prot · H009117 · 2013-06-05 00:00:00 — Det vi talar om har bäring på skolans viktigaste komponent: lärarna. Det är en rejäl satsning. Det är rejält mycket pengar som satsas på området för att tillskapa dessa karriärtjänster. , 2013, handlar det om 187 miljoner. växlas det upp till 468 miljoner. Slutligen handlar det efter 2016 och framåt om 880 miljoner som kommer att gå till rejäla lönelyft för dem som får titlarna förstelärare och lektor. Det handlar om lärare som jobbar i privata skolor och lärare som jobbar i kommunala skolor. För de lärare som jobbar i de riktigt små skolorna, med ett elevantal under 75 elever, finns det en speciell pott att söka. Detta är någonting som kommer alla till godo. är det viktigt att dels vi från regering och riksdag, dels kanske framför allt de som har huvudansvaret för den svenska skolan, kommunerna, förvaltar reformen på bästa sätt. Det är viktigt att vi ger reformen tid att sätta sig och ger den arbetsro. får jag en känsla av att vi knappt hinner genomföra någonting innan politiker från en massa olika partier som varit för ett förslag är ute och kommer med förslag på hur man ska förändra och göra ändringar fram och tillbaka. Detta är en i grunden väldigt bra reform som måste få arbetsro ute på skolorna. Den måste få tid att verka och tid att ge resultat. Det är också viktigt att nämna att det är en reform som handlar om en del lärare, av lärarkåren, men att jobbet inte slutar där. Det är viktigt att alla lärare får en bättre arbetssituation. Det är viktigt att alla lärare får en högre lönenivå. Även om det finns andra länder, till exempel , som ligger på ungefär samma lönenivåer för lärare ska de svenska lärarlönerna upp, eftersom vi ligger dåligt till sett ur ett OECD-perspektiv, alltså jämfört med andra länder i västvärlden. För att förbättra för alla lärare, inte bara för dem som omfattas av denna reform, måste fler saker till. skrev utbildningsministern tillsammans med aktörer runt om i skolvärlden en artikel på med tio punkter för hur vi ska göra det ännu bättre för svenska lärare. Det handlar om minskad administration. Här kan man utnyttja inte minst it som ett verktyg för att slippa fylla i blanketter gång på gång. Här är vi i också öppna för att ta nya steg. Det är en i grunden sund och bra reform, med fler nationella prov. Det har lagts en ganska stor press på lärare att de ska sitta och rätta, och det tar mycket tid från klassrummet. Där är vi öppna för att se över en central rättning, som skulle lyfta bort ett väldigt arbetskrävande moment från lärarna och ge dem mer tid till elever. Detta är ett sätt att göra läraryrket mer attraktivt. Man ska som lärare kunna göra karriär både i uppdrag och i lön. Det finns också fler saker som kan göra läraryrket till ett alternativ för fler duktiga studenter. Vi har gjort om lärarutbildningen. Även om det har varit jobbiga rubriker i tidningarna , om hur få som söker och att några som kanske inte borde bli lärare kommer in på lärarutbildningen, går utvecklingen åt rätt håll. Med den omgjorda lärarutbildningen ökar söktrycket, om än från låga nivåer. Det är bara att hoppas att den utvecklingen håller i sig. Jag tror också att det är viktigt med fler vägar in i läraryrket. Ett exempel är den grupp aktörer som jobbar med initiativ för att starta en helt ny lärarutbildning i för att locka riktigt duktiga studenter. Det är i själva verket två initiativ, ett som heter Teach for och ett som heter . Det är bra att fler aktörer kliver in och tar ansvar för att förbättra den svenska lärarutbildningen. Slutligen skulle jag vilja säga att detta är en glädjens dag för alla oss som vill stärka den svenska skolan och vill stärka den svenska lärarkåren. är det ganska många lärare som kommer att få helt nya karriärvägar. Det kommer att vara finansierat från statligt håll, men det är också viktigt att kommunerna tar sitt ansvar och inte nöjer sig med att höja lönerna med det som staten går in med utan år runt om i alla kommuner prioriterar detta för alla lärare, inte bara dem som omfattas av denna mycket viktiga reform. 83 (KD): Ja, det är en glädjens dag när vi kommer fram med den här typen av förslag till kammaren efter att regeringen har kommit överens om att höja lärarnas status. Det har vi ju talat om, och detta är ett led i det. Jag vill säga redan inledningsvis att detta att arbeta för en karriärstege för lärarna är bara en liten del men en nog så viktig del. Vad har regeringen egentligen kommit överens om med lärarfacken? Jo, det är de tio punkter som berörde här, och jag vill läsa upp dem. 1.Höjda lärarlöner och karriärtjänster. 2.Minskad administration utreds. 3.Legitimation och behörighet. 5.Lämplighetsprov vid antagningen till lärarutbildningen prövas redan. 6.Didaktiken i lärarutbildningen förstärks. 7.Särskilda övningsskolor för lärarstudenter prövas nu i . 8.Praktiken, VFU, skärps. Studenterna ska bedömas noggrannare. Man får legitimation vid examen. 10.Ett skolforskningsinstitut inrättas. Det är alltså tio väldigt tydliga punkter: Vi vill höja lärarnas status. Propositionen om karriärvägar innebär att det inrättas en tjänst som förstelärare och en tjänst som lektor. För detta får huvudmännen statsbidrag. Jag vill då trycka på att det blir frivilligt för huvudmännen att inrätta detta. Vi låter ansvaret ligga kvar. Det har inte varit något som helst förbud mot att göra särskiljande insatser för de lärare som har visat prov på extra god yrkesskicklighet, men här sätter vi nu också en ribba och anger medel. När man ska höja statusen på en profession är det viktigt med olika karriärvägar. Det räcker med att titta på en rad yrken ute i samhället för att se att där det blir attraktivt att gå vidare vill man kunna ha yrkesvägar framåt. Ändå är det så att man har den högsta statusen när eleverna upplever att de trivs med läraren, när föräldrar upplever att deras barn lär sig och så vidare. Här får vi dessutom in momenten av yrkesskicklighet beträffande utvecklingen på olika sätt men också beträffande att föra in forskningen i den praktiska verkligheten i skolan. Vi har ett departement som gör allt vad det kan, skulle jag vilja säga, när det gäller att komma till oss med förslag om hur vi ska få en bättre syn på, en bättre värdering av och en bättre attityd till skolan och skolverksamheten. Detta är ett led, som sagt, och vi kommer att få många fler saker. kan det finnas anledning att lyfta upp några saker, som jag själv satt och funderade på precis innan jag skulle gå upp här. En sak är: Hur talar vi själva om svensk skola, herr talman? Hur ofta går vi ut i svensk skola och ser vilket enormt stort arbete som görs i klassrummet av lärarna och hur många elever som är jättenöjda med sin lärare när vi talar med barn och elever ute i samhället? Låt oss lyfta upp och tala om det som fungerar! Vi måste lyfta upp problemen och finna förslag till åtgärder, och vi måste debattera det, men vi måste också se det som faktiskt fungerar, tala om det och låta det bli förebilder för alla som tycker att det ibland känns hopplöst. Jag tycker att det är ett bra förslag vi kommer fram till här, och det är spännande att följa skolans utveckling framöver. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Såvida jag inte finner anledning att tala i detta sammanhang någon mer gång önskar jag talmannen och alla andra här en god sommar. 84 (MP) replik: Jag vill ställa samma fråga igen. uttryckte det så fint att forskningen ska komma ända in i verkligheten i skolan. Jag tycker att det låter precis lika bra om man säger att forskningen ska komma ända in i verkligheten i förskolan. Varför är detta något som ni som allianspartier har nekat? Ni ger inte förskollärare den möjligheten. Det måste ändå finnas något skäl till det. 85 (KD) replik: nekas detta inte rakt av. Det står tydligt och klart att det inte finns något som hindrar skolhuvudmännen från att anställa lektorer också i förskolan framöver. Vi vet dock att när detta infördes var det väldigt få förskollärare jag har inget tydligt exempel som man kunde lyfta in som lektorer. Det har varit få som har sökt. Varje sådan här del kommer att följas. Bara för att det inte finns med här är det inget som säger att det inte kommer att finnas med framöver. Det är dock intressant att se vad det kommer att finnas för intresse. Skolhuvudmännen kan fortfarande mycket väl anställa lektorer i förskolan, och det torde då vara de som har nischen förskola och har tagit sin fil. 86 (MP) replik: Den möjligheten finns och har alltid funnits. Det har inget med karriärvägar att göra. På min gamla arbetsplats var det en av förskollärarna som var professor. I finns det gott om överutbildade förskollärare som har forskat inom det här området, och det är likadant på . Var man än ser i landet finns det många med förskollärarbakgrund som har kompetens som licentiat, lektor, docent eller professor. Det tror jag inte är något problem, utan problemet är snarare Alliansens syn på åldrar. Man tycker inte att det är lika viktigt med förskolan. 87 (KD) replik: Jag uttryckte mig otydligt i så fall. Jag är fullt medveten om att det finns många förskollärare som är forskarutbildade och som har goda meriter. De kan också anställas. Skolhuvudmännen äger sin fulla rätt att anställa dem som lektorer på förskolan. Därför ser jag inte det problemet. Här handlar det om att reformen med karriärstegar just nu inte kommer att vara en del av förskolan. Vi har sett betydelsen av att kunna genomföra den i den övriga skolan. Det innebär dock inte att det aldrig kommer att kunna genomföras. Det får vi naturligtvis återkomma till. I det här skedet är det detta steg vi tar, och det steget är jag väldigt nöjd med. har vi en förskola med en målsättning, och vi har en obligatorisk skola med tydliga mål. Så länge det är så kan det också finnas skillnader för dem som arbetar där. Det är egentligen inget märkvärdigt alls. 88 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Vi har precis varit i med utbildningsutskottet. Där är det som antas till lärarutbildningen, och det är elva sökande per plats. I är det 1,2 sökande per plats. Det är klart att det finns skolpolitiska motivargument för att vi har haft den här utvecklingen i svensk skolpolitik . fanns det riksdagskolleger som tyckte att vi skulle ta bort ordet lärare och ville att det skulle heta . Det har varit kraftig argumentation mot statlig reglering av behörighetskrav för läraryrket som sker genom lärarlegitimationen med mera. Fram till nu har det varit tillåtet för arbetsgivare och kommuner att anställa en obehörig lärare. Exempelvis kan en idrottslärare gå in i en matematiklektion på högstadiet det är väldigt vanligt och undervisa eleverna i ämnet matematik. Det är inte en skolpolitik som på något sätt lyfter läraryrkets status, tvärtom. Den här utredningen tillsattes 2011. har vi från regeringen gått fram med ett förslag som är jättebra. Flera kolleger har varit inne på vikten av att locka fler till läraryrket och behovet av fler karriärvägar. Tyvärr har vi i många kommuner sett en tendens att om man har velat göra karriär har fokus inte legat på klassrummet och det elevnära arbetet, utan det har handlat om att delta i så många konferenser som möjligt, att vara studierektor med ansvar för schemaläggning och utveckling eller att vara projektledare av olika slag. Det har inte varit fokus på klassrumsundervisningen. Hela statsbidragsförordningen som blir resultatet av den lagstiftning vi nu beslutar om leder till att man fokuserar på klassrumsundervisningen, vilket vi tycker är jätteviktigt. Vi lägger om hela skolpolitiken just . Det har nämnts en ny lärarutbildning, en ny skollag med skärpta behörighetskrav, och vi inför nu det så kallade målsättningsstadgandet i skollagen för att stimulera kommunerna att faktiskt inrätta tjänster som förstelärare och tjänster för yrkesskickliga. När man lyssnar på debatten kan man tänka: Vad snåla ni är! Varför avgränsar ni här, och varför anslår ni inte ännu mer pengar? Precis så låter det i varje skolpolitisk debatt som om vi, alltså staten, representerad av regering och riksdag, har det fulla ansvaret för svensk skola! På den nationella nivån kan vi göra mycket, men vi får inte glömma bort att vi fortfarande har en kommunaliserad skola. De kommunala arbetsgivarna kommunerna, kommunalråden, skolnämndens ordförande och de fristående aktörerna är de som anställer lärarna. Det är de som direkt och lokalt påverkar villkoren och löneutvecklingen för svenska lärare. Det har de misskött. Det är det som är bakgrunden till att och alliansregeringen lägger fram detta förslag, som jag uppfattar i huvudsak har ett starkt stöd i riksdag. Det kan man inte tro när man lyssnar på de andra inläggen i debatten, men detta är ett positivt förslag. Det är inga tillfälliga satsningar utan ett permanent anslag om 165 miljoner som når 4 400 lärare . Totalt, när det är fullt utbyggt, når det 10 000 lärare. Som det ser ut nu är taket i permanent satsning. Vi kan diskutera mycket om läraryrkets status, att vi behöver återprofessionalisera det och så vidare, men vi pratar inte bara utan gör verkstad. Det är ett viktigt beslut som vi fattar . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 13 § Ägarstyrningen av Föredrogs finansutskottets betänkande 2012/13:FiU38 Ägarstyrningen av (skr. 2012/13:119). 89 (S): Alla nyfikna åhörare! Vi ska nu behandla . Jag tänkte inte kommentera det som vi i utskottet har en samsyn om, utan jag kommer att fokusera på samhällsuppdrag. För oss socialdemokrater är ett viktigt bolag som vi anser ska vara kvar i statens ägo. Bolaget har haft stor betydelse, bland annat som prispressare på bolånemarknaden. Vid en avyttring finns det en stor risk för att konkurrensen på bolånemarknaden minskar ännu mer, till stor nackdel för alla som har bolån. Det finns en tydlig samhällsnytta med att ha ett statligt ägt . Regeringen anser att inte har ett samhällsuppdrag. Socialdemokraterna delar inte regeringens syn på uppdrag. har sedan bolaget bildades starkt bidragit till ökad konkurrens på framför allt bolånemarknaden. Bidraget till konkurrens och mångfald var ett av huvudskälen till att bolaget bildades. har också tidigare uttalat att har ett uppdrag att bidra till mångfald och konkurrens, vilket bekräftas av . I finansutskottets betänkande 2008/09:FiU39 står: har bl.a. ett uppdrag från staten att med utgångspunkt i sedvanlig företagsekonomisk målsättning och en effektiv organisation bidra till mångfald och konkurrens. Sedan gäller det åsikt om mål för att ska bidra till mångfalden och konkurrensen på bolånemarknaden. Målet är inte närmare preciserat och heller inte utvärderat av ägaren. Ser man till utvecklingen på denna del av kreditmarknaden över det verkar ha bidragit till vissa förändringar. bedrev en prispressarstrategi, vilket bidrog till att minska bankernas marginaler på bolån. var också först med att ta bort ränteskillnader i lån mellan bostadsrätter och villor. är det svårare att utröna betydelse för bolånemarknadens funktionssätt, utöver att bolaget faktiskt är en aktör bland ett begränsat antal aktörer som finns på bolånemarknaden. Utskottets tidigare uttalande samt skälen för bolagets bildande är svåra att tolka på annat sätt än att har ett samhällsuppdrag, även om detta inte framgår av bolagets styrdokument. 90 (M): Staten är en av största företagsägare med 58 bolag. 43 är helägda. Och staten är delägare i ytterligare 15. Tre av de här bolagen är börsnoterade. Företagsportföljen värderades 2011 till , och de helägda bolagen hade nästan 100 000 anställda. Det säger kanske sig självt att det här ägandet medför ett stort och viktigt ansvar. Det är regeringen som förvaltar de här företagen på uppdrag, men företagen ägs gemensamt av hela svenska folket. Därför är det viktigt att staten är en aktiv och professionell ägare. Vår syn på ägandet är pragmatisk. Vi prövar detta i varje enskilt fall. Det går inte att säga att det alltid är bra att staten äger företag. Det går inte heller att säga att det alltid är dåligt. Frågan om ägandet måste prövas löpande i varje enskilt fall. Det argumenteras ibland från oppositionshåll som om det automatiskt alltid skulle vara en god affär att äga företag. I många fall kan ägandet vara väl motiverat. Men det är viktigt att komma ihåg att ägandet, särskilt av finansiella tillgångar, är förknippat med stora risker. Värdet kan förändras mycket snabbt. Det kan till exempel variera kraftigt beroende på konjunkturen. Det såg vi inte minst under finanskrisen då statens Nordeaaktier sjönk med ca i värde. Vi menar att det är centralt att de bolag som staten äger bedriver sin verksamhet på ett sådant sätt att ett långsiktigt värdeskapande uppnås. Förvaltningen ska vara effektiv, professionell och transparent. I statens ägarpolicy slås det dessutom fast att statligt ägda bolag ska vara föredömen inom området hållbart företagande. behandlar vi den skrivelse som regeringen har lämnat till med anledning av granskning av statens ägarstyrning av det helstatliga bolaget , som har en inriktning särskilt mot bolånemarknaden. gör en rad iakttagelser och landar därefter i fyra rekommendationer. Från regeringens och Alliansens sida instämmer vi i många av de iakttagelser som har gjort men inte i alla. konstaterar att i delar av obligationsprogram finns en ägarklausul som har utgjort en försvårande faktor vid de tillfällen när staten har försökt att sälja bolaget, det vill säga 2001 och 20072008. Vi instämmer i detta konstaterande. Vi håller också med om rekommendation att regeringen bör utvärdera de risker som ägarklausulen medför och se hur de kan minimeras inför en eventuell försäljning, även om något försäljningsbemyndigande från inte föreligger . Den här utvärderingen ska slutföras . När det gäller avkastningskravet och utdelningsprinciperna menar att det för deras granskning fanns behov av att göra en översyn. Den bedömningen delas till fullo av regeringen. En översyn har också gjorts. Efter dialog med företrädare för ägaren beslutade att ge bolagets vd i uppdrag att i samverkan med bereda ett förslag till nya ekonomiska mål för bolaget. Som resultat av detta arbete beslutade att föreslå bolagsstämman att besluta om nya ekonomiska mål för bolaget. De här målen fastställdes av bolagsstämman . Målen omfattar lönsamhet, kapitalstruktur och utdelning. Från Alliansens sida delar vi regeringens bedömning att inte har ett specifikt samhällsuppdrag. har tidigare uttalat att har ett uppdrag från staten att med utgångspunkt i sedvanlig företagsekonomisk målsättning och en effektiv organisation bidra till mångfald och konkurrens. Vi menar att det ställningstagandet inte ska tolkas som att har ett specifikt samhällsuppdrag. Regeringen har inte heller tolkat uttalandet så utan anser att genom sin verksamhet, precis som andra aktörer, bidrar till ökad valfrihet och därmed också ökad konkurrens. Därmed anser regeringen att det inte finns något behov av en särskild återrapportering om hur bidrar till mångfald och konkurrens på bolånemarknaden, vilket rekommenderade i granskningsrapporten. Vi delar regeringens bedömning. Vi föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 91 (S) replik: Socialdemokraterna och har lämnat in ett särskilt yttrande när det gäller samhällsansvar. Vi ser det ungefär så här: Svenska bankers lönsamhet är ur ett internationellt perspektiv väldigt hög. De fyra svenska storbankerna hade en sammanlagd vinst på 79,1 miljarder. Året efter, 2012, hade storbankerna 86 miljarder i vinst. Det är en ökning jämfört med . Det är en marknad med få aktörer där staten står mycket för risken, och vinsterna kammas hem på den privata marknaden. Min fråga är: Ser inte att det finns ett utrymme för att ska ha ett samhällsuppdrag? 92 (M) replik: Det är bara att konstatera att vi har lite olika syn på åtminstone delar av de statliga bolagen, specifikt i detta fall. Vår uppfattning är att staten inte behöver eller bör äga . Vi hade gärna sett att staten hade kunnat sälja . Men den uppfattningen delas inte, som bekant, av oppositionen. När det gäller bankernas lönsamhet är vi nog överens om att det behövs en förbättrad konkurrens på bankmarknaden. Vi tycker också att man kan och bör skruva upp kraven på bankerna, till exempel vad gäller kapitaltäckningskraven. Det menar vi inte är ett argument för att staten ska äga en bank. Som jag sade tidigare finns det stora risker med att vara ägare av bolag. Det är inte bara så att pengarna tickar in. Det är också risker med detta. Man kan väl säga att även Socialdemokraterna tenderar att ha lite olika uppfattningar i de här frågorna. Vissa bolag tycker ni att man ska sälja, andra inte. Ni har också en tendens att ändra uppfattning över tiden. Ni har ju själva varit för att man ska sälja . Vi kan titta på ett annat bolag, nämligen Nordea. Det är slående att ni för ganska exakt var emot att staten skulle sälja det man ägde i Nordea. var ni fortfarande emot, men ni räknade ändå med intäkterna i er budget. När det gäller den nu gällande budgeten har ni bytt riktning helt och är inte längre emot att staten ska sälja det man äger i Nordea. Man kan konstatera att synen på ägandet kan utvecklas . Vår uppfattning är att inte behöver ägas av staten. 93 (S) replik: Finansmarknadsminister sade till TT att bankernas vinstnivåer bör komma konsumenterna till del. De förslagen har vi inte sett i . Vi har avvaktat ganska länge för att se de förslagen. Vi kan se på avkastning. De ligger i linje med de internationella bolåneinstituten. Vi socialdemokrater ser att har ett samhällsuppdrag. Bankmarknaden har utvecklats så här i : Det är det offentliga som står för risken, och vinsterna kammas hem på den privata marknaden. När kommer vi att få se förslagen om att vinstnivåerna ska komma konsumenterna till del? Finns det inte utrymme för att ska ändra sin politik och kunna se som en viktig aktör på bolånemarknaden? 94 (M) replik: Jag konstaterar än en gång att vi har olika syn på ägandet just när det gäller . Vår uppfattning är att man ska pröva förutsättningarna för det här ägandet löpande och se om det finns ett behov av att äga det här bolaget och om det finns eller bör finnas ett särskilt samhällsuppdrag. Vår mening är att det inte är så i det här fallet, utan det är trots allt en marknad med internationella aktörer där det finns konkurrens. Sedan delar vi bedömningen att konkurrensen borde bli bättre. Det har gjorts en del förändringar redan och mer är på gång, men jag menar nog att det är två olika frågor. Att man behöver göra en översyn av regelverken, ställa tuffare krav och förbättra konkurrensen är inte ett argument för att staten ska äga en bank. Det kan tvärtom vara så att ett sådant ägande ökar risken, och det kan bli dyrt för staten om det inte skulle gå bra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 14 § Beslut om ärenden som slutdebatterats UU11 Strategisk exportkontroll 2012 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Punkt 1 (Krigsmateriellagstiftning, de mänskliga rättigheterna, ett demokratikriterium m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (MP, V) 3. res. 2 (SD) Förberedande votering: 36 för res. 1 20 för res. 2 242 avstod 51 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 242 för utskottet 36 för res. 1 20 avstod 51 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 S, 100 M, 18 FP, 16 C, 13 KD För res. 1: 20 MP, 16 V Avstod: 20 SD Frånvarande: 17 S, 7 M, 5 MP, 6 FP, 7 C, 3 V, 6 KD Punkt 2 (Exportkrediter, ) 1. utskottet 2. res. 3 (MP, V) 3. res. 4 (SD) Förberedande votering: 36 för res. 3 20 för res. 4 242 avstod 51 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 242 för utskottet 36 för res. 3 20 avstod 51 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag.