prot · H10923 · 2013-11-07 00:00:00 — Hamnen, i det här fallet Stenaterminalen, tycker att det fungerar alldeles utmärkt. Varför kan man då inte ge ett besked om att detta ska permanentas och ta nästa steg, som jag tycker är viktigt, nämligen att utöka det till alla stora hamnar i , när nu denna unika teknik finns i ? Den är unik och finns bara här och inte i något annat land ännu, men många kommer till och studerar den och har redan nu kommit fram till att de vill pröva den också på andra håll. 10 Statsrådet (M): Jag förstår engagemang i frågan, och jag var själv på plats i vid installationen. Vi har ganska starkt i minne den tragiska olycka som en rattonykter lastbilschaufför orsakade med dödlig utgång för en familj. Då var det okej för chaufförer ombord på våra färjor att dricka fritt, även alkohol. Där har det skett ett trendskifte. Så går det inte längre till, utan nu ska man vara nykter när man kör, men det finns de som faller igenom. Vi har utifrån perspektivet nollvision sagt att vi inte ska ha några onyktra förare på våra vägar utifrån att vi ska spara liv. På vilket sätt man ska göra själva alkotestet avgör de ansvariga myndigheterna. Syftet med det här projektet – det har varit tidigare initiativ i både och där olika parter har varit inblandade – är inte bara att pröva en alkosensor. Vad som också är viktigt är att genomlysa regelverket. Här gäller det att värna om rättssäkerheten, eftersom det är en brottslighet som vi talar om, och att hitta förutsättningar för fältförsök och att hitta materialprototyper men kanske också metodik och rutiner. Det som har varit lite av en rädsla för många hamnar är att man inte får bra flöden, att de stoppar upp och att det blir hinder. Det har så här långt visat sig i Göteborgsexemplet, vid , att flödena fungerar bra. har jag inte hört hur det gick när man senast skulle göra tester på persontrafiken. Det här är ju lika viktigt för alla som kommer av och på en färja. säger att han saknar svar och tydlighet och frågar om inte regeringen skulle slå till redan nu och tala om vad den vill. Men det här är ett försök där det läggs ned både tid och engagemang från flera olika parter, och projektet ska slutrapporteras per . Då är tanken att man ska komma fram med slutsatser om både metoder och rutiner som kan ligga till grund för ett politiskt beslut. Är det inte bra, om man ska göra en så viktig insats, att ta vara på ett så viktigt initiativ och vänta på att få den slutrapport som man har bett om och som ska ligga till grund för ett politiskt beslut? Åtminstone tycker jag det. 11 (S): Jo, men man behöver inte vänta. Man kan göra den studien . Alla de som jag har talat med har kommit fram till att det här fungerar alldeles utmärkt. Statsrådet talade om tiden – ja, det tar 10–. Det är inga som helst bekymmer. Det förhindrar ingenting i trafiken. Den rullar rakt igenom. Jag har talat med Stenas personal på plats, och de säger att det här förhindrar ingenting, att det fungerar alldeles utmärkt och att det här kan man permanenta. Vissa saker kan vara väldigt komplicerade – det vet jag – men den här frågan är inte särskilt komplicerad eftersom man har metoder för hur man ska gå till väga. Därför tycker jag att det är oerhört olyckligt att detta ska upphöra därför att det ska utredas vidare om det är något som vi ska fortsätta att tillämpa i hamnar i . Det är att vara väldigt byråkratisk när vi vet att vi kunde få klarhet i att det här är en arbetsmetod som fungerar alldeles utmärkt. Därför kräver jag att statsrådet ska visa lite mer av handling. Jag har inte tagit upp något annat än att detta ska kunna permanentas och att jag vill att det ska utökas till alla stora hamnar i . Då är svaret: Det här måste vi utreda lite vidare. Vi tittar på om det fungerar eller inte. Men åk ned till igen nu och ta reda på hur det fungerar! Jag utgår från att statsrådet kommer till samma slutsats som jag och andra har gjort. MHF följer det här väldigt noga, och polisen gör detsamma. Det är ett fungerande koncept. Det är därför som jag tycker att det är olyckligt att vi inte kan få ett klart besked om att regeringen är beredd att avsätta de pengar som det handlar om – det är inte särskilt många miljoner – för att öka nykterheten. Vi vet att kommer det in tre miljoner fordon till våra färjeterminaler. Vi har också kunnat konstatera, genom olika rapporter från hamnar i , som , , och , att onykterheten bland de lastbilschaufförer som kommer hit till är stor. Jag tog bara exemplet från , men jag har andra underlag som visar på att på andra platser kan det vara ännu värre när det gäller onykterhet. Detta är och har framför allt blivit ett växande problem, eftersom vi har alltmer av containertransporter på väg via lastbilar, inte minst i södra och västra men också i andra delar av landet. När vi nu ser en utveckling, som vi nu kan se, som är väldigt negativ i de andra hamnarna måste man agera. Då vet vi att det finns en metod som är fullt möjlig att etablera på andra ställen. Dessutom, vilket jag tycker är väldigt intressant att notera, förändras beteendet omgående. Vi kan se att där fartkameror finns på våra vägar minskar hastigheten. Här är det likadant. Därför menar jag att vi inte kan räkna med att MHF, , ska vara de som ska driva detta i alla hamnar. De kan vara med nu och inspirera staten till att ta ett ökat ansvar. Ta vara på den erfarenhet som finns och starta omgående ett arbete för att etablera detta i övriga hamnar i ! 12 Statsrådet (M): Jag tror inte att jag och har olika uppfattningar om potentialen och framför allt utvecklingspotentialen som finns i inte minst det försöksprojekt som sker i . Varför jag möjligtvis svävar lite på målet är för att regeringen gav uppdraget att utvärdera och följa försöksverksamheten med tillämpning av trafiknykterhetskontroller i hamnar till , och jag har inte ansvar för den myndigheten. Jag kan dock konstatera att många synergieffekter och bra effektivitetsvinster säkert kan göras med denna typ av kontroller. Det kan generera pengar som till exempel den myndigheten kan använda på ett mer resurssmart sätt, om vi nu ska tala om finansiering. Jag ser på frågan utifrån nollvisionsarbetet och säkerhetsarbetet för att få nyktra förare på våra vägar. Därför har jag engagerat mig i frågan. Vad som kommer att ske efter låter jag vara osagt. Jag ser dock att det finns ett stort intresse av att fortsätta med detta i . Jag ser också ett ökat intresse i andra hamnar och i andra länder. Vi har kontakter i både och som är intresserade av att följa detta och göra något liknande. 13 (S): Alla projekt har ett slutdatum. I det här fallet är det . Det finns inga mer pengar avsatta hos de olika finansiärer som gav denna nykterhetskontroll en möjlighet att starta i . Det är problemet, och det vill jag tydliggöra. Jag känner mycket väl till att har ett ansvar, men regeringen har det samlade ansvaret för alla myndigheter. Det måste gå att sätta sig tillsammans med justitieminister och reda ut dessa frågor och peka med hela handen. I vissa lägen måste man göra det för att något ska bli verklighet. Det är oroväckande att projektet upphör och att vi inte kan få något besked om det ska fortsätta . Det tragiska är att beteendet kan återgå till det beteende som var innan nykterhetskontrollen startade. Jag kan upplysa statsrådet om att personalen på berättar att när chaufförerna åker tillbaka till dricker de öl. Nykterhetskontrollen har därför en oerhörd betydelse, och jag menar att vi kommer att få tillbaka det elände vi ser i andra hamnar – och också kommer att se i – när försöket upphör. Det är olyckligt och borde innebära att regeringen agerar kraftfullare. 14 Statsrådet (M): Det finns många olika sätt att komma åt onykterheten på våra vägar. Det svåraste är att göra det så effektivt som möjligt och att använda personella resurser så smart som möjligt. Själv tror jag på teknisk utveckling och mer samarbete mellan statens myndigheter och alla andra aktörer, såsom civila organisationer och i detta fall företag i hamnarna, till exempel . Det för att hitta goda lösningar. Jag tror att vi i slutrapporten kommer att se många goda förslag på hur man kan få detta i fler hamnar, vilket vore vällovligt. Huruvida detta ska finansieras eller inte avstår jag från att säga. Jag jobbar dock för att vi inte ska ha några onyktra förare på våra vägar, inte heller från våra hamnar. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2013/14:56 om undermåligt vägunderhåll 15 Statsrådet (M): har frågat mig: Har statsrådet gjort det ställningstagandet att ska ha ansvar för att kontrollera att beställt arbete blir utfört? Har statsrådet gjort det ställningstagandet att särskilda varningsskyltar behövs för motorcyklister i dessa fall? Vad avser statsrådet att göra för att komma till rätta med situationen? Mitt svar är att har det fulla ansvaret för att upphandla, kontraktera och följa upp alla de arbeten som behövs för att av sina anslag få ut största möjliga nytta av infrastrukturen för medborgare och näringsliv. har även ett ansvar att såväl effektivisera sin egen verksamhet som stimulera till ökad effektivitet och innovationsgrad inom anläggningsbranschen. Ett inslag är ökad användning av funktionsentreprenader. Syftet med detta är att entreprenörens kunskaper och erfarenheter ska tillgodogöras för ökad effektivitet och bidra till att våra anslagna medel ska räcka till mer infrastruktur. Detta innebär inte att entreprenören får experimentera hur man vill. Krav på dokumenterade kontroller och verifiering av vilka funktionskrav som ska uppfyllas finns noga dokumenterat i kontraktshandlingarna. utför även stickprov för att kontrollera att detta sker. Den miniminivå av inspektioner som åligger entreprenören framgår av kontraktshandlingarna. Vid risk för till exempel så kallad blödande beläggning, som kan ge halka, eller vid tjällossning, som kan innebära större risker för hål i vägen, finns ett utökat inspektionskrav. Oavsett vilken brist som uppträder ska åtgärder vidtas för att undvika skaderisker för tredje part. Detta kan ske genom åtgärder eller skyltning, om åtgärd inte kan vidtas omgående. Beträffande lagning av väg är utgångspunkten att denna ska vara permanent. I vissa situationer där skadan innebär akut fara för trafiken ska åtgärd vidtas omgående. Under vissa delar av året, till exempel under tjällossning eller period med kraftig nederbörd, kan det vara mycket svårt att utföra en permanent lagning. I de fall det finns risk för att samma hål slår upp igen ska varnande skyltning ske som gäller för samtliga trafikanter. 16 (S): Jag tackar för svaret men kan försäkra ministern att detta svar gör motorcyklister varken gladare eller klokare. Uppriktigt sagt blir jag det inte heller. När ministern försöker gömma sig bakom och i princip säger att hon och därmed regeringen inte har så mycket ansvar för detta gör hon det lite lätt för sig. Naturligtvis finns det ett politiskt ansvar även i denna fråga. De krav som är rimliga att ställa i denna situation är att en från entreprenören oberoende kontroll verkligen utförs, rimligtvis av . Ett tydligare väghållaransvar borde också införas, där företaget som gjort fel får straffansvar, och inte som enskilda personer. En fungerande rapportering inom som kan förebygga olyckor borde också införas. Allt detta kan regeringen göra genom att ställa krav på och, om det behövs, föreslå lagändringar. I av de olycksfall som sker med motorcykel på torr sommarväg är orsaken bristande friktion. I av dessa fall är det grus på vägen som är orsaken. Bristande kontroll av utfört arbete är i många fall orsaken till att detta kan ske. Varför har inte regeringen tydligt och klart gett i uppdrag att kontrollera att utfört underhåll verkligen håller måttet? Det kan gälla sopning av grus efter så kallad snabellagning eller kontroll av friktionen där ny asfalt lagts. Det är i allra högsta grad ett rimligt krav att friktionsmätning i alla fall ska ske när en olycka inträffat. Så sker inte . När det gäller frågan om tillfällig skyltning som extra information till trafikanter och särskilt till motorcyklister tror jag att om man införde tillfällig skyltning riktad just till motorcyklister skulle flera av dessa olyckor helt undvikas. Det kan handla om utformning av skyltar och annat som speciellt riktar sig till motorcyklister. I det här sammanhanget måste man också nämna frågan om vajerräcken. I många länder är just denna typ av räcken förbjuden. Vi behöver bara gå till för att hitta ett exempel. Jag tror att man måste sätta in forskningsresurser för att hitta säkrare räcken för just motorcyklister. Jag vet att sådant arbete pågår. Det innebär inte att jag eller vi socialdemokrater på något sätt motsätter oss mitträcken eller för den delen sidoräcken, men det måste gå att hitta utformningar som är bättre och säkrare också för motorcyklister. I min interpellation tar jag upp just detta med att motorcyklister ofta råkar ut för dessa olyckor. Nästan 8 000 olyckor med motorcykel inträffade –2010. Samma siffra för bilar var ungefär 9 600 olyckor. När vi vet att antalet bilar mångdubbelt överskrider antalet motorcyklar inser vi lätt det allvarliga i den här situationen. visade på en situation som uppstod utanför 2012. Då omkom en motorcykelförare. Jag undrar nu vad ministerns besked blir till hans familj och till alla andra som drabbats av liknande situationer. Kommer att få direktiv i regleringsbrev eller på annat sätt som sätter stopp för den bristande kontroll som sker av utfört arbete? 17 Statsrådet (M): Jag tycker att det är oerhört viktigt att alla som på något sätt färdas på våra vägar ska kunna känna en trygghet i att man kan göra det på ett säkert och bra sätt. Naturligtvis har staten ett ansvar för att se till att själva infrastrukturen som sådan är i så gott skick som möjligt. För detta har ett tydligt uppdrag när det gäller att säkerställa hur man designar vägar, hur man jobbar med vägar och hur man följer upp vägar för att följa inte minst nollvisionen. Därtill har vi som enskilda trafikanter ett stort ansvar för att vara med och bidra så att inga olyckor sker. Men ibland kan vi missa att vara duktiga trafikanter, och då är det viktigt att det finns annan hjälp som bistår oss att ändå hålla trafiksäkerheten så hög som möjligt. På bilars utveckling har vi sett hur inte minst bilarna som sådana har blivit tryggare och säkrare när en olycka sker, men faktum är att det arbete har gjort när det gäller att göra om vägar där vi inte har motorvägar – som anses vara säkrast – och bygga två-plus-ett-vägar med mittseparering har minskat risken för att omkomma och skadas allvarligt väsentligt, kanske framför allt för att man inte får kollisionskrockar bil mot bil. Det har dock även gjort det säkrare för den som framfärdas på motorcykel. När det gäller vajerräcket är det klart att det är förenat med stor risk och stor fara att åka in i någonting och vara en oskyddad trafikant. Jag vet att det har varit mycket diskussion om de vajerräcken vi har. Men sett i perspektivet vilken nytta de har gjort mot att man skulle byta ut alla pågår just nu tester med underglidningsskydd liksom en diskussion om man behöver ha räcken på alla ställen där man sätter upp dem, till exempel vid kurvor och vid av- och påfarter. En annan viktig diskussion, som tar upp, handlar om kunskap, förståelse och insikt. Ett exempel är när man jobbar med beläggning på vägar i syfte att dessa ska bli bättre för alla som åker på dem men där man också har jobbat med sidoområdena, eller kanske inte jobbat med sidoområdena. Det får konsekvenser utifrån en motorcyklists perspektiv. Antingen har skyltar, träd eller annat som man av någon outgrundlig anledning åker in i om man åker av vägen, för att det är så man mentalt kör om man skulle åka av, inte röjts undan eller också finns det grus som är preparerat på det sättet att man får upp sladdgrus när andra fordon kommer, därför att vägen är för smal i kurvan eller därför att dimensionen inte är rätt. Det är naturligtvis direkt förödande om det kommer en motorcyklist. Jag har själv varit ute och sett det på nära håll. Här tror jag att det handlar mycket om att ska ha mer kunskap och förståelse. Jag skulle nästan säga att det viktigaste är den dialog som finns med till exempel organisationer som SMC tillsammans med . Den är fortsatt viktig. Här handlar det om att få in kunskapen och förståelsen. När det gäller mc-olyckorna, som var inne på, är rent generellt det stora problemet snarare när motorcyklisterna inte håller farten och inte har rätt behörighet eller ens rätt utrustning. Jag skulle inte vilja klassa dem som de typiska motorcyklisterna, men det är där vi ser en del av olycksstatistiken. Jag tycker att det ska vara självklart att vanliga resenärer som följer allt och gör allt som står i deras makt ska kunna känna trygghet när de åker fram på de vägar vi har och som har ansvar för. 18 (S): Jag kan hålla med statsrådet om att var och en av oss som är trafikanter – oavsett om vi kör bil eller motorcykel – naturligtvis måste följa de regler som finns och allt sådant. Vi kan inte bortse från att det spelar roll för trafiksäkerheten. Det är naturligtvis det viktigaste av allt. Men vi kommer också till situationer som exempelvis den som inträffade utanför 2012 då vägen uppenbarligen var nylagd och uppenbarligen inte höll den standard som en nylagd väg borde hålla. Man kan säga att asfalten i princip blev som en hal isväg. fick varningar via trafikanter som åkte på vägen. De varningar som kom in behandlades inte i normala gång. De hade inte ens som gjorde det möjligt att ta hand om detta på ett rimligt sätt. Det som hände var att en bil åkte av vägen. Det blev väl inte annat än plåtskador. Men sedan kom en motorcyklist och körde omkull, for in i räcket och omkom. Det man måste se här är naturligtvis att det finns olika förutsättningar för olika trafikanter att kunna bemästra en situation. För motorcykeln är det i princip omöjligt att på förhand se denna situation på vägen. Det borde ha varit skyltat på ett bättre sätt. borde ha haft bättre ordning på sin meddelandefunktion så att åtgärder hade kunnat vidtas. Så borde det ha varit, men var det inte på det viset, och då måste man från politisk sida säga att här måste vi vidta åtgärder. Vi hade ett frukostmöte i där dessa frågor togs upp. De krav jag tycker är rimliga att ställa är att man har ett rimligt system för att ta hand om den information som kommer, men också att det företag som är ansvarigt för vägunderhållet kan ställas till svars. Det kan man inte med svensk lagstiftning, utan det blir en enskild person – den som varit ansvarig arbetsledare på stället och så vidare – som man ska försöka ringa in. Det anser jag inte är tillräckligt bra, utan vi måste kunna säga att företaget som har utfört arbetet inte har gjort det på ett bra sätt. måste kunna kontrollera att jobbet är gjort. Det kan inte vara rimligt att företaget självt sköter kontrollen, som det är , och möjligen gör någon stickprovskontroll. Då missar man antagligen de flesta av de här besvärliga frågorna. Om man ska kolla vartenda jobb som är utfört får man också göra det. Sedan kan jag också säga när det gäller lagning av vägar att jag kör på en del mindre trafikerade vägar, men lagningen sker inte på permanent sätt. Hålen uppstår år på samma ställe. 19 Statsrådet (M): Det är naturligtvis en utmaning att hitta ett jobb som utförs på ett så bra och hållbart sätt som möjligt så att det fungerar. På samma sätt finns det utmaningar när det gäller hur man ska kunna kontrollera olika saker. har ett mycket tydligt uppdrag när det gäller både att kunna vara mer effektiva och få ut mer infrastruktur för pengarna och att jobba mycket mer med innovation. I längden blir ingenting bra om det inte finns några incitament för de arbeten som utförs. Det blir varken bra för enskilda som drabbas eller för jobben som sådana. Entreprenören har heller inga grundläggande incitament för att dölja om det uppstår fel eller brister. Det handlar ju om förtroende och förutsättningar att få fler jobb. Om något fel har gjorts är det egentligen så att entreprenören tjänar mest på att upptäcka och själv åtgärda fel så snabbt som möjligt. Annars riskerar man att få göra om jobbet igen eller att faktiskt betala skadestånd för icke utfört arbete enligt kontraktet. kanske tänker: Det låter ju jättebra, men det fungerar inte så i praktiken. Jag träffade av en händelse en av dem som jobbar med ansvar för beläggning på , i ett helt annat sammanhang, och han ansvarade för östregionen, från och upp mot . Jag har själv inte sett , men han hade sett det, och han berättade lite grann och sade: En sak har vi lärt oss i alla fall, och det är att när det gäller rutinerna, alltså hur vi tar hand om kundkontakter och information som kommer in, har vi ett bättre sätt att omhänderta information. Det han säger tror jag är extra viktigt. Det kan uppstå situationer där man har gjort saker på en väg och som man upplever är bra och allting är i ordning, och så händer det något. Hur kan vi bli fler som hjälps åt att rapportera in när någonting har hänt? Det är inte alltid som man har kameror som längs med Essingeleden och andra stora vägar. Utvecklingen av ny teknik, nya smarta appar och funktioner, hänvisningar på webbsajter och så vidare går att använda, och då måste man veta att informationen tas om hand på ett bra sätt. Detta kanske inte är ett svar på den direkta frågan som har, men jag tror att vi är i ett sådant läge att om fler som är ute och använder vår infrastruktur har möjlighet att rapportera in hinder på väg – gropar, grus eller vad det nu kan vara som inte är som det ska och kan vara svårt att upptäcka – kan det vara ett bra komplement till det arbete som och entreprenörerna annars har ansvar för, och så får man hitta en form för hur man tar vara på det. Min egen hemkommun till exempel, kommun, har gjort en sådan applikation till mobiltelefonen. Med den kan man i stort sett fotografera hålet i vägen och rapportera in det, och så vet de den exakta positionen och hur det ser ut, och så kan de åtgärda felet. Det svåra är hur man ska kunna ha koll 24:7 och 365 dagar . Men det viktigaste är att man faktiskt reagerar när någon kommer med synpunkter om att något inte är som det ska. 20 (S): Det är klokt av kommun att införa sådana rutiner. Det borde fler göra. Men när vi säger att vi vill ha mer för pengarna riskerar vi att vi får entreprenörer som genar lite grann i kurvorna, för att vara lite rolig, och det skulle kunna innebära att man använder bitumen som inte håller måttet, vilket kan inträffa då och då. Det finns billiga varianter, och det finns sådana som är dyrare. Den mest trafikerade vägen i är den mellan och , och där gjordes ett underhållsarbete som inte alls höll måttet. Det blev spår och allt möjligt på en gång, men det tog innan man kom till rätta med det via överklaganden och annat. var vägen naturligtvis inte bra. Det är långa ledtider på mycket av det här. Jag tror att det vore bra om man hade en bättre kontrollfunktion från och snabbare kunde följa upp de fel som uppstått, för alla entreprenörer försöker göra det bästa de kan, men ibland blir det fel. Man måste kunna få till en rättelse så fort som möjligt, just för trafiksäkerheten. För det är trafiksäkerheten som detta handlar om. Vi bygger ju inte vägar bara för nöjes skull, utan det är för att vi ska kunna ta oss fram, och de ska vara trafiksäkra. Jag tror att när det gäller upphandling är det så att det billigaste anbudet får upphandlingen, och man måste komma ihåg att det innebär ett incitament för entreprenören att pressa posterna. 21 Statsrådet (M): När det gäller motorcyklister tror jag att det är viktigt att samtalet mellan en organisation som SMC, som har mycket kunskap och erfarenheter, och fortsätter. Det är helt klart att det finns mer att göra, och jag tycker att det är viktigt. När det gäller trafikanter generellt på våra vägar och när jag pratar om mer för pengarna handlar det inte om att vara dumsnål, för då lurar man sig i slutändan.