prot · H00989 · 2013-04-11 00:00:00 — Det finns allvarliga brister som man måste ta hänsyn till och ta till sig för att kunna förbättra verksamheten inom vår försvarsmakt. har varit motståndare till den förändring som Försvarsmakten genomgått. Att gå från värnpliktsbaserat försvar till yrkesförsvar har inneburit stora problem, och vi tror att det kommer att innebära en försämring av kapaciteten i stort. Det kan påverka både vår försvarsförmåga och det stöd Försvarsmakten ska ge till civilsamhället, och det kommer i slutändan att vara mer kostsamt. Vi ser också fortsatta problem , på flera plan. Oavsett vad vi i tycker är dock förändringen ett faktum. Det innebär att vi också ser att en sådan stor förändring måste präglas av noggrannhet och omfattande såväl planering som uppföljning av det som händer. Det gäller inte minst materielförsörjningen, som ju är i fokus i denna debatt. har visat att stora brister finns i den process som handlar om just materielförsörjningen, ansvarsfördelningen och kanske det mest allvarliga informationen om och insynen i de åtgärder som görs. Vi har alla ett intresse av att vårt försvar fungerar och har tillgång till rätt materiel för att kunna ha den kapacitet som behövs för att försvara landet. Regeringen har i många sammanhang fått kritik för sin brådska när det gäller vissa beslut och genomförandet av vissa förändringar. Vi, inte minst jag, har betecknat regeringens agerande som fort och fel . Det menar jag gäller även i detta sammanhang. När det gäller besparingarna på bland annat materielsidan sade man sig vilja vänta in den då arbetande Försvarsberedningen och även Försvarsmaktens studier. Det gjorde man inte. Det fick de konsekvenser som har redogjorts för i bland annat . För detta är man naturligtvis värd all den kritik som har framförts och som man får. Det har också inneburit att ansvarsfördelningen, vilket har sagts, har varit oklar och att dokumentationen har varit bristfällig. Allt detta måste naturligtvis åtgärdas. Jag menar att vi fortfarande har problem med den organisationsförändring som har gjorts, även på materielsidan. Det är naturligtvis också oerhört viktigt att i fortsättningen får fortlöpande information om allt som händer i den fortsatta processen. Jag vill också i detta sammanhang lyfta upp det som har framförts av andra ledamöter, nämligen den sammanklumpning man gör av och den övriga oppositionen. Jag tycker att detta är lite beklämmande när man vet att synpunkter sammanfaller med regeringens i av alla de frågor som tas upp i kammaren. I av de omröstningar som görs är på den sida regeringen står på. Detta är naturligtvis någonting man inte vill kännas vid. Att man då på något sätt beskyller oss för att förhandla med tycker jag verkligen är att gå över gränsen. Man borde i sådana fall ta till sig hur det ser ut i praktiken, nämligen att har samma syn som regeringen på många saker. Om det sedan är något ni förhandlar om kan jag inte anklaga er för det, men någonstans finns konsekvenser av det. I betänkandet tas också upp hanteringen av den nordiska stridsgruppen 2011. Jämfört med hanterandet av NBG 2008, som är beteckningen på Nordic Battlegroup 2008, har märkbara förbättringar genomförts. Det är i sak positivt eftersom vi vill se fungerande militära enheter och en bättre användning av resurserna. Men vi i är klara motståndare det har tydligen inte framgått här till systemet med europeiska stridsgrupper över huvud taget. Vi ser gärna att detta koncept helt tas bort. Än så länge har ingen av EU:s stridsgrupper varit i aktion. Det är rätt självklart eftersom det knappast finns några hot som motiverar stående förband av den typen. När man dessutom väljer att inte använda dem när det skulle kunna vara motiverat, till exempel vid katastrofer i olika delar av världen, blir det ännu mindre motiverat. Vår grundläggande kritik består ändå främst i att vi ser en framtida utveckling mot en gemensam krigsmakt i EU, ytterligare ett steg mot , en utveckling som vi i arbetar emot. Vi ser ingen framtid i en sådan statsbildning. Även om hanterandet av NBG 2011 varit bättre än hanteringen av NBG 2008, vilket i sig är bra, är vi helt emot flera sådana åtaganden. Det innebär att vi är emot att sätta upp NBG 2015, som pågår. Men det är en fråga vi säkert kommer att återkomma till. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Jag vill dessutom göra ledamöterna uppmärksammade på det märkliga i att KD tar tillbaka sitt yrkande i den reservation som finns. Det är naturligtvis ett led i den taktik man har för att inte behöva lida nederlag i omröstningen i kammaren, vilket jag tycker är fegt. 149 (FP) replik: Jag måste replikera på när han påstår att det är svårt att göra en ansvarsfördelning. Alla de beslut som vi diskuterar här har varit föremål för diskussion i samband med budgetpropositionen i med efterföljande riksdagsbeslut. Varenda gång som regeringen fattar ett beslut och senare fattar ett beslut är det helt uppenbart var det politiska ansvaret ska utkrävas. Det är givetvis i nämnda politiska instanser. Att det skulle finnas några svårigheter med detta kan jag över huvud taget inte förstå. Det lite märkliga är att när apostroferar regeringens hantering av de här frågorna märker jag att utskottsmajoriteten väljer att i stället apostrofera Genomförandegruppen, vars koppling med är obefintlig. Den har endast rapporterat till regeringen, och regeringen har sedan fattat beslut. Det är där som ansvaret finns. säger att han tycker att det ofta blev fort och fel. Han säger att man inte inväntade Försvarsberedningens arbete utan gick in och mycket snabbt fattade beslut om besparingar. Men då måste jag ställa en fråga till . Din partikollega i försvarsutskottet vid den aktuella tidpunkten reserverade sig mot en anskaffning av TUAV, det vill säga en taktisk obemannad flygande farkost. Trots att ni då reserverade er är ni beredda att instämma i kritiken mot att man inte gick vidare med detta. Jag tror att det är svårt för väljarna att veta var egentligen står i den frågan. 150 (V) replik: När det gäller frågan om ansvarsfördelning, som även andra har varit inne på, är frågan om tar till sig den kritik som finns i . Det är den vi debatterar, och det är den vi ska ta ställning till. Vi har gjort det och tycker att kritiken är rätt. Regeringen har ett ansvar, och när regeringen tillsätter arbetsgrupper är det fortfarande så att ansvaret ligger på regeringen. Det innebär att Genomförandegruppen, som ansvarar för verksamheten inför regeringen, är medansvarig för hanteringen. Det måste vara på det sättet. Jag tycker att det är väldigt märkligt att man försöker lyfta bort detta från det kritik går ut på. Det är det vi debatterar . Hanteringen är under all kritik. Det som kritiken går ut på är att regeringen gör saker via Genomförandegruppen fort och fel. Det är det som vi kritiserar. Det andra är att när regeringen lovar och det måste du och Genomförandegruppen ha varit med på att invänta Försvarsberedningens arbete men inte gör det, då är det ett fel man gör därför att man har för bråttom. När man frångår någonting man ska göra gör man fel, i alla fall i mina ögon och i ögon. Det är det som är kontentan av det hela. har under debatten försökt lyfta bort de här frågorna och lyfta fram andra saker, som att sakfrågorna skulle vara viktigare än kritik. Vi har sagt vad vi vill ha för materiel. Det har ingen som helst betydelse när det gäller kritik av regeringen. Vi har våra politiska förslag i om vad vi vill ha för materiel. Att vi röstar för eller emot olika saker har ingenting att göra med det här. Vi står till svars för vårt budgetförslag, och det ska också regeringen och regeringspartierna göra vad gäller era budgetförslag och ert hanterande. Det är detta som det här handlar om och inget annat. 151 (FP) replik: Det är möjligt att finner agerande konsekvent och logiskt, men jag tror att en utomstående person blir väldigt förvirrad av det faktum att ni först reserverar er mot en anskaffning och efteråt kritiserar det faktum att en anskaffning inte har kommit till stånd. Det är bara kvar till valet, men jag tror att det vore bra om kunde tydliggöra vilket som är ert egentliga ställningstagande. Utan att göra anspråk på att vara någon konstitutionell expert tror jag att en av främsta uppgifter är att kontrollera regeringen. Den kontrolluppgiften, tror jag, handlar enligt regeringsformen om att granska just regeringen och dess ledamöter. Det är inte så att eller uttalar något misstroende mot tjänstemän inom . Återigen: Det udda är att medan fokuserar på regeringens ansvar väljer utskottsmajoriteten att fokusera på en arbetsgrupp inom . Jag förstår inte riktigt hur man kan göra den konstitutionella kopplingen. Jag noterar med viss tillfredsställelse att det i står mycket tydligt att varje gång regeringen fattar ett beslut om försvarspolitiken är det regeringen, och regeringen ensam, vare sig regeringen ville det eller inte när det gäller förhållandet till Försvarsmakten, som bär ansvaret. 152 (V) replik: Som vanligt lyfter fram vissa saker för att på något sätt lägga dimridåer. Jag tycker att innehåller kritik mot hela hanterandet. Där ingår naturligtvis hur regeringen tillsätter grupper, jobbar med grupperna och vilket ansvar man lägger på grupperna. Det finns med där. Då kan man inte smita ifrån och på något sätt lägga över skulden på någon annan, som alltid gör och som regeringen alltid gör. Det är alltid någon annans fel. Det är aldrig regeringens fel. Det är antingen sossarnas fel från 20022006 eller också någon annans fel att någonting händer. Det gör man konsekvent, och det ingår i min beskrivning av regeringens sätt att agera. Man gör fort och fel, och dessutom skyller man ifrån sig på några andra. Ta ansvar och ta till er kritiken, så som vi har sagt från oppositionen! Ta till er kritiken och gör någonting bra av den, var lite ödmjuk och säg att det här har ni inte gjort bra! Se till att det blir bra! Regeringsformen är en helt annan sak. har till uppgift att kritisera och lyfta fram fel. Det ska man ta till sig. Det borde varje regeringsföreträdare och företrädare för regeringspartierna ta till sig, speciellt om man har suttit med i gruppen, och säga att det blev fel: Vi tar ansvar för vår materielhantering. har granskat regeringens och regeringspartiernas hantering. Ta till er av den kritiken och var ödmjuk! Det är mitt råd. 153 (C) replik: Jag har samma frågor till och som jag hade till och . Jag tycker att det är märkligt att ni plötsligt kritiserar besparingar i försvarsmateriel och att ni gör det i det sällskap som ni gör det. Jag tänkte formulera frågan på följande sätt. Debatter gör att saker och ting blir klarare. Jag tycker att det blir allt märkligare hur ni kunde landa i att stå för en majoritetstext som uttrycker oro för att försvarsförmåga var hotad på grund av stora besparingar i försvarsmateriel. vill ju spara väldigt mycket pengar på just försvarsmateriel, mycket stora belopp. Jag tror inte att ni anser att ni därmed hotar försvarsförmåga. Men plötsligt 2009, när regeringen vill spara för att undvika ett stort svart hål, säger ni att detta kanske riskerar försvarsförmåga. Vad gör då era årliga besparingar? De måste väl också hota försvarsförmåga? Eller är det bara regeringsbesparingar, som ni i och för sig står bakom, som riskerar att hota den och inte era förslag, som är mycket tuffare? Om ni är logiska och verkligen står för utskottsbetänkandet, att besparingar på försvarsmateriel med stora belopp kan riskera försvarsförmåga, kan ni väl omöjligen i kommande budget återigen föreslå stora besparingar. Logiken bjuder att det faktiskt hotar försvarsförmåga. Eller gör det inte det, ? 154 (V) replik: Återigen till regeringspartiernas företrädare: handlar om hanteringen av det här. Vi i har ett budgetförslag som vi står bakom där vi sparar pengar på olika sätt, även på materielsidan. Vi var till exempel inte med och fattade beslut om JAS Gripen, som är en oerhört stor kostnad. Det finns olika sätt att se på det här, men det går att spara på materielsidan på olika sätt. Där är vi inte överens inom oppositionen heller, men vi har vårt budgetförslag som vi står för. Vi skulle aldrig i en regering nu står jag här och lovar någonting som jag kanske får ta tillbaka hantera saker på det sätt som ni har gjort. Hanteringen av besparingen är det som kritiken från gäller. Jag lovar att vi i alla fall inte skulle göra på det här sättet om vi satt i en regering. Sedan kan jag bara svara för budgetförslag, som kommer . Där sparar vi också på materielsidan. Vi gör andra saker och förändrar saker i vår försvarspolitik som inte görs av regeringen. Där kan vi också spara materiel. Ett exempel är naturligtvis JAS Gripen, men det finns också andra exempel. kan gärna gå in och titta i vårt budgetförslag på vad vi gör när det gäller försvaret, att vi sparar pengar och vad vi sparar pengar på. NBG 2015 är en sådan sak. Det är till exempel någon miljard där som man kan spara in på. Bara det är rätt mycket pengar. Titta gärna på vårt förslag så ser du hur vi gör där. Men ta till er kritiken av er felaktiga hantering! Det är som är kärnan i den. 155 (C) replik: Jag har sagt här, både i mitt anförande och i repliker, att jag har respekt för viktiga jobb att granska regeringen och att jag självfallet tar deras synpunkter och kritik på stort allvar. Det ska vi alltid göra, och det gör vi också i vår reservation i betänkandet. Naturligtvis har man säkert poänger. Och jag har sagt att det var ett svårt läge. Det var en finanskris. Det var ett svart hål i försvarsbudgeten som måste fyllas, tyckte regeringen och tycker jag. Och det var bråttom, så det var i ett pressat läge som allt detta skedde. Du sade att era besparingar på försvarsmateriel är sådana som försvaret tål, medan de som regeringen gjorde 2009 av någon märklig anledning är sådana som försvaret inte tål. Därför är ni kritiska till att försvarsförmågan hotades 2009 men inte när det gäller 2010, 2011, 2012, 2013 och 2014, där ni alltid kräver mycket besparingar. Där tycker jag att ni har gjort ett misstag. Om man föreslår stora besparingar på försvarsmateriel kan man rimligen inte ansluta sig till den formulering i betänkandet som ni har om att de besparingar som gjordes 2009, och som ni stod bakom, kunde riskera att hota försvarsförmåga. Jag tror att det var ett misstag att ni tog upp den diskussionen från och ställde er bakom den i ett skarpt formulerat betänkande. Det måste innebära att ni kritiserar er själva när ni själva lägger fram förslag om mycket större besparingar år . Jag kan inte dra någon annan slutsats. 156 (V) replik: Jag ska börja med det sista. Om hade lyssnat på mitt inlägg hade han kunnat förstå hur jag tänker. Det jag säger är att vi är fortsatt oroliga för försvarsförmågan, därför att den förändring som genomförs av Försvarsmakten påverkar så mycket. Och hanterar man den inte på rätt sätt, och med is i magen kanske, kommer inte försvarsförmågan att vara tillräckligt bra heller. Vår syn på försvarshot är just den att förändringen är så pass omfattande att hanteringen är oerhört viktig, även inom materielförsörjningen. Man kan inte göra på det sätt som regeringen och arbetsgruppen har gjort, för då blir det fel. Och det är det som kritik går ut på. Alltså måste man hantera det på ett annat sätt, vänta in saker och se till att det blir rätt. Jag tror att det fortsatt är så att försvarsfrågan är svår. När det sedan gäller detta att spara pengar har den här regeringen genom jobbskatteavdrag tagit bort i runda slängar 100 miljarder från statsbudgeten. Det är lika mycket som hela kostnaden för JAS Gripen. Ta vara på den frågan i stället och se till att det finns pengar i statskassan! Då kan man ha råd med saker, även materiel till Försvarsmakten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2012/13:FöU6 Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (skr. 2012/13:59). 157 (SD): Jag yrkar bifall till reservationen. Signalspaning är första försvarslinje. I en värld med nya hotbilder som global terrorism, informationsteknologiska hot och icke konventionell krigföring är signalspaning något som vi inte kan avstå från. innebär det att den personliga integriteten hotas på ett nytt sätt. När internet skapar frihet att söka och finna skapar också internet och annan ny teknik en bakdörr där individen inte vet om han är privat eller iakttagen. Försvarets signalspaning, som söker i information som inte går från en svensk adress till en annan svensk adress, är inte största källan till otrygghet i och för sig. Det finns mycket missförstånd angående det svenska försvarets signalspaning. Större risk för svenska medborgares integritet är andra nationers signalspaning. Internettrafiken mellan svenska adresser passerar ju regelmässigt andra länder eftersom IP-paketen inte känner några gränser. Det är emellertid viktigt att även det svenska försvarets signalspaning granskas på ett sätt som skapar medborgarnas förtroende. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, vakar över att signalspaningen följer lagens intentioner. Det är en viktig parlamentarisk kontroll. Tyvärr är bara tre partier representerade i inspektionen. Detta bör ändras så att varje parti får minst en ledamot. Först på så vis kan förtroendet byggas så att vi inte får en ny missvisande debatt som den förra FRA-debatten. Det är viktigt att våra duktiga medarbetare vid FRA får känna vår tacksamhet för deras förnämliga arbete. Försvarets signalspaning räddar liv. 158 (S): debatterar vi ärendet Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. Integritetsskydd, signalspaning och försvarsunderrättelse är var för sig viktiga och nödvändiga begrepp som del av försvaret av vårt samhälle. När det gäller att auktorisera och bemedla instanser och att med lagar och förtroende bedriva verksamheter som är motiverade och nödvändiga men likväl kan upplevas som integritetshotande är det en grannlaga uppgift för oss här i en lagstiftande församling att se till att verksamheterna kan bedrivas på ett nödvändigt och ändamålsenligt sätt. När chefen för , generalmajor , uttalade sig inför avslutandet av sin tjänstgöring som Mustchef gjorde han ett av få uttalanden eftersom verksamheten ju är så hemlig. Han sade: Vi ser en ökad signalspaning, den ökar år . Detta är ett tecken på att man har stort intresse för vår förmåga. Det betonar vikten och värdet av att vi har en fungerande signalspaning, eftersom vi själva kontinuerligt blir utsatta för densamma. Det är en del av vårt försvar, och det är viktigt för oss att kunna värna integritet. är det viktigt att vi när vi auktoriserar dessa myndigheter att få detta mandat ständigt arbetar för skyddet av integriteten. Signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet regleras i lagen 2008:717 och i förordningen 2008:923. Den myndighet som regeringen bemyndigat är FRA, signalspaningsmyndigheten, som får lov att inhämta signaler i elektronisk form. Inhämtningen får inte avse signaler mellan avsändare och mottagare här i vårt land. Signaler får inhämtas bara efter inriktningsbeslut av regeringen, , Försvarsmakten och, efter de förändringar vi har fattat beslut om i kammaren, även av och . Vi har ett fungerande system som granskar verksamheten genom Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, så att det bedrivs i enlighet med de lagar och förordningar vi bestämmer. Granskningarna har ökat i omfattning precis som antalet tillstånd att utöva signalspaning. Siun har för att utöva sin granskning samverkat med andra svenska myndigheter. Det är Försvarsunderrättelsedomstolen som prövar frågor om tillstånd till signalspaning, och det är Siun som kontrollerar att det genomförs på ett lagligt och ändamålsenligt sätt. För oss socialdemokrater är frågan om betydelsen av signalspaning viktig, att vi ser till att utveckla vår förmåga och att vi ser till att detta är ett aktivt och verksamt redskap för försvaret av och integritet. Det är viktigt att vi kontinuerligt fortsätter verka för att utveckla förmågan att skydda oskyldiga människors integritet. 159 (C): Det svenska försvaret har en mycket viktig roll i vår demokrati. Vårt land behöver ha ett tillräckligt starkt försvar. Hur starkt, och om vi ligger optimalt till eller för dåligt eller för bra, det ska vi inte diskutera . Ett bra försvar måste ha tillgång till en god försvarsunderrättelseverksamhet. Den kan ske på olika sätt, genom offentliga källor, genom personella resurser och genom signalspaning. Signalspaning har skett sedan mycket länge vad gäller teletrafik i luften, men går den allra största elektroniska kommunikationen i tråd mellan länder. Signalspaning får endast ske mot allvarliga militära hot och mot grov brottslighet, till exempel terrordåd. Detta preciseras noga i signalspaningslagen, och de myndigheter som får beställa uppdrag hos signalspaningsmyndigheten , , måste erhålla tillstånd av Försvarsunderrättelsedomstolen. De myndigheter som kan ansöka om att få uppdrag utförda är regeringen, , Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och . Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, är en myndighet under regeringen som har till uppgift att kontrollera att försvarsunderrättelseverksamheten och signalspaningen bedrivs korrekt enligt de stränga regelverken och med största möjliga respekt för människors integritet. Kontrollverksamheten har, som sade, fördubblats i omfång , och Siun har inte agerat vidare med anledning av sin tillsyn, utan verksamheten bedrivs alltså enligt Siuns bedömning i enlighet med de stränga regelverk som fastställts. Siun samverkar också med Datainspektionen och i sin kontrollverksamhet. När signalspaningsmyndigheten under förra mandatperioden efter många års utredningar och genom flera riksdagsbeslut fick tillgång till teletrafiken även i tråd mellan landsgränserna var den politiska debatten med all rätt intensiv, och integritetsfrågorna stod i centrum. Regelverken skärptes också i flera steg, och har en öppen och transparent redovisning av att signalspaning sker och hur den får bedrivas under sträng kontroll. Så är inte fallet i många andra länder. Det har väckts några motioner med anledning av regeringens skrivelse, och det finns en reservation och ett särskilt yttrande. En enskild folkpartist vill ta fram en ny lagstiftning eller kanske helt avskaffa den nuvarande lagstiftningen. Det är ett oerhört radikalt förslag som skulle äventyra förmåga att skydda sig mot allvarliga säkerhetshot. har synpunkter på vilka som ska ingå i Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, det vill säga kontrollmyndigheten. Den har sju ledamöter, varav två är domare. Övriga fem har politisk bakgrund i tre olika partier. menar, antar jag, att inspektionen borde ha tio ledamöter eller mer med alla partier representerade och jämför med bland annat Försvarsberedningen. Visst, det vore tänkbart, även om det är stor skillnad mellan Försvarsberedningens jobb med omvärldsanalys och en inspektion som hanterar mycket känsliga frågor. Det senare talar för en mindre stor inspektion. Den har fungerat i sin nuvarande form i bara , och utskottet finner inte anledning att föreslå någon förändring. En viktig punkt vid beslut om den nya signalspaningslagen var den kontrollstation som på förslag byggdes in i beslutet. En sådan kontrollstation har redan genomförts, men regeringen framhåller att det finns behov för fortsatt uppföljning. Vi har inte så lång erfarenhet av just signalspaning i tråd, till exempel. Regeringen avser att låta kontrollmyndigheten genomföra en ny fördjupad uppföljning av lagstiftningens konsekvenser för enskilda medborgares integritet. Det är mycket bra att regeringen är så tydlig.