prot · H00974 · 2013-03-07 00:00:00 — Enligt årsredovisning 2012 hade av de intagna en verkställighetsplan. Den som är dömd genomgår olika behandlingar. I syfte att förhindra återfall i brott ges de dömda nya kunskaper och färdigheter samt insikter om sitt brott och dess verkningar. Behandlingen ska ge den dömde bättre förutsättningar att klara ett laglydigt liv när han eller hon har avtjänat sitt straff. Behandlingsprogrammen, som ska vara evidensbaserade, har olika innehåll beroende på behov, allt från antidrogprogram till program om alternativa livsstilar. Den som sitter i fängelse är skyldig att delta i programverksamheten. Eftersom vi kan konstatera att utbildningsnivån hos många i fängelse är låg satsas mycket på utbildningar av olika slag, allt från att läsa in grund- och gymnasieskola till att läsa in yrkesexamen genom arbetsmarknadsutbildningar och kurser från universitet och högskolor. Därutöver ska man ha möjlighet att delta i arbete genom arbetsdrift eller service. Vi kan konstatera att arbetsdrift finns vid de flesta anstalter och att detta självklart måste vidareutvecklas. Därtill krävs en bra utslussning, och i de bästa av världar ska alla komma ut till ordnade förhållanden. Enligt fängelselagen är det tydligt att detta är viktigt, och samverkan ska ske med berörda myndigheter, framför allt , hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och . Men det är även viktigt med samverkan med organisationer inom den ideella sektorn. Vi kan konstatera att arbetet för att verkställighetsplaner och utslussningsåtgärder ska bli än bättre är ett löpande arbete som regeringen fokuserar på och som kriminalvården måste jobba vidare med. Med anledning av reservationer om häktade med restriktioner skulle jag vilja lyfta fram några delar. Enligt 24 kap. 5 a § första stycket ska domstol på begäran av åklagare pröva frågan om den häktades kontakter med omvärlden ska få inskränkas. Tillstånd till sådana restriktioner får meddelas endast om det finns risk för att den misstänkte undanröjer bevis eller på annat sätt försvårar sakens utredning. Att restriktioner behövs i vissa fall är självklart, men det är viktigt att man gör den prövning som kräver. Regeringen har i regleringsbrevet till för , för att understryka hur viktigt det är att restriktioner används enbart då det är befogat, begärt att myndigheten tydligt redovisar hur man använder sig av detta. Vidare ska genomföra ett tillsynsprojekt som avser just användningen av restriktioner. Syftet är att granska hur åklagarna fullgör skyldigheten att dokumentera de konkreta omständigheterna som ligger till grund för att meddela restriktioner. Projektet ska redovisas i slutet av detta år. Det är viktigt att säkerställa att man inte använder sig av restriktioner slentrianmässigt utan att det ska föreligga skäl för restriktioner. Detta är speciellt viktigt när det gäller unga som sitter häktade. Därutöver är det viktigt att de som sitter med restriktioner likväl får en så human vistelse som är möjlig trots restriktionerna. Kriminalvården har arbetat med olika åtgärder. De gäller bland annat hälso- och sjukvård. Men framför allt handlar de om att bryta isoleringen för unga häktade. Frågan om häktades villkor, framför allt för unga, är viktig, och det är angeläget att och Kriminalvården arbetar vidare med frågan. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag vill slutligen även konstatera att Alliansen under den förra mandatperioden och har gjort historiskt stora satsningar på rättsväsendet, och detta inkluderar självklart kriminalvården. Det är ett väsentligt och viktigt utvecklingsarbete som pågår, både hos regeringen och inom kriminalvården. 91 (S) replik: Jag har en fråga till angående vårt förslag om utslussningsavtal. Ni skriver i ert ställningstagande bland annat följande: Utslussningen ska anpassas till vad varje intagen behöver för att förbättra förutsättningarna för att han eller hon ska klara sig i samhället efter frigivningen utan att återfalla i brott. Samverkan mellan Kriminalvården och andra myndigheter, organisationer i den ideella sektorn, näringsliv och andra aktörer i det omgivande samhället såväl regionalt som kommunalt är en förutsättning för ett framgångsrikt återfallsförebyggande arbete. Det är jättebra. Det skulle kunna vara vår text. Man skulle nästan kunna ha en samskrivning med vår reservation nr 5 om just utslussningsavtal. Trots att vi verkar ganska överens om mycket väljer ni dock att avslå vår motion med motiveringen att regeringen har uppmärksammat problemet och kommer att noga följa frågan. Det är bra att ni vill följa frågan, men varför inte agera och ta ett steg framåt i stället för att sitta på läktaren och bara följa frågan? 92 (M) replik: Vad jag skulle vilja vända mig emot är det jag tog upp när det gällde drogfria fängelser. Även detta tycker jag är en reservation som i princip slår in öppna dörrar, för det första med anledning av att vi vet att lagen är väldigt tydlig med att man ska samverka och för det andra med anledning av att regeringen följer frågan. Att vi skulle göra ett tillkännagivande till regeringen att de ska följa frågan förändrar inte saken när regeringen redan jobbar med frågan. Det är oerhört väsentligt att man samverkar, och lagstiftningen är som sagt väldigt tydlig. Jag är säker på att man kan jobba väldigt mycket och att detta varierar oerhört utifrån vilka kommuner man har att samverka med. Vissa är förmodligen duktigare än andra, för så ser det ofta ut. Bara det att ni har en reservation trots att du till och med säger att vår text är bra, , visar alltså att reservationen inte var nödvändig. 93 (S) replik: Där har vi inte alls samma uppfattning. Er text, , bygger på det vi säger: Det finns ett problem, och det är en viktig fråga. Här måste man göra någonting. Vårt förslag är mer en konkret åtgärd för hur vi ska gå till väga med det. Det är nämligen som du säger, att vi önskar att alla ska samverka och så vidare. Vi vet dock att det inte sker överallt. tog upp Krami, som är väldigt lyckat men bara förekommer på 15 orter . Vi vet alltså att detta behövs, och vi vet att det är en förutsättning för att det ska bli lyckat när man lämnar fängelset för friheten. Det behövs någonting; det är ingen tvekan om det. Om du kallar detta att slå in öppna dörrar har du alltså inte riktigt förstått. Vårt förslag är inte att regeringen bara ska följa frågan, utan vårt förslag är att man ska besluta om att göra utslussningsavtal mellan den enskilda kommunen och Kriminalvården, så att man verkligen ska ha någonting konkret att jobba med. Då hjälper det ju inte att vi bara sitter och följer frågan på läktaren, utan detta är faktiskt en konkret åtgärd. Jag tycker egentligen att det är konstigt att ni bara nonchalerar den som ni gör. 94 (M) replik: Om man ska samverka utifrån en individ krävs det att man har en dialog på individbasis med den kommun där en person är bosatt eller skriven. Då måste man självklart med denna kommun teckna ett avtal om vad man gör. Det är det som ligger i samverkan; det är inte bara att man ringer och säger hej. Då har man nämligen inte skött sitt uppdrag, som dessutom är lagstiftat. När det kommer till hur man lyckas med samverkan på olika platser vet vi att det varierar. Det jag ändå tycker är väldigt positivt är att jag vet att man i Kriminalvården har jobbat offensivt på såväl riksnivå som regional och lokal nivå för att till exempel få till fler Kramiavtal där är Arbetsförmedlingen en oerhört viktig aktör och avtal med SKL för att få till samtalen. Det står att läsa i Kriminalvårdens årsredovisning över hur man jobbar för att förbättra utslussningen. Lagstiftningen är oerhört tydlig. När regeringen följer en fråga följer den självklart Kriminalvårdens arbete. Jag skulle vilja säga att Kriminalvården jobbar väldigt hårt med dessa frågor just för att nå ett mycket bättre resultat. 95 (V) replik: Det var ett intressant svar att man följer frågan. Jag måste fortsätta på det spår tog upp. Jag tycker att det är väldigt intressant, för här kommer vi faktiskt med ett konkret förslag på hur man skulle kunna jobba vidare. tycker att de gör det, men så ser det inte riktigt ut. Man följer frågan, och man tycker att Kriminalvården gör ett bra jobb tillsammans med Arbetsförmedlingen. Men om det ska bli en riktig verkstad är det väl ändå så att man måste peka på vad man vill göra och kanske också skicka med lite resurser. Jag tror att det skulle löna sig ganska bra, hellre än att vi i högre grad riskerar att dessa människor går ut i kriminalitet igen. Vi vet nämligen att det kostar mångmiljonbelopp att ha en verksam kriminell. Sedan blir jag väldigt glad över besked om restriktionerna, som vi har fått mycket kritik för. Du säger att man ska komma med åtgärder, . Jag har en fråga. Det finns en reservation om häktesrestriktioner för barn där vi har ett särskilt yttrande. Vi tycker över huvud taget inte att barn ska sitta i häktet. Jag tycker att det är undervärderande för . berörde också detta, och jag undrar om man är överens om att kanske lösa denna fråga på ett annat sätt. 96 (M) replik: När det gäller utslussning är lagstiftningen tydlig. Kriminalvården jobbar intensivt för att det ska bli så bra utslussning som möjligt. Det gör man i första hand ihop med kommunen men också, som jag sade, med hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och . Det är någonting man gör i varje individuellt fall. Självklart ligger det i verkställighetsplanering, frivårdsplanering och så vidare när någon ska ut på frivård eller släppas. Jag tycker alltså att man jobbar väldigt konkret med dessa frågor. När det sedan gäller häktesrestriktioner för barn kan jag inte generellt säga att barn aldrig ska sitta häktade. Det ska naturligtvis ske med stor restriktivitet, men det händer tyvärr att också barn begår mycket grova brott. Det kan när man utreder dessa brott behövas att barn tvingas både sitta häktade och ha restriktioner. Jag tycker dock att man måste ta en sådan fråga på yttersta allvar och vara väldigt aktsam när man i domstol dömer ut att någon ska sitta häktad, eventuellt med restriktioner. Jag är alltså inte beredd att säga att man aldrig ska häkta barn. Det är jag inte beredd att säga. 97 (V) replik: När det gäller att barn aldrig ska vara häktade vill jag säga att det bara finns en häktesverksamhet, och där sätter man barn. Det är absolut förkastligt. Även på denna punkt får kritik. Så är det. Man kanske ska försöka hitta andra former när det har begåtts grova brott. Men med de häktesrestriktioner som finns och den miljö som man ska sätta barnen i tror jag att gör man sig själv en stor otjänst. Så säger när det gäller utslussningsavtal att man ska följa frågan och att lagstiftningen är väldigt tydlig. Vet du hur jag tror att det är? Jag känner till hur många kommuner som helst som har det väldigt kämpigt ekonomiskt. Jag tror att det är där skon klämmer. Pengarna finns inte. Då ställer jag frågan: Är du, med Alliansen, beredd att skicka med pengar för att vi ska kunna skapa bra utslussningsavtal? Vi i har pengar specifikt för detta i vårt budgetförslag. Det här är en viktig fråga. Vi vet vad kriminaliteten kostar. Det är nog ganska billigt att se till att kommunerna har pengar att verkställa det här i stället för att man bara talar om att lagstiftningen är tydlig. Den får vara hur tydlig den vill, men det hjälper inte om man inte skickar med pengar. Vi har ju finansieringsprincipen att om man ändrar lagstiftning ska man skicka med pengar. 98 (M) replik: Självklart är häktesmiljö en otrevlig miljö. Det kan vi vara helt överens om. Sedan kan man diskutera om vi ska bygga specialhäkten och så vidare. är väl inte antalet barn i häkte så stort att vi kan göra det över hela . Risken är att man skulle bli häktad väldigt långt ifrån där man bor, och det kanske inte heller är så bra. Vad jag vet har Kriminalvården börjat med ett projekt där man verkligen tittar på ungas miljö där de sitter häktade. Även om det finns restriktioner får de träffa olika ideella verksamheter och får sysselsättning. Där är det angeläget att fortsätta arbeta med de frågorna. När det gäller utslussningsavtal är det klart att kommuner på vissa håll har dålig ekonomi. Men kommunerna har att vara noga med hur de prioriterar sina pengar. Nej, jag är inte beredd att skicka med öronmärkta pengar till kommunerna. Vi gör det väldigt sällan. I regel får kommunerna ett statsbidrag och sina skatteintäkter. A och O för kommunernas verksamhet är onekligen att de lever upp till arbetslinjen och har många som går till jobbet . Det är ett sätt för kommunerna att få bättre inkomster. På den linjen jobbar vi stenhårt. Kommunerna har ett ansvar för sina medborgare. Det är inget nytt att de har ett ansvar för människor som kommer ut från fängelse. Det har de faktiskt haft . har vi försökt tydliggöra att kriminalvården har ansvaret att se till att man tar de kontakter som ska tas för att det här ska fungera. 99 (FP): Ämnet är kriminalvårdsfrågor. Tyvärr är det så att människor ibland måste bli inlåsta. Då är det viktigt att det sker på ett vettigt sätt så att personer som kommer till kriminalvården möts av en möjlighet till en vändpunkt, inte till en ändpunkt. Åtminstone för är det tydligt att alla människor ska ha en chans att förbättra sig. Detta kan ske eller beroende på hur allvarligt brott man har begått och naturligtvis också i vilken omfattning man begår brott gång på gång. Tanken är att det ska vara en längre inlåsning om man visar sig ha svårt att svara mot behandling, stöd och hjälp inom kriminalvården. Jag vill understryka, fru talman, att den debatt vi har är väsensskild från den vi hade . Det handlar om ett ganska hårt arbete och medvetet fokus, ett arbete som inte minst handlar om att sätta den enskilda i fokus, att sätta den enskilda trasiga inte sällan missbrukande människan, som förvisso har skadat andra men som har en historia som är ganska mörk och tragisk, i centrum. Hur såg det ut ? Ja, då diskuterade vi kraftiga överbeläggningar. Vi pratade om människor som gick och åt i matsalar helt utan eget ansvar för att lära sig basala saker som att laga mat och för att återanpassa sig. Man kunde i praktiken ligga i cellen och röka utan att det hände någonting. får man inte ens röka. Man kan inte få in pengar om man inte medverkar i arbete, behandling och utbildning. Vi kan redovisa en kriminalvård som har nått svenskt rekord, får man väl ändå säga, i förutsättningarna för människor att arbeta, att få behandling för sina problem och att få en basal utbildning, i vissa fall även en högskoleutbildning om man når så långt. Här ligger vi nu i topp. har vi rekordfå rymningar och rekordlite narkotika. Det är alltså mängder av faktorer som samverkar för att vi ska kunna ha en human, vettig och fungerande kriminalvård. Det är en stark kontrast till hur det såg ut . Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg det. Detta har inte skett utan ansträngning. Det har inte skett utan ekonomisk kostnad, utan vi har valt att satsa på olika program, arbete och utbildning. Vi tror att det leder till en bättre och en mer effektiv kriminalvård på så sätt att människor får en chans till en vändpunkt i stället för en evig ändpunkt. Oppositionen lyfter fram en mängd saker som är angelägna. Sanningen är den att om vi står här kommer vi att fortsätta att prata om förbättringar som är möjliga. Jag tycker att det är viktigt att vi är ärliga med det. Det är inte så att personer som kommer in i kriminalvården är mindre komplicerade eller har mindre tragiska bakgrunder, utan snarare tvärtom personer som har farit ganska hårt genom livet, för att inte säga vad de har gjort mot andra människor. Det är klart att utmaningarna är enorma. Därför är det bra att vi gör allt vi kan och tidigt börjar tänka på ett liv i frihet, allt från vettiga besöksrum till att vi stöder olika ideella organisationer som Bryggan för att man ska kunna hålla kontakt med släkt och vänner utanför fängelset. Allt det där är viktigt. Man ska ta sin avstamp i individen. Jag tycker att tankarna från oppositionen om särskilda avtal när man kommer ut är något som tål att tänkas på. Att skriva under ett avtal är dock ingen lösning. Problemet är inte det att det finns kommuner som tänker: kommer eller eller ut ur fängelset. Han har ett liv där han har varit lite kostsam för samhället, han har inte haft något jobb på länge, så nu gör vi ingenting. I stället försöker man göra saker . Vi har inte minst förstärkt, som jag nämnde, arbetslinjen så att människor får en chans att komma i arbete. Sanningen är den att man inte är jätteattraktiv om man är tidigare dömd. Det är inte den som står först i kön på rekryteringsmässorna när företag vill anställa nytt. Här behöver vi tänka mer, allihop här inne, vad vi kan göra för att de här människorna ska känna att de har en reell möjlighet till egen försörjning, inte bara ett papper, ett kontrakt där det står att de ska sköta sig och ska hjälpa dem. Mycket av det som sker i anstalter riskerar att rasa ihop om man inte får bra hjälp utanför. Här finns mer att göra. Jag tycker att diskussionen om restriktioner är viktig. Här finns uppdraget att man ska förbättra redovisningen. Vi får väl se vad som kommer in, men man får inte göra det för lätt för sig heller. Det finns en orsak till att människor häktas. Det är helt rimligt om vi ska kunna klara upp några brott över huvud taget. Det är också rimligt att man får restriktioner för att inte kunna fortsätta begå brott, hota eller vad det nu kan vara. Vi för ju andra debatter här i kammaren där vi pratar om hur människor hotas. Det finns exempel på hur det trots restriktioner kommuniceras med omvärlden genom fängelsefönster och alla möjliga papper som man skriver på. Det finns ganska grovt kriminella som ingår i olika organisationer som trots restriktioner gör allt de kan för att styra och ställa i verksamheter utanför murarna. Det lyftes fram här att det är synnerligen angeläget att barn häktas så sällan som möjligt. Man använder de särskilda platser på ungdomsavdelningar som finns så långt som möjligt. När restriktioner för unga personer hävs blir det ofta direkt frigivning från häktet eller överflyttning till någon av Statens institutionsstyrelses verksamheter. De unga kanske är farliga för omgivningen eller har hotat någon även om utredningen är färdig så långt. Frågan är om man ska satsa mer på den verksamheten inom eller bygga särskilda häkten. Även om ungdomsbrottsligheten just nu ser ut att minska något i vårt land, inte minst tack vare regeringens arbete för tidiga och tydliga insatser, kommer nog personer att behöva häktas och få restriktioner också . Det är obehagligt. Det ska ske så sällan som möjligt, och det ska vara så lite restriktioner som möjligt. Det är viktigt att de checklistor som Kriminalvården har för unga personer används för att minimera de skador som finns hos en ung människa som är häktad i allmänhet och med restriktioner i synnerhet. För oss i är det tydligt att det är en stor kontrast mellan att diskutera kriminalvården och . Det är en helt annan miljö. Det finns bättre möjligheter att vända livet än , men det finns mer att göra. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. (forts. 8 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 6 § Beslut om ärenden som slutdebatterats FiU28 Fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen Punkt 1 (Godkännande av fördraget) 1. utskottet 2. res. 1 (MP) 3. res. 2 (SD) 4. res. 3 (V) Förberedande votering 1: 20 för res. 2 16 för res. 3 275 avstod 38 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 24 för res. 1 19 för res. 2 268 avstod 38 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 251 för utskottet 23 för res. 1 37 avstod 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 95 M, 21 FP, 19 C, 18 KD För res. 1: 23 MP Avstod: 1 FP, 20 SD, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 3 (Svenskt undantag från EMU) 1. utskottet 2. res. 4 (MP, SD, V) Votering: 252 för utskottet 59 för res. 4 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 95 M, 22 FP, 19 C, 18 KD För res. 4: 23 MP, 20 SD, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD 1 (Försäljning av statliga företag) 1. utskottet 2. res. 1 (MP, S, V) 3. res. 2 (SD) Förberedande votering: 134 för res. 1 20 för res. 2 155 avstod 40 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 154 för utskottet 137 för res. 1 20 avstod 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 22 FP, 19 C, 18 KD För res. 1: 98 S, 23 MP, 16 V Avstod: 20 SD Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Punkt 2 (Övergripande om förvaltning av statliga företag) 1. utskottet 2. res. 3 (MP, S, V) Votering: 174 för utskottet 137 för res. 3 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 22 FP, 19 C, 20 SD, 18 KD För res. 3: 98 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. NU8 om regelförenkling för företag 1 och 2 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 3 (Övergripande om regelförenklingsarbetet) 1. utskottet 2. res. 3 (S, MP, V) Votering: 174 för utskottet 137 för res. 3 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 22 FP, 19 C, 20 SD, 18 KD För res. 3: 98 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD TU9 upphandling av vägar och järnvägar Kammaren biföll utskottets förslag. SoU12 Äldrefrågor Punkt 1 (Äldrepolitikens inriktning) 1. utskottet 2. res. 1 (S) 3. res. 2 (MP) 4. res. 3 (V) 5. res. 4 (SD) Förberedande votering 1: 17 för res. 3 20 för res. 4 271 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. (S) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats som frånvarande. Förberedande votering 2: 23 för res. 2 20 för res. 4 267 avstod 39 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 3: 98 för res. 1 23 för res. 2 190 avstod 38 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 154 för utskottet 98 för res. 1 59 avstod 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 22 FP, 19 C, 18 KD För res. 1: 98 S Avstod: 23 MP, 20 SD, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Punkt 6 (Psykisk ohälsa bland äldre) 1. utskottet 2. res. 8 (S, MP, V) Votering: 174 för utskottet 137 för res. 8 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 22 FP, 19 C, 20 SD, 18 KD För res. 8: 98 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Punkt 8 (Kunskap och kompetens) 1. utskottet 2. res. 13 (MP) Votering: 173 för utskottet 23 för res. 13 115 avstod 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 94 M, 22 FP, 19 C, 20 SD, 18 KD För res. 13: 23 MP Avstod: 98 S, 1 M, 16 V Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Punkt 10 (Motverka våld mot äldre) 1. utskottet 2. res. 15 (SD, V) Votering: 272 för utskottet 36 för res. 15 3 avstod 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 95 M, 20 MP, 22 FP, 19 C, 18 KD För res. 15: 20 SD, 16 V Avstod: 3 MP Frånvarande: 14 S, 12 M, 2 MP, 2 FP, 4 C, 3 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 7 § Beslut om ärende som slutdebatterats vid dagens sammanträde JuU10 Straffrättsliga frågor Punkt 1 (Hets mot folkgrupp) 1. utskottet 2. res. 1 (SD) Votering: 290 för utskottet 20 för res. 1 39 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 95 M, 23 MP, 22 FP, 19 C, 16 V, 18 KD För res.