prot · H10931 · 2013-11-20 00:00:00 — Hur det här ska kunna stärka konkurrenskraft långsiktigt är en gåta för mig, och hur det på något sätt skulle stärka klassiska liberala honnörsord som bildning och förkovran får gärna förklara. Sedan menar han att vi inte respekterar budgetreglerna. Det är dock precis vad vi gör men ni inte gör när ni år driver staten med underskott och fortsätter att lägga fram ofinansierade skattesänkningar. misstänkte oss också för att vara särskilt vidlyftiga eftersom vi inte redovisar all vår politik framöver. Det finns två problem med det sättet att resonera. Det första är att vi i just den budget som sannolikt kommer att gå igenom här ser just den vidlyftigheten, med ofinansierade skattesänkningar. Det andra problemet handlar om framförhållning. Man kan ju undra i vilken tidigare budget ni redogjorde för att det skulle komma 15 miljarder i sänkta skatter . Stod det 2011, 2012 eller 2013? Sanningen är att det inte ens fanns med i vårpropositionen. När vi beslutade om den strax för midsommar fanns inte det beskedet. Du kräver alltså besked av Socialdemokraterna i förväg, men ni kan inte ens leverera ett tremånadersperspektiv på er egen politik. 32 (FP) replik: Det var många konstigheter där. Låt mig börja med det sista. Det som är skillnaden mellan Socialdemokraterna och de andra oppositionspartierna, och regeringen, är att ni inte ens försöker tala om vad ni ska göra efter 2014. Det finns inga siffror i er budget; det finns bara streck. De andra försöker i alla fall siffersätta sina budgetalternativ. Jag tror att alla är medvetna om att framtiden är svår att spå och att det inte blir precis de siffror Per och andra har i sina budgetalternativ, men de gör en ansträngning. De försöker inte dölja något, utan de visar sina ambitioner. Det gör inte ni. Det är väldigt svårt för demokratin att fungera – för medier och medborgare att följa vad ni vill – om ni ska mörka på detta sätt. Jag tycker att det är ovärdigt att Socialdemokraterna gör det. Det är inte olagligt, men det är ovärdigt. Sedan påstår att vi driver staten med underskott. Låt mig påminna om att statsskulden ju har minskat under den här regeringen. Vi har gått med överskott. Det är ett fullständigt felaktigt påstående. Sedan säger att skolresultaten inte har förbättrats, som man kan mäta, . Förlåt, men det är 20 eller möjligen , för det är ni som har administrerat och drivit en flumskola under . Det är klart att det tar lite tid att vända den här oceanångaren. Men glöm inte att förfallet i den svenska skolan började . Jag tror inte att det har varit en sådan intensiv reformverksamhet och ett sådant resurstillskott till skolan på många decennier som det har varit under alliansregeringen. 33 (S) replik: Att skolresultaten skulle ha sjunkit är inte sant. Så ser det inte ut. får gå tillbaka till statistiken och se hur utvecklingen har varit. Resultaten har gått upp ibland och gått ned ibland, men har de bara gått åt fel håll, under just den period som parti har varit ansvarigt på Utbildningsdepartement. Alla år under just den perioden har vi sett en försämrad utveckling. Det är naturligtvis lätt att stå här och säga att man har satsat en massa resurser om man struntar i att ta hänsyn till viktiga saker som löneutvecklingen inom den här sektorn, om man struntar i att vi har haft inflation, inte så hög men dock, och att vi dessutom har en stor befolkningsökning. Det är alltså fler som ska dela på den välfärd som ska produceras. Det är därför vi kan se brister. När och har sänkt skatter har kommuner och landsting fått höja skatter i stället. Det är framför allt tydligt i landstingssektorn där man nu har gått fram med skattehöjningar, inte över hela linjen men i väldigt många landsting. Det är en indikation på att det skryt som vi får höra från de borgerliga partierna inte riktigt stämmer med verkligheten, och alla patienter och alla som jobbar i vården känner att det är på det sättet. får nog skärpa sin argumentation, vara lite mindre nöjd och försöka se de brister som finns i samhället. Det gör vi. Vi skjuter till exempel till ett par miljarder kronor för att man ska kunna anställa fler i vården, så att man inte behöver ha sommarbemanning året runt, vilket man nu riskerar att få i allt fler landsting. Till en folkpartist måste man ändå ställa frågan: Hur ska ni göra med skolan för att vända resultaten? Är det inte en bra idé att, som vi socialdemokrater vill, se till att vi kan minska klassernas storlek? 34 (FP) replik: Det finns en del indikationer, som också var inne på, på att det går bättre i skolan. Det är fler som söker till lärarutbildningarna. Det är en väsentlig förbättring. Vi får sannolikt också ett mycket bättre urval av sökande till lärarutbildningarna. Det kommer ett resultat av en PISA-undersökning – det ligger inte så långt bort – och då får vi väl se om resultaten har stabiliserats eller kanske till och med förbättrats. Det finns goda skäl att tro det, men vi får se när vi får resultaten av OECD-undersökningen. Höjda landstingsskatter, fler i vården – ja, som jag sade är det 20 000 fler som arbetar i välfärden nu jämfört med när vi 2006 tog över efter Socialdemokraterna. hade sitt landsmöte , och där uppmärksammades att olika finansieringsmöjligheter finns i olika landsting, alltså att skillnaden börjar bli för stor. Det är svårt för landsting där man har en vikande befolkningsutveckling och inte särskilt stark inkomstutveckling att upprätthålla en sjukvård som är likvärdig med den i andra delar av landet. Delvis finns detta problem även på skolområdet. Det finns alltså större regionala skillnader. Vi är beredda att vidta åtgärder mot detta, och jag tror att det kräver en ganska genomgripande tankeverksamhet hos alla politiska partier i när det gäller hur man vill lösa detta. Vi har observerat detta problem. Det var en fråga som diskuterades intensivt på vårt landsmöte. Vi är från sida beredda att gå vidare med åtgärder för att stärka sjukvården och även skolan, delvis genom ökade statliga insatser, för att få en större likvärdighet vad gäller både sjukvården i landets olika delar och skolan. 35 PER (MP) replik: Det var ett intressant anförande som höll här i talarstolen. Det känns som att tittar på omvärlden och gör sin omvärldsanalys med ett öga öppet, det som ser allting positivt som händer, men blundar hårt med det andra ögat, det som möjligtvis ser de problem som skulle kunna finnas i samhället. berömmer sig och sina regeringsvänner för att man sänker skatten, och man sänker inkomstskatten på statlig nivå. Men blundar med det andra ögat och ser inte de breda höjningar av kommunalskatten och landstingsskatten som sker runt om i just . I stället för att de som har höga inkomster får betala statlig skatt och därmed kan finansiera välfärden kommer alla att få betala lika mycket men i skatt. Det är alltså en form av skatteväxling som politik har lett till, och det är svårt att se det som någon positiv utveckling. Man berömmer sig också väldigt mycket för att ge ökade resurser till massor av olika områden. Det är inte särskilt märkligt, , att om man har suttit vid regeringsmakten – det har varit av utveckling – blir det mer pengar. Jag tror att kan gå tillbaka till i princip vilken åttaårsperiod som helst och se att pengarna har ökat av de åtta jämfört med av de åtta. Det intressanta är om pengarna räcker. Där ger inga besked över huvud taget. Han blundar med sitt andra öga för att också kostnaderna ökar inom välfärden. Lönerna stiger, det blir mer som måste bekostas och det blir fler människor i . Den intressanta frågan för oss som inte tillhör parti är: Räcker pengarna? Är det tillräckliga satsningar för att samhället ska fungera bra? Jag tror att alla vi som har suttit på akuten med sjuka barn i timmar och väntat på att få hjälp kan skriva under på att de inte räcker och att alla vi som har stått på kalla och blåsiga perronger och väntat på tåg som inte kommit eller kommit kraftigt försenade kan skriva under på att de inte räcker. Jag vill fråga : Handen på hjärtat, tycker du att till exempel välfärden och kollektivtrafiken är tillräckligt bra i det som du har styrt över i nu ? 36 (FP) replik: Nej, jag tycker inte att kollektivtrafiken är tillräckligt bra. Det är därför som vi investerar så kraftigt i järnvägsunderhåll, järnvägsutbyggnad och tunnelbaneutbyggnad i . Per sade i ett tidigare replikskifte att vi skär ned resurserna till järnvägen. Det är ju en fullständig förvrängning av den förda politiken. Det har inte satsats så mycket på järnvägsunderhåll i modern tid som vi gör . När denna reforminsats började fick järnvägen en extra skjuts, en extra stor tilldelning. När den extra stora tilldelningen dras ned från den ursprungliga närmast fördubblade tilldelningen, ja, då blir det mindre pengar, men det är ju från en extremt hög nivå eftersom vi var tvungna att öka tilldelningen när vi tog över från Socialdemokraterna och . Per ägnar sig åt ett statistiskt tricksande som är lite ovärdigt. Per frågar: Räcker det? Nej, det är klart att det inte räcker, men frågan är hur man skapar resurserna. Det räcker inte att stå och säga att det inte räcker, utan man måste också tala om hur nya reformer ska finansieras. Då säger jag att arbete, investeringar och utbildning – allt detta som gör vi – ska vi naturligtvis fortsätta med. Det som vi begär mandat för nästa mandatperiod är att få fortsätta denna arbetslinje, denna kunskapslinje och denna investeringslinje. Rösta på det alternativet i stället för på dem som bara vill höja skatterna och döda skattebaserna! 37 PER (MP) replik: Det var ett otroligt märkligt svar, och det tror jag att de som lyssnar på debatten också tycker. Först anklagar mig för att förvränga och säger sedan i nästa mening att det stämmer att man har dragit ned på resurserna till underhåll från till , så det är snarare som står här och förvränger verkligheten. Det är väldigt tråkigt att se att det faktiskt är en miljard till drift och underhåll som försvinner från till , som vi vet att man före en tredjedel av de urspårningar som har skett har fått varningar om att driften och underhållet har varit bristfälliga. Det leder till olyckor och hinder i trafiken. Då är vi tillbaka till frågan: Räcker resurserna? Det enkla svaret är: Nej, de räcker inte, för vi ser att det är stora problem i järnvägstrafiken i . Frågan om skolan skulle jag vilja återkomma till. Det är samma sak där; den svenska skolan har stora problem. Resultaten går ned – det har vi hört i en tidigare debatt – och läsförståelsen och matematikkunskaperna försämras jämfört med andra länder. Så mycket som av barnen i svensk skola säger att de har huvudvärk, och säger att de har ont i magen. Det är en arbetsmiljö i skolan som inte är acceptabel. Vad är regeringens svar på detta, regeringens prioriteringar? Politik handlar trots allt om prioriteringar. Jo, det är att 2 ½ procent av reformutrymmet i årets budget satsas på skolan medan en bra bit satsas på att sänka den statliga inkomstskatten – men inte den kommunala, för den höjs i stället. Vi satsar mer pengar på drift och underhåll av järnvägen för att vi ser att behoven är så stora. Vi vill att tågen ska komma . Vi satsar en femtedel av våra ekonomiska resurser i budgeten på skolan just för att vi ser att behoven är så stora. Vi behöver göra stora reformer och satsningar för att barnen ska ha rimlig arbetsmiljö och för att skolresultaten ska stiga. Det handlar om över 30 miljarder som satsar utöver regeringen. Det är genom de prioriteringar vi gör i budgeten som vi visar vad vi vill åstadkomma i samhället. Här är svaret tydligt från . Ni vill sänka skatten. Vi vill göra satsningar på skola och fungerande järnväg. 38 (FP) replik: Jag tycker att diskussionen om järnvägen som Per för, liksom hans inlägg, har spårat ur. Alliansregeringen tog över en investeringsbudget som var på en viss nivå. Sedan fördubblade vi denna nivå för järnvägar och järnvägsunderhåll. , eller kanske , blev det inte bara en fördubbling utan en tre- och fyrdubbling för att det fanns ett uppdämt behov. När vi går ned från denna extremt höga tre- eller fyrdubblade nivå till den fördubblade nivån är det en minskning; det är riktigt. Men den långsiktiga ökningen är en mer än fördubblad satsning på järnvägar och järnvägsunderhåll. Det har inte gjorts en sådan stor och uthållig satsning på järnvägsbyggande och järnvägsunderhåll . Det är det som denna regering står för. 39 (SD) replik: har tidigare avkrävt inte bara att vi ska redovisa hur vår budget ser ut för andra, tredje och fjärde året utan att vi även mer långsiktigt i vår budget ensidigt ska redovisa de positiva ekonomiska och finansiella effekterna av den utomeuropeiska invandringen till . I den stora invandringskommunen finansieras en tredjedel av ekonomin via utjämningssystemet. Det ser ungefär likadant ut i , , , och många andra stora invandringskommuner. Den kommunala utjämningen var från början tänkt som ett stöd för de kommuner som drabbades av urbaniseringen i . Utflyttningskommuner, glesbygd, inland och liknande skulle kompenseras. Faktum är dock att det i huvudsak går till invandringsrelaterade kostnader i andra kommuner. Så ser det ut. När avkräver oss denna redovisning av de långsiktiga positiva ekonomiska effekterna av den utomeuropeiska invandringen förmodar jag att han vet att det ger positiva ekonomiska effekter. Jag har letat och inte hittat det, men kanske kan upplysa mig. Hur ser siffran ut? Hur mycket tjänar långsiktigt på den utomeuropeiska invandringen? 40 (FP) replik: Vi har som sagt debatterat detta tidigare, och vad jag har påpekat är att ni i era budgetkalkyler tar upp de otvetydiga kostnaderna för de människor som kommer till gränsen och ska få mat och logi, lära sig svenska, utbildas och ges eventuell hälsovård. Det är klart att det medför en massa kostnader. Ser man över ett längre perspektiv kommer dock dessa ofta unga människor i arbete – även om det tar – och bidrar till bnp och skatteintäkter. Kommer man hit när man är 20–har man kvar av sitt arbetsliv. är en invandrarnation. Det är inget nytt. Den utomeuropeiska invandringen har också funnits tidigare. Vi fick hit människor från , och övriga när det var militärdiktaturer där. Men i huvudsak har vi haft invandring från . Vi måste ta med det där andra, för annars hamnar vi i en konstig situation. Det är som att säga: Vi ska inte ha barn, för de kostar mycket. Ja, barn kostar mycket fram tills de är 18–. Men eftersom vi har en positiv ekonomisk utveckling och plus är större än minus går i stort sett varje människa i på plus räknat på hela livet. Det är dock en jättekonstig kalkyl att hålla på med. Jag har en kort motfråga till . Vad tycker du att vi ska göra på eller i färjeläget i när det kommer människor från och ? Ska vi vända flygplanet eller färjan? 41 (SD) replik: Jag letade efter dessa positiva effekter eftersom jag tänkte att det måste finnas någon undersökning, men jag hittade dem inte. Det jag däremot hittade var motsatsen. Det kan man läsa om i regeringens egna utredningar och rapporter. Läser vi i om övriga världen utanför står det att sysselsättningsgraden sakta men säkert ökar ju längre man har varit i landet, och vi kan väl vara överens om att förutsättningen för att det ska vara lönsamt är att man kommer i arbete. När man har varit i landet 10–har vi en sysselsättningsgrad på den utomeuropeiska invandringen på . Vid vistelsetid i har vi, enligt , en sysselsättningsgrad på . Det är väl bra. har i sin rapport , Invandringen och de offentliga finanserna, tagit hänsyn till den positiva demografiska situationen för den utomeuropeiska invandringen vad gäller till exempel få äldre. Här står dock något mycket intressant: För att nå ett nolläge där ingen omfördelning sker måste andelen förvärvsarbetande bland utrikes födda vara . Men inte ens när man har varit längre än i landet når man upp i detta. Visserligen sade ni i talarstolen att arbetslösheten bland utrikes födda ökar, men säg att ni skulle lyckas att komma för dem med i . Då är det fortfarande där man inte betalar sina egna kostnader. Förklara gärna hur du räknar, , för jag förstår inte. 42 (FP) replik: Den senaste undersökning som jag kommer ihåg där man tittade på detta gällde flyktingarna från . Den visade att det har gått bra för dessa invandrare, framför allt för deras barn. De har ofta studerat mer och har bättre inkomster än svenskar. Det kanske sticker i ögonen på . Det finns ett grundproblem med er politik, och alla som hör måste ställa sig frågan: Vad tycker jag ska ske med människor som kommer från eller eller någon annanstans ifrån? Ska vi när de kommer till säga att de får ta ett flyg tillbaka till eller eller var de nu kommer ifrån? Vad ska vi göra med dem som står vid färjeläget i eller ? Ska vi säga: Nej, du får stanna på färjan. Du får inte kliva av här. Hur ska denna politik, där människor förvägras att komma hit, se ut i praktiken? Ska ni vända färjorna? Ska ni vända flygplanen? Hur ska ni göra? Det är en hjärtlöshet som inte många svenskar ställer upp på, tror jag. Jag ska hålla mig lugn här och säger bara: Jag tycker att det är vämjeligt. 43 PER ÅSLING (C): Ett lands välstånd avgörs av dess förmåga att skapa förutsättningar för fler jobb, ökade inkomster och därmed ökade skatteintäkter för att finansiera den gemensamma välfärden. Det är utgångspunkten för i den ekonomiska politiken. Vår huvuduppgift är att skapa förutsättningar för fler jobb. Det kan bara ske genom växande företag i hela landet, och det måste ske genom en miljömässigt hållbar tillväxt. Trots de senaste årens internationella ekonomiska oro har stått starkt och är kanske starkaste ekonomi. När andra länder dignar under en skuldbörda som hotar den globala återhämtningen har ordnade och starka statsfinanser. Hushållen har under sju års alliansstyre fått förbättrad ekonomi genom sänkta skatter på arbete och pensioner. Företagen har sett lättnader i regelkrånglet och lägre skatter. Tillsammans har reformerna inneburit att sysselsättningen har ökat påtagligt trots en global och europeisk finanskris. Vi står starka . Det budgetförslag som vi debatterar är en helhet. Det är en avvägning mellan nödvändigt ansvar för fortsatt stabila offentliga finanser och lika nödvändiga framåtsyftande satsningar för ökad tillväxt och sysselsättning. Tillsammans har allianspartierna nu presenterat åtta gemensamma budgetar. De bygger på en samlad vision för – ett som står starkt och som är rustat för att möta framtida utmaningar genom satsningar på utbildning, välfärd, företagsamhet och grön tillväxt. De satsningar som föreslås är ett resultat av reformer som lagt grunden för en uthållig tillväxt genom bättre villkor för jobbskapare, företagsamhet och entreprenörskap. Jobben kommer inte genom skattechocker. De kommer inte genom massiva arbetsmarknadsåtgärder. Och de kommer inte genom återanvändning av verkningslösa reformer. De kommer genom bättre villkor för dem som vill anställa. Företagen lägger grunden för de välfärdssatsningar som måste göras. De kommande decennierna kommer en åldrande befolkning att leda till ökade välfärdskostnader. Detta är utmaningar som måste , och då måste skatteintäkterna öka. Om vi inte gör det genom fler jobb i fler välmående företag återstår bara att höja skatterna. Men det har en kostnad. Hälften av de offentliga inkomsterna är inkomstskatt och sociala avgifter. Båda är mycket känsliga för andelen av befolkningen som arbetar. Att då höja skatterna på arbete är att beträda en farlig väg mot lägre sysselsättning och färre jobb. Det är att riskera en negativ spiral med höjda skatter och färre sysselsatta. I en globaliserad värld måste företagen vara konkurrenskraftiga för att växa och skapa nya jobb. Det förutsätter en internationellt anpassad skattesituation med sänkta arbetsgivaravgifter och egenavgifter. I ett där hela landet ska leva kan inte skattechocken slå hårdast mot landsbygden. Det är tyvärr resultatet av oppositionens politik. Trots den värsta ekonomiska krisen i världen depression har skatteintäkterna, i löpande priser, ökat kraftigt, med över 140 miljarder. Kommunernas intäkter har ökat med över 130 miljarder, även det i löpande priser. Den offentliga konsumtionen har ökat. Allt detta är möjligt på grund av en ansvarsfull ekonomisk politik som fokuserar på jobb, företagande och tillväxt i hela landet. Budgeten är en budget för jobb. har fokus på jobbskaparlinjen. Vi sänker arbetsgivaravgifterna för ungdomar ytterligare. Vi sänker egenavgifterna för företagare. Vi inför ett investeringsavdrag för att underlätta uppbyggnad av små företag. Vi inför ett system med mikroproduktion av el så att alla kan bli sina egna elproducenter. Vi skjuter till närmare 5 miljarder mer till landsbygdsprogrammet, jämfört med utgångspunkten från EU. Vi stärker lärlingsutbildningen. Vi satsar resurser för att nå en giftfri vardag. Allt detta är exempel på reformer för en grön tillväxt i hela landet. tillväxt är summan av alla regioners tillväxt. Grunden för tillväxt är likvärdiga förutsättningar. Vi behöver en klok tillväxtpolitik för hela landet. Det finns ingen motsättning mellan stad och landsbygd. Båda behövs för tillväxt. Utmaningarna är stora. Den demografiska utmaningen är större i de glesare delarna av landet, där avfolkning ofta leder till att det snabbare blir en åldrad befolkning. På många håll har vi en låg utbildningsnivå som innebär både svårigheter att finna jobb och att företagen har svårare att hitta kompetent arbetskraft. Företagen dras på många håll i landet med strukturella nackdelar i form av långa avstånd och en svag hemmamarknad. Brister i infrastruktur, både fysisk och digital, försämrar konkurrenskraften. Landsbygden behöver inte räddas. Landsbygden behöver samma förutsättningar som städerna. tar fasta på nämnda utmaningar. Vi har också ett ramverk att följa och ansvar för att hålla kostnaderna under kontroll. Därmed inte sagt att vi inte kan göra mer. Inte minst infrastrukturen är ett område som måste få mer uppmärksamhet framöver. Den svenska infrastrukturskulden är mycket stor. Den är ett resultat av decenniers underinvesteringar, och det finns ett stort behov av kreativa lösningar för att sätta fart på investeringarna. En möjlighet som lyfter fram är att se till privata finansieringsmöjligheter i offentlig-privat samverkan. står en samlad alliansbudget mot fyra splittrade alternativa förslag. En uttalad vilja att ta ansvar för landet står mot fyra olika idéer om vad som borde göras. En samlad budget står mot oppositionens vilja att till varje pris vinna kortsiktiga segrar. En budget är en odelbar helhet där förslagen ska samspela med varandra och måste vara i samklang med tidigare lagda budgetar. Allt annat skapar inte bara ekonomisk osäkerhet utan också en skadlig ryckighet i den ekonomiska politiken och ökad osäkerhet om vart den ekonomiska politiken är på väg. Därför är det allvarligt att oppositionen nu enats om att rucka på det finanspolitiska ramverket och att de till varje pris vill vinna en seger även om det går ut över helheten och även om det skadar tilltron till svensk ekonomi. Jag hoppas att man i den kommande budgetbehandlingen har tagit lärdom av debatten och besinnar sig, så att vi slipper se upprepningar av detta spektakel. I stället borde debatten handla om helheter och vad vi vill med . Alternativen är klara. står konkurrenskraftiga villkor för landets småföretag mot en skattechock för dem som anställer. Ekonomiska lättnader för hushållen, som också håller uppe konsumtionen, står mot höga skatter på vanliga inkomster. Avslutningsvis: Alliansregeringen har klarat genom fem tuffa år, genom en europeisk och global finanskris som ännu inte är löst. När andra länder har sett vikande sysselsättning och neddragningar i välfärden har vi sett fler i jobb och framåtsyftande satsningar. Vi har visat att vi förmår det andra bara kan tala om. Vi tar ansvar för välstånd. 44 PER (MP) replik: Jag välkomnar Per Åslings engagemang för företagande. Det är ett engagemang som jag delar.