prot · H00982 · 2013-03-21 00:00:00 — När det gäller internationella doktorander har kommittén föreslagit att en helt ny tillståndsform ska införas. Det skulle innebära att det skulle bli möjligt att kvalificera sig för permanent uppehållstillstånd på samma sätt som för en person som har fått uppehållstillstånd på grund av arbete. De förslag som kommittén har överlämnat bereds i . Vi avser att presentera ett förslag . 41 (FP): Tack för svaret, ministern! Det är bra att regeringen arbetar med frågan och tittar på utredningen. Det är brådskande med nya, smartare regler. går miste om välutbildad arbetskraft. Människor tvekar att komma till för att studera och doktorera. Av dem som blir klara med sin utbildning åker många hem eller till andra länder i stället för att stanna i . Dessutom vill jag säga att det vore logiskt att doktorander, som ofta är anställda av universiteten och som betalar skatt på lönen, också har samma rättigheter att stanna som personer som är här med uppehållstillstånd för arbete. Jag ser fram emot det fortsatta arbetet och hoppas på en proposition snart som skapar bättre förutsättningar för att de här personerna, ofta unga människor med stort kunnande, ska kunna stanna i och bidra. Jag tror att det vore ett värdefullt steg för att bevara konkurrenskraft i en globaliserad värld. 42 Statsrådet (M): Precis som säger är det mycket viktigt för förmåga att förbli en tillväxtnation att vi kan attrahera de bästa hjärnorna och rekrytera internationella studenter och forskare till vårt land som vill komma hit och hjälpa oss att bygga vår välfärd och komplettera den arbetsmarknad som annars kanske saknar den kompetens som behövs. Det kan vara svårt om man har ett system som bygger på uppehållstillstånd för studier men där det tar, precis som har sagts tidigare, från det att man får ut sin examen till dess att man faktiskt kan söka det här uppehållstillståndet. Vi kommer att titta på den här frågan i och komma tillbaka med ett förslag i vår. Jag hoppas att det kommer att kunna lösa de problem som vi ser i de här frågorna. Löneskillnader mellan män och kvinnor 43 (C): Jag vill börja med att hälsa statsrådet välkommen på hennes nya, viktiga post. Det ska bli otroligt spännande att jobba tillsammans. Jag vill börja med att vända mig till det gäng som sitter uppe på läktaren. Det är fullt med gymnasieklasser som är på besök här i . Den första utmaningen vi har är att se till att de kommer in på arbetsmarknaden. Nästa utmaning, där jag tänker grilla statsrådet, handlar om att om ingenting händer kommer hälften av dem som sitter där uppe att tjäna 3,6 miljoner mindre i livsinkomst än vad den andra halvan kommer att göra. De kommer inte att få betalt för den utbildning de satsar på eller den tid de satsar, och det fortsätter även när de blir pensionärer. Den här skillnaden handlar inte om utbildning. Den handlar inte om något annat än att vi har ett system som fortfarande sätter sina spår i . På vilket sätt kommer jämställdhetsminister att jobba med de här frågorna för att det ska vara lika lön för lika jobb för kvinnor och män i ? 44 Statsrådet (FP): Tack för frågan, ! Jag är ny jämställdhetsminister. Jag har sagt att högst upp på min agenda står att vara med och försöka göra någonting åt de orättvisa löneskillnaderna. Det skiljer i genomsnitt under en livstid mellan vad en man och en kvinna tjänar. Så mycket frihet och så mycket trygghet ligger det i 3,6 miljoner. Vi är många som behöver göra någonting åt det. Vi som är politiker ska se till att våra diskrimineringslagar fungerar. Arbetsmarknadens parter ska se till att lönerna blir mer rättvisa. Där är vi viktiga. Vi politiker kan inte gömma oss, för vi är också arbetsgivare. När ni ungdomar som sitter där uppe bestämmer er för vad ni vill jobba med och vilket ansvar ni ska ta för familj och barn hemma fattar ni också beslut om hur dessa 3,6 miljoner kommer att fördelas. 45 (C): Det intressanta här i är att vi har en oerhört segregerad arbetsmarknad. Vi väljer traditionellt de yrken som kvinnor och män har valt före oss. Det ligger en stor utmaning i hur man jobbar inom skolan och inom utbildningsväsendet och med rådgivning. Det är den ena delen. Du tog även upp det här med diskriminering. På vilket sätt kan man jobba med arbetsmarknadens parter för att ytterligare förstärka så att det går i rätt riktning? De är ju fristående och ska så vara, men vad finns det för verktyg så att man från politiken kan vara med och stötta utvecklingen så att den går i rätt riktning? 46 Statsrådet (FP): Vi ska uppmuntra flickor att välja tekniska yrken, och vi ska uppmuntra killar att välja omsorgsyrken. Men vi ska också bejaka intresset hos alla tjejer som vill jobba i vården och hos alla killar som vill jobba med teknik. Lösningen måste ligga i att lönerna blir mer rättvisa. Jag för samtal med arbetsmarknadens parter, lyssnar på dem och försöker fundera över hur vi kan hjälpa till. Men jag tror att det viktigaste vi kan göra är att inse att vi är arbetsgivare själva. riksdags- och kommunpolitiker kan inte dölja sig bakom arbetsmarknadens parter, utan vi måste kliva fram och säga: Vi finns också här. Det är upp till SKL och det är upp till oss att se till att jobba både med rättvisare löner och med frågan om möjligheten och rätten till heltid. Vi har alltså mycket att göra själva. Vi ska inte lägga armarna i kors, utan vi ska kavla upp ärmarna och göra det vi kan. Papperslösa barns rätt till utbildning 47 (SD): Min fråga går till migrationsminister och gäller ett uttalande som gjordes och som han ganska omgående tvingades ta tillbaka. Det handlar om regeringens överenskommelse med om att barn till illegala invandrare, det vill säga personer som vistas i landet utan tillstånd, ska ges laglig rätt att gå i skolan, och inte bara den obligatoriska skolan utan även gymnasieskolan. I en intervju i säger dock ministern att han inte vill att gymnasieskolan ska omfattas av den överenskommelsen. Jag har full förståelse för att även ministrar kan säga fel ibland, men i det här fallet resonerar ministern länge, klokt och medvetet kring frågan om varför gymnasieskolan inte ska inkluderas. Mina frågor till ministern är: Hur långt ska vi gå i uppbyggandet av parallella strukturer? Tycker ministern att det är en god idé att inkludera den frivilliga gymnasieskolan, och hur långt är han beredd att gå? Kan han framöver tänka sig att illegala invandrare även ska få gå på högskola och universitet? 48 Statsrådet (M): Ja, jag uttryckte mig slarvigt i den här DN-intervjun. Regeringen har redan lagt en proposition på bord, och den propositionen innebär att vi nu kommer att ge så kallade gömda barn och papperslösa barn rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola och gymnasieskola. Detsamma gäller motsvarande skolformer, det vill säga grundsärskola, specialskola, sameskola och gymnasiesärskola. Den här rätten kommer dessutom att gälla om man påbörjar utbildningen innan man har fyllt . Grunden för beslutet att lägga fram den här propositionen är att barnen befinner sig i en utsatt situation som de själva inte har valt. Med utbildning kommer de att ges kunskaper som de kommer att ha nytta av var än de ska leva . Dessutom innebär det att deras situation kommer att förbättras vad gäller hälsa och social utveckling. 49 (SD): Tack för svaret, ministern! Jag skulle dock ändå vilja fråga hur långt ministern är beredd att gå framöver. Kan man tänka sig att invandrare som väljer att inte följa besluten och som befinner sig i landet illegalt även ska kunna gå på högskola och universitet, eller står ministern fast vid den delen av sitt uttalande i alla fall? 50 Statsrådet (M): Jag får än en gång hänvisa till propositionen. I den har regeringen ansett att det är en rimlig avvägning att barn ges utbildning och rätt till utbildning i förskoleklass, den obligatoriska skolan och gymnasieskolan . Det är den nivå som är fastslagen i propositionen. 51 (V): är det FN-dagen mot rasism, och jag tänkte att vi kunde högtidlighålla den dagen med en ganska enkel och rak fråga till statsrådet . Frågan är: Om statsrådet skulle råka höra en person påstå att personer som är blonda och blåögda är hederligare än andra, alltså de som inte är blonda och blåögda, skulle statsrådet då tycka att det är rasism? 52 Statsrådet (M): Jag kan vara väldigt tydlig i den här frågan, för ingen ska behöva vara osäker på var jag står någonstans när det gäller detta. Jag tar mycket starkt avstånd från rasism och främlingsfientlighet och från att värdera människor med utgångspunkt i deras hårfärg, ögonfärg eller ursprung. Det är en oacceptabel människosyn. Det är mitt korta och koncisa svar på var jag står i de här frågorna. 53 (V): Det här är inte en fråga om ordval. Det här är en fråga om människosyn. Det är inte första gången vi har hört migrationsministern göra skillnad på människor utifrån ursprung. Vi har bland annat hört det när det gäller gruppen romska EU-medborgare och deras rätt till en fri rörlighet i förhållande till andra EU-medborgares rätt till samma sak. Det är en fråga om människosyn, och den sipprar såklart också ut i det språk som används. Vi har också hört när statsministern pratar om arbetslöshet och att sådan inte finns för etniska svenskar mitt i livet. Det är den här strukturella rasismen som ska ändras, inte ordvalet. Det är konsekvenserna av en segregerande och rasistisk politik som vi ska förändra, inte ordvalet. Då kvarstår frågan: Ser statsrådet eller ser han inte att det är rasism att göra skillnad på människor utifrån ursprung? 54 Statsrådet (M): För mig, för och för regeringen finns det bara en linje. Det är en värnad och oinskränkt asylrätt, och det är en human och rättssäker migrationspolitik. Det är den grund som vi har byggt och kommer att fortsätta att bygga vår politik på. Jag är mycket stolt över det ansvar som tar. Vi har givit ungefär 100 000 personer möjligheten till en här i , och vi kommer att fortsätta att stå upp för den som behöver en i vårt land, inom ramen för den reglerade invandringen. Det är den politiken som vi för nu och framgent. 55 (KD): Min fråga går till statsrådet och gäller folkhögskolans breda och goda kompetens i flera avseenden. Barn placerades tyvärr under tidigare regeringar i särskola utan att befinna sig i den personkretsen. När de efter går ut skolan, till exempel den gymnasiala vuxenutbildningen på särskolenivå, har de ingenstans att gå vidare på grund av att de inte har några vanliga avgångsbetyg. Kommuner står inför att behöva kompensera för detta. Är ministern beredd att öppna för att folkhögskolan kan få ta hand om dem som på grund av misslyckade placeringar inte har kunnat utveckla den kompetens som de kan ha och som behövs för deras livs fortsatta utveckling? 56 Statsrådet (FP): I går var jag på kongress med rörelsefolkhögskolorna. Av de 150 folkhögskolorna drivs 107 av rörelser som står många av oss här i kammaren nära. , intresseorganisationen, fyller , och det är fantastiskt att få fira den unika bildningstradition som finns inom folkhögskolorna. Den gör dem extra lämpade att möta behovet av utbildning och av att växa hos grupper som det övriga utbildningssystemet inte klarar av. Därför finns det också gott om resurser. 3,5 miljarder går till folkbildning . Utöver det går särskilda medel till att studiemotivera unga människor som skolorna inte når på annat sätt, och det finns 1 000 extra platser till allmän kurs. Där finns också utrymme att ta emot de här eleverna som frågeställaren talar om. 57 (KD): Jag är naturligtvis glad för svaret. Det är viktigt att de elever som på grund av bristfälliga prognoser och diagnoser har placerats felaktigt också ska få kompensation och rättelse och komma vidare i livet, få utbilda sig och komma till sin rätt. Därför är det så bra om folkhögskolan också vill ta vara på de människorna och hjälpa dem vidare så att de får sina avgångsbetyg. Jag är glad för svaret, och jag hoppas att vi kan se en utveckling i den riktningen när det kommer fram sådana fall. Vi har helt andra kriterier på diagnostisering, och jag är glad för att vi har kommit fram till dem. Vi har goda skolformer där vi kan ta vara på elevers kompetens utifrån de behov de har. Jag är glad för att vi tar vara på dem som också har kommit fel. 58 Statsrådet (FP): Låt mig instämma i glädjeyttringen över att vi nu har kommit ett steg längre. Särskolan ska ta hand om dem som särskolan ska ta hand om. Vi ska göra ordentliga utredningar och erbjuda bättre stöd och undervisning för andra grupper som inte ska vara i särskolan. Det är värt att understryka. Vi får tillsammans se till att folkhögskolorna fortsätter att få ett starkt stöd inom ramen för folkbildningsanslaget och på andra sätt kan vara med och hjälpa till. Vi försöker lösa de problem som andra frågeställare också har tagit fasta på, nämligen hur vi ska se till att vi får arbetskraft till de arbetsgivare som verkligen ropar efter den. Där kan folkhögskolorna spela en viktig roll. 59 (S): Min fråga går till statsrådet och gäller kvinnor med funktionsnedsättning. Rapporter och undersökningar visar att ett flertal myndigheter, stat, landsting, vårdgivare och kommuner, bemöter och bedömer kvinnor och män på olika sätt. De som i detta sammanhang är mest missgynnade är kvinnor med funktionshinder. Det kan gälla Arbetsförmedlingens bedömningar om vilka åtgärder som ska vidtas eller bedömningar i olika ärendeslag där kvinnor med funktionsnedsättning inte kommer till sin rätt. De är en utsatt grupp när det gäller våld i hemmet och vid möten med myndigheter i utsatta situationer. Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att göra det tryggare för kvinnor med funktionsnedsättning så att de bemöts och bedöms på ett likvärdigt och jämställt sätt? 60 Statsrådet (FP): Tack för en viktig och svår fråga. ska jag vara med när Kommuner och Landsting samlar till en konferens efter ett tvåårigt arbete om en jämlik vård. De som frågeställaren pekar ut berörs ur två aspekter, att de är både kvinnor och funktionshindrade. Ännu så länge kan jag bäst överblicka satsningar när det gäller jämställdhetsdimensionen. Genom särskilda satsningar har Kommuner och Landsting fått en kvarts miljard där 70 kommuner eller landsting har valt att med jämställdhetsglasögon se på hur de kan lösa vårdinsatser och andra serviceinsatser för sina medborgare. Jag kommer tillbaka och berättar om ett möte med landstings- och kommunpolitikerna. 61 (S): Det är glädjande, statsrådet, att höra att det pågår uppföljningar. När jag ställde en liknande fråga till statsrådets föregångare fick jag reda på att inga uppföljningar skulle ske . Det är bra att det händer något innan. Hur många människor, kvinnor, hinner kränkas ? Det här startade . 62 Statsrådet (FP): Satsningen som handlar om att se på hur vården kan bli mer jämställd har samlat ett sjuttiotal kommuner. De träffas för att fortsätta att lära sig av varandra. Till exempel har man tittat på varför fler män än kvinnor ges starroperationer. När jag träffade gänget för sedan var jag i mitt jämställdhetsarbetande liv på ett möte om jämställdhet där över hälften av de närvarande hundratalet personerna var män. Det var kommundirektörer, landstingsdirektörer och ekonomichefer som med en annan typ av glasögon hade lärt sig att förstå att behandla människor jämställt och att framöver se på funktionshindersaspekten. Det är bra för alla medborgare. Jag hoppas att vi kan fortsätta att bedriva arbetet i den riktningen. finns det ett sådant projekt för myndigheter, Jämställdhetsintegrering i myndigheter, . Det är nästa steg i arbetet. FN:s millenniemål om fattigdomsbekämpning 63 (M): Min fråga går till biståndsminister . Högnivåpanelen för att ta fram de nya millenniemålen post-2015 kommer att lägga fram sin rapport . Biståndsministern har varit delaktig i hela processen. Därför har jag en fråga om vad ministern tror om det fortsatta arbetet, implementeringen och den viktiga uppföljningen av de nya millenniemålen som ska presenteras. 64 Statsrådet (M): Tack för frågan! Det arbete som just nu genomförs inom ramen för högnivåpanelen går in i ett intensivt skede. har vi ett av våra sista möten i under ledning av president en av de tre ledarna i processen. Det är viktigt att vi tar vara på de framgångar som millenniemålen har inneburit för att göra något samlat i kampen mot global fattigdom. äntligen kanske vi kan få en generation där vi verkligen kan utrota fattigdomen, helst i alla dess former. För att det ska vara möjligt får det inte vara fråga om punktinsatser eller något temporärt. Det viktiga är att det blir långvarigt. Därför har jag i panelarbetet prioriterat frågan om demokratisk samhällsstyrning, ansvarsutkrävande och transparens för att arbetet ska bli hållbart och långsiktigt. De som har det svårast att nå millenniemålen är ofta de som inte är sedda, hörda och delaktiga. Därför är det viktigt att också se på ansvarsutkrävande och deltagande. 65 (M): Det är viktigt att har en ledande roll i utvecklingen och i det fortsatta arbetet med de nya millenniemålen. Jag ser fram emot att tar över stafettpinnen och ledarpositionen när det gäller att fokusera på framför allt kvinnors arbete och kvinnors positionering i det framtida biståndsarbetet. Jag ser fram emot detta. 66 Statsrådet (M): Tack till för intresset och engagemanget! Det handlar inte bara om den roll jag har, utan jag tror att vi står inför ett helt annat läge när vi ska anta nya millenniemål. De måste vara mer mångsidiga och ta in den miljömässiga, sociala och ekonomiska hållbarheten så att vi får mer av universalitet och sammanhållning i världen. Vi ska se på de framgångar som millenniemålen har skapat. Vi ska komma ihåg att vi lever i en mycket mer komplex värld än vad vi gjorde för bara sedan. Det ställer högre krav på hur målen utformas. Därför är det svårare att globalt komma överens om mål som alla ska känna sig delaktiga i och leva efter. Vi gör så gott vi kan, och tack så mycket för stödet. Statsråds ansvar i opinionsbildning 67 (S): Det har varit mycket uppmärksamhet runt migrationsminister uttalanden där han tillskriver olika grupper olika egenskaper beroende på vilken hårfärg de har. För detta har migrationsministern fått hård kritik, också från statsministern som i det närmaste förklarade att han inte har något förtroende för ministern. Jag är medveten om att migrationsministern har bett om ursäkt, också i kammaren . Men jag tycker att det är viktigt att påminna om att detta har hänt förut. Det här är bara ett i raden av obehagliga uttalanden. Det ligger i rollen som minister och politiker att opinionsbilda och bidra till samhällsdebatten. Det borde därför vara självklart för en minister i en regering som gör anspråk på att i alla lägen stå upp för allas människors lika värde att inte underblåsa rasistiska och främlingsfientliga stämningar samt att värna anständigheten i debatten. Håller migrationsministern med om att han har det ansvaret? 68 Statsrådet (M): För mitt personliga felande tar jag naturligtvis fullständigt ansvar. Att man formulerar sig på det sätt som jag gjorde leder fel, och det provocerar. Sedan har naturligtvis alla som deltar i den politiska debatten ett gemensamt ansvar. Vi måste alla värna och vårda det språk som vi använder och det sätt vi beskriver olika företeelser på. Det är svårt att prata om skuggsamhället, till exempel, där människor lever utanför de ramar som vi har i övrigt för samhället. Men då måste man också fundera över hur man uttrycker sig. Det är mycket viktigt och angeläget. 69 (S): Tack för svaret, ministern! Det är bra att migrationsministern instämmer i mitt påstående att vi alla delar det här ansvaret. Som jag påpekade är detta ett i raden av obehagliga uttalanden. Min följdfråga blir då: Hur tycker migrationsministern att han lyckas med att ta det ansvaret, och vad borde det få för konsekvenser? 70 Statsrådet (M): När man gör ett fel rättar man till det och försöker göra saker och ting bättre. När man får kritik tycker jag att man ska ta till sig den och inse att den säger något om behovet av förändring. Jag kommer att arbeta vidare i den anda som statsministern har gett uttryck för och fortsätta att värna och utveckla den här regeringens humana och rättssäkra migrationspolitik och den liberala arbetskraftsinvandringsreform som vi har satt på plats. För mig är budskapet väldigt tydligt, och det kommer också att visa sig i min gärning som minister framöver: dörr mot omvärlden är och ska förbli öppen. 71 HANS (V): Jag har en fråga till biståndsministern. Det är fattade beslut om politik för global utveckling, som innebär att alla politikområden ska utgå från arbetet för att bekämpa fattigdom i världen och att man på alla politikområden, på alla statsråds ansvarsområden, ska utgå från de fattigas perspektiv på utveckling. Så sent som i går sade biståndsministern vid en konferens här i att det var dags att gå från ord till handling och att det var dags för mer action när det gäller politik för global utveckling. har biståndsministern och finansministern nu sagt att man i biståndsbudgeten kommer att omfördela medel från insatser i världens fattigaste länder till insatser här i i form av flyktingmottagande. Låt mig vara tydlig: står upp för human flyktingpolitik, men flyktingpolitik och biståndspolitik är två helt olika saker. Jag vill fråga biståndsministern: På vilket sätt bidrar man till att uppnå målen om att minska fattigdom i världen genom att använda biståndspengar till flyktingmottagande här i ? 72 Statsrådet (M): Tack för frågan, ! I de utmaningar som vi står inför är det viktigt att vi ser hur världen ser ut och vad som är ansvar. Inte minst den alarmerande flyktingssituation som vi har att hantera i ett ganska närbeläget område, , ställer ökade krav också på svensk kapacitet. Det handlar inte minst om att kunna agera inne i landet, där det är ursvårt att nå människor som har förvägrats möjligheter att ta hand om sina barn, att hålla sig själva friska och att känna sig trygga. Man räknar med att inemot 70 000 människor har förolyckats. Det är en hemsk situation. Jag har ansvaret för världens globala flyktingfrågor. Vi är stora givare till exempelvis UNHCR, som ju kämpar dag och natt för att försöka göra någonting åt eländet. Jag tycker att det är rimligt att ansvaret för flyktinghanteringen följer hela vägen och att vi i kan ta emot flyktingar på ett bra sätt och att det också avräknas från och finansieras genom biståndsbudgeten. 73 HANS (V): Med det förslag som har diskuterats skulle lägga lika mycket bistånd på flyktingmottagande i som vi lägger på insatser i . I medierna har det förekommit uppgifter om att detta kommer att finansieras genom ett kraftigt minskat bidragande just till de olika FN-organen. Jag har själv blivit kontaktad av flera anställda vid olika FN-organ som är oroliga, för är en stor och viktig givare till FN-systemet. Skulle mitt under ett verksamhetsår välja att minska stödet kommer det att märkas och få konsekvenser för deras verksamhet. Hitintills har FN-organen inte fått några tydliga besked från den borgerliga regeringen, utan man har fått lita på medieuppgifter. Min fråga till biståndsministern blir därför: Hur kommer biståndsministern nu att agera för att ska ha en ansvarsfull dialog med de berörda FN-organen angående finansiering både och för framtiden? 74 Statsrådet (M): Som jag försökte belysa har vi nu en mycket tragisk och alarmerande situation i till exempel , med ett ökat tryck på där vi nu är uppe i historiskt höga nivåer på antalet flyktingar som söker sin i det här landet. Men det är bara en liten rännil i jämförelse med hur det ser ut i grannländer, som gör helt formidabla insatser. Att vi nu tar vår del av ansvaret hela vägen tycker jag är något som vi ska känna gemensam stolthet över, för vi är en av de största finansiärerna och aktörerna. Att detta avräknas från den svenska biståndsbudgeten är något som sker helt i enlighet med internationella regelverk och i enlighet med den ordning som har haft eller ännu längre tillbaka.