prot · H009114 · 2013-05-30 00:00:00 — Vi kan också konstatera att huvuddelen av krigsmaterielen för strid är tyngre utrustning som inte lämpar sig för att till exempel slå ned interna uppror och liknande, vilket har varit ett av föremålen för diskussionerna. tar också upp den gemensamma ståndpunktens artikel 8. Det är självklart att vi ska följa de regelverk som finns. Det finns en distinktion mellan vad som är nationellt beslutat och vad som är EU:s gemensamma beslut. Jag tycker personligen att det är en fördel om vi kan ha mer och mer gemensamma tolkningar och beslutssystem för vapenexporten inom EU. Jag tycker att vi ska titta noga på både formuleringar och erfarenheter från andra länder i den kommitté som ska se över strategisk exportkontroll. 116 HANS (V) replik: Vi får en årlig skrivelse, som väl är, till bord om vapenexporten . Vi har alltid vid en debatt i kammaren. För mig innebär det att det är sjunde gången jag står i denna kammare och debatterar svensk vapenexport. Det som har varit spännande att notera när jag har lyssnat på olika borgerliga företrädare i debatterna, är att när vapenexporten har ökat något ursäktar man det och säger att det går upp och ned med svängningar i vapenexporten. Men när exporten minskar gör man en stor poäng av att det nu sker en stor minskning av vapenexporten. gick i sitt anförande i den fällan. väljer att gång på gång säga att svensk vapenexport varierar . Det är inte sant, . Det kan vara hederlig nog att erkänna. låg svensk vapenexport på . Inte har den varit högre än . Vi var även då kritiska till vapenexporten, men den var aldrig högre än så. Sedan den borgerliga regeringen tillträdde 2006 har svensk vapenexport aldrig varit lägre än , och den har inte varierat . Det har skett en mycket kraftig ökning av svensk vapenexport. Det kan vi inte blunda för. Vi politiker behöver se detta faktum och ta konsekvenserna genom att antingen acceptera det regelverk som finns eller genom att ställa krav på att regelverket ska förändras. Det har vi i gjort. Vi har tydligt och klart sagt att det behövs ett demokratikriterium. Det avfärdar med att vi kan döma ut olika saker på känslomässig grund och hänvisa till . Nej, jag har inte klassat som en diktatur på känslomässig grund. Jag gör det utifrån värderingar, hur vi ser på demokrati och diktatur. För oss är det uppenbart att är en diktatur. Frågan är om anser att det är lika självklart att klassa som diktatur. 117 (M) replik: Ja, det är fråga om en årlig skrivelse. Jag kommenterade också det faktum att vi har en tendens att försöka värdera just det senaste årets utfall. Om det passar politiska skäl, som det gjorde för oppositionen , att lyfta upp ökningen i exporten, borde man egentligen på samma sätt nämna minskningen i exporten. Men båda är sakligt lika fel. En stor del av volymen i vapenexporten löper enligt avtal som har funnits i väsentligt . Det handlar mycket som affärer faller in och vilka år leverans sker. Därför kan vi ta varandra i hand och borde förhålla oss intellektuellt till detta och säga att exporten är i stort sett oförändrad. Det sade jag i mitt anförande, nämligen att det ser ut ungefär , även om det av siffrorna kan tolkas som en minskning. Ingen från er sida visade den ödmjukheten . tar återigen upp frågan om hur man definierar demokrati och diktatur. För mig var det väsentligt enklare innan jag började sätta mig in i frågan. har åtskilliga stater som var enpartistater jag tyckte inte att de var demokratier, och det kan vi möjligen ha en diskussion om kommit att bli något som statsvetarna kallar elektorala diktaturer, det vill säga länder där systemet på papperet ser ut att vara en demokrati men där i realiteten bara en maktgruppering har chans att vinna ett val. 118 HANS (V) replik: ställer vi i oppositionen komplicerade knäckfrågor som vi vet är svåra att ge ett bra och rimligt svar på under de vi har till förfogande i talarstolen. Men jag ställde ett par ganska enkla frågor till : Är en demokrati eller diktatur? Utifrån syn på diktaturer och demokratier, hur klassificerar man ? Vilken lång utläggning! Tyvärr är det inte första gången det låter så från moderata företrädare. Försvarsminister har gång på gång jagats av denna fråga utan att kunna ge ett tydligt svar. Det är pinsamt att ett parti som sitter i inte tydligt och klart kan säga att enligt alla kategorier och klassificeringssystem som finns är en tydlig diktatur. För oss i är det inte så komplicerat. Vi anser att det finns tydliga kriterier som ett land måste leva upp till för att vara en demokrati. Flerpartival är ett kriterium, och oberoende domstolar, fri press och övriga fria medier samt fria och oberoende fackföreningar är andra. lever inte upp till något av kriterierna. Det handlar inte om att vi klassificerar som diktatur på känslomässig grund. Vi gör det därför att det är ett objektivt faktum, som uppenbarligen blundar för. Vi måste reda ut några frågor om svensk vapenexport, . Det är inte många saker som stämmer när du beskriver svensk vapenexport. Den varierar inte . Det har skett en mycket kraftig ökning av svensk vapenexport . Det sker inte på grund av några kontrakt som signerade . Det är ärligt talat trams! Vi har sett hur en lång rad nya mycket kostsamma affärer har inletts. Det har varit nya kontrakt och nya affärer. Det har handlat om nya affärer med JAS Gripen-plan, övervakningssystem till och . Det är de affärerna som har dragit upp exporten. Ta ansvar för er egen politik! 119 (M) replik: Jag får ta hjälp av den statsvetare som satt med i . Han indelade stater i fyra grupper. Den första gruppen är monarkier. Då menade statsvetaren traditionella monarkier, inte de konstitutionella monarkierna. De har inte ett demokratiskt system för att välja sin ledning. Där faller , och åtskilliga till in. Vi kan naturligtvis ibland fundera över om de går åt rätt eller fel håll, hur förändringar hanteras. Naturligtvis kan vi inte se de länderna som demokratier. Den andra gruppen är enpartistater. De är inte demokratier. Där kan vi också räkna upp ett antal. Den tredje gruppen är de stater jag nämnde tidigare, nämligen de elektorala diktaturerna. Det är länder där ett maktblock inte förlorar makten även om det sker på nominell nivå. Där finns det problem att göra bedömningar. Jag försökte belysa att det inte alltid är så glasklart. Den fjärde gruppen är demokratier med ett system som vi normalt sett anser uppfyller demokratins krav. Jag tycker att det var en bra uppdelning som beskriver de problem vi har. kommer tillbaka till om volymen har varit oförändrad över tiden eller ej. Vi är tillbaka till frågan om vi ska se till eller en trend, som han hävdar har ökat mycket sedan 20052006. Ska vi inflationsjustera? Jag vet att utförselbesluten har fattats i enlighet med lagstiftningen. Jag har förtroende för lagstiftningen och noterar att det är den vi behöver se över för att stärka den gentemot icke-demokratier. 120 (S) replik: Jag vill ställa några frågor till om nedrustning och humanitära konsekvenser. Socialdemokraternas hållning avfärdas av statsrådet och till del av som att det är naivt och orealistiskt att tro att humanitära konsekvenser plötsligt skulle få kärnvapenstaterna att sluta inneha kärnvapen. Men det är inte naivt och orealistiskt. Det var lika naivt och orealistiskt att tro på ett förbud mot personminor, ett förbud mot klustervapen, att kräva att apartheid skulle upphöra , att tro att muren skulle falla i eller att tro att diktatorerna i skulle falla som dominobrickor. Det var ingen människa som trodde det. Det är ingen människa med lite mer cynisk hållning än jag som tror att kärnvapen kommer att förbjudas och försvinna. Men det är möjligt. Låt mig citera , som sade: Det verkar alltid omöjligt till dess det är gjort. Samma sak är det med kärnvapennedrustning. Jag skulle vilja fråga ifall ställer sig bakom den linje som utrikesministern fört fram, att arbetet med att föra fram de katastrofala humanitära konsekvenserna av kärnvapenanvändning är ett stickspår som inga seriösa länder har engagerat sig i. 121 (M) replik: Låt oss börja med att konstatera och där tror jag att och jag kan vara överens att kärnvapen har katastrofala humanitära konsekvenser. Det är egentligen inte en fråga att diskutera. Sedan pratar vi om vilka strategier som är bäst för att få alla parter att inse att det där med kärnvapen är en rätt korkad idé, alldeles oberoende av humanitära eller andra skäl. Låt oss också konstatera att till skillnad från truppminor och ett antal olika saker som nämnde har kärnvapen varit en väldigt viktig del i den strategi som har byggts upp sedan efterkrigstiden och i terrorbalansen. Därmed tror jag att det inte kommer att vara de humanitära aspekterna som är avgörande för de länder som har kärnvapen eller har för avsikt att skaffa sig kärnvapen. Det kanske allra mest skrämmande är att fler stater vill ha kärnvapen. Det kommer inte att vara de humanitära skälen som är avgörande där. Jag tycker att i alla lägen ska nämna alla aspekter på problemet, föra fram dem och vara en konstruktiv partner i allting från att försöka få kärnvapenmakterna att reducera sitt innehav till att hindra spridningen av kärnvapen. 122 (S) replik: Jag fick inget svar på min fråga angående om det är en moderat eller borgerlig hållning i allmänhet att detta att föra fram de humanitära konsekvenserna av kärnvapenanvändning är ett stickspår som inga seriösa länder har engagerat sig i. Eftersom jag inte fick något svar hoppas jag att jag får det i nästa replik. Vad gäller att man måste ha en bred palett: Javisst är det så, men paletten blir inte bredare av att man struntar i att föra fram den här aspekten eller ställer sig bakom sådana initiativ. Paletten blir väl bredare ju fler insatser man gör. Vi är för att vi ska arbeta inom CTBT, FMCT, en zon fri från massförstörelsevapen i , NPT och så vidare. Vi är förstås för det, men bara för att man är för det behöver man inte vara emot ytterligare en aspekt som kanske kan visa sig framgångsrik. Det är inte så att det på nedrustningsfältet är mängder av framgångar som riskerar att inte bli av därför att man driver detta spår också. Jag förstår inte riktigt resonemang här. Man får väl inte kärnvapenstater att nedrusta sina kärnvapen genom att inte tjata på dem? Ska man ställa sig på samma sida som de, vara snäll, hålla med, hålla på med teknikaliteter och flytta kommatecken i diverse avtal i stället för att med klar och tydlig röst säga att de humanitära konsekvenserna av kärnvapenanvändning är så oacceptabla att dessa vapen måste förbjudas? Vad är felet i att säga detta till kärnvapenstaterna? 123 (M) replik: Jag har här i debatten sagt att det inte går att ifrågasätta att de har förödande humanitära konsekvenser. Det är naturligtvis en viktig aspekt. Vi talar just nu egentligen mer om taktiken, hur man för fram, hur man kommer igenom och hur man hittar argumentet som övertygar. Antingen får man någon att säga: Jag ska inte medverka till att sprida kärnvapen till ytterligare någon och inte sprida tekniken. Eller också kan man få någon att säga: Vi måste börja minska på våra arsenaler för att öka säkerheten. Då är frågan: Är det detta argument som kommer att vara avgörande? Jag tycker att man ska ha en bred palett. Jag tycker att man ska vara tydlig med att en värld fri från kärnvapen vore ett mycket högt ställt mål och någonting att önska och att vi ska försöka ta steg däremot. Men jag inser också att det är de som sitter i förhandlingarna som måste äga verktygslådan, göra avvägningarna och göra bedömningarna. Jag hör vad säger. Jag kan inte säga att det är fel att hävda att det där är en viktig aspekt. Men jag tror tyvärr att den är viktigare för dem som står vid sidan än för dem som har att fälla avgörandet. Det är faktiskt kärnvapenmakterna som i hög grad äger ansvaret för att de har sina kärnvapen. Tyvärr kan jag inte heller blunda för att det i ett antal länder som försöker skaffa sig eller hävdar att man har kärnvapen är ett ämne för någon sorts nationell stolthet, vilket är förödande. Därför har jag förtroende för att man måste använda alla de verktyg som står till buds. 124 (FP): Mänskliga rättigheter och demokratihänsyn måste stå högt på dagordningen när vi beslutar om de nya villkoren för hur vi exporterar vapen. 61 länder fick leveranser av svensk krigsmateriel . Bland dessa finns det länder som vi ser som mindre demokratiska och som kränker mänskliga rättigheter. Så vill vi inte ha det. Därför ser jag och fram emot den utredning som pågår och där alla riksdagspartier deltar. Särskilt intressant kommer det att vara hur man hanterar följdleveranser, om leveranser kan och ska brytas om situationen förändras i ett land eller försämras, oavsett om landet går in i en konflikt, bryter mot mänskliga rättigheter eller blir mindre demokratiskt. är respekt för mänskliga rättigheter ett centralt villkor för att vapenexport ska få ske. Sedan har vi möjligen i denna kammare lite olika syn på hur detta följs och vad som bör göras . Sedan inledde vår debatt för sedan har 117 personer dött av handeldvapen. Små och lätta vapen är ett av vår tids största gissel. Konsekvenserna av användandet av dessa stannar inte vid de omedelbara och uppenbara i form av spillda liv, bestående men, handikapp och långtgående psykiska skador. Utöver de förödande konsekvenserna för de drabbade individerna bidrar väpnat våld också till långtgående konsekvenser för samhället. Väpnat våld inverkar också på staters produktivitet, såtillvida att majoriteten av offren kommer från den unga och produktiva befolkningen och reducerar möjligheterna till produktivt arbete. Minskad livskvalitet och ökad osäkerhet som följer av väpnat våld kan också inverka negativt på privat investeringsvilja. Totalt sett underminerar väpnat våld möjligheterna till utveckling och utgör ett direkt hinder för uppfyllelse av millenniemålen. Vi har hört många siffror om vad våld och vapen kostar och används till. FN:s program för utveckling, UNDP, uppskattar att den totala kostnaden för väpnat våld enbart i länder som befinner sig utanför konflikt uppgår till . I dessa sammanhang utgör det väpnade våldet ett hinder även för vårt bistånd. Det är ett direkt hot mot biståndsarbetare och medverkar till att biståndsmedel måste användas till säkerhetsarrangemang och att mildra de omedelbara konsekvenserna av våldet snarare än till utveckling. Det hindrar också den långsiktiga utvecklingen mot tillväxt och välfärd. måste fortsatt finnas med på den internationella arenan för att kraftfullt arbeta vidare för ett bekämpande av den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen. Därför gladde det mig när FN:s vapenhandelsavtal kunde röstas igenom i generalförsamlingen, dessutom med överväldigande majoritet. Endast några få stater röstade emot eller avstod från att rösta. Inför detta beslut satt experter och diplomater och förhandlade för att hitta skrivningar som de flesta kunde ställa upp på. Särskilt roligt var det att delegationsledare, ambassadör , gjorde en berömvärd insats i , enligt vad flera källor har berättat för mig. öppnas möjligheten till signering av avtalet, och vi hoppas naturligtvis att många länder sänder så höga representanter som möjligt till signeringen, för att ytterligare understryka vikten av avtalet. Jag har arbetat med frågor om lätta vapen med goda företrädare ur denna kammare från de flesta partier. Då den okontrollerade handeln med vapen är internationell vapen flödar över gränserna och många länder har inte själva tillräcklig kunskap för att hantera dessa frågor startades ett internationellt forum av parlamentariker för att kunna arbeta tillsammans i detta. Jag vill här särskilt lyfta fram från Socialdemokraterna och vår nuvarande försvarsminister från , som tillsammans med kolleger från det spanska parlamentet var initiativtagare till denna organisation. är en viktig finansiär av detta arbete. Det är då extra roligt att utskottet i betänkandet uppmärksammar denna plattform som ett viktigt verktyg för dialog och informationsutbyte för att därigenom kunna begränsa spridningen av dessa vapen. Jag sitter som vice ordförande i denna organisation och tro mig, det finns otroligt mycket kvar att göra. När jag var och promenerade till skolan på morgnarna tittade jag ofta upp mot himlen. Vad jag tittade efter var om jag skulle se ett svampformigt moln vid horisonten. Det var åren efter Kubakrisen, när världen höll andan inför ett eventuellt kärnvapenkrig. Det präglade mig mycket som liten gosse att världen kunde vara en osäker plats. Tack och lov hände inte det mest fruktade. Åren gick, och nedrustningsansträngningar tillsammans med en i övrigt något fredligare värld gjorde att man glömde att titta efter det där molnet. , om jag hade varit liten, hade jag kanske upplevt lite av samma känsla med länder som skaffat kärnvapen och testar dem eller länder som vi tror kan få det . Som tidigare nämnts träffade jag och en hibakusha, en dam som överlevde den kärnvapenladdning som detonerade över . Hon var när det hände men berättade med mycket klara minnen för oss vad som hände och hur hon upplevde det och hur hennes liv gestaltade sig efter denna händelse. Hon åker nu tillsammans med ett större gäng på Peaceboat, ett fartyg som åker jorden runt, för att berätta om fasorna med kärnvapen och få oss parlamentariker att förstå varför vi måste ha ett större engagemang i frågan. Tillsammans med civilsamhällesorganisationer som Läkare mot Kärnvapen, IKFF med flera gör de det möjligt för oss att få information och ofta ett bredare synsätt på många av dessa frågor. Tack ska ni ha! Det hjälper oss att bli lite klokare och förhoppningsvis fatta bättre beslut. Hotet är inte mindre, men det har ändrat karaktär. Ett kärnvapenkrig mellan och framstår inte som det största hotet. Här har snarare andra länder kommit ut på banan som större hot länder med svagare demokratisk kontroll. Även terrorister med kärnladdningar skulle kunna vara ett förmodat hot . Kärnvapen är inte en angelägenhet enbart för kärnvapenstater. Ickespridning och nedrustning berör oss alla och är frågor där vi tillsammans måste arbeta för en kärnvapenfri värld. bör vara ett av de mest aktiva länderna i arbetet för detta. bör göra allt för att fortsätta gå i fronten för såväl icke-spridning som nedrustning. 125 (C): har ett eget försvar. Vi deltar med den resurs vi har i internationella insatser. Så sent som har vi till kammaren fått en proposition från regeringen om insatser i , där vi ska delta tillsammans under FN-fanan. Vårt försvar behöver bra utrustning både här hemma och för insatser för fred och säkerhet utanför gränser. Vi skulle naturligtvis kunna köpa från andra tillverkare, men som en följd av vår historiska hållning, vår neutralitetspolitik, har vi utvecklat en förmåga som också tagit fasta på de särskilda förutsättningar som gäller i , klimatologiska och andra, och har med detta en försvarsindustri som är en del i vår säkerhetspolitik. Den är en del i att säkra vårt försvars förutsättningar genom den kompetens och kunskap som de har utvecklat. Vi har en möjlighet att sälja. Den möjligheten är dock väldigt strikt reglerad. Vi får inte sälja vapen från om det finns sanktioner från FN och EU. Vi har ett förbud att sälja om det inte finns ett tydligt försvars- eller säkerhetspolitiskt intresse som talar för en försäljning. Naturligtvis får det då heller inte strida mot våra principer och målsättningar när det gäller utrikespolitiken. Till detta kommer att vi har ett nytt läge genom vårt medlemskap i . Vi har ett gemensamt regelverk i EU. Vi har en gemensam marknad. Vi har en samverkan när det gäller försvarsmaterielutveckling. Vi ser också att av vår export mest går till EU. Det framgår av den skrivelse som vi nu behandlar. Regelverket kompletteras av den svenska lagstiftningen, som förstärker och ska vara tydlig. Vi har ett uppdrag att tydliggöra den ytterligare i de delar vi tycker att den inte lever upp till våra krav. Jag är glad att vi sedan förra gången vi diskuterade frågorna i den här skrivelsen har fått en utredning på plats som prövar vår krigsmaterielexport och regelverket för den. Skrivelsen är den 28:e i ordningen. Det är en rätt vi kan överblicka och göra jämförelser när det gäller vår export. Vi kan se att mycket har förändrats under resans gång. Vi har tillfört produkter med dubbla användningsområden, och finns också tekniska frågor med som inte har funnits med . Det framgår av skrivelsen. Det handlar om allt från kläder till värmeväxlare, radarsystem och telekomprodukter. Det är alltså en väldigt bred karta som vi här har möjlighet att granska. Precis som har sagts sker det en variation . Det är långa led vi talar om när det handlar om försäljning. Som sagt ser vi 2012 en minskning i förhållande till 2011, men det är bara en del av den variation som vi kan pröva . De långa följdleveransvillkor som gäller är intressanta att granska i den utredning som ska komma. De är något som påverkar oss på olika sätt, men de är en viktig del att pröva i den utredning om skärpt lagstiftning som vi har framför oss. Utförsel måste ske med respekt för mänskliga rättigheter. Det är ett centralt villkor. Vi får inte heller ha utförsel om det råder väpnade konflikter. I det här fallet har frågan om varit uppe. Från svensk horisont skulle vi inte kunna godta en överföring av krigsmateriel till . Att överföra till den syriska staten och är över huvud taget inte aktuellt, men det är inte heller aktuellt att göra det till någon av de grupper som finns i . Det skulle strida mot de villkor vi har i vår svenska lagstiftning. Jag vill fästa uppmärksamhet på att det finns en global lista och att det finns vapen i EU som kan ha en svensk historia. Därför fasar jag för det beslut om embargot som EU nu har fattat. Det kan komma att upptäckas vapen med svensk hel- eller delhärkomst i . Men det återstår att se. Jag beklagar verkligen att embargot hävdes. Debatten , fru talman, har också rört nedrustningsfrågorna. Jag tycker att vi är tydliga i utskottet. har en väldigt tydlig skrivning. Det är en tydlig nedrustningsambition i utskottet, och det är en klassisk och stark ståndpunkt från svensk sida. Vi står starkt bakom denna. EU har nämligen ingen röst här. EU kan inte vara en riktig aktör, för vi har två kärnvapenmakter i EU. och har ju, så att säga, en kärnvapenbaserad strategi. Det var tydligt för mig som hade möjlighet att vara med på i härförleden vilken roll och vilken effekt det fick för EU:s möjligheter. Det hade också en betydelse för hur det allmänt utvecklades i diskussionerna. Därför är det viktigt att vi från svensk utgångspunkt, tillsammans med likasinnade, sätter tryck på alla kärnvapenmakter för att därmed minska inte bara rustningsutvecklingen utan också nyrekryteringen. Om kärnvapenmakterna rustar sina arsenaler är det klart att det bidrar till att motivera nyrekrytering till kärnvapenskaran. Och det är en linje som inte någon av oss vill se. Därför behöver vi säkra en stark nedrustningsröst för att hindra spridning. Det är vitalt. I botten, fru talman, handlar det faktiskt om att också rädda det mycket sköra som vi fortfarande har kvar. Många har ifrågasatt om det skulle överleva, men det gör det så här långt. Jag tänker på nedrustningskonferensen . Om vi inte mäktar med att gå på nedrustning, icke-spridning och fredlig användning kommer det att bli svårt att kunna klara detta 2015. Vi har på oss. Jag hoppas att alla och då säger jag alla lyssnar till utrikesutskottets tydliga signal i den här delen, fru talman. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 126 (KD): Många vill kanske gå hem. Men alla partier bör ju markera var de står i de här jätteviktiga frågorna. Jag hade, precis som , tänkt att jag skulle inleda just med att säga att det här är ganska komplicerade frågor, fru talman, pratar om vapenexport, och så kan man läsa om pumpar, värmeväxlarplåt, B-filter, telekomprodukter och mätsystem. Det är en stor variation på det som ingår i underlaget till det som är krigsmateriel för strid.