prot · H10933 · 2013-11-22 00:00:00 — Man väntar bara på att detta besked ska komma. I sitt svar sade ministern: gäller i att en fordran ska betalas senast efter det att borgenären framställt krav på betalning. Men det är ju bara en rekommendation, inte lagstiftning, och det är därför upp till företagen. Ett av de största problemen här är det mellan och , det vill säga mellan det stora företaget och det lilla företaget som kanske inte alla gånger har den bästa likviditeten. Då kan det stora företaget mer eller mindre bara meddela att det vill ha 90 eller . Mot detta har den lilla företagaren inte något att sätta emot eftersom det inte finns någon lagstiftning. Det är ju detta det i grund och botten handlar om. Sedan nämner ministern i sitt svar att vi i trots allt är ganska bra i förhållande till . Det hjälper dock inte våra småföretagare runt om i landet. Det är ingen tröst, utan det handlar om kronor och ören . Det är därför vi driver på och tycker att denna fråga måste verkställas och det . Precis som ministern skriver i sitt svar har detta varit ute på remiss. Redan när förslaget var uppe hade regeringen ganska god kännedom om vad företagen tyckte med anledning av det tidiga EU-direktiv som ministern nämner. Det är inte jättesvårt om regeringen verkligen vill leverera det som vi i har beställt. Om man överför detta till företagande skulle ett företag som inte levererar det som kunden har beställt kanske vara på gränsen till konkurs. 10 HANS (S): Till att börja med vill jag tacka statsrådet för svaret på interpellationen. Det är och jag diskuterar denna fråga. Jag hade en interpellation i samma ämne som föranleddes av att jag hade blivit kontaktad av en hel del företag i den här frågan. Jag kommer från en närande bygd som har skickat skattepengar till en del andra områden för att bygga universitet och andra skatteslukande jättar. Därför lever vi i nära företagens villkor. Det är naturligtvis så att när man besöker företag berättar de om besöket på banken och att de inte får lån till en investering därför att deras likviditet är för svag. Det beror på att , eller något annat storföretag betalar dem efter 60, 70, 80 eller . Det är klart att man funderar över om detta är en justitiefråga. Jag har ställt interpellationen med avsikt fast jag visste att detta rent formellt ligger under justitieministern. Jag tackar så hemskt mycket för svaret. Jag riktade dock från början interpellationen till näringsministern därför att jag tycker att detta i grunden mest handlar om näringspolitik. Det är inte justitiepolitik. Jag tycker därför att det hade varit värdefullt att ha denna debatt med näringsministern. Men näringsministern kanske vill ägna sig åt andra saker än näringspolitik – jag vet inte. Jag läste en debattartikel – jag tror att det var i . Den var undertecknad av , näringspolitisk expert på Svenska Teknik- & Designföretagen, , vd för , och , vd för . Det är inte direkt en extremsocialistisk konstellation av debattörer. De konstaterar att regeringen går emot sin arbetslinje. Man säger att det här är en viktig fråga för att jobben ska komma i små och medelstora företag, men det är inte likvärdiga parter det handlar om. Detta är självklart. Om en kund säger till ett företag med kanske en, två eller tre kunder: vi kunna få betala ? Vad har det lilla företaget för val? Därför finns det inte bara ett EU-direktiv, utan har lagstiftat i denna fråga. Varför har de gjort det? Jo, för att de ser att det inte är likvärdiga parter och att den svagare parten måste få stöd. Därför följde det motionsförslag som jag lade fram tillsammans med och . Den såg behovet. Precis som säger är remissvaren inte entydiga, men det kanske man inte kan förvänta sig heller. Det finns naturligtvis en del som tjänar på nuvarande ordning. och hade kanske lite olika uppfattningar när de gick in i matchen. Jag tycker därför att det skulle vara intressant om regeringen kunde återkomma med ett förslag. En annan fråga jag riktar till statsrådet är: Om regeringen bedömer att lagstiftning är svårt, har den haft en dialog om en frivillig överenskommelse med de stora företagen? 11 (M): Det grundläggande problemet med längre betalningstider är inte juridiskt. Så skriver i sitt remissvar på den promemoria som justitieministern tog upp här : Tvingande regler om betalningstider i näringslivet. Det grundläggande problemet är inte juridiskt. Vad menas med det? Om man ägnar lite tid åt att läsa alla remissvar som kommit in är det ganska tydligt. Jag var kritisk till oppositionens förslag om tvingande regler om betalningstider , och efter att ha läst remissvaren är jag än mer övertygad om att de risker som finns med att införa tvingande betalningstider är stora. Jag anser till och med att det skulle vara skadligt för näringslivet. Problemet med långa betalningstider skulle inte lösas med tvingande lagstiftning. Jag har hört vad och har sagt och skrivit, och jag förstår att argumentet är att det skulle göra det lättare för småföretagen. Det som jag vill lyfta fram och som justitieministern lyfte fram i sitt svar är att den genomsnittliga betalningstiden i är . Den är , och betalningsförseningen är . Låt oss inte glömma att detta i så fall skulle vara det stora problemet. Som justitieministern lyfter fram i sitt svar finns det vissa branscher som har stora problem med långa betalningstider. Men om man vill införa generella tvingande regler för hela näringslivet måste man faktiskt ta in hela näringslivets synpunkter, vilket jag anser att Socialdemokraterna inte har gjort. Jag uppfattar inte att alla i näringslivet sitter och väntar på förslaget. Läser man remissvaren är det tydligt att det är många branscher som snarare anser att det skulle vara skadligt. Många branscher pekar på att betalningsvillkoret är ett av många villkor i ett avtal. Det är såklart viktigt för företag att få betalt, men det är minst lika viktigt för företag att kunna få nästa order. Om vi skulle ha tvingande betalningstider är det många remissinstanser som påtalar att det skulle få konsekvenser på andra delar av avtalet, till exempel priset. Vem har då vunnit? säger att de på mycket goda grunder motsätter sig förslaget. De ger exempel på flera av sina näringar såsom bokhandeln och leksakbranschen där långa betalningstider faktiskt är någonting gott. Till exempel betalar man först när slutkunden har betalat för varan. Det är självklart så att många småföretag, som bokhandlare, cykelhandlare och leksaksföretag, behöver de långa betalningstiderna. Hur skulle tvingande lagstiftning hjälpa dem? Ett annat exempel är de gröna näringarna. LRF är en av remissinstanserna och talar om något som många av deras medlemmar använder sig av, så kallade säsongskrediter. Det är när man köper någonting och betalar först . Vad skulle detta betyda för dem? Många småföretag är beroende av krediter, precis som säger. Men det kan vara lättare att få en handelskredit än att få en bankkredit. På vilket sätt skulle en tvingande regel hjälpa de företagen? Jag anser att Socialdemokraterna och de övriga partier som röstade för detta måste svara på frågorna från hela näringslivet. Fortsätter man att anse att en tvingande lagstiftning skulle vara lösningen måste man svara på frågorna om de problem som remissinstanserna lyfter fram och som vi i alliansen ställde . Tar man bort möjligheten att avtala om längre betalningstid finns det risk för att andra kreditlösningar växer fram som sannolikt inte skulle bli billigare för företagaren. Som sagt: Problemet med långa betalningstider är inte juridiskt, och lösningen är inte tvingande betalningstider. 12 (): Tack för intressanta synpunkter! Först och främst: Jag har varit tydlig med att vi har remitterat ett förslag och har tagit in synpunkter och att vi kommer att lägga fram ett förslag till , så den ordningen behöver vi inte diskutera. Det är otroligt viktigt att ta intryck av de olika synpunkter som framkommer i remissvaren. Framför allt är mitt intryck att den risk man löper om man låser sig i den här frågan är att man tror att alla företag är likadana, att alla branscher fungerar på samma sätt. Men så är det inte. Det är ingen tvekan om att man i fordonsbranschen och en del andra branscher har stora problem med att man leker svälta räv med dem. Det är ett jätteproblem som vi måste åtgärda och som det vore bra att hitta regler för. Men den situationen har vi inte generellt i hela företagsamheten. Det framkommer mycket tydligt i remissvaren – tog upp en del exempel. 56 remissinstanser har yttrat sig över det förslag som vi skickade ut. Det är 13 som tillstyrker och 25 som avstyrker – det är alltid lite fram och tillbaka. Framför allt gäller det att gå igenom vad de lyfter fram. En bild som jag tycker är bekymmersam är att man med tvingande regler riskerar att kasta ut viktiga branscher om man inte är noga. Vi kan som exempel ta , som jag tycker är ett fint landskap, och – de små affärerna och de små orterna där handeln håller på att dö. Det kan vara bokhandlare, leksakshandlare, cykelhandlare och andra. De står och faller, , med möjligheten att få leverans av varor att ha i sin butik och kunna betala . Det är det lilla perspektivet som vi pratar om då. Jag tycker att det vore fånigt, fel eller allvarligt om vi genom att hugga lite för snett skulle dra undan mattan för den här typen av småföretagsamhet när vi är ute för att rädda möjligheten för andra små företag. Det är skälet till att man ska vara noggrann i beredningen av ärendet. Jag tycker att det var lite intressant när frågade: Har man funderat över någon frivillig överenskommelse? Finns det någon annan möjlighet? Ja, det är de sakerna som vi grunnar över. Finns det någon tredje väg där man inte slänger ut barnet med badvattnet? Vi ska inte lösa problem genom att skapa många nya andra. Lite ödmjukhet tycker jag att man är tvingad att ha i den här frågan. Jag ser med stort allvar på att vi har branscher där stora företag utnyttjar underleverantörerna på ett oacceptabelt sätt. Det tror jag lite grann var skälet till att vi fick ett beslut i om att kräva tuffare tag mot den typen av företeelser. Jag kan vara illvillig mot oppositionen i många sammanhang, men jag tror inte att avsikten var att dra undan mattan för andra. Jag tror att det är möjligt för alla i den här kammaren att se problematiken för de gröna näringarna, att man ibland måste vänta till skörd för att kunna betala det man ska så med och en del av de investeringar som måste göras. Det är detta ganska besvärliga arbete som regeringen är inne i, att försöka analysera och inte bara ställa sig i ett hörn och säga: Vi har en uppfattning, den har vi alltid haft, och den kommer vi inte att ändra på. Vi bör försöka se om vi kan lösa de problem som finns på ett sådant sätt att vi inte skapar nya – det vore det bästa. Min ambition är att kunna lägga fram en proposition till . 13 (S): Detta är en mycket viktig debatt. Jag tycker också att den visar på två olika saker. Det kanske är en del av svaret på frågan varför regeringen har dröjt. Jag uppskattar mycket att justitieministern är så pass positiv och på olika sätt målar upp en bild av att det kanske kan vara något på gång. Ministern säger ju att man grunnar på problemet. Det betyder väl, får man anta, att regeringen överväger att komma tillbaka med ett förslag. Det är det vi väntar på och efterlyser. Man kan bli lite orolig när man lyssnar till partikollegan till ministern, som pratar om att det kan vara skadligt för näringslivet. Då kan man känna att regeringen känner sig ganska tvingad att genomföra den leverans som har beställt. När gör en beställning är det kutym att man tar in hur olika branscher ser på saken – det är remissvaren. Då är det inget konstigt att det är olika svar. Det säger i debatten är väl mer oroväckande. , det vill säga våra underleverantörer i , är ganska många, och det är ganska många småföretag. Om de säger att detta är ett problem måste man naturligtvis lyssna på det. Det uppfattar jag faktiskt att justitieministern har gjort, till skillnad från riksdagsledamoten. Man kan, vilket belyser, se att har en annan syn på detta. Man kan ha full förståelse för det också. Det är det politiken handlar om. Då måste man väga samman, och då är det ett sådant förslag som man får leverera till , att vi ska ha en lagstiftning som handlar . Men man kan alltid göra undantag. Om en specifik bransch har ett speciellt problem därför att systemet är uppbyggt på ett särskilt sätt får man se till att lagstiftningen är justerad på det sättet. Vi kan titta på energipolitiken och hur den är formulerad, inte minst med det som är kopplat till skatter, fast inte för att kopiera det. Det är så vi har gjort i andra sammanhang, och då måste det vara så man gör även när det handlar om betaltider. Det har ju inte varit vårt syfte, när vi har drivit den här frågan och lyssnat in, att vi ska få småföretag som inte klarar av sitt företag på grund av dessa , utan det är för att det ska bli ett vinnarsystem för majoriteten av företag. Om detta borde vi vara överens. Den här debatten visar att det finns problem och visar kanske också lite grann varför det har dröjt. Men det är nog viktigt för många företag runt om i landet att vi får till detta, för det handlar i grund och botten om likviditet i företagen. 14 HANS (S): Jo, , jag har läst alla remissvar och tagit del av Svensk Handels synpunkter. Jag har förståelse för dem. Det var också därför som jag i mitt inledningsanförande sade att man kanske måste gå en annan väg. Vi är inte låsta vid en speciell väg. Däremot är det uppenbart, om man möter svenska underleverantörer och svensk industri, att detta är ett jättestort problem. företräder ett parti vars partiordförande sade att svensk industri var basically gone eller något sådant. Jag kommer från en stad där den inte är basically gone utan där industrin finns i högsta grad. När man möter underleverantörerna och diskuterar med dem ser man att det är ett fruktansvärt allvarligt problem. Det tycker jag att borde ta på största allvar. Jag tycker att justitieministern verkar ha en förståelse för detta problem, och det värdesätter jag. Jag tycker att det är bra att denna insikt finns. Det är viktigt att det kommer ett förslag som gör att denna del av näringslivet känner att den får ett stöd. Svensk industri står nämligen för en hel del av beställningarna till servicesektorn. Utan svensk industri finns det inte en så stor del av servicesektorn heller. I EU förs det en diskussion om behovet av reindustrialisering. I den ekonomiska kris som har haft är det industrilandet som har klarat krisen bäst. borde kanske värna sin industri mer och inte diskutera den som basically gone. Svensk industri behöver ett skydd för att klara denna fråga. 15 (M): Jag har lyssnat, och det sade jag också i mitt inledande anförande. Det finns vissa branscher som har stora problem med betalningstider. Men lösningen är inte tvingande lagstiftning. Frågan är dock fortfarande om oppositionen har lyssnat. Jag har inte hört att man på något sätt har lyft fram dessa frågor och de problem som finns och den allvarliga kritik som faktiskt riktas mot förslaget. Det handlar bland annat om den grundläggande princip som finns om avtalsfrihet. Det har jag i alla fall inte hört något om. Min principiella uppfattning är att det krävs mycket goda grunder för att gå ifrån den centrala principen om avtalsfrihet. I en modern ekonomi är nämligen avtalsfriheten fundamental för ett konkurrenskraftigt näringsliv. frågade om vi värnar om industrin. Ja, det gör vi absolut. är inte en isolerad ö, utan är ett land som agerar på en global marknad. Om svenska företags avtalsfrihet skulle inskränkas finns det en uppenbar risk att deras konkurrenskraft i försämras. Det är inte rätt väg att gå. Jag menar alltså att det finns många branscher som har problem med långa betalningstider. Men lösningen är inte att införa en tvingande lagstiftning. 16 (C): Jag gick in i denna debatt för att fråga er socialdemokrater om ni verkligen menar allvar när ni säger att ni vill införa en absolut 30-dagarsregel. har vi hört att en överväldigande majoritet – – av företagen har sagt bestämt nej till detta sedan regeringen har lyssnat på oppositionen och skickat ut förslaget på en rekordsnabb remiss. Många framhåller vikten av avtalsfrihet och betonar utifrån sin sakkunskap att ett avtal kan innehålla många dimensioner. Om det inte gäller betalningstider är det leveranstider, tillkommande tjänster eller avdrag av tjänster. Det kan naturligtvis också röra en pressning av priset. Konkurrenskraften för svenska företag – leverantörer till de stora företagen – försvagas när omvärlden inte anpassar sig till . Att gå före med en 30-dagarsregel och införa någonting som inget av våra grannländer har tillämpat eller ens har planer på att tillämpa skulle försvaga möjligheterna för alla konsultföretag som anställer unga ingenjörer och andra unga människor att få ut dem i arbete. Det vore ett sänke för svensk konkurrenskraft när länderna i vårt närområde vidhåller avtalsfriheten som princip. Jag ska också tillägga att långa betalningstider kan vara ett sätt för växande och små företag som i sitt utvecklingsskede i samförstånd med sina leverantörer avtalar om längre betalningstider för att klara kapitaltäckningen medan de första fakturorna för de producerade tjänsterna löper in. Det har också nämnts att längre betalningstider kan kopplas till försäljning. Jag behöver inte dra exemplet med cykelhandlare, som har talat om. Men det handlar om att man i takt med att man tar in varor och säljer dem vill avvakta med att betala leverantören. Detta har också LRF framfört. När man skördar kanske man vill avvakta med betalningen för insatsvarorna – utsäde, bränsle och annat – till dess att skörden är såld och man har fått in pengar. Det är LRF:s synpunkt. , och har framfört detta, och är faktiskt en organisation som organiserar många av de företag som talar om. Har ni tagit intryck av den massiva motreaktionen som har kommit från remissinstanserna? Regeringen har gått ut och föreslagit en politik som är avvägd och balanserad, men något annat har efterfrågats av en majoritet i ? Är ni beredda att ompröva era ställningstaganden nu när ni har läst remissvaren, eller tänker ni fortsätta riskera svenska företags konkurrenskraft, stänga cykelhandlarens butik och döda småföretagen i en expansionsfas genom denna absoluta regel? Lyssnar ni fortfarande på enstaka lobbyister – har läst upp namnen på några – som har starka egenintressen i detta och som åsidosätter det övriga näringslivets önskemål, tankar och behov kring dessa saker? Så länge det råder ett ojämlikt styrkeförhållande mellan företag kommer svårigheter att klara ut avtalsförhållanden att finnas kvar. Det gäller att inse att den starke alltid har en möjlighet att diktera villkoren och tvinga leverantörer som inte går med på längre betalningstider att i stället gå med på att sänka priset eller att i värsta fall låta beställningen gå till ett grannland eller att åtminstone låta fakturan gå till ett grannland, trots att konsulterna sitter kvar i det egna landet. Alla är överens om att detta är en komplex materia. En 30-dagarsregel skulle definitivt göra denna materia betydligt mer komplex . Jag hoppas att och återigen läser remissvaren och omprövar sitt ställningstagande när det gäller denna fråga. Ärligt talat tror jag att det är den politik som föreslogs i den tidigare propositionen och som röstade nej till som hade varit den mest balanserade. När vi nu väntar, låt oss då fatta ett klokt beslut. 17 (S): Jag besöker många småföretag. Jag tycker att det är roligt att komma in i en liten verkstad och sitta och prata med ägaren och chefen om villkoren och livet, medan gubbarna springer fram och tillbaka och stämplar in och ut sina jobb. När man pratar med dem om förändringar som de vill göra har en sak slagit mig direkt. De säger att detta med att sänka arbetsgivaravgifterna inte spelar någon roll för dem. Men däremot skulle det ha betydelse om vi kunde se till att kostnaderna för sjuklöneperioden försvinner. Det är krav som har försökt driva utan framgång. Att hitta passande personal som kan vara produktiv och komma in tidigt är också en viktig fråga för småföretagarna. får vi höra från att detta hänger bland annat på cykelhandlare. Men om man är tvingad att vara bank och ligga ute med mot ett stort företag som till exempel är det inte roligt. Det är någonting som man direkt pekar på att vi måste göra någonting åt. Då säger justitieministern alldeles riktigt att man ska visa stor respekt för remissinstanserna. Men det är inte regeringen känd för att göra. Hur var det med rehabkedjan, hur var det med a-kassan och så vidare där ni bara slog till? står ni här och säger att man måste se över konsekvenserna. Självklart måste man göra det. Avtalslagens 36 § har varit uppe till diskussion här i kammaren. Men här har jag en känsla av att det är juristerna som kommer in och att man använder detta som ett juridiskt problem. Man kan ta avtalsfriheten som exempel. Den är begränsad i offentlig sektor. Hur är det inom taxirörelsen? Där är den begränsad i många länder, och man sätter ett pristak. Men här i kan en taxirufflare lura en turist som ska åka från till och som får betala . Då är frågan: Varför kan man inte göra en särskild lösning för detta? Varför står ni här och säger att det är avtalsfriheten som gäller? Det är klart att det går att fixa det här eftersom det är så viktigt för dessa småföretag. Sedan kan vi fråga: Ska vi sätta verksamhet i mot en cykelhandlares verksamhet? Nej, man ska lösa problemen för båda. Men faktum är att de ligger ute med mycket pengar, faktum är att de har svårt att rekrytera personal, och faktum är att de tycker att det är mycket viktigt att få bort ansvaret för sjuklöneperioden. De frågorna är jätteviktiga, och sedan säger ni att ni inte riktigt vet hur ni ska göra. Det finns många beställningar som gått till regeringen i form av tillkännagivanden i kammaren. Vad är viktigt för butiker? En viktig sak är att det rånas två butiker varje. Det vet justitieministern. Här finns ett tillkännagivande från om att komma tillbaka med förslag om hur man kan lösa problemet med säkerheten för kvinnorna; det är kvinnorna som jobbar i småbutikerna. Det är jätteviktigt, men det gör ni ingenting åt. gör ni precis samma sak, ni förhalar en fråga som är så viktig för , och , som alla tre har fina små verksamheter i . , de lyfter upp cykelhandlarna. 18 (): Nej, vi förhalar inte. Som framhöll är det viktigt när det gjorts ett tillkännagivande att få svar. Det har också skett. Vi har fått ett tillkännagivande i där man begärt en tvingande regel. Vi har tagit fram ett sådant förslag, skickat ut det på remiss och kommer naturligtvis att återkomma med ett förslag baserat på de synpunkter som kommer fram i remissvaren. Det är så turordningen ser ut. Det är inte att förhala. Den här diskussionen visar tydligt hur komplex frågan är. Vi har de grava problemen med betalningstiderna i vissa branscher. Där är det väldigt besvärligt. Jag förnekar inte det, tvärtom behöver vi åtgärda det. Med det sagt ska vi vara medvetna om att vi har jämförelsevis korta betalningstider, men i vissa branscher är det tufft. Det är knäckande för många eftersom likviditeten gör att man har svårt att få banklån. Men låt mig vända på myntet och säga att det finns företag som inte har möjlighet att få banklån och därför är beroende av att kunna avtala om en längre kredittid. Det är alltså inte fyrkantigt. Det finns inte en enda lösning eftersom företagsamheten per definition är olika. Det finns mängder av olika former av verksamhet. Regeringens ambition är att försöka svara på den problematik som tillkännagivandet lyfter fram och göra det på ett sådant sätt att vi inte slänger ut barnet med badvattnet. Därför blev jag lite glad över lilla synpunkt att man möjligen måste försöka hitta ett sätt att hantera det hela på.