prot · H10930 · 2013-11-19 00:00:00 — Men i vissa lägen är det oberäkneligt. När de stod med resväskorna i handen – som säger – var det kanske inte någon som kunde förutse att de skulle just hit. Då gäller det att visa medmänsklighet och se till att dessa individer får tak över huvudet . Detta ska naturligtvis inte hindra en tät dialog mellan och kommunerna. Jag fick klart för mig – enligt vad den operativa chefen på delgav oss – att man står i förbindelse med kommunerna där det så är möjligt under de planerade anvisningarna av asylboende. Det ska föras en dialog som ska upprätthållas med dem som är ansvariga i kommunerna för allting som tillkommer, skolgång och annat som kan vara relevant. Om man plötsligt står här med resväskan efter en flykt över minfält och hav där man har riskerat att kapsejsa ska man få tak över huvudet innan natten faller. I dessa lägen, när det behövs ett akut skydd, kan vi inte alltid kräva att ska föra en dialog lokalt med kommunerna. Med detta sagt vill jag betona det föredömliga initiativ som generaldirektören på har tagit, nämligen att inleda ett samtal med de myndigheter som berörs av migrationsströmmarna. Kommuner och Landsting är en sådan samtalspartner där man diskuterade på ledningsnivå med företrädare för kommunerna och för . Förhoppningsvis detta för att man för en dialog mellan och Kommuner och Landsting och också mellan och Arbetsförmedlingen när det gäller att ta ansvar för dem som har fått uppehållstillstånd och ska vidare under någon annan myndighets ansvarsområde och en annan minister. 45 Statsrådet (M): Jag instämmer helt i beskrivning av de känslor som vi alla har inför det fruktansvärda som drabbar det syriska folket. I det här läget är det naturligtvis viktigt och angeläget att och Europeiska unionen står bakom den gemensamt beslutade lagstiftning som vi har i unionen och som ger människor rätt att söka asyl i alla unionens 28 medlemsstater och få en sådan ansökan prövad. Det kommer många människor till . Det är klart att detta medför utmaningar. Jag besökte själv i går och träffade kommunpolitiker, tjänstemän i kommunerna och tjänstemän på . Naturligtvis träffade jag också asylsökande flyktingar. Min bild är att det finns utmaningar men att det under omständigheterna fungerade bra. Under tuffa omständigheter ordnade det sig med tak över huvudet med mycket kort varsel. tjänstemän jobbar i vissa fall sexdagarsvecka och tvåtimmarsskift för att tillgodose de mycket basala behov som finns och leva upp till vår egen lagstiftning som har beslutats här i kammaren och naturligtvis Europeiska unionens lagstiftning vad beträffar mottagandedirektiv och asylprövningsdirektiv. Men gav ju själv bilden av hur det ser ut. Det är många som kommer, mellan 1 500 och 1 900 personer . Det är många människor. Naturligtvis ska vi ha en bra och välfungerande dialog mellan de statliga myndigheter och de kommuner som är berörda. Men det är viktigt att komma ihåg att det inte finns någon tidsgräns för när måste informera kommuner om att ett nytt boende är upphandlat. försöker att informera kommunerna . Det varierar naturligtvis när i processen som kommunerna informeras. sker det redan under förhandlingsstadiet, ibland efter det att ett avtal har slutits. Enligt lagen om offentlig upphandling råder det ju sekretess fram till dess att tilldelningsbeslutet är fattat, det vill säga när en rangordning av anbuden har genomförts. tog upp frågan om hur viktigt det är att ha en bra dialog med det civila samhället. Vi från regeringen betraktar det som mycket angeläget att den enskilde kan tas emot bra i närsamhället. För att öppna dörrar till organisationslivet samverkar med den lokala nivån. Det kan till exempel resultera i praktikplatser, att arbetsgivare får kännedom om asylsökandes möjligheter att arbeta. Då är det viktigt att hela samhället bidrar till ett fungerande mottagande. beslutade om mål för politiken för det civila samhället. I det sammanhanget betonades bland annat civilsamhällets vikt och roll som utförare av välfärdstjänster. Regeringen slöt en överenskommelse med idéburna organisationer på integrationsområdet samt Kommuner och Landsting. Informationsfrågorna är viktiga, och det är betydelsefullt att vi diskuterar dem. Men som jag sade tidigare återkommer jag till det. När många människor kommer snabbt till vårt land finns det alltid en risk att det uppstår flaskhalsar. Mitt intryck är att de myndigheter som är berörda och arbetar med detta gör sitt absolut yttersta även under ganska tuffa förhållanden. 46 (S): Jag är glad att ministern delar synen på vikten av att ta emot de nödställda. Jag är väl medveten om att antalet asylsökande ökar i . Det är en stor utmaning för . Men verkar det som att det enbart är bostadstillgång som styr verksamheten. Och den tillgången finns inte där har gott om personal. Ministern nämner detta med tidsgräns när det gäller dialogen. Saken är ju den att den existerar över huvud taget inte. Dialog, information och delaktighet lyser med sin frånvaro, trots kommuners bedjan via samtal, via personliga möten. Det visar på att lokal närvaro skulle motverka både kortsiktiga och långsiktiga problem. Är det rimligt att upphandlingsregler ska gå före allt annat i tron att billigt boende löser allt? Borde inte till exempel spridning av boende för att klara kommunernas och landstingens uppdrag vara en del i placeringen? En väl fungerande mottagning är en försättning för att det senare ska bli en fungerande integrering. Den globaliserade världen som vi lever i kommer självklart att bli mer och mer naturlig när människor från olika håll och kulturer möts. Detta är någonting oerhört spännande och positivt, och det bidrar till utvecklig av samhällen och länder. Vi socialdemokrater anser att alla kommuner ska ta ansvar för flyktingmottagandet. Det gynnar den enskilde och kommunen som får nya medborgare med olika kompetenser och erfarenheter. Men om mottagandeprocessen ska bli bra måste det finnas möjlighet för kommuner att föra en dialog med . Vi socialdemokrater tycker också att borde ha stött kommunerna i deras arbete. kommer det många fler. Små kommuner tvingas ofta att ta emot ensamkommande barn. Här måste finnas möjlighet till stöd och support. Därför är det ännu viktigare att asylmottagandet fungerar och att det förs en dialog mellan och de berörda kommunerna. Eller tänker ni lämna kommunerna i sticket? Frågan till ministern är: Krävs det att samtliga kommunalråd åker till och knackar på ministerns dörr för att han ska inse allvaret i den här frågan? 47 (S): Jag ska upprepa frågan i interpellation: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att förbättra och utveckla samverkan mellan och de mottagande kommunerna? Det enda svar jag kan hitta från ministern – någonting som liknar ett svar på själva frågan – är: Regeringen följer noga utvecklingen inom de frågor tar upp. Det kan vara vällovligt att följa utvecklingen, men det är inte det efterfrågar. Det är inte det man efterfrågar från kommuner, som har att ta ett stort ansvar för flyktingmottagandet runt om i . Det är inte det man efterfrågar i de kommuner i län, bland annat och , som försöker få en dialog med . Jag vill än en gång poängtera, herr talman, att vi socialdemokrater skulle vilja se ett tydligare uppdrag för att stödja kommunerna i arbetet med att stärka mottagningsverksamheten. Jag tar det exempel som generaldirektör själv tog, där han tillsammans med en kommun hade kommit överens om att man skulle finansiera en tjänst. Men det kan inte vara så att vartenda kommunalråd i ska behöva göra det egna avtalet med generaldirektör. Det måste ankomma på migrationsministern och regeringen att lägga det uppdraget på att ha en samverkan med kommunerna för att stärka mottagningsverksamheten och se till att människor som flyr för sitt liv får ett bra mottagande, men också att kommunerna kan göra det på ett så bra sätt som möjligt. Jag tror att det blir bra både för de flyktingmottagande kommunerna och för som helhet. Med det, herr talman, hoppas jag att migrationsministern kan besvara den fråga som och jag nu har ställt. 48 FINN (M): Jag ska beskriva ett fall från mitt län, nämligen från , en liten ort som ligger utanför . Där bor knappt 800 invånare, och där har man upphandlat ett asylboende för 250 individer. På grund av det söktryck som finns kommer de som beviljas uppehållstillstånd att ersättas av nya som kommer in för att få sin prövning gjord på ett rättsligt korrekt sätt. ska de få ett anständigt boende, alltså inte längre i flyktingförläggningar som förr utan i ett lägenhetsboende, som är mycket mer humant inriktat på behoven. Därmed kan man förhoppningsvis förbättra för dem som är lidande. Då finns det en principiell ingång från . Det är att man förlägger sådana boenden till mindre orter just för att man ofta ser att de asylsökande kommer från en så fruktansvärd situation att de behöver lugn och ro omkring sig. När man beviljar ett permanent uppehållstillstånd handlar det snarare om att flytta till större orter, och då ligger ansvaret inte längre under utan i stället under Arbetsförmedlingen. Det kommenteras också i ministerns svar, även om undvek att beskriva den verklighet som svaret ger oss tillfälle att förstå. Det viktiga när vi tittar på , som jag har besökt fyra gånger, är att man har ett bra samarbete med kring den etablering som de där har för boende. Men det stora problemet just nu är att väldigt många av dem som får permanent uppehållstillstånd inte kan flytta därifrån eftersom de som är nyanlända inte har fått några anvisade nya bostadsorter. Här ser vi hur det gnisslar mellan myndigheterna. Jag tycker då att det är förtjänstfullt att generaldirektören på har tagit initiativ till att samverka på ledningsnivå både med Arbetsförmedlingen och, som jag nämnde i mitt förra inlägg, med Kommuner och Landsting för att försöka lösa frågan såväl uppifrån som i de praktiska fallen konkret på golvet. 49 Statsrådet (M): pratar om bostadstillgång. Ja, den är avgörande för att förstå vad som är kruxet i den här diskussionen. Den generella bostadsbrist som vi har samt konkurrensen om bostäder – mellan asylsökande, ensamkommande barn, kvotflyktingar samt nyanlända och deras anhöriga – medför att har svårt att hitta lediga hyreslägenheter och får söka andra boendeformer. prioriterar då boende i vanliga hyreslägenheter. I möjligaste mån försöker verket koncentrera boendet och inte ha enstaka lägenheter utspridda i landet. Barnfamiljer placeras till exempel i första hand i lägenhetsboenden. Dessa boenden behöver inte upphandlas, utan verket kan sluta avtal direkt med fastighetsägaren, oftast då kommunen. Men vad gör när lägenheterna inte räcker till? Ja, då behöver man komplettera med tillfälliga boenden. De bostäderna finns på vandrarhem, campingplatser, pensionat, hotell och andra anläggningar. De upphandlas i enlighet med lagen om offentlig upphandling. När upphandlar tillfälliga boenden enligt lagen om offentlig upphandling är det anbuden som styr i vilken kommun de nya boendena kommer att placeras. har därmed inte möjlighet att ta hänsyn till att vissa kommuner får ett proportionellt stort ansvar för asylmottagandet i förhållande till andra kommuner. Om kommunerna välkomnar nyanlända slipper använda tillfälliga boenden på campingplatser. Jag kan försäkra att vi har varit hos kommunalråden, så de behöver inte komma hit. Vi har en bra och god dialog med dem. Men kommunerna kanske också borde knacka på hos varandra och diskutera den här frågan. Vi har ingen kommun som heter staten, utan vi har 290 geografiska enheter i detta land. Det finns ingen kommun som man bor i som heter staten. Jag tycker också att det finns en risk att vi blandar ihop olika saker i den här interpellationsdebatten. Vi kan blanda ihop frågor som handlar om kommuner som söker hjälp och frågor om integration och etablering. Det är fullt förståeligt när det kommer många människor, vilket handlar om nyanlända som har uppehållstillstånd. Sedan är det frågor som rör asylsökande, där man också söker någon form av hjälp även om det är mer oklart vad. Det är viktigt att vi håller isär de här två frågorna, inte bara för att jag har ett visst ansvarsområde i regeringen – det kan jag leva med; regeringen är ansvarig för hela sin politik – utan också för att förstå vad som kan göras inom ramen för respektive budgetområde och förstå vad som är det samlade utfallet av politiken på detta område. Jag ser nämligen inte att man kan lösa de frågor som vi nu diskuterar på något annat sätt än att fler kommuner ser till att uppbringa fler bostäder för människor som är nyanlända, när det gäller frågan hur man ska hjälpa att minska antalet människor som har uppehållstillstånd i sitt boende. Å andra sidan är det detta som vi diskuterar, att man erbjuder fler lägenheter från sina respektive bostadsbestånd till så att inte behöver använda tillfälliga boenden, som dels är dyrare, dels leder till att vi får den här typen av problem, som uppstår när man ganska snabbt måste skaffa fram bostäder. Jag noterar att samtliga deltagare i denna interpellationsdebatt har understrukit att det i detta läge inte gives några alternativ i fråga om att erbjuda människor tak över huvudet. Då måste det vara den centrala frågan, och vi måste angripa problemet från den vinkeln. Det är det som regeringen också avser att göra, och det är därför som vi har den här diskussionen med kommunerna kring frågorna. Men det vore, som sagt, också bra om kommunerna diskuterade den frågan med varandra. 50 (S): Jag tackar för svaret. Men jag måste erkänna att jag i svaret inte kan se migrationsministerns vilja att utveckla samverkan mellan och de mottagande kommunerna, vilket var det centrala i min fråga. Men det kanske kommer i det sista inlägget. Jag har försökt peka på problematiken med flyktingmottagandet i vårt land och att det till mycket stor del bärs upp av enskilda kommuner, att verkar ha ett större ansvar gentemot kommunerna än man har resurser för men även att ansvaret gentemot kommunerna måste tydliggöras. kommuner har mycket att bidra med och tillföra när det handlar om insatser för de nyanlända. De har tillgång till praktikplatser i sina egna verksamheter. De har en stor del av bostäderna och all annan välfärd för medborgarna. Vi skulle alla vinna på en ökad och mer strukturerad samverkan. Regeringens jobbmisslyckande påverkar också, och det minskar naturligtvis möjligheterna för kommunerna att satsa på välfärden och sätta in resurser i skolan och äldreomsorgen. Sedan Alliansen fick ta ansvar för har över 218 av landets 290 kommuner tvingats höja skatten. Kommunernas ansträngda läge underlättar knappast. Jag har med mina exempel försökt visa att det inte fungerar . Kommunerna ställs inför svåra uppgifter utan att få tillräcklig information från . Min avslutande fråga till ministern är: Var i anser statsrådet att etableringen av nyanlända fungerar på ett tillfredsställande sätt? Kan ministern nämna någon av landets 290 kommuner? 51 Statsrådet (M): Till interpellanten vill jag gärna säga att det är viktigt att vi har en samsyn på de här frågorna. Jag tror dock inte att vi kommer att få det när det gäller utfallet av regeringens ekonomiska politik eller jobbpolitiken. Det är nämligen helt klart att regeringens politik har lett till att antalet sysselsatta har ökat – det är högre nu än det var när vi tillträdde. Det är fullständigt självklart att med den politik som vi bedriver ökar också förutsättningarna för nyanlända att snabbare komma in på arbetsmarknaden. För att återgå till interpellationen som är anledningen till att vi står här : Antalet personer som söker asyl i har ökat kraftigt , främst på grund av kriget i . Det är den generella bostadsbristen, ett ökat antal asylsökande samt det faktum att fler asylsökande väljer att bo i boenden som gör att myndigheten tvingas att fullgöra sin uppgift att ordna boende med kort varsel under hårt tryck. Vid anskaffning av tillfälliga boenden måste följa lagen om offentlig upphandling. Detta medför att inte kan påverka i vilka kommuner som boenden tas i bruk. Det är betydelsefullt – det vill jag gärna säga till både interpellanten och , som också har deltagit i debatten – att har en tidig och tydlig kommunikation med kommunerna och har respekt för de utmaningar som det kan innebära för lokalsamhället vid en större etablering. Men det är också så att har ålagt myndigheten genom lagstiftning och regeringen genom en förordning som bygger på lagstiftningen ett ansvar för att lösa de uppgifter som handlar om att ordna tak över huvudet. Det ansvaret kan myndigheten inte vika från och ska heller inte vika från. Det är en lagstiftning som har tillkommit i bred enighet genom den här kammarens beslut, och det är viktigt att komma ihåg detta när vi diskuterar det. Min uppfattning är att det svenska asylmottagandet över lag fungerar väldigt bra, givet de omständigheter som råder när vi nu har det högsta mottagandet av asylsökande . Det är ett ganska gott betyg, tycker jag. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:72 om handlingsplan för mänskliga rättigheter i 52 Statsrådet (FP): har frågat mig om vi kommer att få en tredje handlingsplan för mänskliga rättigheter i . Låt mig inleda med att säga att jag delar uppfattning att det behövs en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter i . Uppfattningar och värderingar som står i strid med principen om allas lika värde utgör ytterst en utmaning mot hela den värdegrund som bär upp en demokrati. har också anslutit sig till internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter. Det innebär att regeringen har förbundit sig att säkerställa att dessa folkrättsliga åtaganden följs och får genomslag i lagstiftning och andra offentliga åtaganden. Två nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter har genomförts. Delegationen för mänskliga rättigheter i har överlämnat sitt slutbetänkande, SOU 2010:70, med förslag på hur det fortsatta stödet till arbetet för de mänskliga rättigheterna bör utformas. Därefter har en särskild utredare utvärderat den andra nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna och lämnat rekommendationer inför regeringens fortsatta arbete med mänskliga rättigheter på nationell nivå, SOU 2011:29. Ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå är nödvändigt för att ska uppfylla de mål som regering och riksdag har fastställt inom området. Regeringen avser därför att återkomma till med en skrivelse om en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå. Utgångspunkten för strategin utgörs av behovet av att säkerställa att det finns kunskap och medvetenhet om rättigheterna så att konventionsåtagandena beaktas inom hela den offentliga verksamheten, såväl inom staten som inom kommuner och landsting. För att finansiera insatser för åtgärder för att främja och säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna på nationell nivå avser regeringen att avsätta . Tack för en viktig interpellation! 53 i (S): Tack, statsrådet! Jag fick möjlighet att ställa en liten fråga under frågestunden . Jag tyckte inte att jag fick det svar jag ville ha, men det kanske var för att jag över huvud taget inte fick möjlighet att diskutera mer. Det var därför jag följde upp det med en interpellation. Vi har ju varit utan handlingsplan i under . Det är egentligen min utgångsfråga: Varför har det dröjt så pass länge? Den senaste utvärderingen kom , och man kom med väldigt många konkreta förslag. Det hade påbörjats ett arbete; vi hade två handlingsplaner innan. Jag och säkert många med mig har uppfattningen att om man ska hålla på med ett långsiktigt arbete bör det inte bli ett så stort avbrott som det har varit . Man har ju på något sätt kommit av sig i arbetet. Detta tycker jag att vi märker i , bland annat när vi träffar justitieombudsmännen. De efterfrågar bland annat ordinarie tillsynsorgan inom migrations- och socialförsäkringsområdena och inom kriminalvården. har kriminalvården stoppats in i polisutredningen. Det kommer något förslag om socialförsäkringen . Migrationen är inte i gång . Vi hade JO hos oss . De påtalade bland annat att man i kriminalvården, om man blir intagen, häktad, satt under arrest eller satt i fängelse, inte får information om de mänskliga rättigheter man har. Vi saknar en institution som många av EU:s länder har – minst tolv länder, vad jag vet, har en institution som hanterar mänskliga rättigheter på nationell nivå. Man har också börjat efterfråga mänskliga rättigheter kopplade till näringslivet. Det fick jag reda på i ; jag kommer att återkomma senare till den utvärdering som Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter har gjort. Där tar man också upp att det fordras att man har planer för de här olika områdena. Jag vet att ministern har lagt ned ett stort arbete när det gäller romastrategin. Vi är inte helt överens om alla sakfrågor i den, men jag tycker att det är bra att den har kommit. Ni har gjort förändringar i diskrimineringslagen. Det är också bra, men det går inte att jämföra med en fullständig strategi för mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter gäller alla i . De gäller på så många fler områden än de enstaka man kan plocka in i exempelvis en diskrimineringslag. Min avslutande fråga är vad det är som har gjort att regeringen och statsrådet inte har kunnat ta tag i det här och göra det till en löpande fråga. Jag tycker att det är ganska naturligt att delegationen fortsätter det arbete som föregick utvärderingen. Man jobbade ju och kom kontinuerligt med förslag. Men det verkar inte som om statsrådets regering över huvud taget har funderat på de frågorna . Det kritiserades ju också ganska skarpt i utvärderingen. Man sade att när planen togs fram var intresset stort. Men det verkar inte ha fått något genomslag , och det är ju statsrådets regering. 54 Statsrådet (FP): Låt mig inleda med att verkligen välkomna att det börjar finnas ett större engagemang i socialdemokratin för mänskliga rättigheter. Den traditionella diskussionen har ju snarare varit den motsatta – vi har haft en socialdemokrati som inte har fokuserat på individens mänskliga rättigheter. Jag minns ganska famösa uttalanden av ledande socialdemokrater om att jurister inte ska styra politiken – detta som ett svar på krav på starkare skydd för mänskliga rättigheter. Jag välkomnar detta engagemang. Låt mig däremot ifrågasätta den historieskrivning som görs. När vi ser vad som har skett – i synnerhet vad som har skett då jag tog över ansvaret – nämner även interpellanten ett par av de saker som har spelat otroligt stor roll när det gäller mänskliga rättigheter. En är romastrategin vi har tagit fram. Interpellanten glömmer ett antal stora insatser vi har gjort mot främlingsfientlighet och rasism. Vi driver på för att få ett starkare skydd för mänskliga rättigheter på Europanivå. Jag kan göra uppräkningen längre. Den konkreta frågeställningen gäller det samlade greppet runt mänskliga rättigheter. Det är det interpellanten efterlyser i form av ytterligare en handlingsplan för mänskliga rättigheter. Låt mig först säga att jag tycker att det är viktigt att ha detta perspektiv, att vi har en hemläxa att göra även i . Du jämför med länder och säger att det finns MR-institutioner i andra länder. ligger mycket långt framme när det gäller mänskliga rättigheter, men det finns två saker vi ska ha med oss där. Det ena är att vi inte heller fullt ut har säkerställt skyddet för mänskliga rättigheter. Det andra är att ska man ha ett samhälle som präglas av mänskliga rättigheter är det en fråga som man måste arbeta med. Vi har en historia i där vi har trott att vi är bäst i världen på allting. Vi har ibland åkt ned och skrivit på en internationell konvention om någonting. Vi kan gå tillbaka lite längre i tiden. Jag tänker på om mänskliga rättigheter. Vi har tänkt att den gäller andra; den gäller inte oss själva.