prot · H10942 · 2013-12-09 00:00:00 — Vi tar dock självklart upp dödsstraff med och andra länder. tar upp alla möjliga andra saker, men jag lägger dem åt sidan. Vad gäller fallet har det knappt gått genom något rättssystem värt namnet. Här är det de facto en oppositionsledare som har satts i fängelse, och det är vi, för att uttrycka saken försiktigt, rätt skeptiska till. 20 (V): Jag kan konstatera att det återigen blir en märklig debatt. Det finns inte riktigt samma tendens till nonchalans och arrogans i den här debatten som förra gången, men det finns ändå ett undvikande. Det finns ett undvikande svar i detta – att man inte vågar. Jag tolkar det så. Om man tittar på rättssystem och jämför det med andra länders ser man att dödsstraffet har varit kritiserat. Men vad som har hänt i övrigt går att jämföra. I detta fall, med de fem kubanska män som sitter i fängelse, har det varit ett uppenbart och klart rättsövergrepp enligt Amnestyrapporten, och alla andra bedömare som finns utanför landet och inom . Detta är fem män som är oskyldiga till spioneri. De har begått ett brott genom att ta sig in i landet, men de har inte spionerat. Jag redogjorde förra gången för turerna i rättegången. För det första förlades den till fel plats, enligt många. I finns det många exilkubaner som ägnar sig åt terrorism som inte beivras av . De här männen gick in för att avslöja detta och fängslades i stället. Redan det är en sak som är anmärkningsvärd. För det andra finns det många vittnesmål i rättegången om att det inte handlar om spioneri över huvud taget. Allt som har presenterats av de fem kubanerna har varit öppna uppgifter, som har kunnat ses av rättssystem självt. Ändå sätter man dem i fängelse för spioneri. Det som är bra med detta rättsfall, i alla fall från min synvinkel, är att det är öppet, tydligt och klart att det är ett rättsövergrepp. Sådant måste man kunna reagera på. Man skyfflar det inte under mattan. Det är det som är kärnan i det här: Varför kan man reagera på andra länders rättsövergrepp mot egna medborgare, men inte mot ? Det kommer ingenting sådant. Det är detta som jag menar är den springande punkten i min interpellation: Varför har vi en utrikesminister och en regering som har skygglappar, och till och med öronproppar, i vissa sammanhang men inte i andra? Varför är det så lätt att kritisera vissa länder men inte ? Vad är det som är så speciellt med för den här regeringen? Man kan spekulera i det. Många tycker olika saker och tycker sig se olika saker. Jag skulle vilja ha ett svar från . Varför är det så svårt att kritisera för de rättsövergrepp man gör? I detta fall, när det gäller specifikt, växer protesterna mot över hela världen. Det gäller deras massövervakning över i princip hela världen av olika statschefer och även vanliga medborgare som vi – halvvanliga i alla fall. Det innebär att detta Cuban Five-fall också uppmärksammas ännu mer. Det finns en rörelse för att lyfta frågan om detta rättsövergrepp över hela världen. Det kommer att hållas konferenser, och allt fler ansluter sig. Även så kallade kändisar kommer med i rörelsen för att lyfta upp detta uppenbara rättsövergrepp av rättssystem. Det blir både symboliskt och viktigt i andra sammanhang att lyfta upp detta, att kommentera det och att tycka någonting om det. Det är nu , och det handlar om fem män. En har avtjänat sitt straff. Men en av dem är dömd till två livstider plus . Det är ett slags dödsstraff i sig. Det är en detalj i det hela att ni inte kritiserar den biten, men den är viktig. Jag tror att det är detta som är det problematiska för regeringen och för utrikesministern. När protesterna mot sätt att hantera både sitt eget och andra länders rättssystem ökar och det inte kommer någon kommentar till detta från utrikesministern – vad händer då? Det blir spekulationer. Man börjar fundera på vad det är som är så svårt med att lyfta upp de här sakerna. Det måste finnas något slags orsak till att man väljer att inte göra det. Det är det som frågan egentligen handlar om. Varför kan man inte reagera på saker som görs av ? 21 Utrikesminister (M): Svaret på fråga är mycket enkelt. Anledningen är sakfrågan. Detta är ett land med ett i allt väsentligt fungerande rättsväsen där detta fall har varit uppe till prövning i åtskilliga instanser. Till och med har prövat om det finns anledning att ta upp fallet till förnyad prövning, och svaret har varit nej. Normalt tar vi inte upp sådana fall. Det finns ingen anledning till det, och så är det. Sedan tar upp en förfärlig mängd andra saker som har att göra med hans grundläggande inställning till , och jag lämnar detta vid sidan om. Det leder till misstanken om att han bara är ute efter i största allmänhet i och med att han blandar in allt möjligt. Jag vill begränsa debatten till denna sakfråga, och där har jag svarat för . Vi kan notera att detta är vår andra interpellationsdebatt i just detta ämne. 22 (V): Jag konstaterar att detta i princip är meningslöst – jag ska inte säga helt meningslöst, för någonstans finns det anledning att debattera. Men när man inte får en konkret debatt i frågorna blir det om inte frustrerande så ändå lite märkligt. Det blir en konstig debatt. Utrikesministern undviker fullständigt de frågor som är kärnan och som finns uppe på bordet i många andra sammanhang och som handlar om . har jag ett gult band på mig. Den rörelse som pågår för de fem kubanska fångarna har valt denna symbol. Det är en amerikansk symbol. Tie a Yellow Ribbon Round the är den mest kända sången av alla. Detta har man valt därför att man i denna sång också beskriver vad som händer med familjemedlemmarna till de män som sitter oskyldigt dömda. Detta drabbar inte bara rättssystemet. Det drabbar familjerna till de fem männen. De orättvisa domarna drabbar människor. Dessa människor lider. Man måste tänka på dem också. Det handlar om medmänsklighet, och det handlar om mänskliga rättigheter. Man måste tänka på vad konsekvenserna blir av att man inte agerar när orättvisa domar har fällts och man inte ser det. Det finns många människor som reagerar på det mänskliga i att sitta inspärrad oskyldigt dömd. Det finns det säkert kring också, om det nu är så i hennes fall; men så är det säkert. Det finns ingen anledning. Dessa människor finns med i det här sammanhanget också, och dem måste vi också lyssna på. Denna medmänsklighet i uttalandet från regeringen eftersöker jag också – att man verkligen ser vad mänskliga rättigheter i grunden innebär för människor runt om i världen. Jag lämnar nu över mitt gula band till utrikesministern, och jag hoppas att han tar emot det. Han får väl sätta det någonstans så att han blir påmind om situationen. Vi får se om det blir fler interpellationsdebatter som den här. Det kanske det inte blir, utan det blir andra saker. Men det kanske behövs en påminnelse. 23 Utrikesminister (M): Jag lägger sakfrågan åt sidan. Jag undrade vad det var som hade. Jag var inte medveten om detta. Normalt sett innebär det gula ett stöd för de svenska soldaterna i , så jag undrade vad som plötsligt hade inträffat. Det delas ut många gula band, och det är många som vill bära dem för att stödja den svenska insatsen i . I den meningen har jag burit samma band – lite mindre, men med i grunden exakt samma färger. Och det tänker jag fortsätta att göra. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:181 om kulturarvet Marinens Musikkår 24 Försvarsminister (M): har frågat mig hur jag tänker agera för att bevara det viktiga kulturarv som Marinens Musikkår utgör. besvarade jag en fråga om Marinens Musikkår av partikamrat (fråga 2013/14:47). Regeringen styr Försvarsmaktens verksamhet genom myndighetens instruktion och regleringsbrevet samt enskilda regeringsbeslut. Försvarsmakten ska enligt sin instruktion – förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten – medverka i statsceremonier. Detta innebär bland annat att försvarets musikkårer ska spela vid högvaktsavlösningen och annan statsceremoniell verksamhet. Ett annat exempel är vid öppnande. Regeringen har på detta sätt fastställt ramen för försvarsmusikens verksamhet. Inom denna ram är det Försvarsmakten som bestämmer hur verksamheten ska bedrivas. 25 (S): Jag tackar ministern för svaret. Jag ville verkligen diskutera kulturarv. Som ministern vet sitter jag också i kulturutskottet. Där är vi angelägna om ett sådant fint kulturarv som Marinens Musikkår utgör. Det har kommit otroligt många mejl till mig , och det har gett mig ett underlag som jag aldrig har haft i en interpellationsdebatt. Mejlen innehåller synpunkter på hur försvaret har agerat utifrån det här. Det jag ser är att det inte är första gången som det här förslaget finns om att Marinens Musikkår ska läggas ned, utan det har hänt tidigare. Jag skulle vilja veta hur ministern ser på det. Vad är det som har hänt vid de tidigare tillfällena som har gjort att man i Försvarsmakten har tagit beslutet att inte lägga ned Marinens Musikkår? Jag har fått många bra kommentarer gällande vad Marinens Musikkår betyder, och jag tycker att de är värdefulla. En mängd kända musiker skriver: Kultur innehåller värden som inte kan mätas i pengar eller BNP. Den positiva självkänslan och kraften som en levande kultur genererar kommer med säkerhet att ge den energi och det perspektiv som förbättrar både vårt själsliga och ekonomiska välbefinnande. Vi anser att våra politiker nu måste ta ett grepp om den svenska försvarsmusiken så att ensembler som Marinens Musikkår får leva vidare. Det är kärnan i vad jag tycker att ministern ska fundera över. Vad kan ministern göra i det här läget? Ministern säger att det är Försvarsmakten som bestämmer hur verksamheten ska bedrivas. Är det samma sak som att ministern inte bryr sig om huruvida Marinens Musikkår ska fortleva eller inte, eller har ministern en möjlighet att prata med Försvarsmakten i just de här frågorna? Det finns synpunkter från de här kända musikerna, som jag citerade, angående Marinens Musikkår och det finns synpunkter från , från , från och andra som har kommit med många bra och viktiga påståenden. Jag hoppas att ministern har sett och läst dessa brev, för de är ställda till ministern. finns det tre musikkårer. Det är stolthet över det kulturella arvet som vi kan se i alla dessa reaktioner. Jag skulle vilja veta hur ministern ser på att hjälpa till att påverka Försvarsmakten att behålla Marinens Musikkår. 26 (S): Det är tredje gången som ett förslag om nedläggning av Marinens Musikkår kommer från Högkvarteret. Jag har varit med på hela resan vad gäller de tidigare nedläggningsförslagen, och jag agerade då också. Då stoppades förslagen av de dåvarande regeringarna. Förslaget möts nu av en mycket stark opinion. Det som är slående är att har förslaget tagits fram i all hast utan hänsyn till helheten och till den nationella resurs som kåren utgör. Det har funnits stora brister i den här processen, vilket jag vet att många har kritiserat. Vid en presskonferens i min hemstad uppgav chefen för att han fått styrning från Högkvarteret gällande att lägga ned Marinens Musikkår. Mönstret känns igen av den som har varit med två gånger tidigare. Livgardet lade inte så stor vikt vid processen med att ta fram konsekvensanalyser. Man hade inte möjlighet att ta fram alternativa lösningar, utan man gjorde helt enkelt det som Högkvarteret sade. har vi en stark opinion, precis som har talat om. I uppropet Bevara Marinens Musikkår är det över 22 000 namn från norr till söder i , från personer i våra grannländer, från , och . Listan kan göras lång. Försvarsministern har liksom jag och tagit emot skrivelser, och vi ser nu att så gott som hela musiklivet och kulturlivet agerar och engagerar sig i denna fråga. Alla har samma budskap: Låt inte ett kulturarv gå i graven! Låt inte Försvarsmaktens leende gå i graven! Marinens Musikkår är en nationell angelägenhet, och den har utvecklats till en av världens ledande ensembler i sin genre. Mot bakgrund av detta som jag nu framfört vad gäller den obefintliga processen och Marinens Musikkårs kulturvärde vore det förödande och djupt olyckligt att låta kulturarv gå i graven. Jag vill ställa samma fråga som ställde, och jag vill göra det utifrån att det faktiskt är så att regeringsbeslut om fortlöpande uppdrag till myndigheterna kan tas. Det görs ständigt och jämt – uppdrag med syfte att utveckla, kartlägga, analysera och utreda olika frågor. Jag anser att svaret från försvarsministern är ett icke-svar. 27 Försvarsminister (M): Jag kan börja med att understryka den mängd av brev och olika typer av opinionsyttringar som har kommit in med anledning av de här uppgifterna. Det visar att det finns ett stort intresse och ett starkt engagemang, inte bara i utan i hela landet och utanför våra gränser. Jag har tagit emot många brev, och vi försöker svara på dem efter hand. Jag vill också understryka att alla våra tre musikkårer som vi har är mycket duktiga, och deras insatser och musiken man spelar vid statsceremonier, andra ceremonier och konserter är mycket uppskattade. Men med anledning av den här interpellationen måste jag redogöra för hur styrningen av Försvarsmakten och myndighetens olika enheter sker, för det är egentligen det som ligger i frågan. Försvarsmaktens grundorganisation består av 35 organisationsenheter som finns i Försvarsmaktens instruktion. I den här instruktionen anges att Försvarsmakten själv bestämmer sin grundorganisation i den mån den inte är reglerad i instruktionen. Av detta följer att det är Försvarsmakten som beslutar om försvarsmusiken och förvarsmusikens innehåll. Myndigheten ska uppfylla de krav som regeringen ställer om att medverka i statsceremonier. För den här styrningen gäller att regeringen uppdrar åt Försvarsmakten att genomföra viss verksamhet. Samma sak gäller för alla andra statliga myndigheter. Sedan är det myndighetens chef, i det här fallet överbefälhavaren, som ska se till att verksamheten genomförs. Den ordning som råder , i och med den senaste organisationsförändringen, innebär att det är via chefen för produktionsledning som överbefälhavaren uppdrar åt Livgardet vilken verksamhet, i det här fallet den statsceremoniella verksamheten, som Livgardet ska bedriva. Sedan är det chefen för som uppdrar åt sina enheter, till exempel försvarsmusiken, att bedriva den här verksamheten. Det må låta lite formellt och tråkigt, men det är så som ordningen är. Försvarsmusiken ska sammantaget bedriva den musikverksamhet som Livgardet och ytterst Högkvarteret bestämmer. Verksamhetsuppdragen beslutas efter en dialog mellan den beslutande och den utförande nivån. Sedan återredovisar överbefälhavaren det här till regeringen i myndighetens årsredovisning. Regeringen kräver att Försvarsmakten ska medverka i statsceremonier. Det står i instruktionen, och det är en uppgift för myndigheten. Inom ramen ska alltså Försvarsmakten, genom försvarsmusiken och musikkårerna, stödja statsledningen och den egna verksamheten med musik. Det kan till exempel vara vid utländska besök, och det kan vara vid nationella högtider, vaktparader och kungliga audienser. Varför säger jag då allt detta? Jo, för att jag vill beskriva den ordning som finns för styrningen av Försvarsmaktens organisation och vilka uppgifter de ska utföra. Det är en etablerad och noga styrd ordning. Därför måste min motfråga bli om interpellanten, och kanske även , tycker att den ordningen ska frångås. 28 (S): När det gäller ordningen som sådan måste man fundera på vilken grund Försvarsmakten lägger ett sådant beslut. Vad finns det för underlag? Som ytterst ansvarig, vilket ministern är, måste det ändå finnas ett underlag som ministern har tagit del av och en viss utredning som påtalar och påvisar att Marinens Musikkår inte behövs. Detta kulturarv behövs inte längre; vi kan släppa det. Jag kan inte se att det finns något sådant underlag. Jag skulle vilja att ministern tar upp det i nästa svar och påvisar att det finns en utredning som visar att vi inte behöver ha tre musikkårer. Jag förstår att ministern inte kan styra Försvarsmakten mer än att de ska följa det regelverk som gäller, men har försvarsministern någon personlig synpunkt i frågan? Förstår hon frustrationen för alla de som upplever att detta kulturarv är på väg att gå i graven? Ministern bör också titta på hur man har agerat i ; där satsar man. är sämst i hela när det gäller detta. Då borde vi kanske fundera över hur man har lyckats i de andra nordiska länderna. har inte något liknande försvar, men i övriga är sämst. gjorde en stor utredning och har lagt fram ett förslag. Det norska försvaret förmedlar sin syn så här: Kultur i Försvaret – Försvaret är en professionell och ledande kulturförmedlare. Med fem professionella musikkårer, sju museer runt om i och en lång tradition av förmedlande av militär professionalism är Försvaret en viktig del av det norska kulturlivet. Vad jag önskar att vi i kunde säga likadant och att den kunde lägga till att musikarvet handlar om välbefinnande. Att få ta del av musiken och detta kulturarv är också hälsofrämjande insatser. Jag hoppas att ministern har möjlighet att påverka detta och att begära att en utredning görs, om det inte är så att den redan finns. Jag vill också veta på vilka grunder Försvarsmakten har lagt förslaget. 29 (S): Visst har vi ett ansvar för vårt gemensamma kulturarv och för att förvalta det till våra barn och ungdomar och till kommande generationer. finns det också ett stort intresse hos våra barn och ungdomar för att ta del av den fantastiska blåsmusik som Marinens Musikkår står för och som kan engagera dem. En nedläggning av Marinens Musikkår kommer att innebära att ett kulturarv försvinner för att spara några få . Det är ett kulturarv som aldrig kommer tillbaka, efter att ha funnits . Många är de som kommer att utkräva politiskt ansvar om nedläggningen genomförs. Det politiska ansvaret är regeringens. Därför är detta en mycket seriös fråga till försvarsministern: försvarsministern, tillsammans med regeringen, beredd att ta ansvar för denna kulturförlust utan att en oberoende utredning görs? Hur det än är med ordningen och vem som styr vem kan regeringen fatta beslut om ett fortlöpande uppdrag till vilken myndighet det än är – uppdrag som kan utveckla, kartlägga, analysera och utreda olika frågor. Det är det som jag och interpellanten kräver av försvarsministern. 30 Försvarsminister (M): För att vi ska få perspektiv på detta tar jag min utgångspunkt i den försvarsreform som genomförs. Det är en försvarsreform som det beslutades om i denna kammare 2009 och vars syfte är att stärka försvarsförmåga. Jag tar väldigt kort upp varför den reformen var nödvändig och hur läget såg ut. Vi kan historien och vet att det var en organisation som hade låg beredskap. Den samlade försvarsplaneringen hade upphört och krigsförbandsövningar genomfördes inte. Vi hade också en liten utbildningsvolym. Med den reform som pågår är Försvarsmakten på väg tillbaka. Man stärker försvarsförmågan. Försvarsmakten bygger nu upp en insatsorganisation med tillgängliga och användbara förband. För att säkerställa att den pågående försvarsreformen verkligen kan genomföras, i den takt som jag hoppas att vi alla vill att den ska göra, satsar regeringen också i höstens budget. De pengarna ska gå till förbandsverksamheten och främst till anställning och utbildning av personal och till att genomföra övningar. som detta pågår tittar Försvarsmakten naturligtvis på hur man kan effektivisera och bygga försvarsförmåga så effektivt som möjligt. Därför pågår nu ett omfattande arbete med att inta den insatsorganisation som vi har beslutat om i den här kammaren. Den processen tar tid och är någonting som myndigheten både ska och måste genomföra. När myndigheten har gjort sina överväganden och vidtagit nödvändiga åtgärder kommer de att redovisa det för regeringen. Det är viktigt att vi upprätthåller vårt konstitutionella system och ordningen för styrningen av statliga myndigheter. Regeringen ger myndigheten en uppgift. Myndigheten hanterar självständigt uppgiften och återredovisar därefter resultatet till regeringen. Det är myndighetens chef, i det här fallet överbefälhavaren, som ansvarar för att det sker. Försvarsmakten, med sin chef i spetsen, har inte redovisat några förslag eller liknande om Marinens Musikkår eller försvarsmusiken till regeringen. Därför finns det ingenting för regeringen att ta ställning till. Jag måste också säga att jag som statsråd generellt inte ska tala om för en myndighet hur den ska bereda en viss fråga. Jag måste ställa en fråga tillbaka till och om de kan tala om för Försvarsmakten hur myndigheten ska hantera frågan. 31 (S): Jag blir lite förvirrad av ministerns svar. Jag har, i min enfald, ändå trott att regeringen har viss möjlighet att styra sina ansvarsområden. Visst har regeringen två gånger tidigare, när det har varit på förslag att lägga ned Marinens Musikkår, ändå varit med och tyckt till? Enligt de uppgifter jag har handlar det om en besparing på ca 25 miljoner. Det är småpengar i försvarets budget. Som ministern säger har det tilldelats 1,4 miljarder, och då är 25 miljoner småpengar. innebär det en stor förlust för musikarbetet. Vid tidigare tillfällen har vi haft interpellationsdebatter med kulturministern om musikarvet, och då har hon uttryckt hur värdefullt musikarvet är. Eftersom jag inte får något gehör, inte får någon respons, från ansvarig minister för försvaret får jag gå vidare och i stället fråga kulturministern hur hon ser på detta med kulturarvet och de trots allt små summor det handlar om för att rädda Marinens Musikkår. Jag hade hoppats att ministern skulle svara att det tillsätts en utredning för att få underlag, men ministern säger att det inte finns någon möjlighet för henne att tillsätta en utredning. Jag beklagar det. 32 Försvarsminister (M): Jag vill understryka det som jag sade i mitt förra inlägg, att något förslag eller någon inlaga från myndigheten inte har inkommit till regeringen. Som jag sagt tidigare består Försvarsmaktens organisation i fred, grundorganisationen, av 35 organisationsenheter, vilket är beslutat. De som följt den här frågan vet att försvarsmusiken tidigare var organiserad i en egen organisationsenhet, Försvarsmusikcentrum. Förvarsmusikcentrum lades ned vid utgången av 2009, och i stället inordnades försvarsmusiken i Livgardet. Regeringen går inte in i enskilda organisationsenheter och talar om hur myndigheten ska genomföra verksamheten. Det är, som jag sade, Försvarsmakten som har fått uppgiften. Sedan är det Försvarsmakten som löser den uppgiften – och inte bara löser den utan redovisar för regeringen hur man avser att lösa den. Det känner ledamöterna väl till. vet vi att det här är en fråga som engagerar många, och jag vill avslutningsvis återigen understryka att alla tre musikkårer är mycket duktiga, och det är en uppskattad verksamhet som genomförs. Det gäller också de 26 hemvärnsmusikkårer som bidrar till att genomföra viss statsceremoniell verksamhet. Därmed, herr talman, vill jag än en gång bekräfta det stora intresse som finns och säga att alla som skrivit till mig kommer självklart att få svar. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2013/14:187 om Försvarsmaktens korvetter 33 Försvarsminister (M): har frågat mig när beslut från regeringen avseende och kommer samt när beslut från regeringen avseende och kommer. I bakgrunden finns Försvarsmaktens hemställan till regeringen om att få bygga om korvetterna och till vedettbåtar samt att få genomföra en generalöversyn och modifiering av korvetterna och . Framställningarna i dessa ärenden inkom till . och besvarade jag likartade frågor från angående marinens personal- och rustningsplan (riksdagsfråga 2013/14:78) respektive modifiering av korvetterna och (riksdagsfråga 2013/14:100). besvarade jag ännu en likartad fråga från angående behoven av nyanskaffning och vidmakthållande av försvarsmateriel (riksdagsfråga 2013/14:153). Omsättningen av Försvarsmaktens materiel sker fortlöpande.