prot · H00961 · 2013-01-31 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Fortsatt ledighet Förste vice talmannen meddelade att (M) ansökt om fortsatt ledighet den 1 februari8 april. Kammaren biföll denna ansökan. Förste vice talmannen anmälde att (M) skulle fortsätta att tjänstgöra som ersättare för (M). 3 § Anmälan om kompletteringsval till skatteutskottet Förste vice talmannen meddelade att de grönas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i skatteutskottet. Förste vice talmannen förklarade vald till suppleant i skatteutskottet (MP) 4 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2012/13:223 Till Interpellation 2012/13:223 Utbyggnaden av Ostlänken av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (M) Enligt uppdrag 5 § Svar på interpellation 2012/13:212 Är idrottsrörelsen ett företag? 1 Kultur- och idrottsminister (M): har frågat mig om jag avser att ta något initiativ för att förtydliga innebörden av idrottspolitiken eller politiken för det civila samhället. Frågan är ställd mot bakgrund av beslut i ett ärende mellan och . Frågan som varit föremål för prövning och beslut har skapat oro och initierat en intensiv diskussion inom idrotten. Beslutet och dess konsekvenser analyseras nu inom . Vi för i detta arbete självfallet en nära dialog med och andra intressenter som också analyserar beslutet noga. Analyser är viktiga, men analyser tar också tid, och kan jag därför inte svara på om det finns skäl för regeringen att ta några initiativ. Låt mig ändå klargöra att regeringen står upp för principen om goda villkor för det allmännyttiga föreningslivet. Den särskilda ställning föreningslivet har i olika sammanhang gäller även i fortsättningen. Samhälleliga värden som konkurrens, föreningsfrihet och det som inom EU brukar kallas idrottens särart är värden som är viktiga att upprätthålla. Detta är en central utgångspunkt i den analys som görs. 2 (S): Jag tackar kultur- och idrottsministern för svaret. För mig som socialdemokrat är det en självklarhet att precis som tävlingsresultat ska avgöras på idrottsplanen och inte i domstolar ska idrottens villkor avgöras av politiken och inte av byråkrater. Föreningsfriheten är grundlagsfäst i vårt land. Idrottsrörelsen är förmodligen största folkrörelse med 20 000 föreningar och uppemot 60 000 ideella ledare. Idrottens regler och idrottens kultur är framtagna för att skydda viktiga värden som utgör idrottens grund. Det handlar om demokrati, folkhälsa, barn- och ungdomsverksamhet och stora ideella krafter för ett gott liv. Jag tror att oändligt mycket i vårt samhälle skulle kunna vara bättre om politiken faktiskt tog ett rejält ansvar. I svaret säger statsrådet att detta beslut har skapat oro och intensiva diskussioner inom idrottsrörelsen. Men det är inte bara där, vill jag påstå. Jag tror att hela det civila samhället är bekymrat för att detta är en del i någonting större som kommer att försvåra för ideellt arbete och för Folkrörelsesverige. Jag tror att det finns förväntningar på oss politiker att reagera starkt när en sådan sak händer och ett domslut faktiskt kan ifrågasätta det som vi har grundlagsfäst i vårt land, nämligen föreningsfriheten. Idrotten känner inte trygghet i sin särställning som nog många av oss har trott varit självklar och som är mycket uppskattad i samhället. Det är inte bara denna fråga som skapar oro. Det finns andra saker. Momsfrågan på EU-nivå är en sådan. Kostnaden för polisbevakning vid större arrangemang är en annan som har aktualiserats igen. Tv-rättigheterna är en tredje. Trots tydlighet i , trots tydlighet i och trots att regeringen säger att den värnar idrotten och idrottens särart och det civila samhället finns det nog en del kvar att göra för att det också ska kännas trovärdigt. Jag tror inte att det räcker att analysera. Jag tror att kultur- och idrottsministern tydligt måste visa en beredskap att agera. Det är nämligen inte svårt att räkna ut vad beslut kan få för konsekvenser. Idrottsrörelsen har också varit med och beskrivit dem. I domen sägs det att föreningar är företag i konkurrensrättslig mening när de bedriver ekonomisk verksamhet. Då kan det hända att man ställer sig frågan: själv bestämma vilket företag som ska leverera matchdräkterna, eller ska de upphandlas i konkurrens? Ska föreningarna acceptera att medlemmar inte agerar i enlighet med föreningens beslut därför att konkurrenslagstiftningen står över föreningsrätten och de stadgar och regler som finns i en förening? Kan det till och med bli så illa att samhällets bidrag till idrotten ifrågasätts utifrån ett konkurrenslagstiftningsperspektiv? Jag kommer att ge fler exempel i mitt nästa inlägg. Men jag vill ställa följande fråga till ministern: ministern beredd att här ge ett tydligare besked om att i valet mellan människa och marknad står regeringen på människans och därmed Folkrörelsesveriges sida? 3 Kultur- och idrottsminister (M): Jag tycker att gör det mycket lätt för sig. För mig som moderat är det självklart att försvara idrotten och idrottens särart, och jag kommer också in på det om . Jag nämnde i mitt svar att vi har regelbundna samtal med idrottsrörelsen i många olika frågor. Vi har också följt denna fråga från det att den först togs upp i tills den senare kom att hamna i . Frågan är därför inte ny för oss. Men en analys kräver faktiskt sin tid, vilket jag också sade. räknade upp ett antal frågor som inte har med just interpellationen att göra. Men det är möjligt att en del av frågorna kan ha det om vad som gäller konkurrenslagstiftningen, som det också har fattats beslut om i demokratisk ordning. Det ska vi också ha med oss när vi diskuterar detta. Men för att vi ska veta vilka eventuella konsekvenser som denna dom kan medföra och hur den rimmar med de beslut och det meddelande som har tagits i Europeiska unionen kring idrottens särart behövs det en analys. Som jag har uppfattat det finns det inte något tryck från idrottsrörelsen om att vi ska gå ut och fatta beslut och möjligen ändra lagar. vill själv inom sin styrelse och med specialförbunden analysera vad detta kan få för konsekvenser. är konkurrens bra också inom idrotten. kan den ställa till det, i synnerhet om man som vi också försvarar det civila samhället. Men, , det är för tidigt att just nu från regeringen säga att vi avser att agera i den ena eller den andra riktningen. Det är möjligt att vi kan hamna där, men vi är ännu inte där. 4 (S): Min utgångspunkt är att det är allvarligt när en domstol kan fatta ett beslut som känns som att det verkligen går emot något som är grundlagsfäst i detta land, nämligen föreningsrätten. och andra inom idrottsrörelsen som jag har varit i kontakt med kan också se att detta är den tydliga faran. Idrottsministern väljer då i sitt svar att säga att man ska analysera och se om det behövs någon ändring. Det räcker inte för att trygga idrottsrörelsen. Det räcker inte heller för att trygga det civila samhället, för det finns så många uppförsbackar för dem. Jag har redan räknat upp dem det handlar om momsfrågan, tv-rättigheter och polisrättigheter. Om polisen i sitt beslutsfattande säger att företag tjänar pengar och att man alltså kan ta betalt av dem, och om vi har en domstol som har sagt att idrottsrörelsen är ett företag, blir det bekymmer för fler delar av idrottsrörelsen. Det kan bli bekymmer även för andra delar av det civila samhället. Jag känner mig inte alls trygg med svaret om en analys. Det är naturligtvis bra att man gör analyser innan man fattar beslut, men kultur- och idrottsministern skulle kunna bli tydligare i att regeringen i valet mellan marknad och människa står på människans sida och därmed också grundlagens och föreningsfrihetens. Jag tycker nämligen att kultur- och idrottsministern svävar på målet när hon säger att det är bra med konkurrens i idrotten ja, herregud, det är det idrott går ut på. Det är därför man har tävlingar, serier och kupper. Idrotten har dock även ett annat uppdrag. Det handlar om breddidrotten och om barn- och ungdomsidrotten. Förutsättningen för att kunna finansiera verksamheten är att det är tillåtet att ha den typen av verksamhet. Jag vet att har levererat funderingar och bekymmer till idrottsministern kring detta. Om en idrottsförening är ett företag, är då samarbetet mellan idrottsföreningar att jämställa med kartellbildning? Det skulle innebära att aldrig skulle kunna anordna . Det skulle innebära att den lilla byn i norra , med 200 invånare, inte skulle kunna ordna i rallycross med över 30 000 besökare . Det innebär att VM-rallyt som går i de värmländska skogarna aldrig skulle kunna bli av. Detta består nämligen av en rad idrottsorganisationer som lägger ned ett enormt ideellt arbete för att göra någonting som skapar trivsel, tillväxt och kitt och gör känt. Det finns ett val mellan att säga att vi ska analysera och att uttrycka en vilja och säga: Det är klart att idrottsrörelsen och det civila samhället måste känna en trygghet i att både regering och opposition och hela riksdag står bakom det civila samhällets unicitet. Det förväntar jag mig av en minister som är kultur- och idrottsminister. 5 Kultur- och idrottsminister (M): Det är väl fullkomligt självklart att vi står bakom det civila samhället. Det var dock inte det tog upp inledningsvis, utan det var frågan om människa mot marknad. Med den politiska syn jag har finns det ingen direkt motsättning mellan människa och marknad, utan en fri marknad ger frihet för medborgarna. Motsatsen har vi sett alldeles för många exempel på. Detta är en komplicerad fråga. Det finns inte heller en klar och given linje inom idrottsrörelsen för hur man ska se på detta. Eftersom vi har gått idrottsrörelsen och det civila samhället till mötes med vår politik och även idrottsrörelsens önskan om självständighet måste vi innan vi själva möjligen agerar veta hur idrottsrörelsen ser på detta. Vad ser man för faror? Vad önskar man i så fall för slags stöd? Där är vi inte . De analyserar fortfarande frågan med sina jurister, och vi har regelbunden kontakt med i denna process. Vi har också träffat dem. tog upp momsfrågan. När det handlar om det som har aktualiserats om det frivilliga arbetet och undantaget är regeringens inställning självklar. Det gäller inte bara idrottsrörelsen, utan det finns flera andra områden som är involverade i detta. Där finns alltså ingen som helst motsättning. Idrotten har ett starkt samhälleligt stöd och ett starkt politiskt stöd. Jag skulle vilja säga att det är ett enhetligt politiskt stöd. år har samhällets ekonomiska bidrag till idrottsrörelsen ökat med lite . Vi har skärpt en hel del av det som är och därmed medborgarnas förväntningar på idrottsrörelsen. Det gäller inte minst barn och unga. Det handlar om korrekt bemötande, och det finns ett antal exempel på detta. Idrottsrörelsen har en egen stark ställning. Jag vill att det ska förbli så. Vi har goda relationer, och det kommer vi också fortsatt att ha. Det är dock fortfarande idrottsrörelsen som har initiativet i just denna fråga, och det är därför vi har den nära kontakt vi har. 6 (S): När idrottsministern talar så varmt om marknaden som en lösning på bekymren får vi ändå se vad det är som har hänt: Medborgarskapet har gjorts mer till ett kundunderlag genom att man långsamt vridit bilden mot att vi allihop är kunder på en marknad där det ska köpas något. Det har lett till att vi, trots att vi har tusentals kompletterande aktörer på Arbetsförmedlingen, aldrig har haft så hög arbetslöshet som . Vi har 70 000 fler långtidsarbetslösa som har varit arbetslösa . Långtidsarbetslösheten har tredubblats . Lösningen har varit en marknadsorientering av Arbetsförmedlingen. Även bostadsbristen ska lösas med marknadsorientering och inte med offentliga investeringar. Vi har aldrig haft en sådan bostadsbrist bland unga i våra stora städer som . Skolan ska bli bättre av att vi har konkurrens och att eleverna blir kunder. Vi har inte levererat så dåliga skolresultat i modern tid som . Detta får mig att dra en slutsats. Politiken väljer ständigt att abdikera och påstår att marknaden kan lösa grundläggande problem, men det är inte sant. Till och med på det ekonomiska toppmötet i ifrågasattes marknadens förmåga att lösa problem som handlar om att hålla ihop och kitta ett samhälle. Där påstår jag att det civila samhället har en jättestor betydelse och roll, och återigen: Jag förväntar mig att just en kultur- och idrottsminister är tydligare i detta budskap. Jag har ett tips på vägen. Ta armkrok med den nya ministern för det civila samhället , och bjud in resten av det civila samhället! Många av dem är nämligen precis lika oroliga som idrottsrörelsen är. 7 Kultur- och idrottsminister (M): Det var en märklig ände på debatten från sida jag trodde att det var idrottsrörelsens självständighet och möjligheter vi skulle diskutera, inte i vilken mån man, om jag tolkar rätt, vill förbjuda friskolor eller på olika sätt begränsa fria aktörer på arbetsmarknaden. Det stämmer i så fall inte särskilt väl med den uppfattning som bland annat i parti har. Det får vi dock återkomma till; det finns många som är intresserade av vad ni tycker i denna fråga. Tillbaka till idrottsrörelsen. Detta är en komplicerad fråga. Jag kan säga det hur som helst; den är fortfarande komplicerad. Det finns inte de enkla lösningar efterfrågar, och det är heller inte idrottsrörelsens uppfattning att vi ska ta den formen av initiativ. Däremot är det viktigt att vi fortsätter att ha de samtal vi redan har inlett och att vi i så fall landar i ett ställningstagande som är till gagn för idrotten inte tvärtom. Under ordförandeskap i EU 2009 drev vi idrottens särart hårt. Det kom sedan en vitbok och ett meddelande från EU där man slog fast att det just förhåller sig så. Det är också någonting att ta med sig i den fortsatta diskussionen. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2012/13:214 om fiberinfrastruktur och dess samhällsnytta 8 Statsrådet (M): har frågat mig vad jag avser att göra för att tillgodose de myndigheters, operatörers och medborgares behov som tillgodoses av fiberinfrastruktur, om det visar sig att kapaciteten i fiberinfrastruktur behövs för egna behov. har vidare frågat mig om jag avser att låta prioritera vilken eller vilka externa kunder som ska prioriteras om brist uppstår i nät. har slutligen frågat mig vad jag avser att göra för att se till att lever upp till att vara samhällsbyggare även när det gäller det femte transportslaget, det digitala. uppgifter läggs fast i myndighetens instruktion. Fiberinfrastrukturen som disponerar ska stödja myndighetens arbete inom infrastrukturområdet, och den är viktig för verksamhet, speciellt för järnvägens funktion. kan dock inte gå utanför det ramverk som av beslutade anslag och angivna ändamål ger. Det finns överkapacitet som förmedlar. Som ansvarig för verksamheten är också bäst lämpat att hantera frågor om kapacitetstilldelning och prioritering i enlighet med regleringsbrev och principer för försäljning av överkapacitet. Jag har tidigare på frågor, bland annat från , avseende utvecklingen av myndighetens it-verksamhet konstaterat att it-funktion är en viktig leverantör av it- och telekomtjänster till och andra kunder. Funktionen är betydelsefull för infrastruktursektorn och är dessutom av stort intresse för infrastrukturen för telekommunikation genom sitt fiberoptiska nät med stor geografisk täckning. har en viktig roll som operatörsneutral leverantör av bredbandskapacitet till den svenska marknaden. Det är angeläget för regeringen att den nya it-verksamheten ges möjlighet att utvecklas på ett för verksamheten och ITS-området optimalt sätt och med beaktande av funktionaliteten hos samhällsviktiga funktioner. Dessa förhållanden gäller fortsatt. För regeringens vidkommande innebär det att fortsatt kommer att ha ett uppdrag som innebär att myndigheten i sitt fibernät ska erbjuda tjänster på grossistnivå och på konkurrensneutrala villkor till aktörer som efterfrågar elektroniska kommunikationer, i den mån kapaciteten inte behövs för egna behov. Regeringen kommer att följa upp hur uppdraget hanteras. 9 (MP): Först vill jag tacka för svaret. Ministern nämner i sitt svar att är bäst lämpat att hantera kapacitetstilldelning och hur det ska prioriteras enligt regleringsbrevet. Men regleringsbrevet nämner inget om hur detta ska gå till. Regeringen lämnar därmed hela ansvaret till . Men är det verkligen rimligt att lägga detta helhetsansvar på en enskild myndighet som inte ens har det som kärnverksamhet och framför allt inte fått detta uppdrag av regeringen? Enligt it-direktör , som uttalat sig om den nya inriktningen för it-verksamhet i nyhetsbrevet , blir det behov i fokus och mindre om behoven på den externa marknaden. kan komma att avsluta befintliga kundavtal efter att ha kontaktat kunden. Vidare står det i nyhetsbrevet: All kapacitet och kompetens ska dimensioneras för behov. Hur rimmar detta med att kallar sig samhällsbyggare? Ska de inte vara det även för det femte transportslaget, det digitala? Med tanke på den inriktningen hos ställer jag mig tvivlande till att just verkligen ska ha ansvaret för frågor gällande det behov av kapacitet som andra myndigheter, telekomoperatörer och medborgare har. beslut kan komma att påverka ett antal myndigheter såsom Transportstyrelsen, företag som Infranord och SJ, Com Hems 1,7 miljoner hushåll som får sin tv, telefoni och bredband via fiberinfrastruktur, samt Tele 2:s 2,8 miljoner mobilkunder. Effekterna av denna fokusering på behov kan alltså bli påtagliga, inte bara för företag, myndigheter och transportsektorn utan även för den enskilda medborgaren. I min fråga till ministern nämner jag att i den statliga offentliga utredningen , SOU 2010:82, som överlämnades till statsrådet , skriver utredaren om kommunikationsinfrastruktur: Resultatenheten förvaltar denna infrastruktur och säljer elektroniska kommunikationstjänster även på en konkurrensutsatt marknad. Det är viktigt att denna verksamhet bedrivs på sådant sätt att det skapas så lika förutsättningar som möjligt mellan aktörerna på marknaden. En effektivare användning av nätet kan bidra till bättre förutsättningar för konkurrens på marknaden för elektronisk kommunikation och till ökad tillgång till bredband i hela landet. I utredningen görs även bedömningen att under vissa förutsättningar kan separeras från utan att driftsäkerheten i järnvägstransportsystemet försämras. En konsekvens av den nya inriktningen är att infrastruktur inte ges förutsättningar att möta marknadens behov och få en fungerande konkurrens enligt utredning eller tillgodose myndigheternas och samhällets behov enligt MSB:s utredning om skyddad statlig kommunikationsinfrastruktur. Två statliga utredningar visar alltså på att statens kommunikationsinfrastruktur är viktig ur både sårbarhets- och säkerhetssynpunkt och för bredbandsutbyggnad och fungerande it- och telekommarknad. En rimlig åtgärd från regeringen borde vara att säkerställa samhällets och marknadens behov genom att förändra och förtydliga styrningen av statens fiberinfrastruktur. Jag ställer därför frågan till ministern: bäst lämpat att hantera kapacitetstilldelning och hur det ska prioriteras när de inte fått i uppdrag att se till helheten och samhällsnyttan? 10 Statsrådet (M): Jag får väl åter tacka för diskussionen; det var inte så länge sedan som vi hade en liknande. Det var , och då var vi från regeringens sida mitt uppe i att skriva våra regleringsbrev, bland annat till . Jag ser att de frågor som ställer nu och de som står i själva interpellationen kan vara något hypotetiska. De grundar sig i rädslan och farhågan, som jag skulle kunna dela om det var så, huruvida det finns överkapacitet. Frågeställningarna bygger på att när har använt det som har i uppdrag och behov av att använda av fibernätet blir frågan om det finns över till de andra. Jag tycker att det är viktigt att börja med den frågan. Hur pass relevant är det att tro att det inte ska finnas kapacitet? Nyttjandegraden av den teknik som ska ge förutsättningar för det kommunikationsnät som både och deras kunder har behov av kan variera över landet. Vad jag har fått uppgifter om jag har nämligen frågat om det gäller en liten begränsad del eller om vi inte alls behöver oroa oss är att den genomsnittliga nyttjandegraden för i till exempel är . I norra är den . Det innebär att en stor del av den överkapacitet som finns kan på ett konkurrensneutralt sätt erbjudas andra aktörer. Det är i grunden bra, för det ger ett bra nät. En annan fråga som får bli något hypotetisk gäller utredning, som tar upp. Han hade som uppdrag att bland annat se över om och på vilket sätt i sådant fall ICT helt och hållet skulle skiljas från och vad det får för konsekvenser, inte minst för optokabeln eftersom det är många andra i samhällsfunktionen som är beroende av den. Men är vi inte där. Förslaget kommer inte att bli så. När det gäller utredning i den aspekten behöver vi inte ha något hypotetiskt antagande om huruvida det ska säljas eller inte; det finns ju kvar. När det blir en förändring uppstår naturligtvis oro i och med att ICT-verksamheten nu mer ska finnas inom verksamhet och mer styras upp utifrån vad som ska vara uppgifter. Det gör att personer som har jobbat i att kanske utveckla nya typer av marknadsmöjligheter egentligen inte har samma uppdrag. Det finns andra aktörer som ska göra det om möjligheten fortfarande ska finnas, men det kanske inte är just som sköter detta. Frågan kommer tillbaka till huruvida det är som är bäst lämpat eller inte att ha detta uppdrag. ligger uppdraget på . Men vi har också diskussioner internt inom och följer upp både den digitala agendan och bredbandssatsningen. Det här är det uppdrag som vi ändå känner skulle vara mest optimalt. Jag kan lova att jag följer den här frågan väldigt noga, för även jag tycker att en samhällsviktig funktion ska användas på ett optimalt sätt. 11 (MP): Jag tackar för beskedet. Jag undrar förstås också vad ministerns regeringskolleger, försvarsminister och it- och energiminister , anser om detta, för det är ju en fråga som i högsta grad också berör deras ansvarsområden. I ministerns svar står det: För regeringens vidkommande innebär det att fortsatt kommer att ha ett uppdrag som innebär att myndigheten i sitt fibernät ska erbjuda tjänster på grossistnivå och på konkurrensneutrala villkor till aktörer som efterfrågar elektroniska kommunikationer, i den mån kapaciteten inte behövs för egna behov. Men om enbart passivt ska vänta på förfrågan kan de ju inte anses vara en marknadskraft, om vi nu bortser från i den mån det finns kapacitet. Jag hade uppskattat ett förtydligande från ministern när det gäller om enbart ska erbjuda kapacitet till dem som frågar efter det eller om de ska vara en verklig marknadskraft, för utan denna marknadskraft finns det ingen fungerande marknad för stamnätet eller marknad 6, som PTS kallar den och om vi ska vara tekniska. Då kommer det att behövas en reglering, och jag skulle bli väldigt förvånad om detta är vad regeringen vill. Enligt den inriktning som nu har heter det att eventuella investeringar i ytterligare kapacitet eller kompetens för att leverera extern affär ska vara i linje med strategier. Detta ska framgå i särskilt beslutsunderlag. Om extra resurser krävs för ett externt uppdrag ska avtalet med kunden vara så utformat att alla relaterade kostnader kan avvecklas i samband med att avtalet upphör. Kontentan av detta resonemang blir att första kunden får ta hela kostnaden. Vi kan jämföra med järnväg. Säg att vi vill bygga bort flaskhalsen in till där det är så trångt. Vilken kund skulle vara beredd att ta hela den kostnaden? Det är ju många andra som också får glädje av den. Vi riskerar på det här sättet att viktiga investeringar inte blir av, att den tekniska utvecklingen stannar av och att vi får avveckling i stället för en utveckling.