Vi är tydliga från Socialdemokraternas sida att vi vill att parterna i första hand ska lösa detta avtalsvägen. Vi har ett stort ansvar. Många av oss är verksamma i våra lokala fullmäktigeförsamlingar, och vad det nu är, på hemmaplan. Hur ser på det som jag pekade på tidigare, att 427 000 behöver anställas eller återrekryteras i offentlig sektor? Ska dessa återrekryteras på deltidsanställningar, otrygga sådana, med allt vad det innebär för problematik utifrån ett jämställdhetsperspektiv? Vi fick för sedan redovisat att ungefär 3,6 miljoner skiljer det sig mellan mäns och kvinnors inkomst under ett helt arbetsliv. Frågan till och blir: Vad har ni för recept på att komma till rätta med deltidsproblematiken? Då tänker jag framför allt på offentlig sektor, men det gäller även andra avtalsområden. Handelns område är ett område där det finns väldigt få heltidstjänster. är det butikschefen som är heltidare, och det är en man. 93 (M) replik: Jag vill säga en sak om visstidsanställningar innan jag går över till frågan om heltid. Vi ser det som en inkörsport till arbetsmarknaden och de fasta anställningarna. Det är där vi ser en bra balans. När det gäller rätt till heltid sade jag att Socialdemokraterna pratat väldigt mycket om det men gjort väldigt lite. De av våra kolleger som är verksamma i kommunerna och har makten där har ett stort ansvar. Där är och jag helt överens. När vi talar om otrygghet måste man säga att det är en otrygghet för många kvinnor särskilt för kvinnor i offentlig sektor inom vår välfärd, som ju vi alla talar väldigt väl om som har deltidsanställningar eller timanställningar där de hoppar ut och in under en och . Jag tycker att om det är någonstans vi kan tala om otrygghet är det där, och där borde man börja. Jag tycker inte riktigt att det är rättvist att jämföra den lilla butiken, som kanske har en anställd och inte kan ha denna förmiddag utan behöver ha denna då kunderna kommer, med offentlig sektor där vi politiker faktiskt bestämmer. Det handlar om dålig organisation för hur man ska göra för att framför allt kvinnor ska få heltidsanställningar om de så vill ha. Jag tycker också att det ska vara norm; jag tycker att det är en bra princip. Men då måste det till ett arbete ute i kommunerna. Det är viktigt att man börjar där, inte i den här kammaren utan i verkligheten, lyssnar på kvinnor och ser till att arbetsmiljön är så pass god att kvinnor vill, orkar och kan arbeta heltid. Detta är en stor utmaning inom välfärdssektorn om vi ska få yngre generationer att vilja ha de jobben. Här delar vi naturligtvis ansvaret. kan gå hem till sina kolleger och prata med dem, och jag ska prata med mina. 94 (FP): Jag tror att vi alla som sitter i och sysslar med politik mycket noga följer utvecklingen på arbetsmarknaden. Det är en central del av politiken. Vi läser statistik, vi läser forskning, vi besöker arbetsplatser, vi pratar med vänner och bekanta och lyssnar på deras historier om hur det fungerar på deras arbetsplats men också historier om hur de söker jobb och försöker få in en fot på en arbetsplats. kan kulturen bidra till förståelse. var , dö en viktig bildskapare, en viktig bekräftelse på hur det ser ut i . kommer jag och kulturutskottets ordförande att arrangera en sak tillsammans med som kan bidra till en ökad förståelse för hur det ser ut på arbetsmarknaden i . Det finns många sätt att nå kunskap. Men det räcker inte att ha kunskap. Man måste också använda kunskapen till någonting. Vi som politiker har uppdraget att dra slutsatser av den kunskap vi fångar in och utifrån dessa slutsatser formulera en politik som gör bättre för att möta de utmaningar som vi står inför. Till stor del tror jag att det handlar om vilken fråga man söker ett svar på. Hur formulerar man huvudfrågan? Det tror jag är centralt när man bestämmer sig för vilken politisk inriktning man ska ha . Jag tror att den huvudfråga som arbetsmarknadspolitiken står inför den kommande tiden är ungefär denna: Innebär globaliseringen krav på ökad flexibilitet, eller gör den inte det? Alliansregeringen har inga planer på större förändringar av arbetsrättens grunder. Det har inte heller utskottet uttalat i betänkandet. Det gör däremot oppositionen. De har rätt många förslag i sina reservationer och motioner om hur arbetsrätten bör förändras. Det är slående att nästan vartenda ett av förslagen och även inläggen från oppositionen, framför allt från Socialdemokraterna och handlar om hur man ska minska flexibiliteten och göra svensk ekonomi mindre dynamisk. Det handlar om hur man minskar företagens möjligheter till snabb omställning. Jag tror att det är fel sätt att möta de utmaningar som står inför. Förändringstrycket i ekonomin kommer inte att minska. När , , och utmanar oss kommer man att fortsätta satsa på att vinna marknadsandelar. Det innebär inte att förändringstrycket i svensk ekonomi minskar. Behovet av att ställa om minskar inte när företag runt om i världen konkurrerar med svenska företag om marknadsandelar och produkter. Kravet på flexibilitet kommer inte att minska när jobb som på den svenska arbetsmarknaden framstår som självklara inte blir det längre därför att ny kunskap kommer till, nya företag skapas i andra länder och svenska företag förlorar i konkurrenskraft. Jag tror att det är klokt, fru talman, att utgå från stora samhällsutmaningar när man funderar på den politiska inriktningen. Jag ser att Socialdemokraterna och gör en annan bedömning än vad jag gör när man funderar på den stora utvecklingen generellt. Det kan inte vara så att de förslag som kommer från S och V, framför allt, och som innebär att man ska minska flexibiliteten är ett svar på frågan: Hur möter globaliseringens utmaningar? Hur ser vi till att svensk ekonomi är så dynamisk att vi kan se till att jobben stannar här, att företag kan växa här och att välståndet kan fortsätta att skapas i detta land? Jag tror att ni är på väg åt fel håll, och det rimmar illa framför allt när det gäller Socialdemokraterna med de uttalanden som ni gör om att ni är ett näringslivsvänligt parti som vill se växande välstånd i . påstår i sitt inlägg att allianspartierna alltid har varit emot arbetslagstiftning och bekämpat LAS, MBL och så vidare. Det är inte sant. , när detta infördes, var ett av de pådrivande partierna. Skillnaden är att vi inte lever längre, och lever inte längre. kanske längtar tillbaka , men de regelverk som funkade då funkar inte i den ekonomi som lever i. Därför måste man vara beredd att göra justeringar successivt i den lagstiftning som finns. Lagstiftning som funkade behöver inte funka exakt på samma sätt i en helt ny ekonomisk tid. Även om inte alliansregeringen föreslår några större förändringar i arbetsrätten ser jag att behovet framöver växer. delar i övrigt också denna ståndpunkt. I en tuffare global konkurrens behöver bli mer dynamiskt för att klara jobben. Vi behöver bli mer dynamiska för att klara välstånd på lång sikt. Trygghet i omställningen kan inte bara vara att det jobb som man har just nu kommer att finnas . Tryggheten kommer också att behöva finnas i att nya jobb skapas. Om man känner att det jobb man har inte kommer att finnas kvar är en viktig del av trygghetskänslan att man vet att nya jobb skapas i ekonomin. En annan del av trygghetsklimatet är att man vet att det finns trygghetssystem som fungerar när man blir av med jobbet och när man söker ett nytt jobb. Därför är det så viktigt att vi har en a-kassa som funkar för alla och som ger en bra inkomsttrygghet. Därför är det så viktigt att vi har omställningsmöjligheter för människor som finner att det yrke de har utbildat sig till och den kunskap de har måste kompletteras eller förbättras. Jag tror att tryggheten framöver mycket kommer att handla om känslan av att svensk ekonomi har förmågan att skapa nya jobb och nytt välstånd, känslan av att det finns en trygghet då man söker sig vidare till ett nytt jobb men också känslan av att det finns stora möjligheter att ställa om sig själv och ha stöd i den omställningen när man söker ny kunskap och nya möjligheter. När man, som föreslår, gör förändringar i turordningsreglerna för LAS framöver tror jag att det är viktigt att man kopplar detta till att göra trygghetsförstärkningar för den enskilde individen för att se till att det finns fortsatt trygghet på arbetsmarknaden. En viktig del framöver är att vi måste sänka trösklarna till arbetsmarknaden för dem som står långt utanför. Jag uppskattade mycket inlägg om möjligheten att komma tillbaka för de människor som har suttit i fängelse. Det är en grupp som har ganska svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att lyfta fram integritetsaspekten. Men både och som brukar hävda integriteten vet också om att detta är en avvägningsfråga. Det är inte alltid så lätt, för det finns också krav på trygghet och säkerhet på arbetsplatsen som man måste väga in i ekvationen. Men jag delar synpunkten att vi måste fundera på hur denna grupp, men också många andra grupper som står långt utanför arbetsmarknaden, får sänkta trösklar in. Min förhoppning är att lärlingar ska bli ett mer naturligt inslag i svensk arbetsmarknad. Jag tror att det är centralt för att minska ungdomsarbetslösheten. Detta kombinerat med fortsatta skolreformer kan göra att vi får minskade och sänkta trösklar för just ungdomar. Men jag tror att vi kommer att behöva göra mer. Visstidsdebatten är het just . Vi har i en ganska tudelad arbetsmarknad där vi har hård reglering av tillsvidareanställningar och generellt mindre hård reglering när det gäller visstidsanställningar jämfört med andra jämförbara länder. Det är inte säkert att problemet med denna skillnad kan lösas genom att man bara reglerar visstid hårdare. Vi måste också komma ihåg att trots att alliansregeringen har infört nya möjligheter till visstidsanställningar är det en ganska andel människor som befinner sig i visstid. Framför allt är detta en viktig språngbräda in på arbetsmarknaden för dem som står långt därifrån. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 95 (V) replik: Först ska jag svara på frågan om huruvida jag längtar tillbaka . Jag hann bara uppleva av 70-talet. Jag kan konstatera att man visserligen hade bra musik och ibland skojiga kläder, men det är inte något huvudskäl för att återvända dit. Jag sade också i mitt anförande att det parti som leder regeringen historiskt har varit tveksamt till många arbetsrättslagstiftningar. Jag vet att mittenpartierna i har varit mycket mer benägna att stödja bra fackliga förslag och arbetsrättsliga regleringar och inte bara har släpats dit. Men det är beklagligt att man har lämnat många av dessa positioner. Jag tycker att det var ett bra anförande som hade. Han pekar just på att vi har olika uppfattningar om vad som läggs i begreppen dynamiskt, att ställa om och flexibilitet. Som jag sade i mitt anförande handlar flexibilitet rätt mycket om att se vem det är som böjer och vem det är som böjs, alltså vem som ska ha det flexibelt. Den situation som man drabbas av som arbetstagare är att när man inte har en trygghet i anställningen får man ett väldigt icke-flexibelt liv. Men som jag har konstaterat och pekat på får man också mindre möjligheter till kompetensutveckling när man har osäkra anställningar och deltid. Det är inte alls säkert att man är mer benägen att ta risker när man är i den situationen. När vi har en situation där folk tas in och man har en slit-och-släng-kultur i företag är det inte alls säkert att det är en god grund för att de ska bli mer flexibla och bättre på att ställa om, att utveckla nya produkter och att utveckla ett nytt sätt att tänka. Detta är ett stort problem som det skulle vara intressant att höra någon från högersidan reflektera över i stället för att de håller sig till denna närmast evangelistiska globaliseringsförståelse som inte har så mycket att göra med de verkliga utmaningar som står inför. 96 (FP) replik: Låt mig börja bakifrån. Jag tycker att det är en konstig åsikt att globaliseringen inte skulle påverka de utmaningar som står inför. Svensk ekonomi är en av de ekonomier i världen som är mest beroende av omvärlden. Det är det vi märker; när det går dåligt i , i och i slår det hårt mot svensk tillväxt och svenska jobb. Det är klart att om ska lyckas ha ett högt välstånd måste vi fortsätta på vägen att vara ett öppet land som är skickligt på att konkurrera med omvärlden. Det är min analys av samhället att detta innebär att vi kommer att få se större krav på omställning av företag, av politik och av den enskilde. Man kan vara mot detta och tycka att det verkar hemskt, men jag väljer i stället att se det och fundera på vad jag kan göra åt det. För mig är det då viktigt att se till att kan behålla välstånd och jobb genom att vi har bra företagsklimat och att företag kan ställa om sig i när produkter snabbare försvinner ur sortimenten och kunskap som ena dagen är top of the top helt plötsligt kan bli obsolet. I då ett företag som väldigt framgångsrikt på en marknad helt plötsligt kan klappa ihop är det viktigt att behåller förmågan att ställa om, skapa nya jobb och behålla välståndet. I detta funderar jag som liberal mycket på hur individen påverkas. För mig är det centralt att fundera på individens trygghet. Precis som gjorde måste jag fundera på hur individens trygghet kan säkras, men mina lösningar är inte desamma som . Jag funderar mycket på hur man kan få trygghet i omställningen, dels genom att nya jobb skapas, dels genom att man får stöd i omställningen och också har en bra, fungerande a-kassa då man söker jobb. Men det innebär inte att en politik för trygghet handlar om att se till att de jobb som finns till varje pris bevaras. 97 (V) replik: sade att det är en konstig åsikt att mena att globalisering inte påverkar . Då är det ju bra att ingen av oss har denna åsikt. Det är bra att konstatera det. Vi har väldigt olika syn på hur man skapar trygghet och vad som är en god grund för att bygga starkt . var i sitt anförande inne på att sätta in diskussionen om arbetsrätt i relation till frågan vilka som är de stora samhällsproblemen. Jag kan nämna några strukturella utvecklingstendenser. Vi ser att löneandelen har sjunkit i hela västvärlden, inklusive , . Det är en stor förändring.