prot · H10936 · 2013-11-28 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Anmälan om subsidiaritetsprövning Talmannen anmälde att utdrag ur följande protokoll i ärenden om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in: prot. 2013/14:11 för från miljö- och jordbruksutskottet prot. 2013/14:13 för från 3 § Anmälan om faktapromemoria Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM25 Viseringsförenklingsavtal mellan och , till socialförsäkringsutskottet 4 § Anmälan om granskningsrapport Talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2013:16 Statens tillsyn över skolan – bidrar den till förbättrade kunskapsresultat? 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2013/14:134 Till Interpellation 2013/14:134 Skolans roll för att främja lärande för hållbar utveckling av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor. Till Interpellation 2013/14:135 Nödvändig upprustning av skollokaler av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor. 6 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Propositioner 2013/14:46, 48 och 51 till 7 § Ändringar i växtskyddslagen Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU4 Ändringar i växtskyddslagen (prop. 2012/13:174 och prop. 2013/14:18) föredrogs. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 12 §.) 8 § Marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU6 Marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring (prop. 2013/14:17) föredrogs. 1 (S): ska vi debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande 6, Marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring, som behandlar en proposition om att förbjuda just sådan marknadsföring. Man kan i debatten lätt få intryck av att det skulle vara ett område som är helt oreglerat och att förslaget om det går igenom kommer att medföra stora förändringar. Så är det inte. Någon reklam för modersmjölksersättning sker inte , och det finns skäl för det. slöts en internationell överenskommelse inom , , som kallas WHO-koden. Den kom till efter att många spädbarn i utvecklingsländer dött som en följd av att modersmjölksersättning använts på fel sätt. Den hade tillretts med förorenat vatten som förgiftade barn. Det skedde också feldoseringar som medförde undernäring. Den här situationen föregicks av en mycket aggressiv marknadsföring från tillverkarna av modersmjölksersättningen. Det är bakgrunden till WHO-koden som syftar till att främja amning och att i de fall där ersättning används säkerställa att den används på rätt sätt med saklig information. Den bakgrunden är viktig att ha med sig, för problemen kvarstår delvis även . åtog sig, liksom många andra länder, att följa WHO-koden. Det har vi gjort genom en branschöverenskommelse mellan barnmatsindustrin och och genom att arbeta amningsfrämjande. Branschöverenskommelsen innebär att reklam för modersmjölksersättning inte är tillåten. Den har fungerat . Det är möjligt att den behöver ses över. Jag vet också att det pågår ett arbete med en nationell amningsplan, där de här frågorna kommer in, som kan ha effekter på det här arbetet. föreslår regeringen alltså att vi ska stifta en lag om detta som i vissa delar går längre än den överenskommelse som finns. Vi menar att det inte är nödvändigt och att det skickar tydliga politiska signaler som inte är önskvärda. Vi lever som sagt upp till WHO-koden och det EU-direktiv som regeringen hänvisar till. Direktivet har funnits och håller nu på att omarbetas, så varför det just nu skulle vara så viktigt att införa en sådan här lag är högst oklart. Det vi socialdemokrater föreslår är alltså inte att vi ska släppa WHO-koden. Vi ska fortsätta stå upp för den, inte minst av solidaritet med kvinnor och barn i utvecklingsländer. Men, och det vill jag understryka, det betyder inte att vi inte ser problem , tvärtom, men de finns på den andra sidan av den här saken. Det handlar om bristen på saklig information om modersmjölksersättning och bristen på respekt för mödrars rätt till självbestämmande. I är det inte vetenskapligt motiverat att så ensidigt som förespråka amning. Att föräldrar själva ska anses kompetenta nog att välja hur de vill föda upp sina barn borde vara en självklarhet. Tyvärr ser det inte alltid ut så. Kvinnans rätt att bestämma över sin egen kropp, som annars är så central, åsidosätts när det kommer till amning. Ingen tvingas handgripligen till amning, men de förväntningar som finns på mödrar och den bild som förmedlas av vad som är ett gott moderskap har samma effekt. Kvinnor ammar mot sin vilja eller trots problem med amningen, vilket också går ut över barnet. De kvinnor som helt enkelt inte kan amma eller som av något skäl väljer att inte göra det har ofta starka skuld- och skamkänslor. Det här är inte rimligt. Dessutom ställer den redan befintliga branschöverenskommelsen till det för föräldrar som flaskmatar, då information om förändringar i produkter inte når fram till användarna. Det här måste lösas. Därför föreslår vi, förutom avslag på propositionen, att föräldrars rätt till saklig information om modersmjölksersättning säkerställs. riktlinjer måste förändras, och allt arbete med föräldrar måste bygga på respekt för deras självbestämmande. Nyblivna föräldrar behöver inte moralism, de behöver stöd och en adekvat rådgivning. De partier som tänker rösta för denna lagstiftning har varit väldigt tysta i debatten. Men när ett uttalande kom i går stod det klart vad som är linjen, och det är att ducka och skylla på Socialdemokraterna. De hänvisar till det EU-direktiv som antogs 2006 och som en socialdemokratisk minister var med och röstade för. Det antogs som sagt 2006. Varför det helt plötsligt skulle vara nödvändigt med en lagstiftning framgår inte. Vi lever som sagt upp till WHO-koden, som ju direktivet faktiskt handlar om. Och som jag sade tidigare pågår det ett arbete med att ta fram nya regler. Det gör det särskilt svårt att förstå detta. Men även om nu regeringen anser att det är nödvändigt att stifta lag om det här har regeringen ändå ett ansvar för hur lagstiftningen utformas. Det går så klart att utforma lagstiftningen på ett sätt som minimerar omyndigförklarandet och stigmatiserandet av kvinnor som inte ammar. Det påbud om texter på förpackningar som närmast kan liknas vid varningstexter är ett förslag som inte går i den riktningen. Regeringen har också valt att strunta i de invändningar som Lagrådet kommit med. Det här är ju en inskränkning av yttrandefriheten. Sådana ska inte ske utan att det finns en solid, vetenskaplig och objektiv grund för det. Därför har Lagrådet föreslagit mer neutrala formuleringar. Det har man alltså inte valt att beakta. Jag menar alltså att regeringens argumentation inte håller. Ja, det finns en internationell överenskommelse och, ja, den ska värnas, men det betyder inte att vi aktivt måste arbeta med att skambelägga mödrar som inte ammar och hindra saklig information att nå fram till dem. Det går att arbeta för en förändring av attityder, att jobba med saklig information och stötta föräldrar som av olika skäl inte ammar. Det förslag som ligger på bordet går olyckligt nog i en helt annan riktning. Jag yrkar därför bifall till reservationerna 1 och 2 och därmed avslag på propositionen. (Applåder) I detta anförande instämde (S). 2 (MP): Jag är ingen vän av reklam i största allmänhet, men man måste se saker i sitt sammanhang. gjorde en utmärkt insats för att just sätta saker i sitt sammanhang. WHO-koden har inte sitt ursprung i dagens , utan det handlar om problem som uppstod i utvecklingsländer för 30–när barn dog för att pulvren blandades ut med orent vatten eller i för liten mängd så att barnen svalt. Så ser inte situationen ut i . Vi har rent vatten och bra dosering eftersom folk har råd. Framför allt är svenskorna tillsammans med norskorna dem som ammar mest i världen. Här har verkligen budskapet om amningens fördelar, som produkterna ska märkas med, nått fram. Men amning funkar inte för alla. Det kan finnas olika skäl till det, men det sista man behöver i det läget är att höra att man är en dålig mamma som vill skada sitt barn. Jag är rädd att denna lagstiftning bidrar till att stärka skuldbeläggandet av mammor som inte ammar. Lyckligtvis är dagens ersättningsprodukter både säkra och näringsrika, och även om amningen anses har fördelar på befolkningsnivå kan flaskmatning i enskilda fall vara att föredra för både förälder och barn. Precis som redogjorde för är detta inte heller ett helt öppet fält för aggressiv marknadsföring. har vi en branschöverenskommelse som reglerar detta. Vi har också bestämmelser i marknadsföringslagen om vad som anses vara god marknadsföringssed. Dessa bestämmelser har till och med lyckats så väl att det är svårt för tillverkarna att informera användarna när de gör förändringar i namn, produktsammansättning, dosering och liknande. Det kan ju vara bekymmersamt om doseringen ändras och föräldrar inte får veta det utan ger sina barn för lite. Kommer man hem från BB och märker att amningen inte funkar behöver man kanske gå igenom vilka alternativ som finns, men då går det inte att ta del av den informationen. Det finns en tanke om att tillverkarna ska informera mödra- och barnavården som i sin tur ska informera föräldrarna. Men vården kan omöjligt ha koll på alla olika produkter som finns, deras för- och nackdelar och sammansättningar – särskilt inte när det ändras. Dessutom finns det mammor som upplever att de har blivit mer eller mindre ifrågasatta när de har frågat om andra alternativ än amning. Att skapa den nya lagen som uttryckligen förbjuder marknadsföring av modersmjölksersättning löser inte ett problem utan skapar snarare fler. Jag vet att vi är bundna av ett EU-direktiv, men vi har som sagt redan en reglering. Jag ser inget skäl att ta ytterligare steg, särskilt inte eftersom det så sent som antogs en förordning om barn och småbarnsmat som behöver få träda i kraft. Det vi behöver göra är att se till att föräldrar som flaskmatar får tillräcklig och pekpinnefri information om vilka alternativ som finns och hur man ska gå till väga. Det vore bra om kunde få en central roll och ta in information från tillverkarna och sedan förmedla vidare det som är sakligt och relevant till barnavårdscentralerna så att de i sin tur kan informera konsumenterna som på så sätt får veta vad som gäller. Det är också viktigt att rådgivningen baseras på respekt för den enskilde och att den nyblivna förälderns val respekteras. Vårdpersonalen måste kunna ge saklig information om både för- och nackdelar med olika alternativ utifrån den enskildes situation. Vid högtidliga tillfällen hör jag ibland borgerliga ledamöter säga att de som är bäst lämpade att avgöra sitt och barnets bästa är just föräldrarna. Det här är väl ett typiskt sådant fall. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 1. 3 (V): Det är säkert många av oss som med förfäran kommer ihåg hur vissa multinationella företag propagerade för mjölkpulver, alltså modersmjölksersättning, i stället för amning i världens fattiga länder. Konsekvenserna blev förödande för de många kvinnor som slutade amma och gick över till mjölkpulver. De blandade ut det med smutsigt vatten eller feldoserade, och deras barn blev undernärda och sjuka. Med rätta agerade världssamfundet mot detta. antog till exempel en kod mot detta. Det var helt rätt då och i det sammanhanget, för amning är ett jättebra sätt att ge bäbisar föda. Men amning passar inte alla mammor. Att amma kan göra ont; man kan få sår och andra besvär. Vissa vill därför mata sina barn med flaska och använda modersmjölksersättning. Andra vill flaskmata då och då. De ammar ibland, och flaskmatar . Ska det inte vara ett lika bra sätt att ge barn föda? Jo, självklart. I förslaget från regeringen säger man inte att flaskmatning är lika bra som amning, utan man säger att amning är bättre. Man föreslår att marknadsföring av modersmjölksersättning ska förbjudas. Försäljningen av ersättningen förbjuds inte, men produkterna ska förses med ett slags varningstext där det ska framgå att amning har fördelar. Tänk på de föräldrar som inte kan eller vill amma. de ska ge föda till sitt barn, som de älskar mer än något annat, ska de bli påminda om att det de gör är sämre än att amma. Det är att stigmatisera föräldrarna och att moralisera, och det ska vi politiker inte syssla med. Vi borde vara vuxna nog att säga: Amning är bra, men att flaskmata är lika bra. Det viktiga är att barnen får bra föda. Att stifta lagar är normerande. sänder ut normer och värderingar i samhället. klubbas kanske den nya lagen igenom, och då sänder vi ut en signal om att amning är överlägsen flaskmatning. Hur ska personalen på och bvc och annan personal som arbetar med nyblivna föräldrar och deras små barn hantera detta? Hur ska de göra när en mamma säger att amningen inte funkar trots flera dagars försök, att det inte kommer någon mjölk ur brösten, att det gör ont eller att hon inte vill? Ska de då säga: Försök lite till. Det står i lagen att amning är bättre. Det är till och med förbjudet att marknadsföra modersmjölksersättning, så försök du lite till. Nej, det är att stigmatisera mamman. Det är inte bara lagen i sig som är dålig utan också den signal som vi sänder ut till samhället. Det är olyckligt. Det finns också en jämställdhetsaspekt på detta. Allt fler föräldrar vill leva jämställt, vilket är fantastiskt. Alla partier i , möjligen med undantag av , säger sig vilja främja jämställdhet. Ett viktigt sätt att främja jämställdheten är att se till att papporna tar sitt fulla ansvar för barnen. Då är det viktigt att också papporna kan ge sina barn föda. Flaskmatning med modersmjölksersättning kan vara ett utmärkt sätt för papporna att ge barnen föda och då mamman jobbar, tränar eller gör något annat. Detta försvåras med denna lag eftersom man inte får marknadsföra modersmjölksersättning för att amning är bättre. Det ena är bättre än det andra. Lagen försvårar alltså för jämställdheten. Precis som anförde tidigare fick vi i går besked från regeringen men inte från den ansvarige ministern själv, . Han törs inte ta debatten. I stället skickar han ut en sekreterare som säger: Vi måste genomföra det här därför att det är ett EU-direktiv – vi har inget val. Jag vill påminna om att det hos , som ska övervaka att medlemsländerna genomför de beslut som fattats på EU-nivå, inte finns ett enda beslut som säger att har slarvat och måste genomföra detta i svensk lagstiftning. Det finns inte ett enda så kallat motiverat yttrande skickat från EU, det finns inte ett enda överträdelseförfarande inlett och det finns självklart ingen dom om detta i . Det kanske är så att EU tycker att den överenskommelse vi har är helt okej och fullgod när det gäller att uppfylla intentionerna i direktivet. Vi ska komma ihåg att det här är ett direktiv, ingen förordning. En förordning träder i kraft in i varje kommatecken i svensk lagstiftning. När det gäller direktiv ska vi uppfylla direktivets intentioner, och vi har mycket större flexibilitet. Kära borgerliga ledamöter plus ! Jag menar att ni har helt fel. Jag vill fråga , – som annars brukar hävda att individens frihet är viktig: Varför ska inte föräldrarna få välja den här gången? Varför säger ni att det ena är viktigare och bättre än det andra? 4 (M): debatterar vi regeringens proposition om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring, betänkande MJU 6. I propositionen lämnar regeringen förslag till en ny lag som tydligare ska genomföra de bestämmelser som finns angivna i om hur produkterna ska få marknadsföras. Bakgrunden till propositionen har vi fått beskriven för oss tidigare här i talarstolen. Man kan sammanfatta det med att direktivet antogs av kommissionen 2006 och att Socialdemokraterna stödde förslaget och drev igenom det innan alliansregeringen tillträdde . Jag kan tycka att det är lite märkligt att Socialdemokraterna nu reserverar sig mot en lag som de själva varit pådrivande i att införa. Anledningen till att vi från början var skeptiska till förslaget är enkel. Detta bör inte vara en politisk fråga. Det har tidigare talare också sagt. Föräldrar väljer själva om de vill amma eller flaskmata. Varje familj är unik och kräver unika lösningar för barnets bästa. Därför har vi inte velat lagstifta om frågan . I har vi hittat en annan lösning för att komma till rätta med det här. Barnmatsindustrin och har kommit överens om ett förbud mot reklam för bröstmjölksersättning. Vi har vid upprepade tillfällen varit i kontakt med kommissionen för att få dem att förstå att det system som redan finns på plats i fungerar väl och att vi egentligen inte ser något behov av att ändra på det. Tyvärr räcker det inte att fortsätta hänvisa till enbart god marknadsföringssed för att genomföra direktivet. Eftersom EU-direktivet är bindande har alliansregeringen nu inget annat val än att genomföra de beslut som Socialdemokraterna tillsammans med oss har drivit igenom. Propositionen är resultatet av att vi måste lagstifta om en praxis vi redan har. Detaljerade nationella bestämmelser och den nya lagen skapar ökad tydlighet för konsumenten, något som är väldigt viktigt. Vi vill gärna att människor fattar egna, självständiga beslut, men dessa behöver vara underbyggda med fakta. Den nya lagen tillåter dessutom en viss form av riktad marknadsföring i vetenskapliga tidningar och tidskrifter inriktade på spädbarnsvård. Detta är en öppning mot den överenskommelse vi har på plats . Både och påpekar detta i sina remissvar om propositionen. Viktigt är att marknadsföringen inte får framhålla vissa produkter som bättre än andra. Produkterna ska återges för vad de är och för sina egenskaper, ingenting annat. I förslaget används begrepp som att amning har fördelar. Här skiljer sig vårt förslag väsentligt från grunddirektivet i förslaget från kommissionen som säger att amning är överlägset. Lagtexten har därför utformats med stor försiktighet för att inte skuldbelägga de föräldrar som av olika anledningar väljer att flaskmata sina barn. Vi moderater tycker att man ska vara försiktig med att införa förbud, oavsett om det gäller frivillig konsumtion eller näringslivets marknadsföringsmöjligheter. Vi vill inte begränsa vare sig det fria valet eller det fria näringslivet. Lagförslaget handlar om att göra det enklare för föräldrar att välja och inte om att skuldbelägga det ena valet eller det andra. Det tål att upprepas att det inte är politikens roll att bestämma om en familj ska välja att amma eller flaskmata sina barn. Det är väldigt viktigt att vi inte fastnar i ett skuldbeläggande av de föräldrar som av olika skäl väljer att ge sina barn modersmjölksersättning. Det är ett alternativ som finns och som även fortsättningsvis ska finnas. Vad den nya lagstiftningen i grunden går ut på är att göra informationen enklare, mer objektiv och vetenskaplig. Att lagstifta bort oproportionerlig och ibland vinklad marknadsföring av modersmjölksersättning i mediekanaler innebär inte att möjligheten för föräldrarna att välja själva försvinner. Tvärtom, de får i stället tillgång till mer balanserad information som gör att de enklare kan fatta beslut och göra medvetna val. Här har självklart som ansvarig myndighet en viktig uppgift att fylla när det gäller att informera föräldrar och vårdpersonal på ett objektivt och entydigt sätt. Det är viktigt att informationen i enlighet med egna föreskrifter är anpassad utifrån barnets och föräldrarnas behov. I hälso- och sjukvårdslagen står det dessutom tydligt skrivet att vården ska bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet. Syftet med en tydlig lagstiftning kring marknadsföring av modersmjölksersättning är således att skapa ett mer objektivt och vetenskapligt informationsklimat för föräldrar till spädbarn och små barn. och alliansregeringen värnar individuellt självbestämmande och den personliga integriteten. Vi vill göra det enkelt för människor att få den information som behövs för att fatta medvetna, väl underbyggda beslut. Vi har varit nöjda med den marknadsöverenskommelse som funnits och som fungerar bra. har det dock kommit signaler från EU om att de vill att vi ska bli tydligare i hur vi driver igenom det resultat som direktivet syftar till. Därför har vi beslutat att sätta den praxis vi haft på pränt genom tydlig lagstiftning. Socialdemokraterna gör det lite väl lätt för sig när de nu vill skjuta över ansvaret på och dessutom passa på att ge alliansregeringen en känga för något de själva varit med och bestämt. Jag tycker att det är oroväckande att ett parti som gör anspråk på att regera inte tar ansvar för sin politik och de beslut de har fattat tidigare. 5 (S) replik: Som väntat hänvisar helt och hållet till det direktiv som tvingar regeringen att lägga fram förslaget. Jag menar att detta inte är nödvändigt utan att vi lever upp till WHO-koden, som är själva syftet med direktivet. Man kan göra olika bedömningar. Det är såklart bekvämt för att hänvisa till direktivet. Då slipper de ta ansvar för sin egen politik och kan gömma sig bakom Socialdemokraterna. Även om man bedömer att detta är nödvändigt kan man arbeta med utformningen av lagstiftningen och med information på olika sätt för att minska den press som finns på föräldrar att amma, om man inte är nöjd med situationen som den är , vilket det i och för sig verkar som, om man läser betänkandet. Föreningen i har till exempel sagt att även om man inför en lagstiftning finns det andra saker som man kan arbeta med. Jag har två frågor till . Först vill jag fråga: Är det i utformningen av lagstiftningen nödvändigt med denna varningstext på förpackningarna? Den andra frågan är: Hur vill , om de inte är nöjda med dagens situation, säkerställa att saklig information kan gå fram till föräldrarna? 6 (M) replik: lyfter fram en del viktiga frågor. Det gör att det här betänkandet känns lite obekvämt. Jag tror att vi i grund och botten tycker samma sak. Det är viktigt att poängtera att betänkandet och propositionen handlar om marknadsföring av produkter, inte om huruvida man är för eller emot flaskmatning eller amning, men det är tyvärr det som debatten har kommit att handla om. Vi står också bakom WHO-koden och tycker att detta är viktigt. Men det som skiljer alliansregeringens politik från den politik som för är att vi tar ansvar för de beslut som vi har tagit tidigare. Har vi tagit ett beslut om att vi ska införliva detta i svensk lagstiftning, då måste vi göra det, och det är det vi nu gör. Jag kan hålla med om att vi behöver fortsätta att titta på varningstexterna. Det står också i betänkandet att man ska gå vidare med den konkreta utformningen. Det är inte heller en varningstext så till vida att det handlar om något som är farligt, utan texten ska egentligen, som jag sade i mitt anförande tidigare, vara informativ, och informationen ska vara saklig. 7 (S) replik: Huruvida man behöver stifta den här lagen är en bedömningsfråga. Det finns ingen process inledd mot från , och regeringen tar själv strid i andra typer av frågor där kommissionen driver ärenden mot oss – men inte på detta område. Man har också beslutat om en förordning och håller på att utforma nya genomförandeakter. Det arbetet pågår. Varför ska vi då just nu behöva stifta lag om detta i ? Det får gärna förklara för mig, för jag förstår inte bedömningen. säger att vi egentligen tycker lika. Ja, men kl. 4 kommer vi att rösta olika, och det spelar faktiskt roll. pläderar här för föräldrarnas självbestämmanderätt, för möjligheten att föra information till föräldrarna som ska vara saklig och att rådgivningen ska ske på ett objektivt sätt. Men när ni beslutar om den här lagen kl. 4 , vilken signal skickar det till de föräldrar som är utsatta för den press för amning som finns?