prot · H00977 · 2013-03-13 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2012/13:FPM71 om otillbörliga affärsmetoder i företagsrelationer KOM(2013) 37 till näringsutskottet /13:FPM72 Revidering av tredje penningtvättsdirektivet KOM(2013) 45 till justitieutskottet /13:FPM73 Förordningen om information som åtföljer överföringar av tillgångar KOM(2013) 44 till finansutskottet 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2012/13:292 Till Interpellation 2012/13:292 Åtgärder för den svenska mineralnäringen av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (C) Enligt uppdrag 2012/13:294 Till Interpellation 2012/13:294 Sämre mobiltäckning av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (C) Enligt uppdrag 2012/13:305 Till Interpellation 2012/13:305 Företag i glesbygdskommuner av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (C) Enligt uppdrag 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2012/13:79 till utrikesutskottet /13:83 till trafikutskottet /13:84 till näringsutskottet /13:95 till finansutskottet /13:108 och 111 till justitieutskottet Skrivelse 2012/13:91 till civilutskottet 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /13:CU8 och CU16 betänkanden /13:KrU5 och KrU6 6 § Avfall och kretslopp Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2012/13:MJU8 Avfall och kretslopp. 1 (S): Vi ska nu debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande nr 8 Avfall och kretslopp. Det är ett motionsbetänkande från allmänna motionstiden som behandlar bland annat materialåtervinning, källsortering, sanering av förorenad mark och ett antal andra frågor. Betänkandet innehåller ett antal socialdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation nr 8. Kolleger, ledamöter och åhörare här och framför tv:n! Vi ska som sagt debattera avfalls- och kretsloppsfrågor. Debatten och betänkandet innehåller ett antal spännande och viktiga utmaningar. Vi från oppositionens sida går dock mest i väntans tider när vi diskuterar dessa frågor, för vi väntar på att regeringen ska komma med en proposition i de frågor som behandlades i . Vi oppositionsföreträdare har inte fått särskilt mycket information avseende om och när det kommer en proposition och vad den i så fall ska innehålla. Det vore därför spännande att i dagens debatt få höra från majoriteten om och när det kommer en proposition och kanske få något smakprov på vad den ska innehålla. Dessa frågor är nämligen mycket viktiga, och det hade varit spännande om vi hade kunnat diskutera de förslag som regeringen förhoppningsvis kommer att lägga fram på bord nu i vår. Jag hade i går den stora förmånen att lyssna på . Varje gång jag lyssnar på honom får jag lite perspektiv på tillvaron och inser att vi står inför stora utmaningar och att det finns mycket vi måste göra. En av de saker som jag tog fasta på handlade om vikten av politiska mål och politiskt mod. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi i politiken lyfter fram tydliga mål och visioner för vad vi vill uppnå. Gör vi inte det kommer verkligheten inte att röra sig i den riktningen. Det har vi sett gång på gång. På detta område, som på många andra områden, finns det inga mål. En del mål har uppfyllts med råge, och där borde det finnas nya mål. Andra mål ligger så långt fram i tiden att de inte blir en reell verklighet. Min förhoppning med propositionen och framför allt med detta politikområde är att vi kan ha tydliga mål och etappmål så att vi rör oss i rätt riktning. Just nu står vi bara och stampar. Vi lever i en värld där konsumtionen ökar. Vi konsumerar mer och mer varor och produkter, och dessa varor och produkter har mer och mer förpackningar runt sig. Det är inte hållbart. För att klara detta måste vi minska på konsumtionen och förpackningarna. Jag tror att vi i förlängningen måste gå från att konsumera varor till att konsumera mer tjänster och upplevelser. Det är den riktning jag vill se. Vi måste också ha en diskussion om vad vi ska använda de varor och resurser som finns till. Ska de användas till enbart nöjen, eller ska vi prioritera ett skapande av nyttigheter för en större del av världens befolkning? Dessa frågor låter kanske teoretiska och avlägsna, men jag tror att vi måste börja diskutera hur vi ska använda de resurser som finns på vår planet på ett så bra sätt som möjligt. Jag ska i mitt anförande belysa några delar som jag tycker att vi måste utveckla. Vi socialdemokrater har tagit fram ett brett program för hur vi vill jobba med dessa frågor, och jag kommer att belysa några av dessa. Ett av de områden som jag ska lyfta fram är insamlandet av matavfall. kastas mycket mat som skulle kunna konsumeras. Detta måste vi arbeta med, och vi måste minska matsvinnet. Dessutom måste den mat som ändå slängs återvinnas på ett så bra sätt som möjligt. Därför måste insamlandet av matavfall förbättras och utvecklas. Vi måste skapa system så att matavfallet blir till fungerande produkter såsom biogas, biogödsel eller annat. Här måste vi våga spänna bågen och lyfta fram tydliga politiska mål. finns det områden där det saknas producentansvar. Ett sådant område är kläder och textilier. Vi från oppositionen menar att det är viktigt att kläder och textilier också inkluderas i någon typ av producentansvar. Här används råvaror som det råder brist på. Eftersom till exempel produktionen av bomull är problematisk ska man använda de resurser som redan finns tillgängliga. Ytterligare ett område är insamlandet och återvändandet av elektronik. Det elektronikskrotberg som växer sig allt större i världen är ett problem, både för att det läcker farligt avfall och mineraler och för att det innehåller mycket av de råvaror som vi behöver för att kunna producera andra produkter. Därför måste det skapas nationella och internationella system som på bästa möjliga sätt tar hand om elektronikavfallet. Här finns det mycket att göra på global nivå, men även i behöver vi jobba med att skapa nationella system för återvinning av småelektronik. Detta fungerar inte . Jag avslutar med att beröra två områden till. Det ena handlar om kontrollen och hanteringen av farliga ämnen. Vi socialdemokrater har i vår motion tagit upp frågan om ett nationellt elektroniskt register för hantering av farliga ämnen och farligt avfall. har vi stora problem med att verksamhetsutövare inte lever upp till skyldigheten att anteckna uppkommet farligt avfall och att upprätta transportdokument. Vi menar att ett nationellt elektroniskt register skulle förenkla för utövarna. Granskningar från visar också att klassningen av farligt avfall är problematisk för utövarna. De nuvarande reglerna är dessutom resurskrävande och kräver mycket administration. Vi anser att ett nationellt register för farligt avfall i elektronisk form skulle minska administrationen. Det skulle också skapa väldigt många positiva effekter. I flera europeiska länder finns det redan sådana system, eller också är man på väg att införa det. I införde man ett sådant här system 2010. I har man ett nationellt register, och kommer det registret att gå över till att vara helt elektroniskt. Det är ett system som borde anamma, för att vi ska få en bättre kontroll på de farliga ämnen och det farliga avfall som finns på våra vägar och på våra industrier men också för att vi ska få bättre statistiska underlag för vilka ämnen som finns i vårt samhälle. Slutligen ska jag kort tala om slam. Den frågan berörs kanske inte speciellt mycket i debatten, men den är oerhört viktig. Jag anser att vi måste stimulera och utveckla metoder för avvattning, ämnesåtervinning och rening av kontaminerat slam. Vi socialdemokrater tillför pengar för att förbättra forskningen och utvecklingen på det området, för det är ett grundfundament för att vi ska få ett fungerande kretslopp. Avslutningsvis vill jag säga att vi står inför stora utmaningar. Jag som oppositionsföreträdare väntar med spänning på den kanske väldigt byråkratiska och tekniska proposition som förhoppningsvis kommer och som jag tror kommer att vara viktig för att vi ska skapa ett fungerande, hållbart system. Men det räcker inte med att vi skapar ett tekniskt system kring insamlandet och återvinnandet av vårt avfall och våra sopor. Det handlar också om att vi måste sätta upp mål. Vi måste sätta upp tydliga mål kring återvinning. Det handlar om tydliga mål kring hur vi ska minska konsumtionen av varor, och det handlar om att vi måste skapa möjlighet till kretsloppstänkande och materialåtervinning inom alla områden. 2 (MP): Även jag ser med spänning fram emot den proposition som jag förväntar mig kommer att följa efter . Men egentligen tänker jag att avfallspolitiken borde börja långt mycket tidigare än så, långt innan man börjar diskutera vem som ska ta hand om och samla in avfallet. Egentligen börjar frågan när man står där med avfall: Varför uppstod det från första början? Hur kan vi skapa ett samhälle som minimerar avfallsmängderna? Det handlar om att skapa ett resurseffektivt samhälle där vi har bra produkter som håller länge, kräver lite material och kan användas om och om igen av mig eller av någon annan, när jag har tröttnat, där vi har smarta affärsmodeller som uppmuntrar till ett kretsloppssamhälle i stället för dagens mer linjära system och där vi tar fina råvaror, kör dem genom samhället och det sedan blir avfall. Det här är frågor som egentligen ligger långt utanför det här betänkandet. Vi har ett litet exempel som faktiskt lyckades komma med i det här betänkandet. Det handlar om längre garanterad livslängd på produkter. Det skulle kunna vara ett sådant litet steg mot ett mer resurseffektivt samhälle. Annars handlar frågorna väldigt mycket om vad vi gör med avfallet när det väl har uppstått. Även när avfall har uppstått tycker jag att det är viktigt att vi bär med oss perspektivet att det som är avfall för mig kan vara en resurs för en annan. Ta bara mina gamla frukt- och grönsaksskal, som kan bli biogas och driva bussarna i staden eller något annat bra. Jag tycker att det är lite pinsamt när man kommer till den stora huvudstaden och och inte kan slänga sitt äppelskrutt på något vettigt sätt så att det kan tas till vara och bli biogas, när min hemkommun klarar det utan problem. Jag tror att vi behöver ställa krav på kommunerna att de ska vara skyldiga att ordna ett insamlingssystem för matavfallet, så att det kan tas till vara och göras till biogas eller helt enkelt göra nytta. Givetvis måste man kunna ha undantag för extrem glesbygd, där det inte är vettigt att man ska åka runt och samla in allt. Där kanske det är bättre att man komposterar hemma. Men man ska ändå ha som grundregel att värdefullt avfall ska tas om hand. Något annat som skulle kunna göra större nytta är textilavfall. Det finns såklart second hand-affärer, och det är alldeles utmärkt att man kan lämna in fullt fungerande kläder och att någon annan kan köpa dem. Däremot har man ibland lumpiga strumpor med alldeles för många hål i som, helt ärligt, ingen kommer att vilja köpa men där fibrerna fortfarande kan göra nytta. Det finns en del företag som har gått före på det området och där man kan lämna in sitt gamla sunkiga underställ och köpa ett nytt, och så kommer fibrerna att återvinnas och bli nya produkter. Men jag tror inte att det är jättepraktiskt om varje företag och varje märke ska ha sitt eget återvinningssystem, utan om vi ska få detta i större skala behöver vi ett stort nationellt system. diskuterar möjligheten att införa ett producentansvar för textilier. Det tror jag vore jättebra för att få ordning på detta. Det skulle också innebära att det blir lönsamt för företag att tänka till redan från början, på designstadiet, hur man designar kläder på ett sätt så att de lämpar sig för återanvändning och återvinning, till exempel hur man blandar material så att fibrerna kan återvinnas på ett bra sätt efteråt. Det tror jag verkligen på. Vi har ett annat område som kanske är lite mindre diskuterat. Det har vad jag vet inte ens något vettigt namn. Man brukar prata om urban mining och waste mining. mining handlar helt enkelt om alla de metaller som vi har plockat upp ur jordskorpan under tidernas lopp och samlat i samhället och att vi skulle kunna använda en del av dem på nytt, fast de nu ligger nedgrävda under marken som gamla uttjänta kablar till exempel. Det är de gruvor, kan man nästan säga, som finns runt om i vårt samhälle med resurser som inte tas till vara. mining är något motsvarande. Det handlar om det utvinningsavfall som har uppstått, till exempel gruvavfall, genom att det just vid brytningstillfället inte var lönsamt att ta vara på alla metaller som fanns men där det kanske senare, i takt med att resurserna blir mer värdefulla, skulle vara vettigt att ta ut de metallerna. Då är det viktigt att man gör rätt från början, så att man inte blandar saker så att det blir svårare att utvinna resurserna eller är oaktsam med miljöfrågorna. Det kan ju bli frisättning av olika giftiga ämnen som vi inte vill ha ut i kretsloppen. Vad gäller både urban mining och waste mining finns det ett stort behov av ökad kunskap. Var finns de här resurserna? Hur kan man ta till vara dem på bästa sätt? Men det finns också behov av att se över lagstiftningen, där man kanske inte har tänkt på frågan. Vem är det som har ansvaret för alla de prylar som ligger där ute? Eller kanske omvänt om man ser detta som en resurs och inte bara som ett problem som man borde ta hand om: Vem är det som äger dem? Det är ett område där jag tror att vi behöver agera mer politiskt för att kunna ta vara på resurser som redan finns, i stället för att bara bryta nya , med all den miljöpåverkan som det innebär. Vi har faktiskt också en del avfall som helt ärligt inte är en resurs utan som är så farligt att det bara bör tas om hand på säkrast möjliga sätt det farliga avfallet. var tidigare inne på frågan om att ha ett nationellt elektroniskt register. Vi har enligt EU:s ramdirektiv för avfall en skyldighet att tillförsäkra spårbarhet för det farliga avfallet från det att det uppstår ända tills det slutligen tas om hand. Många länder har löst det genom att ha ett nationellt register, medan vi har förlitat oss på en anteckningsskyldighet som vi har sett har vissa brister. Om vi i stället skulle ha ett nationellt elektroniskt register skulle vi få mycket bättre kontroll över avfallsflödena, och jag tror också att det skulle bli lättare för utövarna. Det är något som jag tycker att vi borde införa i . Jag yrkar därför bifall till reservation 8. 3 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5. är ämnet avfall och kretslopp. Men jag tänker faktiskt börja mitt anförande med att säga några ord om något som trots allt kanske inte ska ses som avfall. Jag talar då om vissa så kallade uttjänta fordon. kom ut med en skrivelse som hette Uttjänta bilar och miljön. Där påtalade verket att det förekom ett antal problem med bilmålvakter, oseriösa bilskrotare, och illegal export av uttjänta bilar. Det är på alla sätt behjärtansvärt att lyfta upp de problemen. Men det beskrevs i rapporten i mer eller mindre lyckade ordalag, vilket gjorde att många tolkade det så att det fortsättningsvis, om verkets förslag skulle bli verklighet, skulle bli omöjligt för utövare av bland annat veteranbilshobby och folkracehobby. De använder som alla vet äldre bilar, och då skulle det bli svårt för dem att fortsätta med sina intressen. Det blev ganska starka protester mot detta. Jag hoppas att det kanske har nått även flera i detta utskott. Reaktionerna lät inte vänta på sig. Det var faktiskt tiotusentals motorintresserade som skrev på protestlistor och gjorde sin röst hörd på olika sätt. Kanske var det denna protest som faktiskt också gav resultat. har på sin hemsida publicerat ett förtydligande om att förslagen inte ska tolkas på det sätt som de var skrivna och att dessa människor förhoppningsvis även fortsättningsvis ska kunna fortsätta med sin hobby. Om detta var ett uppvaknande och lite av en efterkonstruktion kan jag givetvis inte avgöra. Men det är i alla fall glädjande besked att myndigheterna har lyssnat på denna kritik och har avgett detta löfte. Vi sverigedemokrater hoppas att också regeringen lyssnar på detta. Vi får vara vaksamma så att en sådan lagstiftning inte inskränker på människors möjligheter till motorhobby. Jag menar att motorhobby skänker stort värde inte bara till utövaren utan till landet i stort. Det är till exempel många utövare av motorhobby som faktiskt skaffar sig en utbildning hemma i garaget som sedan kan komma samhället till del på olika sätt. Med detta sagt ska jag nu övergå till att tala om sopsortering. Det är i alla fall min uppfattning att medborgarna i i grunden har en positiv inställning till källsortering och återvinning. Tyvärr säljs produkter vanligtvis utan anvisning på förpackningen hur de ska sorteras och återvinnas. vill därför att regeringen ska uppdra åt berörd myndighet det är lite oklart vilken myndighet det är att tillsammans med inblandade parter, branschorganisationer och så vidare, ta fram en standard för märkning av förpackningar för att kunna förenkla sopsortering och återvinning i konsumentledet. Vi anser att detta primärt ska kunna ske på frivillig basis. Men om en sådan standard inte kan åstadkommas på frivillig grund anser att frågan eventuellt skulle kunna bli föremål för föreskrifter längre fram. Teknik är alltid intressant. Men utan att föregå några slutsatser tycker vi från att det kan vara värt att framhålla att en sådan standard skulle kunna baseras på färgkoder som till exempel stämmer överens med färger på sopsäckarna. Då kan man också använda detta system i den automatiserade återvinningshanteringen som det faktiskt finns system för. Jag vet att det finns en del kommuner som har påbörjat arbete med denna inriktning och att en del kommuner har kommit ganska långt. Det är kanske någonting att bygga vidare på. Naturligtvis ska en sådan standard ha ambitionen att fungera även internationellt, vilket i förlängningen faktiskt skulle kunna skapa nya exportmarknader för svenska teknikföretag. bidrar många kommuner till miljömedvetenhet genom utvecklade system för invånarna att sortera sina sopor. Men man måste ibland vara lite av en materialexpert för att veta var man ska lägga en viss produkt när det är dags att slänga den. Vi tror att det med denna typ av system kommer att bli enklare och att folk kommer att bli mer villiga att källsortera. När man arbetar med avfallshantering och avfallsfrågor måste ambitionen alltid vara att göra det så enkelt som det bara är möjligt för medborgarna att sopsortera. 4 (V): I detta motionsbetänkande om avfall och kretslopp behandlas mycket viktiga frågor för ett hållbart samhälle. Vi måste ha ett kretsloppstänkande där vi minimerar avfallet och återanvänder det så långt som möjligt. Visst har det hänt en hel del om vi går . deponerades av hushållsavfallet. hade det minskat till en knapp procent. Energiåtervinningen, det vill säga avfallsförbränningen, hade ökat från , den biologiska återvinningen hade ökat från , och materialåtervinningen hade ökat från . Mycket har alltså skett, men mycket återstår förvisso att göra. Bland annat fortsätter den totala avfallsmängden att öka. presenterade sitt betänkande Mot ett hållbart samhälle som har remissbehandlats, och beredning pågår. Regeringen har aviserat en proposition i frågan före sommaruppehållet. I betänkandet redovisas några bedömningar vad gäller avfallsmängder etcetera. Man utgår från att bruttonationalprodukten per capita ska öka med kanske jämfört med , vilket i sin tur leder till större avfallsmängder, även om målet måste vara att de totala avfallsmängderna ska öka långsammare än bnp. Utredningen gör dock bedömningen att de totala avfallsmängderna med hänsyn till en växande befolkning kan öka . Det är naturligtvis en övergripande frågeställning att så inte ska bli fallet. huvudförslag är att ansvaret för insamling av förpackningar och tidningar övergår från producenterna till kommunerna. Kommunerna får därmed ansvar för insamlingen av allt hushållsavfall. Dock ska grunden för producentansvaret ligga fast enligt utredningen genom att producenterna föreslås behålla ansvaret för själva återvinningen. Dessa viktiga frågor ska antagligen ta ställning till , och vi får återkomma till det då. brukar man beräkna när Overshoot inträffar, det vill säga den dag då resurser som skapas på jorden har förbrukats av mänskligheten. Det skulle rimligtvis vara om allt var i balans. Men 2011 beräknades den infalla och 2012 . Vi förbrukar alltså mer av jordens resurser än vad som nyskapas . Vi lever av kapitalet och inte av räntan, skulle kanske en ekonom ha sagt. Denna utveckling har pågått , alltså då vi har gått över den gräns då vi använder mer resurser än vad jorden klarar av att producera, och trenden går stadigt åt fel håll genom ett ohållbart konsumtionsmönster. För att komma till rätta med detta krävs självfallet en mängd styrmedel för att ändra konsumtionsmönstren och inte minst begränsa avfallsmängderna för att minska miljö- och klimatpåverkan. En fråga som i detta sammanhang sällan uppmärksammas är livslängden på produkter. Exempelvis många elektroniska produkter är konstruerade för att hålla , vilket kan resultera i att resursbelastningen och avfallsmängden blir onödigt stor. anser att det finns en risk att vissa resurskrävande elektronikvaror begränsas i livslängd i alltför hög grad för att det ska vara långsiktigt hållbart. Vi vill därför att en utredning tillsätts som har till uppgift att föreslå lämpliga styrmedel för garanterad livslängd på varor inom produktområden som är resurskrävande. Med detta yrkar jag bifall till reservation 6. Från sida har vi även reservation 3 om textilavfall. Men jag avstår för tids vinnande från att yrka bifall till den. förekommer ingen materialåtervinning av textila material. textilier per person och år slängs i soporna, men det finns inget producentansvar för dessa. föreslår visserligen att regeringen ser över möjligheterna att införa ett producentansvar för textilier. Men från sida har vi berett frågan färdigt, och vi anser redan nu att ett sådant producentansvar bör införas. 5 (M): Vi debatterar nu ett motionsbetänkande som innehåller 52 motionsyrkanden om avfall och kretslopp. har väl avfallsfrågan diskuterats så livligt som just nu då det har överlämnats en avfallsutredning till regeringen. Vi kommer att ta ställning till denna. Egentligen tycker jag att det är vilseledande att använda ordet avfall då det för de flesta förknippas med något negativt, någonting vi vill bli av med. I grunden är det faktiskt på det sättet att vårt avfall utgör en viktig resurs. Det gäller därför att vi tar hand om vårt avfall på ett klokt sätt, både ur miljö- och ur resurssynpunkt. Det avfall som insamlas i ger energi motsvarande av vår totala fjärrvärmeproduktion och el motsvarande ett par procent av vår elproduktion. I vårt land har vi kommit långt då det gäller hur vi behandlar vårt avfall. En viktig och avgörande faktor för hur långt vi kan gå och hur duktiga vi kan bli är hur enkelt vi kan göra det för våra medborgare att göra rätt. Det måste vara lätt att göra rätt. Ju bättre medborgarna är på att sortera sitt avfall, desto mer material kan återanvändas. Vi kan få en högre materialåtervinning och en ökad energiutvinning. I grunden har vi vår avfallshierarki, som anger rangordningen för hur det uppkomna avfallet ska omhändertas. I första hand måste vi självklart se till att sträva efter att minska mängden avfall som uppstår.