prot · H00959 · 2013-01-29 00:00:00 — Det finns en chans att klara tvågradersmålet, men den chansen kan vi bara få om vi gör det som behöver göras och gör det . Miljöministern lyfter fram roll internationellt. Jag tycker att en viktig del att ta med i den här debatten är vilka åtgärder vi kan vidta för att internationellt minska de globala utsläppen efter den serie av misslyckade förhandlingar som vi har sett. Självklart är det så att ska hjälpa länder som industrialiseras att göra det på ett grönare sätt än som var möjligt för och andra länder som påbörjade sin industriella resa för . Det gör vi bland annat genom det som kallas för klimatbistånd eller klimatåtgärder, genom de fonder som har upprättats inom FN-systemet. Problemet är bara att Alliansen skär ned på det svenska initiativet och det svenska engagemanget i de fonderna, att minskar det svenska stödet i det arbetet och att varje krona vi lägger där tas från den ordinarie biståndsbudgeten. Det finansieras med våra insatser för de fattigaste av fattiga i världen. Jag förstår inte hur ansvar internationellt stärks genom att vi minskar vårt stöd till de fattigaste av fattiga. Jag förstår inte hur vår möjlighet att verka positivt i de internationella förhandlingarna stärks genom att vi inte tar ansvar här hemma utan pekar finger och säger att någon annan borde göra något, men vi tänker inte vara med och betala inom FN-systemet. Tvärtom måste vi öka våra ambitioner, både internationellt och här hemma. Genom att göra det här hemma kommer det också här att kunna växa fram en del av de lösningar som världen behöver framöver. Självklart är det så att om hela världen letar efter bättre sätt att transportera sig, grönare sätt att bygga nya städer och bättre sätt att producera energi är det där som också framtidens svenska exportsuccéer går att finna. Jag återkommer i den här debatten till behovet av en klimatlag, ett gemensamt politiskt ansvarstagande för att minska de svenska utsläppen, ett gemensamt politiskt ansvarstagande för att se de ramar inom vilka vi måste hålla den här debatten. Jag gör det därför att jag ser hur Alliansen på område efter område väljer bort att ta klimatansvar. ser vi hur Alliansen gör det dyrare att frakta sitt gods på järnväg som man vägrar införa de ekonomiska styrmedel som bland annat Klimatberedningen har föreslagit och som behövs för att utjämna skillnaderna mot de långa lastbilstransporterna. Transporter med lastbil ökar, men det är svårare att få våra företag att transportera sitt gods på järnväg. Vi ser hur Alliansen inte inför det stöd som behövs för att låta bönder i tillverka biogas, bränslen som vi kan köra på . Vi vill i stället införa metanreduceringsstödet enligt LRF:s modell. Vi vill se till att det blir möjligt för företagen att frakta sitt gods på järnväg. Vi vill se till att det är billigare att ta tåget än att ta flyget. Det är åtgärder inom transportsektorn. Inom energisektorn ser vi hur Alliansen låter bli och fortsätta vara en av största klimatbovar. Vi ser hur halkar efter i byggandet av förnybar energi. Vi vill i stället vidta de åtgärder som bland annat Klimatberedningen har föreslagit på energiområdet. Inom jordbrukssektorn ser vi hur Alliansen har myndigheter som uppmanar kommuner att inte ställa krav när de upphandlar mat till skolan eller äldreomsorgen. Vi vill i stället att man ska ställa den typen av krav på område efter område för en ambitiös klimatpolitik här hemma och en ambitiös klimatpolitik i världen inom ramen för en klimatlag. 14 (FP): Vi gör mycket av det som krävs, men mer arbete återstår. ska därför fortsätta att gå före med ny teknik. Fortsatt forskning och samverkan mellan industri och högskola är viktig. Alliansregeringens båda forskningspropositioner har varit omfattande och viktiga. Det som också behövs är en strategi för forskning, utveckling och kommersialisering av ny teknik. Vi är teknikoptimister. Vi har tilltro till innovatörer och entreprenörer, och vi ser hur området för miljötekniken växer. Sammantaget tror vi ändå på vikten av, nödvändigheten av och kraften i internationella avtal. Där vet jag att röst har betydelse. Alla kanske inte är medvetna om att det nu sker en mängd bilaterala möten för efterarbete och förberedelse inför kommande klimatavtal. Detta är oerhört angeläget, och här driver på. Skogen, fru talman, haven och jordbruksmarken är viktiga som kolbindare. De gröna näringarna har också en nyckelroll i energiproduktion. ska vi vara medvetna om att de gröna näringarna själva är nästan helt beroende av fossil energi. Därför är satsningen på biogas säkert en satsning som kan utvecklas ytterligare. Efterkonvertering av arbetsmaskiner är viktiga styrmedel. De är också bra. Men vi inser att detta inte är nog. Det sitter nu en utredare som arbetar vidare med frågorna. Det krävs också en översyn av skattesystemet för att vi ska säkerställa att förnybara alternativ inte missgynnas. Man hör ofta talas om LULUCF, Land use, land-use change and forestry. Den reglerar hur vi får tillgodoräkna oss ökningen av koldioxidsänkorna, det globala arbetet för att förhindra avskogning av världens regnskogar som vi ska säkerställa att den fattigaste delen av befolkningen bereds försörjningsmöjligheter. Det är en hörnsten, och vi ska vara vakna och vara med i de viktiga FN-samtalen. Vi ser gärna en global CO2-skatt. Vi ser gärna tydligare ägardirektiv till såväl som . Vi anser att fossilsubventionerna snabbast möjligt ska utfasas. Det är inte rimligt att subventionera dessa aktiviteter och näringar med . Det är orimligt. Även om står för en hög andel nästintill koldioxidfri elproduktion tycker vi att det är viktigt att se kopplingen mellan vår konsumtion av importerade produkter som i sin tur genererar utsläpp. Här har vi ett ansvar. Vi anser att det ska vara stort fokus på arbetet i . Jag kan konstatera att och under svenskt ordförandeskap har ett bindande avtal tecknats. Jag återkommer i nästa anförande om järnvägssubventioner och stora bidrag där. Jag kan redan nämna att det nu finns att jämföra med 2006 innan vi kom till makten. Då handlade det om . Visst satsar vi. 15 (SD): talar om det här som behöver göras. Jag tänkte tala lite mer om det. I den allmänna klimatdebatten alla saker jag tänker säga nu kanske inte nödvändigtvis har sagts i kammaren finns många röster som har höjts om att vi på grund av en stundande apokalyps måste stöpa om hela det ekonomiska systemet och anamma det som kallas grön ekonomi. Man avfärdar alltså marknadsekonomin på samma sätt som hemska ideologier har gjort förr, och man vill tvångsförvalta än mer av medborgarnas medel. Någon ideologiskt renlärig marknadsekonomi är inget som jag eller förespråkar, men jag måste ändå konstatera att ju mindre politiken lägger sig i ju närmare kommer vi en marknadsekonomi. Vad är då en grön ekonomi? Jo, det måste således vara ett slags motsats där politiken går in och detaljstyr människors beteenden och livsval. Man kan spontant tycka att det finns tillräckligt många avskräckande exempel genom historien, men i dagens kan man lägga fram sådana förslag i princip helt utan att bli ifrågasatt. Att förespråka ett avskaffande av tillväxten ses märkligt nog som ett friskt inslag i debatten. Men om fria människor ges utrymme att förverkliga sig själva kommer det att också medföra en tillväxt. Att förorda en så kallad grön tillväxt är enligt mig inget annat än Orwellianskt nyspråk för att kraftigt begränsa människors fria val. För att slippa missförstånd kan jag inte nog understryka att jag inte är en marknadsfundamentalist. Men jag har ändå som filosofisk utgångspunkt att människors frihet att göra egna val ska vara mycket långtgående. Dock ser jag både individuella och samhälleliga förtjänster av en stat tillsatt för att ge olika former av service åt nationens medborgare mot att staten tar in skatt. Det är inget konstigt där. Men klåfingriga politikers vilja att styra och ställa i människors vardag slutar aldrig att slå mig med häpnad. Genom hotet om den apokalyptiska uppvärmningen av vår planet söker man ogenerat mandat för mängder av ideologiskt motiverade socialpolitiska mål som man har haft på agendan . Det senaste i raden av påföljder där man använder klimatet för sin politiska agenda är köttskatt. Där tycks det som att självaste har tagits över av veganrörelsen. Uppfinningsrik som man ofta är i dessa sammanhang kan man koppla klimathotet till nästan vilken fråga som helst. Bland annat har det framförts krav om upprustning av miljonprogramsområdena med klimatet som motiv. I SSU:s tidskrift argumenterade man för sedan för planekonomi och tillväxtstopp med hänvisning till klimatet. I SSU alldeles färska nyklubbade politiska manifest slår man också fast att marknadsekonomin och det privata ägandet bör avskaffas. Hela det politiska spektrumet från höger till vänster, SD undantaget, använder klimathotet som grund för att gång efter annan höja drivmedelsskatterna, trots att de nu tillgängliga alternativen biodrivmedel är långt mer miljöskadliga. Likaså missar de traditionella antikärnkraftspartierna naturligtvis inte chansen att propagera för något de påstår skulle vara bra för klimatet, nämligen vindkraft och solkraft trots att det inte ens är tekniskt möjligt att ersätta kärnkraft med de energislagen och trots att kärnkraften faktiskt ger lägre utsläpp än vindkraften. Satsningarna hamnar så fel som följd av en onyanserad och uppskruvad debatt. 16 (V): Jag är medveten om att inte har en klimatpolitik och att man saknar insikt om en av våra viktigaste framtidsfrågor. Men den här osammanhängande argumentationen var faktiskt sämre än väntat. Ändå var förhoppningarna små. Det var inte ens fråga om klimatpolitik utan vi har i fått lyssna på ovetenskaplig kverulans. Det är direkt plågsamt. Nog om det. Regeringen berömmer sig av att ha en offensiv klimatpolitik. Målet om 40 procents utsläppsminskning är helt otillräckligt. Det enda mål vi kan ha är att inte släppa ut mer per person än vad den här planeten tål. Då har vi fortfarande en lång väg att gå. Hela regeringens strategi bygger på att CDM-åtgärder ska vidtas någon annanstans. Det är åtgärder som har blivit kraftfullt kritiserade från en rad olika håll. Det känner vi väl till. Jag menar att det inte håller. Inte heller håller, tyvärr, den utvecklingsoptimism som till exempel visar. Vad har hänt som man kan säga att koldioxidutsläppen har minskat något i ? Jo, de utsläpp som orsakas av vår import har ökat kraftigt. Det innebär att vår ekonomi inte orsakar mindre koldioxidutsläpp sammanlagt, utan genom de nya handelsmönstren orsakar den större utsläpp utsläpp som vi ansvarar för genom våra handelsmönster och vår konsumtion, som vi rimligen har ett ansvar för. Det gör att utmaningen är betydligt större än vad som anges i regeringens argumentation. Tar vi den här frågan på allvar och den förtjänar största allvar måste vi räkna in det här när vi pratar om vår klimatpolitik. Klimatfrågan är komplicerad. Mycket kan göras med teknik, med investeringar, med ombyggnationer och med politik, men det påverkar också våra livsmönster om vi ska komma ned till den nivå på utsläppen som är globalt hållbar. Det innebär en komplicerad debatt om ekonomisk tillväxt. Är det möjligt att ha ett system med ekonomisk tillväxt som bygger på ständigt ökad materiell konsumtion? Nej, jag tror inte det. Jag tror att det är väldigt svårt att förena med ett klimatansvar. Den debatten måste man ta, inte låtsas som att den inte finns. Däremot finns det naturligtvis investeringar som är bra för klimatet och skapar arbete och ekonomisk utveckling, men det är inte så enkelt att tillväxt låter sig förenas med klimatansvar. Det är också så att klimatutsläppen orsakas av olika sorters levnadsmönster. Det finns en koppling mellan klass och klimat. Den som är rik, den som flyger mycket och den som bor stort orsakar större utsläpp än den som bor litet och har mindre ekonomiska förhållanden. Män är till exempel miljöfarligare än kvinnor i våra levnadsmönster. Ska vi klara denna utmaning kräver det en större samhällelig jämlikhet, om man ska få människor att acceptera de omställningar som klimatfrågan innebär. Det kräver också att vi ser det ur ett socialt perspektiv, ur ett rättviseperspektiv. Då blir utmaningen lite större. Vi kan också se när man blåser på med ökad materiell konsumtion hur det är väldigt farligt för klimatet och utsläppsnivåerna på växthusgaser, medan till exempel offentliga investeringar och kulturell eller social konsumtion är betydligt bättre och mer hållbart om vi ska bygga en samhällsstruktur som tar det på allvar. Därför ställer klimatfrågan så stora frågor om hur vi organiserar vårt samhälle. Mycket kan man göra genom investeringar, satsningar och teknik, men det räcker inte hela vägen fram. Jag önskar att den svenska klimatdebatten kunde lyfta ett steg till bortom de tekniska lösningarna, till att man funderar på: Hur ser det verkligt hållbara samhället ut? Innerst inne vet vi alla att det är dit vi måste komma. 17 (KD): Det är min övertygelse att vi måste ta klimathotet på allvar, och ska vi klara det måste vi förlita oss på att alla människor är förnuftiga och rationella varelser. Alltså behöver vi utforma styrsystem så att vi alla kan vara med och göra vår del, i första hand stimulans och i andra hand bestraffning morot och piska, brukar vi prata om. Miljöbilspremien är ett exempel på det första och koldioxidskatten på det andra. Båda två har fungerat väl. Sedan kan jag inte låta bli att gå utanför manus, fru talman, och konstatera att jag sällan har lyssnat på någonting så beklämmande som inlägg i denna debatt. Om det så vore att de hade rätt, vilket man å ena sidan skulle kunna önska, kan man säga att det vi andra debatterar och gör för att försöka utveckla, behålla och använda resurser bättre och effektivare är någonting som alla har glädje av, även om de prognoser vi förlitar oss på, utifrån den stora forskarvärlden och alla sammantagna resultat, inte skulle vara riktiga. Jag kan inte låta bli att lägga in den passusen. När det gäller det vi andra försöker göra och det alliansregeringen jobbar effektivt med handlar det om att jobba med att ta fram nya drivmedel och få fram resurser för detta. Det är inte bilen det är fel på, som försöker framhärda också i denna debatt, utan det är drivmedlet det är fel på. Ska vi ha ett land som lever och en värld som lever behöver vi kunna driva våra fordon med alternativa drivmedel. Även här görs satsningar, och jag förutsätter att mer kommer att göras i kommande budgetpropositioner . Ska vi kunna klara våra utmaningar måste det ske globalt, regionalt och lokalt men också hos dig och mig. Då är det arbete som har gjorts med att ta fram Färdplan 2050, precis som sagts tidigare här, ett oerhört gott utgångsläge för att få i gång ett arbete i hela vårt land igen på det sätt som några av oss fick vår skolning i när vi jobbade med . Låt oss återigen sätta denna diskussion på alla människors översta hylla som det man vill prata och resonera om för att komma vidare: Vad är mitt bidrag, vad är vårt bidrag, för att skapa en hållbar värld med ett klimat som vi kan leva i och för att hitta nya, innovativa lösningar? Låt oss alltså se möjligheterna och människors förmåga, förnuft och vilja att vara med i det. När det gäller det internationella arbetet, fru talman, kan jag konstatera att jag är stolt över att, som sagt, ha varit med vid ett antal tillfällen där vår miljöminister har lett förhandlingsdelegationerna. Jag tror också att det är oerhört centralt att vi alla nu bidrar till det genom våra internationella kontakter och jobbar vidare så att vi alla tar vår del i det gemensamma ansvaret. För att kommentera syn på AAU-frågan tänker jag läsa innantill från det som vi är överens om i ett budgetdokument: De ska hanteras på ett sådant sätt att de inte innebär några nettoökningar av utsläppen i andra länder. Det får inte råda någon tvekan om att de genom svenska folkets ansträngningar genomförda utsläppsminskningarna i ger en effekt på klimatet och inte ger utrymme för utsläppsökningar någon annanstans. 18 Miljöminister (C): Jag ska börja med att bemöta några andra partiföreträdare. Först konstaterar jag att snabbt lämnade sin förhandlingslinje om att det inte lönar sig med klimatteknik efter att jag hade konstaterat att vi har minskat utsläppen och ökat tillväxten genom mångas ansträngningar med . Jag skulle också vilja påpeka för Socialdemokraterna att det händer saker. När Alliansen tillträdde 2006 hade näst värsta fordonsflotta vad gäller bränsleförbrukning, och bara var värre. ligger vi i Europaeliten vad gäller miljöbilar. Jag skulle vilja fråga hur ni ser på frågan om clean development mechanism, alltså klimatprojekt i fattiga länder. Har ni samma åsikt som och i det fallet? Slutligen har jag en fråga om landsbygdens kraft i den gröna omställningen: Hur ska vi förmå att tillvarata den kraften när man lägger 30 miljarder i skatteökningar på landsbygden och i kompanjonskap med andra partier upp till 50 miljarder? De svenska klimatmålen är satta och ligger fast: minus till 2020. Det kontrolleras av Statskontoret, , och . Klimatfärdplan 2050 ligger fast. förslag går ut på en bred remiss. Vi kommer att återkomma till . Vi jobbar med grön ekonomi. Vi har uppdrag om ekosystemtjänster. Vi jobbar med samhällsförankring i . Vi jobbar med budgetförstärkning. Vi jobbar med kommuner och landsting. Sammantaget har vi en strategi för att nå de tuffa svenska klimatmålen. Du är snabb, , men här var du tvåa på bollen. Tack för en väldigt bra debatt! 19 (S): Klimatförändringarna, vår tids ödesfråga, ligger i händerna på oss. Vi vet, så vad gör vi? Jag har gett besked om att vi socialdemokrater lägger fram nästa steg i vårt klimatvägval: en klimatpolitisk plan, regler, ett ramverk, för minskad klimatpåverkan med långsiktiga besked att bygga framtidsinvesteringar kring. Vi socialdemokrater har också gett besked om att utsläppen ska minskas på hemmaplan. Vi ska självklart bidra med finansieringen för utsläppsminskningar också i andra länder. Men vårt eget åtagande om att minska jämfört med ska ske med inhemska utsläppsminskningar. Vi ska inte tricksa med vårt eget klimatmål. Jag vill lägga till ytterligare besked från Socialdemokraterna: vill investera i lokala klimatinnovationer, investeringar som företag eller andra i samverkan ska kunna använda sig av för att kunna ställa om snabbare, för att nya idéer ska kunna testas i större pilotanläggningar, för att nya produkter ska kunna utvecklas och nya jobb skapas. Det är tre viktiga delar i en socialdemokratisk, framsynt klimatomställning som också skapar nya jobb. Vi tar ansvar på hemmaplan. Vi visar att vi med en framsynt klimatomställning också kan skapa nya jobb. Vi kan med det också visa ledarskap internationellt. Mot detta står en regering som har gett upp, med en defensiv klimatpolitik där man har misslyckats med klimatet, precis som man har misslyckats med jobben. Det är dags att sätta regeringen på avbytarbänken och låta ett nytt framtidsinriktat lag spela matchen. kan vara ett föredöme i klimatpolitiken. Vi kan klara klimatet och jobben och med det välfärden och skolan. Det är till oss dagens och kommande generationer kan sätta sitt hopp. Jag hoppas att de gör just det. 20 (M): Jag tänkte i någon mån försöka sammanfatta den något spretiga debatten. Jag kan ändå inledningsvis glädjande nog konstatera att det finns ett mycket stort engagemang i riksdag i klimatpolitiken med undantag för . Låt oss hoppas att den här spänstiga debatten kan inspirera fler länder att bidra till utsläppsminskningar och att fortsatt kan inspirera till omställning även i andra länder. Jag menar envist och bestämt att är ett sant föregångsland som kan och vill göra mer. Därför har regeringen nu tagit initiativ till att utarbeta en färdplan för hur vi ska ta oss fram till det mål och den vision som vi alla har, nämligen ett samhälle som är fritt från nettoutsläpp. Men det finns tydliga skillnader i klimatpolitiken som har tydliggjorts i debatten, till exempel det faktum att Alliansen vill bekämpa utsläppen medan i alla fall flera av oppositionspartierna snarare vill bekämpa avstånden. Därför säger vi vänligt men bestämt nej till kilometerskatt. Vi vill minska lastbilarnas utsläpp, och därför tycker vi att det är bra att skogsindustrin tar initiativ för att med ny teknik och andra fordon, i vissa fall tyngre fordon, minska sin klimatpåverkan. Jag tycker att det är beklagligt att till exempel säger nej till en sådan utveckling. Jag tror också att det är oerhört centralt att vi för en politik som hänger ihop. Jobb leder till ökade resurser att göra de investeringar som krävs. Därför är jobb och tillväxt kanske regeringens viktigaste prioritering för att skapa förutsättningar för en aktiv klimatpolitik. Jag kan ta ett exempel. När Alliansen tillträdde 2006 gick var fjärde krona som var tänkt att användas till järnvägsinvesteringar till att betala ränta och amorteringar på grund av att man inte förde en ansvarsfull ekonomisk politik. Det utarmade möjligheterna att göra investeringar i järnvägen. har vi en historiskt stor infrastruktursatsning på gång. Det är 522 miljarder under kommande planeringsperiod, och vi har fördubblat anslagen till drift och underhåll av den svenska järnvägen, så att det är lättare att resa klimatsmart. Tack för en bra debatt! 21 (MP): Jag vill tacka mina meddebattörer. Det har varit en debatt där mycket intressant har sagts. Jag tror att det finns ett antal punkter som är viktiga att komma ihåg beträffande hur vi ska lyckas möta klimathotet. En av dem är vikten av delaktighet, att människor får vara en del av lösningen och vara med och ställa om, att man på den svenska landsbygden får tillverka de bränslen som vi behöver , att människor i miljonprogramsområden får del av ROT-avdrag och kan vara med och rusta upp sina områden och klimatsäkra miljonprogramsområden. En annan viktig sak är jämställdhet. Ta till exempel trafikpolitiken, ett politikområde där män och mäns prioriteringar har styrt alldeles för tydligt. Genom att styra om mot en mer jämställd trafikpolitik får vi också en klimatsmartare trafikpolitik. Det är en debatt där vi måste inse att gamla sanningar ofta ställs på ända. Vi kan inte använda gamla ekonomiska uträkningar som i praktiken innebär att det som är långsiktigt katastrofalt blir kortsiktigt lönsamt, utan vi måste se på ekonomin på ett bredare sätt och utarbeta nya mått. Det har flera varit inne på, och det är jag tacksam för. Jag tycker att det har varit en bra debatt på det sättet. Problemet är bara att det inte är första gången vi hör detta. Förslag för att möta klimathotet har funnits länge i den politiska debatten. presenterade Klimatberedningen sina förslag. Av tio skarpa och beräknade förslag som det fanns politisk enighet om har två genomförts. Åtta har hamnat i papperskorg. har en del av dem återkommit i den färdplan som miljöministern har presenterat. Jag har ställt en fråga till miljöministern i debatten: Är man beredd att acceptera ett klimatpolitiskt ramverk för att komma bort från detta ansvarslösa sätt att hantera klimatpolitiken? Jag vill komplettera med en fråga till som jag hoppas få svar på i miljöministerns sista inlägg: Kan miljöministern garantera att de åtgärder som föreslås i Färdplan också genomförs att det finns en enighet bakom dem inom Alliansen eller kommer det att gå att gräva fram även dem i papperskorgar ? 22 (FP): Jag vill börja med att än en gång tacka för initiativet. Det framfördes inledningsvis att det handlar om en klimatlag. Jag har under debattens gång upplevt att är det parti som har visat större öppenhet inför ett lagarbete, i bemärkelsen teamwork, för att gemensamt se problemen och komma fram till de lösningar som är nödvändiga. Då kommer det att krävas blocköverskridande överenskommelser. Jag kände att det var positivt till skillnad från några andra av oppositionspartierna, men jag hoppas att det kan öppnas. För oss liberaler, fru talman, är frihandelstanken mycket viktig.