prot · H10944 · 2013-12-11 00:00:00 — Attityderna i vår omgivning spelar väldigt stor roll över huvud taget när vi väljer att göra olika saker. När vi hamnar i en situation där vi känner att vi inte kan göra saker beror det ofta på hur människor runt omkring upplever sin situation, den så kallade styrelsen, som man vänder sig till. Det kanske är de som är närmast och som man i en svår situation brukar höra av sig till och fråga: Vad ska jag göra nu? Man får då svar som man måste förhålla sig till på något sätt, för man är så van att göra det. Men det kanske inte alls är det bästa för individen själv. Attityder och bemötande som är bra för människors olika val i arbetslivet tror jag är otroligt viktigt. var jag inbjuden på ett evenemang, kallat Battle of the Numbers. Våra tio största svenska företag hade valt ut tio kvinnor var, att i ett ettårigt projekt utbildas och utvecklas för att ta på sig högre uppdrag i företagen. När projektet lanserades var det en stor bild och ett reportage i . När nu resultaten redovisades och alla kvinnor var med för att berätta om sina erfarenheter, tillsammans med de högsta cheferna, var det ingen bild på dem och mycket lite text i den artikel som fanns i samma tidning dagen efter evenemanget. I stället hade man till åtminstone min stora förvåning valt att sätta in en bild på – vilket kanske gläder vissa här i salen – som var där och blev intervjuad om jämställdhet i . Inte ens vår jämställdhetsminister, som höll ett mycket bra anförande, blev recenserad på ett bra sätt. Detta visar att en affärstidning inte ens kan balansera jämställdhet i näringslivet och arbetslivet genom att synliggöra kvinnor på ett relevant sätt. Vi vet att det är mest män i både politik och näringsliv som syns mest på bild i medierna, oavsett vilka insatser och positioner i sammanhanget som bilderna ska visa. Därför är ett fortsatt arbete för jämställdhet ett otroligt viktigt arbete för vårt land och för vår uppväxande generation. Det reformarbete som inleddes under den förra mandatperioden för att påskynda utvecklingen inom områden som är strategiskt viktiga för jämställdhetspolitiken kommer att fortsätta. Arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor, inklusive hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer, kommer fortsatt att ha hög prioritet. aviseras ca för åtgärder inom jämställdhetsområdet, vilket borde vara rekord för de flesta länder i vår omvärld. Vi kan vara stolta över det men säga som våra vänner i Socialdemokraterna brukar göra: stolta men inte nöjda. 81 (S): är ett bra land, men något håller på att gå sönder. Arbetslösheten är väldigt hög, och allt fler kvinnor och män hamnar i långtidsarbetslöshet. Och ungdomsarbetslösheten är skyhög, så hög att vi i får krispengar från EU för att regering har misslyckats med att få våra ungdomar i jobb. Klassklyftorna ökar, och regeringen för en politik som gynnar män mer än kvinnor. vid makten har de borgliga partierna gjort så att de rikaste har blivit rikare och att de som redan hade det tufft har fått det tuffare och har blivit allt fattigare. I det här betänkandet behandlas också jämställdhet. Där har vi socialdemokrater ett särskilt yttrande som vi självfallet står bakom. Det är dags att göra ett bokslut utifrån den borgliga regeringens politiska beslut, som påverkar kvinnors och mäns olika villkor. En sak som är säker är att regeringen inte har tagit fram några konkreta beslut som har drivit jämställdhetsarbetet framåt utan snarare gjort att det står still. Det första regeringen gjorde när de tog över makten var att försämra våra trygghetssystem. Regeringen försämrade våra försäkringsskydd när vi blir arbetslösa eller när vi blir sjuka. Detta beslut togs före krisen, och det var självklart av ideologiska skäl. Regelverken i arbetslöshetsförsäkringen förändrades så att kvinnor drabbades mer än män på grund av hur arbetslivets villkor ser ut för just kvinnor. Sjukförsäkringen försämrades så att svårt sjuka människor blev utförsäkrade och tvingades gå ut och arbeta heltid, medan fullt friska kvinnor och män inte fick arbeta alls eller arbeta på deltid. Vi vet att kvinnor var och är sjuka mer än män, så även detta politiska beslut drabbar kvinnor mer än män. Den som blev sjuk kunde inte fokusera på att bli frisk utan fick fullt upp med att klara sig ekonomiskt, leva på bidrag, tvingas att ta lån eller – som stadsminister uttryckte det i en intervju – be sina föräldrar, sin partner eller sina vänner om hjälp om man skulle drabbas. Men alla har inte föräldrar, partner eller vänner som kan hjälpa till rent ekonomiskt när man drabbas av sjukdom eller arbetslöshet. Man riskerar att tvingas ta till sms-lån, hamna hos kronofogden eller söka försörjningsstöd. Jag vill återigen påminna om att detta politiska beslut genomfördes före krisen. Flera politiska beslut har den borgliga regeringen tagit som gör att jämställdhetsarbetet trampar vatten, såsom vårdnadsbidraget, som är en kvinnofälla speciellt för våra nya svenska kvinnor. En annan så kallad jämställdhetssatsning var att männen skulle få mer betalt när de tog ut föräldraledighet, den så kallade jämställdhetsbonusen. Den var och är så krånglig att ingen riktigt fattar den. Den här regeringen har också gjort om hela skattesystemet. Vi har fått en skattepolitik som gynnar män mer än kvinnor och som ökar de redan stora ekonomiska skillnaderna mellan kvinnor och män. Vi vet ju alla här i att kvinnor tjänar mindre än män. Trots det har det beslutats om flera jobbskatteavdrag, så stora som ungefär 95 miljarder. Detta hade vi kunnat göra mycket för i välfärden som vi alla kunde ha nytta av. Vi vet också att kvinnor är mer beroende av en bra gemensam välfärd för att kunna försörja sig och för att kunna ha ett eget liv och ha större valmöjligheter. Vi har här i riksdag fått höra att sjuksköterskan, läraren eller undersköterskan vinner mest på jobbskatteavdragen. Men det stämmer ju inte, utan det är de som har högre inkomster som får allra mest. Män som har de högsta lönerna och som är hemma minst med barnen när de är sjuka eller som inte tar föräldraledigt när barnen är små är de som tjänar mest på detta. Som om det inte vore nog straffar regeringen både kvinnor och män när de är föräldralediga, sjuka eller arbetslösa dubbelt upp med försämrade försäkringar, och sedan får de dessutom betala mer i skatt. Med facit i hand vet vi att kvinnor tar ut mer föräldraledighet och är mer sjuka. Det är ännu ett bevis på att borgarnas ekonomiska politik slår hårdare mot kvinnor. Fakta talar för sig. Den borgliga regeringen driver en politik som gynnar män och diskriminerar kvinnor. regering har också gjort förändringar inom arbetslivet så att man kan stapla visstidsanställningar på varandra, vilket drabbar kvinnor mer än män. Det drabbar inte bara unga kvinnor utan också en del äldre. Inom vissa avtalsområden är genomsnittsåldern . Det är en väldigt hög ålder för att ha en otrygg anställning med de negativa konsekvenser som det innebär. Jämställdhetsministern brukar lyfta upp att kvinnor förlorar 3,6 miljoner i lön under sitt arbetsliv. Lägg därtill vad det blir i förlust när kvinnor blir pensionärer eller på grund av det livsval man kanske har tvingats att göra utifrån den faktiska inkomst som man har. Vad gör regeringen? Jo, ändrar kraven på lönekartläggningar så att fler företag slipper och att det behöver göras bara var tredje år. Det är konstigt. Det är ju ett verktyg som fackliga organisationer vittnar om har gett mycket goda resultat. Här i har vi gjort ett tillkännagivande om att förändra till det bättre, men än har vi inte fått några förslag till , för det ska utredas. Fort gick det att förändra till det sämre, och långsamt går det om det ska förbättras när det gäller jämställdhetsfrågorna. Det är tydligt att regering inte vill förändra så att kvinnors inkomster ska komma i kapp männens. Det blir väldigt tydligt när stadsråden och uttalar sig om lönerna. säger att löneläget är för högt inom kommuner och landsting. Där vet vi att det är många kvinnor som jobbar och att lönerna redan är låga. säger att ingångslönerna måste sänkas. Vem är det som har de lägsta lönerna och ingångslönerna? Jo, det är de som jobbar inom de typiska kvinnobranscherna. Tydligare än så kan man inte säga som minister om man vill se till att kvinnorna ska ha ännu sämre löner, eller i alla fall inte vill minska skillnaderna. Många kvinnor går i pension nu i dagarna, och den ekonomiska skillnaden blir stor. Varannan kvinna som går i pension kommer inte att få mer i pension än motsvarande garantipension, trots att hon har ett långt arbetsliv bakåt i tiden. Det blir ekonomiskt tufft. Dessutom ska de på denna låga pension betala mer i skatt därför att de har blivit just pensionärer än om de hade lön motsvarande pensionen när de jobbade. Kvinnors arbetsvillkor har historiskt sett omfattat deltider och låga löner därför att det inte fanns någon rätt till barnomsorg och möjligheter att satsa på karriär med mera och därför att kvinnors arbetsinsats inte har värderats lika högt som männens. vet vi att vi kan förändra med politiska beslut; kunskap finns om det. Trots det har kvinnor fortfarande otryggare anställningar, ofrivilliga deltider, delade turer och en arbetsmiljö som gör att man inte alltid orkar arbeta heltid, eller är det så att kvinnorna förväntas ta mer ansvar för hem och familj. Vi vet att kvinnor är mer sjuka än män, och det finns säkert fler orsaker till det. Där behöver vi mer forskning och kunskap. Vi hade en samlad arbetslivsforskning där man bland annat forskade på kvinnors hälsa kopplat till arbetslivet. Men den tog den borgliga regeringen bort så fort den tillträdde. Självklart av ideologiska skäl. ser vi att sjukskrivningarna återigen ökar bland kvinnor, och regeringen sitter still i båten och tittar på. De politiska beslut som den här regeringen har tagit visar tydligt att de tycker att det är okej att kvinnor diskrimineras och att männen premieras. Med tanke på propositionslistan för den tid som är kvar på den här mandatperioden kommer regeringen inte att lägga fram några konkreta förslag som gynnar jämställdhetsarbetet, utan man kommer att fortsätta med samma gamla politik som gynnar högavlönade män. är ett bra land, men något håller på att gå sönder. Vi socialdemokrater har förslag som gynnar både kvinnor och män. Vi vill driva på jämställdhetsarbetet, som är bra för oss alla. Vi vill ha ett arbetsliv som går att förena med ett socialt liv. Vi vill ha en sådan barnomsorg och äldreomsorg att kvinnor och män ska kunna gå till jobbet och känna sig trygga, inte som det är , att ungefär 100 000, oftast kvinnor, lämnar arbetslivet eller går ned därför att de inte litar på den välfärd vi har. Vi socialdemokrater vill att kvinnor och män ska ha sjysta arbetsvillkor och löner som det går att försörja sig på. Vi vill att mammor och pappor ska fördela lika på föräldraledigheten för att det är bra för barnen och för att det är bra för mammor och pappor. Vi har förslag, och vi vågar ta beslut. behöver en ny regering. Jag vill avsluta med att säga: God jul och gott nytt år till er alla! 82 (C) replik: Det är lite svårt att veta var jag ska börja, för det var många påståenden i anförande som i allra högsta grad glider på sanningen. Men jag ska hålla mig till ett ämne. beskriver hur viktigt det är med välfärden. Jag kan instämma och tycka att det är oerhört viktigt att vi har en bra välfärd där vi kan få stöd och hjälp när vi så behöver. Men har landat i fel slutsats. Hon beskriver att jobbskatteavdraget skulle vara det som hotar. Hela är på väg att raseras, spricka och gå sönder. Med de skattesänkningar vi har gjort och de pengar som har kommit in har vi kunnat ge mer pengar till kommuner och landsting, som ju är de största och viktigaste aktörerna. Men vi har dessutom fått ökade skattintäkter till staten. Vi har infört jobbskatteavdraget, och tack vare det har intäkterna till staten ökat. Vi har alltså mer pengar till välfärden tack vare att vi har sänkt skatten. Då blir det väldigt konstigt när man beskriver detta som att de pengarna är borta. Ekonomin är inte någonting statiskt och ett fast antal jobb, utan det handlar om en dynamik och en arbetsmarknad som växer. Med fler människor som kommer in på arbetsmarknaden finns det naturligtvis fler i arbete. Vi har 200 000 fler i jobb , vilket gör att många fler är med och betalar skatt. Det gör att vi har betydligt högre skatteintäkter, och det i sin tur gör att vi har kunnat stärka välfärden. Kan jag få höra dina siffror, ? Var någonstans kan vi se att skatteintäkterna har minskat? Människor har fått mer pengar i sin plånbok, ja, men var har statens intäkter minskat? 83 (S) replik: Jag kan upprepa vad jag sade i mitt anförande. Med det som har gått till skattesänkningar hade vi kunnat göra mycket mer i välfärden. Om gör som jag och går ut och pratar med de människor som jobbar i välfärdssektorn, oftast kvinnor, skulle hon få höra att de säger att det är ett fantastiskt jobb de gör, utifrån de förutsättningar de har, men att de sliter och släpar så att de inte orkar jobba heltid. Det säger de väldigt ofta. Hur ska man göra om man vill ha en bättre välfärd? Jo, man måste skapa sådana förutsättningar att det kommer in mer pengar till välfärden. Även om man har fått mer kronor och ören till välfärden har vi, precis som sade, blivit fler, och det innebär en kostnadsökning som man måste räkna med. Men det har inte blivit några fler satsningar på välfärden, , inte någonting. Du kan gå ut och fråga varför de anställda springer fortare och varför de inte får tid till att göra det som de ska. Vi ser det på skolan, inom barnomsorgen och äldreomsorgen. Alla som jobbar där vittnar om att de får mindre resurser och att de kan göra mindre av det som de borde göra. De får inte tillräckligt med pengar i sin budget. Jag tror på de människor som jobbar inom dessa verksamheter. Jag tror inte att de ljuger; jag tror att de talar utifrån den erfarenhet som de har. Det är väldigt många kvinnor som jobbar där, och därför är det en oerhört viktig jämställdhetssatsning, både för bra välfärd och för de kvinnor som jobbar inom välfärden, att tillföra resurser. Det är inte tillräckligt . 84 (C) replik: Jag instämmer till i det säger här och . De anställda springer benen av sig, och de jobbar jättehårt. Vi skulle behöva än mer resurser där. Men det är i nästa steg som det blir en tankevurpa. Grejen är att ditt förslag, att inte sänka skatterna för dem med de lägsta inkomsterna, gör att vi får mindre pengar in till välfärden, . Dynamiken gör att det faktum att vi har sänkt skatterna gör att vi får högre skatteintäkter. har de gått från 652 till 792 miljarder. Vi har ökat intäkterna tack vare att vi har sänkt skatterna, för på så sätt har vi fått fler människor i arbete. Jag instämmer i det du säger, , men det är i fråga om finansieringen av det hela som det blir en tankevurpa. När du tar pengarna från låginkomsttagarna ser du till att förutsättningarna inte blir bättre. Det gäller att koppla ihop dessa delar. Nästa del blir också jättespännande. Om två säger ni ja till detta. utmålar skattesänkningen för dem med de lägsta inkomsterna som fruktansvärda och bedrövliga. Varför säger ni då ja till sänkningen ? Jag får inte det att gå ihop. Kan du hjälpa mig? 85 (S) replik: vet lika väl som jag att vi röstar i riksdag. Får vi inte tillräckligt många mandat faller ju våra förslag. I detta fall har ni stöd av något ytterligare parti så att ni får igenom det skatteavdraget. Då kan vi inte riva upp det igen. Så är det ju de facto. Vi har inte sagt att de lågavlönade ska betala mer. Vi vill att de som tjänar mer ska betala mer. Med den här politiken har du och jag, , fått väldigt mycket mera i skattesänkningar. Jag lovar dig att en sjuksköterska, en lärare eller en undersköterska inte ens har fått hälften av den skattesänkning som du och jag har fått. Det har fördelats så att den som redan hade det bra har fått ännu bättre. Näringsminister tillhör ju ditt parti. Hon vill sänka ingångslönerna, men det nämnde du ingenting om. Sänkta ingångslöner är någonting som drabbar kvinnor oerhört hårt. Med er föreslagna sänkning skulle kvinnor behöva ha två jobb och ändå vara fattiga. Det finns utredningar som har sett över detta. Jag tycker att ska läsa rapporten anständigt liv. I den kan du läsa om konsekvenserna av era centerpartistiska förslag om sänkta ingångslöner för lågavlönade kvinnor. 86 (SD) replik: tar upp problemen med ofrivillig deltid i offentlig sektor och den konsekvens som det medför på olika sätt, inte minst när det gäller löneläget för kvinnor. Alldeles nämnde du i replikskiftet att det är ett stort problem att man inte skjuter till tillräckligt med resurser till den offentliga sektorn för att förbättra personalens situation. har ni avgett ert löfte om rätt till heltid. Men i de kommuner där ni har makten har av dem förverkligat detta. Med anledning av att ni inte skjuter till några pengar undrar jag när ni ska uppfylla ert löfte i de kommuner där ni har makten och hur det ska gå till. Hur ska man kunna garantera rätt till heltid för personalen inom vård och omsorg utan att skjuta till en enda krona? Var ska de pengarna tas ifrån? Som jag ser det handlar det om en nedskärning eller besparing på andra områden för att kunna finansiera detta. Jag får det inte att gå ihop, men jag skulle gärna vilja höra dig förklara hur ni tänker lösa den ekvationen. När kommer ert löfte att vara uppfyllt i de kommuner där ni har makten? Jag förstår inte heller hur resonemanget går ihop när det gäller jobbskatteavdraget. Jag skulle gärna vilja ha ett förtydligande av det. Du sade i ditt anförande att de 95 miljarderna som har gått till jobbskatteavdraget borde i stället ha gått till välfärden. Om jag förstår saken rätt stöder ni i princip hela jobbskatteavdraget. Ni stöder den absoluta majoriteten av satsningen, och ni kommer att stödja resten . Om detta är så fel och dåligt, varför inte gå ut i er budget och era vallöften och säga att ni kommer att ta tillbaka hela jobbskatteavdraget och lägga pengarna på välfärden i stället? Det är väl den prioritering som du sade att ville göra. 87 (S) replik: I mitt anförande sade jag att det hade vi kunnat göra mycket för i välfärden som vi alla hade kunnat ha nytta av. Vi vet att kvinnor är mer beroende av en god gemensam välfärd för att bland annat kunna försörja sig. Så sade jag. får kanske lyssna lite bättre nästa gång. Självklart kommer det att ställas krav på att jobba heltid. Men det gäller inte bara i den offentliga sektorn som man behöver ha heltidstjänster. Det finns ju många andra områden där oftast kvinnor eller unga människor får finna sig i en ofrivillig deltid som de inte kan försörja sig på. Det är det vi pratar om, och vi har försökt att genomföra detta med att heltid ska vara en rättighet även för kvinnor. Jag är absolut inte nöjd med att vi inte har lyckats att få igenom det i alla kommuner där vi själva styr. Men jag är ändå stolt över det som har gjorts i den stad som jag själv har varit politiskt aktiv i, stad. , när vi befann oss i opposition, fick vi igenom att heltid skulle vara en rättighet inom äldreomsorgen och handikappomsorgen. Efter det blev det ett borgerligt styre som vägrade att gå vidare i den frågan. Men har vi makten i , och kommer alla nya tjänster att vara heltid. Man behöver inte satsa så mycket pengar. Det handlar om att vilja att kvinnor ska ha rätt till heltid och att man har heltid som norm för alla tjänster, inte bara för de manliga tjänsterna. Allt kostar inte pengar när det gäller att bedriva jämställdhetsarbete. 88 (SD) replik: Jag ber om ursäkt, , om jag misstolkade dig när du sa att vi i stället hade kunnat göra mycket i välfärden för de 95 miljarderna. Då tolkade jag det som att du, under denna budgetdebatt, menade att de i stället skulle användas till välfärden. Annars förstår jag över huvud taget inte varför du tog upp det. Det förstår väl vem som helst att vi skulle ha kunnat använda pengarna till andra saker. Men är ni ju överens med regeringen och med oss om merparten av jobbskatteavdraget. Vi kommer att bli helt överens , så jag förstår fortfarande inte riktigt din argumentation och retorik. Det är bra om ingår i gruppen om av socialdemokratiskt styrda kommuner som har infört rätt till heltid. Min fråga gällde de resterande ? När ska ni leva upp till det löftet? Ni har ändå fått röster av kvinnor framför allt inom offentlig sektor för det vallöfte som ni har upprepat . Men ni har ju fortfarande inte levererat. När ska detta vara genomfört? Du säger att det inte behövs några resurser och att det räcker med vilja. Jag förstår inte det resonemanget. Bara det att erbjuda möjlighet till heltid för alla ofrivilligt deltidsarbetslösa i offentlig sektor motsvarar 25 000 helårsarbetskrafter. Man kan inte finansiera 25 000 nya heltidsanställningar bara med vilja. Det behövs pengar också. Jag förstår inte hur Socialdemokraterna ska kunna genomföra detta utan att skjuta till några pengar. 89 (S) replik: Visst behövs det mer pengar till välfärdssektorn. Det hade underlättat om det hade funnits mera pengar i den sektorn för då hade man kunnat införa heltider fortare. Men om man inte har någon politisk vilja spelar det ingen roll hur många miljoner eller miljarder man satsar, om man inte har den viljan. Som jag förstår det har inte drivit frågan om heltid och jämställdhet. Jämställdhet för er brukar ju vara ett genustrams som inte alls brukar vara populärt att prata om. För oss Socialdemokrater är jämställdhet något oerhört viktigt. Vi tycker att kvinnor och män ska ha samma rättigheter att forma sitt eget liv och också vara en del i samhället och kunna påverka det, och ska man ha samma möjlighet. Så är det inte . Jag vet att inte har möjlighet att svara på min fråga, men jag blev väldigt konfunderad när jag tidigare lyssnade på anförande. Han sade att enligt skulle av förslagen i er budget gynna kvinnor. Man kan fundera på hur frågorna har ställts och om det är ert eget parti som har ställt dem till , för som man ställer frågor får man också svar. Det är faktiskt som har hjälpt regeringen att driva den här politiken som har gynnat män före kvinnor, så ni har ett jättestort ansvar för att ha sett till att den här borgerliga regeringen har kunnat göra de här försämringarna som slår hårdare mot kvinnor än mot män. Det kan ni aldrig förneka. Här handlar det om politisk vilja att fatta de beslut som krävs, och det vill vi socialdemokrater. 90 (MP): Har alliansregeringens politik lett till ökad jämställdhet vid makten? Det här är den sista budgetdebatten för den här mandatperioden, och förhoppningsvis har vi en annan regering efter nästa val. Men låt mig diskutera utifrån perspektivet vad som har hänt . Allianspartierna, som främst står bakom texten i detta budgetbetänkande, skriver att utskottet noterar att kvinnor svarar för en större andel av sjukfrånvaron än män och totalt sett har ett ohälsotal som är högre än männens. Det är märkligt att ni väljer just definitionen totalt sett. Vad menar ni egentligen? Siffrorna ser ännu värre ut för sjukpenningtalet, det vill säga de personer som är sjukskrivna. var kvinnors sjukpenningtal högre än mäns, enligt senaste rapport. ökar sjukskrivningarna stadigt i igen, och skillnaden mellan kvinnor och män ökar dramatiskt. Det är nu nästan dubbelt så många kvinnor som män som är sjukskrivna – 105 000 kvinnor jämfört med 57 000 män. Som minst var skillnaden , då kvinnors sjukpenningtal var högre än mäns. är det alltså högre. I och med att skillnaden har ökat så mycket kan man faktiskt säga att också ojämlikheten ökat. Det är dags att gå till botten med orsaken, den ojämställdhet som präglar arbetsliv och familjeliv. Vårdnadsbidrag och jämställdhetsbonus har uppenbarligen inte fungerat utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Även om vi uppfattar som ett av världens mest jämställda länder är vi långt ifrån jämställda. Pojkars skolresultat är sämre, färre killar söker till högre utbildning och har ofta sämre betyg.