prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Vad som fastslås är att , om det blir aktuellt, inte ställer sig bakom ett förslag i om införande av artiklarna jag nämnde tidigare 3, 6 och 8 utan ett uttryckligt medgivande från . Vad blir det för slutsats av det? Enligt min mening blir slutsatsen att alla beslut helt eller delvis det skulle kunna vara så att man ska anta samtliga artiklar eller delar av dem kommer att fattas och måste fattas av . Vi har här förut talat om demokrati. För mig är det demokrati om en majoritet i den svenska fattar ett beslut. Om det sedan råkar vara ett beslut som jag inte gillar är det inte odemokratiskt bara för att jag ogillar det. Blanda inte ihop att man är emot med att det därför skulle vara odemokratiskt! Det blir i så fall lite problematiskt när vi ska diskutera demokrati. För det andra vill jag ha ett medskick . Vi skriver lite om det i vårt yttrande till finansutskottet. Vi behöver titta på om nuvarande regler i riksdagsordningen för information, samråd och överläggningar inför beslut i EU är tillräckliga. Dagens beslut innebär att framtida beslut i anledning av det beslut vi fattar ska fattas av kommande riksdagar kanske av denna men mycket sannolikt av andra riksdagar som kommer efter oss. Detta har vi liksom sytt in och klarat ut. Men det vi har upptäckt här tycker jag skulle leda till frågan: Kan det bli andra situationer som vi inte riktigt har överblick över? Därför tycker jag att vi borde ställa oss en fråga: Säkerställer nuvarande regler att det är som är den slutliga beslutsfattaren i andra situationer som liknar den som jag nu har tagit upp och pekar på? Jag är tveksam till det, mina kolleger. Därför tycker jag att vi borde titta på det. Om vi tänker efter ser vi att grunderna i de regler vi har i riksdagsordningen i princip har funnits sedan vi gick med i EU. Det har hänt en del . Det nu aktuella fördraget pekar bland annat på det. Därför tycker jag att det vore angeläget att vi tittade på riksdagsordningens regler utifrån dessa aspekter och såg på behovet av en modernisering av riksdagsordningens regler. Med detta, herr talman, ber jag om överseende med överskridandet av talartiden och och yrkar bifall till finansutskottets förslag i betänkandet. 114 (S): Också jag kommer från . Jag vill säga att beslutet om anslutning till fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom den ekonomiska och monetära unionen reser viktiga frågor, inte bara när det gäller finanspolitiken utan också när det gäller fördragets konstitutionella aspekter. Min kollega i har redan lyft fram några centrala frågor som bör uppmärksammas med anledning av dagens beslut. Han har också erinrat om att det kan finnas skäl att se över vår egen beslutsordning här i . Jag vill i detta inlägg kort återknyta till inlägg och till de konstitutionella förutsättningarna för fördraget. Jag vill också ta tillfället i akt att kort kommentera något om anslutning till fördraget i ett historiskt perspektiv. kommer med dagens beslut inte att bindas av fördragets bestämmelser. Det är alldeles utmärkt att enighet råder om detta i riksdag. Men lika viktigt är det att inte ska kunna bindas av fördragets bestämmelser utan att frågan återkommer till . Riksdagsprövningen är av stor vikt eftersom den ytterst handlar om fördragets förenlighet med grundlagarna. En aspekt som har noterat i sitt yttrande gäller i vad mån en framtida anslutning till fördraget skulle begränsa finansmakt. Det handlar alltså om viktiga frågor. lyfte i sitt inlägg fram det faktum att det finns en möjlighet att införa vissa av reglerna i fördraget genom ett särskilt lagstiftningsförfarande ett enhälligt beslut i ministerrådet. Det är utmärkt att finansutskottet mot bakgrund av denna möjlighet har tillkännagett för regeringen att en framtida bindning till fördragets regler ska underställas en ny prövning av . Men som har påpekat finns det skäl att se över beslutsordningen i dessa fall så att detta kan bli ännu tydligare. Jag vill understryka betydelsen av detta inlägg. Det är viktigt att beslutsordningen för denna typ av ärenden klargörs, dels mot bakgrund av det beslut som vi kommer att fatta om detta fördrag om samordning, styrning och stabilitet, dels i ljuset av de ytterligare förslag om fördjupad integration inom EU som är att vänta och som vi ser framför oss . Till exempel är ett meddelande från kommissionen på väg som handlar om en plan för en djupgående verklig ekonomisk och monetär union, som det heter. Det är en visionär plan från kommissionens sida. Som den har noterat handlar den om en långtgående plan för att omvandla eurozonen till mer av en federativ statsbildning. Det finns alltså stora skäl för att vara uppmärksam detta om de konstitutionella aspekterna. Låt mig säga att har fattat beslut om och varit aktiva för att forma en finanspakt för att, som man själv ser det, gynna sina egna länders utveckling och hela ekonomiska utveckling. Likväl finns det skäl att som denna påminna om att många bedömare ser skäl att ifrågasätta om den inriktning på den monetära och ekonomiska politik som väljer verkligen är den som bäst gagnar ekonomiska välstånd. Grunden för en sådan här mer kritisk bedömning bottnar helt enkelt i historisk erfarenhet. I ett längre historiskt perspektiv vet vi att monetära system av den typ som euron representerar rymmer stora risker, inte minst i tider av minskande efterfrågan. Som konstaterade i sitt inlägg tidigare finns det problematiska konstruktionsfel i eurosystemet. Därmed finns det också problem i de förslag till lösningar som man föreslår. Om vi ser tillbaka i historien kan vi se att det finns paralleller till det som händer i . Den mest kända parallellen är mellankrigstidens försök att vidmakthålla den tidens monetära system, som hette guldmyntfoten. var det så att utan en möjlighet till anpassning via växelkursen var det intern devalvering och ekonomisk åtstramning som var den enda väg som stod öppen för många länder som hade övervärderade valutor. Den gången såg vi ekonomisk stagnation och växande sociala spänningar och dessutom hotades till slut, , inte bara sysselsättning och välfärd utan också stödet för demokratin. Vi kan också se att olika monetära system avlöser varandra och framåt. Vi kan se hur förändringar i den reala ekonomin och i politiken gång på gång driver fram ett nytänkande i den monetära politiken om hur man bör organisera de monetära systemen. Jag vill sluta med att säga att respekt för försök att med stärkt styrning lösa valutaunionens problem också måste inbegripa att vi ser att vi inte kan utesluta och att vi bör ha en öppen och konstruktiv diskussion om alternativa vägval. Det är inte säkert att är på rätt väg, och jag tror personligen inte att det är rätt väg. Jag menar att har alla förutsättningar, också nu som deltagare vid eurotoppmöten , att på ett konstruktivt sätt bidra till en sådan här diskussion. Med utgångspunkt från detta yrkar jag bifall till finansutskottets förslag i betänkandet. 115 PER (MP): Jag hade planerat att komma in först i debatten. fick jag i stället chansen att lyssna in alla anföranden som har hållits. Då gör man en del reflexioner och kan också ge kommentarer, så på sätt och vis kanske det var en positiv utgång. anser inte att ska ställa sig bakom finanspakten. Vi anser också att ska begära och försöka få ett permanent undantag från den europeiska monetära unionen, vilket vi inte har . Därför börjar jag med att yrka bifall till våra reservationer nr 1 och nr 4. Det har visat sig med all önskvärd tydlighet att införandet av den europeiska monetära unionen och euron inte var något lyckat projekt. Det var ganska tydligt redan från början att samarbetet medförde stora risker. Att införliva så olika länder med så olika ekonomier och ekonomiska förutsättningar som och , till exempel, i samma valuta och med liknande räntenivåer skulle skapa precis de bubblor och de ekonomiska krascher som vi nu har sett i den Europakris som vi är mitt inne i. Detta är en fråga som i allra högsta grad var uppe i samband med euroomröstningen här i . Det var också någonting som påpekades bland flera namnkunniga ekonomer, bland dem flera Nobelpristagare, att inte är något lämpligt valutaområde och att riskerna med projektet var mycket stora. Det är värt att komma ihåg när samma partier som då var för att skulle ansluta sig till euron nu också vill att vi ska ansluta oss till finanspakten. är ett försök att laga ett redan från början trasigt system. Det starkaste skälet som har förts fram här i debatten för att skulle ställa sig bakom den är att vi inte berörs av villkoren. Det är ganska märkligt som argument, det vill säga att det viktigaste skälet till att vi ska vara med är att vi inte berörs. Det är inte på särskilt många områden som man skulle argumentera på det sättet. Anser man att det inte är ett särskilt bra ramverk, regelverk, och att det är viktigt att inte berörs finns det inte heller särskilt starka anledningar för oss att ansluta oss till finanspakten. Ett annat skäl som har förts fram är att det skulle öka marknadens förtroende för de europeiska ekonomierna och därmed hjälpa länder att komma ur krisen. Det vore ju fint om det skulle fungera. Men mycket pekar på att inte kommer att uppfylla kraven i pakten och att man inte heller kommer att få de böter som i princip följer av finanspakten. Det vi ser nu är att vi får en repris på stabilitetspakten, det vill säga att de stora länderna ändå inte följer regelverken. Därmed faller idén om att det här skulle ge en ökad trovärdighet till de europeiska ekonomierna. Ett annat argument som har förts fram här är att vi får åka på ett toppmöte och diskutera med . Det tycker jag är ett väldigt svagt argument för att ska ansluta sig. Det är inte någonting som kommer att göra att får särskilt mycket större möjligheter att påverka. De stora besluten fattas ju ändå av som är med i eurosamarbetet, och priset för att vara med i den klubben är väldigt högt, vilket har visat sig. Mot finanspakten har det kommit ganska starka skäl. Ett skäl som lyfte fram i sitt remissvar är att regelverket, som är ganska fyrkantigt och inte särskilt flexibelt, gör att man inte kan motverka konjunktursvängningar i ekonomierna, det vill säga att man inte kan göra investeringar och satsningar när ekonomin vänder nedåt. Därför tycker jag att det svenska regelverket är väldigt mycket bättre utformat och har mycket bättre principer. Då inställer sig frågan: Varför ska vi ställa oss bakom ett system som i princip alla partier här inne tycker är sämre, det vill säga det som regleras i finanspakten? Varför står vi inte upp för det svenska systemet och säger att det egentligen är ett bättre system? Det finns också ett demokratiproblem med att vi nu medverkar till en ökad överstatlighet inom , vilket alla de opinionsmätningar och de folkomröstningar som har genomförts i visar att det inte finns någon folklig förankring för. Det tycker jag också väcker mycket tveksamhet för förslagen. 116 BO (S) replik: Per säger att vi har märkliga argument för att vi vill ansluta oss till pakten som vi inte ansluter oss till det riktiga regelverket, pakten. Jag försökte förklara tidigare hur vi har resonerat. För oss är det uteslutet att vi ska ansluta oss till den hårda kärnan i det här, det vill säga själva regelverket, så länge som vi har en egen valuta och inte ansluter oss till euron. Per sade att det är märkligt att vi inte vill påverkas av villkoren. Nej, det vill vi inte, för vi har en egen valuta, och då fattar vi besluten här i om vårt finanspolitiska ramverk. Men att vi inte påverkas av villkoren i finanspakten innebär ju inte att vi inte påverkas av det man gör i eurozonen eller inom ramen för finanspakten. Vi har försökt hantera detta dilemma, för det är klart att det är ett dilemma, genom att säga: Okej, vi vill ändå, om det är möjligt, vara med och få inflytande, till och med om det är ett rätt litet inflytande. Det vet vi inte , men jag inser att det kanske inte blir så många sammanträden som vi får vara med på. Vi vill vara med och påverka här så långt möjligt och naturligtvis också i andra sammanhang. Jag tror att det är en klok hållning. Detta är inte det enda dilemma av den här sorten som vi kommer att ha att hantera framöver när nu fortsätter i lite olika takt, utan det kommer att bli fler. Då tycker jag att det är en bra hållning att vi inte ska ta på oss några uppgifter eller lämna ifrån oss makt om vi inte behöver det, absolut inte, för vi har en egen valuta. Men vi ska ha den hållningen att vi så långt möjligt vill vara med och diskutera, ge våra synpunkter och försöka påverka hur utvecklas, för vi påverkas av det man gör. 117 PER (MP) replik: Ja, att vi påverkas av vad som händer i kan både jag och ställa oss bakom. Självklart är det så. Sedan är den stora frågeställningen om kommer att beröras av regelverken. Där lägger väldigt stor vikt vid att inte kommer att påverkas av och tvingas följa regelverken. Jag återkommer i mitt nästa anförande till att det finns skäl att vara orolig för om det stämmer eller inte. Det finns åtminstone en tydlig risk för att kan beröras av regelverken. Därför är det märkligt att ha som det starkaste skälet för att ställa sig bakom att inte skulle påverkas. Jag pekade också i mitt anförande på att det här är en tveksam lösning på eurokrisen, på hur man ska ta sig ur den ekonomiska krisen i . Det här leder, enligt till exempel , till en risk för en ännu mer åtstramande ekonomisk politik i då det lyfts fler och fler farhågor för att mer åtstramning i den ekonomiska politiken i antagligen inte är en bra väg ut ur eurokrisen. Det finns faktiskt risk för att den i stället förvärrar den ekonomiska krisen i när det skulle behövas möjligheter att göra stimulanser av ekonomin när man är på väg i negativ riktning ur ekonomisk synvinkel. Detta ramverk ställer sig nu Socialdemokraterna bakom i och med att de tycker att ska ställa sig bakom den här pakten. Det är olyckligt att Socialdemokraterna gör analysen att bara för att vi ska kunna vara med på ett toppmöte och, som sade i sitt anförande, vara med vid det fototillfälle som det innebär och att det är väldigt viktigt, ska vi införa ett system som alla partier här inne verkar vara överens om inte är särskilt väl utformat och inte så bra. Framför allt är det så dåligt att det är väldigt viktigt för alla partier att inte omfattas av villkoren i det. För mig är det ett väldigt märkligt resonemang. Det vore mer rimligt att försöka utforma ett ramverk och ett regelverk som är väldigt mycket bättre och som gör att man får flexibilitet, till exempel av samma modell som det finanspolitiska ramverk som vi har i . 118 BO (S) replik: kommer jag att upprepa mig igen. Vad jag sade i mitt anförande var att stora problem , det som skapar arbetslösheten och de sociala motsättningarna och riskerar att skapa politiska ställningstaganden som är väldigt obehagliga, är åtstramningspolitiken, högerpolitiken som bedrivs. Men den är inte given med anledning av de finanspolitiska regelverken. Det är fullt möjligt att driva en aktiv politik för att ta in skatter som inte kommer in. De är dubbelt så stora som de samlade budgetunderskotten i . Det är fullt möjligt att ha helt andra tidsperspektiv när det gäller när man ska ha ordning på sina statsfinanser. Det är fullt möjligt att bedriva mycket mer investeringspolitik och utbildningspolitik och att göra insatser för att skapa jobb, i stället för att bara göra ensidiga åtstramningar. Det är fullt möjligt inom ramen för ett finanspolitiskt ramverk som det här. Sedan är det inte perfekt i alla delar. Problemet är den politik som bedrivs, vill jag bestämt hävda, och inte att man måste ha ordning på sina statsfinanser. Jag vill fråga Per : Finns det någon väg för , , , eller för , som dras in, som inte innebär att man har en plan för hur man ska ta sig tillbaka till en kontroll över sin budget, sina utgifter och sina inkomster? Finns det en sådan lösning? Det gör det inte, men det finns en annan politik att bedriva för att nå dit i stället för den högerpolitik som bedrivs och som faktiskt är farlig för . 119 PER (MP) replik: Finns det en väg ut ur krisen utan en budgetdisciplin och ett budgetansvar? Nej, jag håller med om att man självklart måste ha det. Men är den här finanspakten vägen ut ur krisen? Nej, det hävdar jag att den inte är. Det är där jag tycker att Socialdemokraterna hamnar fel i den här debatten. lägger nu stor vikt i sin replik på att det här ramverket inte skulle förhindra en aktiv finanspolitik och en stimulans av ekonomin. Jag vill hävda att och har fel i den frågan. Regelverket säger att man inte under något tillfälle får gå med underskott med av bnp. Det innebär att om man skulle behöva göra stimulanser i en djup lågkonjunktur kan man inte med det här ramverket göra det utan att få bötesstraff av EU och EMU. Det kan inte vara en rimlig princip. Det svenska ramverket är betydligt bättre, det vill säga att man ska gå med överskott under en hel konjunkturcykel, vilket gör att man har en flexibilitet och kan gå med underskott under en djup lågkonjunktur medan man i stället går med överskott under andra delar av konjunkturcykeln. Det är ett mycket bättre utformat ramverk som skulle kunna passa även för de europeiska länderna. Jag beklagar att Socialdemokraterna har landat fel. Man kritiserar åtstramningspolitiken men ställer sig nu bakom ett ramverk som slår fast just den åtstramningspolitik som man säger sig kritisera. Det är bekymmersamt att man inte ser det. Det finns många ekonomer i och på andra håll som konstaterar att detta finanspolitiska ramverk kommer att göra det svårare att bedriva en aktiv konjunkturpolitik och försöka möta konjunkturcykler. Det borde Socialdemokraterna, om några, vara bekymrade över. tog sig ur den svåra ekonomiska krisen genom att vi kunde föra en aktiv konjunkturpolitik och driva ekonomin med underskott för att få i gång ekonomin och få hjulen att snurra igen. Det regelverk som Socialdemokraterna nu ställer sig bakom förhindrar en sådan politik, och det är bekymmersamt att man inte har lärt sig läxan från 90-talskrisens . 120 (FP) replik: Jag är angelägen om att ge Per lite mer tid att utveckla sina synpunkter eftersom hans tid är långt ifrån ute. Vad i stället? När jag läser reservation frågar jag mig: Vad i stället? För det första vill ha ett permanent undantag från euron. Det kan man alltid diskutera. För det andra skriver Per : Däremot anser jag att själva har huvudansvaret för att skapa ekonomisk stabilitet inom euroområdet. Det är ju just det som det handlar om. Vi tolererar att de 17 länderna gör som de vill för att lösa problemet. Vi kan tycka att den lösning de föreslår är bra eller dålig, men det handlar om att vi tolererar avtalet. Det är ju det Per själv skriver. För det tredje skriver Per att fördragets regel om budget i balans i princip är positiv. Som påpekade kan man inte lösa problemen om man inte har en god ekonomisk utveckling i de enskilda länderna. Det handlar dock om tillämpning. När det gäller den andra punkten och det som är bra för : Varför säger ni att ni vill avslå detta, och vad föreslår ni i stället? Om ni menar att det är de 17 sak att lösa sina problem, vad föreslår ni i stället? Det får man inget besked om i reservationen. 121 PER (MP) replik: försöker medvetet eller omedvetet förvirra debatten och åhörarna. kan inte genom det beslut vi fattar i avgöra om ska införa ramverket eller inte. Även om skulle rösta nej, som vill, avgör det inte om ramverket kan införas i , eller . Det ligger helt i egna händer om de vill göra det eller inte. har inte ställt sig bakom finanspakten. Det förhindrar inte att går vidare och genomför ramverket om de anser att det är lösningen på deras problem. Jag är dessutom tveksam till att utformningen kan lösa problem. är för fyrkantigt och ger inte den flexibilitet som behövs för att kunna reglera ekonomin, så gott man nu kan, när ekonomin går uppåt eller nedåt. Det är jag glad för att det svenska ramverket gör. Det är inte så som försöker göra gällande, nämligen att om inte ställer sig bakom finanspakten spolierar det möjlighet att införa ett ramverk som de tror kan hjälpa dem att komma ur den ekonomiska krisen. Det nu avgör är om vi ska ställa oss bakom finanspakten. Även om och andra försöker hävda att vi inte på några villkor skulle kunna omfattas av dessa regelverk ser jag en risk att också skulle kunna komma att omfattas av dessa regelverk. Därför är det en onödig risk att ska ställa sig bakom finanspakten, trots att vi inte omfattas av regelverken och trots att vårt ställningstagande inte på något sätt avgör om kommer att kunna använda sig av detta regelverk eller inte. 122 (FP) replik: Vem som förvirrar debatten låter jag nog andra än Per avgöra. I sin reservation har två motsägande åsikter. Dels vill att de 17 själva ska bestämma detta, dels vill man att vi ska avslå propositionen, som ju inte innebär något annat än att vi tolererar detta. Jag menar att reservationen innebär i stort sett samma sak, nämligen att man tolererar detta. Hur politiken utformas i sak är en annan sak som vi kan diskutera. Jag tar fasta på just fördragsdelen. I den andra delen fruktar man olika saker. Men har väl utvecklat detta. Det framgår tydligt att utskottets förslag är att beslutar att tillkännage för regeringen att en framtida bindning till avtalets eller fördragets regler ska underställas en ny prövning av . Det kan inte missförstås. Det är ett tillkännagivande från denna riksdag att vi inte kan bindas till detta avtal. Hur kan man ifrågasätta den formuleringen? Då är ett tillkännagivande till regeringen från en stor majoritet intet värt. Men det är väldigt tydligt på denna punkt. 123 PER (MP) replik: Jag blir förvånad. Innebär tolkning att , som ställer sig utanför, inte tolererar att inför detta finanspolitiska regelverk, finanspakten? Så har det absolut inte tolkats i den allmänna debatten. Det innebär bara att anser att detta inte är särskilt lämpliga och väl avvägda regler och att vill försäkra sig om att inte under några omständigheter kommer att omfattas av dessa regelverk. Det är samma ställningstagande som jag anser att ska göra. Jag anser att inte ska ställa sig bakom detta för att vi inte under några omständigheter ska komma att omfattas av dessa regelverk just för att jag tycker att de är sämre utformade än vad det svenska finanspolitiska ramverket är och att det inte tillåter den flexibilitet som är nödvändig. Jag är förvånad över att tolkar det som att på något sätt skulle blockera möjligheten för att införa detta, för det innebär inte det beslut som riksdag kommer att fatta i denna fråga. 124 PER (MP): Åter till frågan om kommer att beröras: Som jag var inne på har det viktigaste argumentet från dem som säger ja till detta varit att inte kommer att beröras. Vi ser nu att det finns en del risker och att det kanske inte är så kassaskåpssäkert som majoriteten i försöker göra gällande. Till exempel har EU:s ekonomikommissionär anfört att en fördragsändring kommer att krävas inom ett och ett halvt till för att ytterligare fördjupa det ekonomiska samarbetet. Då är risken att det i stället för att vara en finanspakt går över till att bli ett fördrag som kommer att omfattas av. Vi är bundna av den tredje portalparagrafen i Lissabonfördraget, som säger att unionen ska upprätta en ekonomisk och monetär union som har euron som valuta. är medlem i denna union och alltså bundet av att vi ska gå med i euron. Därför anser vi att det är nödvändigt att vi får ett permanent undantag från EMU, precis som och . Som vi ser det är det ett sätt att respektera den folkomröstning som var i då en majoritet av svenska folket sade nej till att vi ska vara med i , vilket vi nu enligt fördraget är bundna till. Låt mig också lyfta upp det som våra kolleger i har pekat på, nämligen att kan bli bundet av finanspaktens regler utan ett riksdagsbeslut. Det är bekymmersamt att man konstaterar att det är på detta sätt och att ett beslut som skulle binda skulle kunna fattas i rådet.