prot · H00976 · 2013-03-12 00:00:00 — Vissa kommuner använder dock beräkningstal där man omvandlar kanske tre barn till ett barn. hade av förskolorna barngrupper på 21 barn eller fler. är det jättevanligt att man har 21 barn eller fler. hade färre än 17 barn per avdelning. är detta väldigt ovanligt. Jag vet att man räknar om väldigt mycket. Man räknar inte varje barn, utan man räknar volymtimmar, som det heter ibland, och lite annat. Det är viktigt att vi håller en bra kvalitet i förskolan. Då måste man tillföra mer resurser till kommunerna. Det är oroväckande att vi har en regering som faktiskt minskar statsbidragen till kommunerna så mycket i samband med att det är hög arbetslöshet och kommunerna har ett jätteansvar för att se till att försörja människor som inte har a-kassa eller har hamnat i fas 3. Detta drabbar också förskolans värld såväl personalen och barnen som föräldrarna. 119 (S): Jag tyckte inte att jag riktigt fick svar av ministern när det gäller statlig arbetsmarknadspolitik och offentlig sektor kopplat till kvalitetsökningar i förskolan och inom välfärden rent generellt. Statsrådet kanske kan återkomma till den delen. När det gäller barngruppernas storlek tycker jag att beskrev det på ett ganska bra sätt. Hur man räknar för att få fram talen för hur stora grupperna är ser lite olika ut ute i kommunerna. Jag säger inte att man ska ta det med en nypa salt, men det är lite svårt att jämföra mellan kommuner och i kommunsektorn i den delen. För att återgå till min fråga när det gäller barngrupperna är det så att kommunerna åläggs ganska stora kostnader, bland annat kostnaden för den höga arbetslösheten. Det är ökade kostnader för försörjningsstöd och andra delar. har vi en stor grupp människor som står utanför arbetsmarknaden. Min fråga till ministern är: Finns det några tankegångar från regeringens sida om att göra en ordentlig kvalitetssatsning när det gäller förskolan explicit, men inte minst offentlig sektor, också kopplat till de stora pensionsavgångar vi nämnde tidigare? Ett sätt skulle vara att tidigt börja rekrytera för att sedan kunna möta när den äldre arbetskraften framgent går i pension. Det finns också andra delar. Jag tror att det är viktigt att man satsar på personal inom förskolan, för många av dem är viktiga för barnets fortsatta utveckling. Tillgängliga undersökningar visar också väldigt tydligt att de barn som har haft en kvalitativ, bra förskola sedan har lättare att lyckas längre fram i livet. Jag tror att både ministern och jag gärna vill ha en skola som är värd namnet och en skola där vi verkligen uppnår väldigt goda resultat. Dess värre har alla undersökningar i stället visat nedåt när det gäller skolresultat och annat. Därför tror jag att det gäller att man börjar i ett tidigt skede, och förskolan är ett tidigt skede. Vi ser förskolan som en förberedelse inför vuxenlivet framöver och inte minst inför den fortsatta skolgången. Mina frågor kvarstår alltså: Hur ser ministern på barngrupperna ? Ser man möjligheten att koppla ihop arbetsmarknadspolitik och offentlig sektor med att kunna värna välfärdens kärna och inte minst med att utveckla förskolan ? 120 Statsrådet (FP): Jag förstår inte riktigt vad menar med att regeringen har skurit ned så mycket på bidragen till kommunerna. Denna regering har tillfört pengar till kommunerna. kommuner gick med överskott 2012 och räknar med att göra det också 2013. Jag skyller inte på kommunerna, men där finns absolut resurser att tillgodose de behov av barnomsorg som finns. Vi har tyckt att det är viktigt att med stimulans visa att de kommuner som är beredda att göra den viktiga utbyggnaden när det gäller barnomsorg på obekväm arbetstid ska få ett tillskott. Vi ska nu noggrant följa hur det utvecklas och vad det innebär. Vi ger sammanlagt 100 miljoner. Som mycket riktigt säger är det mindre än vad Socialdemokraterna föreslår i sin motion. Men vi är stolta och glada över de pengar vi har anslagit och är övertygade om att de kommer att bidra till att den utveckling som kommunerna har satt i gång och där man tar sitt ansvar i väldigt många fall får en extra puff. Det finns inget som utesluter att det kan bli mer om det finns ett behov av det. När det gäller barngruppernas storlek tycker jag, som interpellanterna, att det är viktigt att man följer skollagen och håller en gruppstorlek som är väl förenlig med de krav som skollagen ställer på verksamheten. Men kommunerna måste leva upp till det och bestämma sig för hur stora grupperna ska vara. Jag vet att det finns ett antal kommuner som bestämmer sig för ett tak eller riktlinjer som de jobbar efter. Jag vill stödja den typen av fördelning mellan stat och kommun. Sedan har vi Skolinspektionen som kontrollerar och som kommer med förelägganden om man inte gör det man borde göra. Jag ser absolut framför mig att kommunerna kommer att få fortsatt gott stöd av riksdag och regering på det sätt de har fått . Självklart kommer det att innebära att man både satsar på utbildning av barnskötare och förskollärare och jobbar med och det är en väldigt viktig del i hur vi ska kunna klara att rekrytera dessa 420 000 personer att hålla en lönenivå som är i konkurrens med lönerna inom många andra yrken, manliga yrken, som finns utanför den offentliga sektorn. Jag är övertygad om att den här regeringen kommer att behöva fortsätta att slita med den frågan. 121 (S): Jag vill avsluta med att säga att alla barn har särskilda behov, en del har lite mer. Många bland förskolepersonalen som jag träffar vittnar om att de inte får rätt resurser för att faktiskt kunna ge barnen det de har behov av. En del barn kan finna sig väl i en större barngrupp, men en del mår väldigt dåligt av det. För att vi ska kunna ha en bra förskola måste man få förutsättningar och resurser, och för att kunna leva upp till skollagen måste man få resurser. I alla fall i mitt hemområde har kommunerna fått betydigt mindre i statsbidrag, som får till följd att man får dra ned eller inte kan anställa fler fastän man så väl vet att det behövs inom förskolan, äldreomsorgen och skolan. Barnen är faktiskt vår framtid, och förskolan ska vara bra både för barnen när föräldrarna jobbar och för föräldrarna så att de kan känna trygghet i att när de går till jobbet eller studerar har deras barn det bra där. Det ska också vara en arbetsmiljö som är bra för dem som jobbar där. Men personalen vittnar jätteofta om att det inte är den kvalitet som man ska ha enligt skollagen. Då måste vi som politiker ta det på största allvar. Om vi tycker att det är viktigt att fixa barnomsorg även , och nätter får vi sluta att bara prata om yrkesgrupper, hur många procent det ska vara, utan vi måste våga säga att det är barnen som måste vara i fokus om det är en förskola av hög kvalitet som vi ska fortsätta att utveckla. Då krävs det mer resurser. 122 (S): Jag ska bara kort återgå till min tidigare fråga med koppling till arbetsmarknadspolitiken och offentlig sektor, explicit förskolan. Ministern och jag är överens om att vi kommer att ha stora bekymmer framöver att rekrytera personal till offentlig sektor. Jag tror att man behöver använda alla till buds stående medel inom både offentlig sektor och naturligtvis privat näringsliv. Den politik som förs när det gäller arbetsmarknaden visar att vi har en hel del kvar att göra bland annat vad gäller missmatchningen på arbetsmarknaden, en term som används frekvent i debatten. Är ministern beredd att i regeringen verka för att göra någon form av satsning för i första hand offentlig sektor, också kopplat till förskolan, för att behovet av möta rekrytering och utbildning av personal med tanke på den höga arbetslöshet vi har ? Vi har stora bekymmer när det gäller ungdomsarbetslöshet. Där finns det en del förslag från regeringens sida, men för vår del tycker vi att de är långt ifrån tillräckliga. Därför har vi lagt fram förslag om utbildningskontrakt och andra satsningar. Det skulle vara intressant att höra om ministern ser några sådana möjligheter framöver, kopplat till arbetsmarknadspolitiken i allra högsta grad. 123 Statsrådet (FP): Jag är stolt över svensk förskola. Vi håller en unikt hög standard på den. Det är någonting som har vuxit fram i under många decennier. Under olika politiska ledningar har de gamla barnkrubborna utvecklats till fantastiska inrättningar. Det senaste bidraget från den här regeringen är att förskolan är en egen skolform i skollagen med egen läroplan, med tydliga yrkesroller, med uttalat ansvar och med ett starkare pedagogiskt inslag, än tydligare förstärkning av den speciella förskolepedagogiken där kreativitet, lek, lärande och pedagogik blandas. Den läroplanen är det tydligaste uttrycket för att både barnskötare och förskollärare behövs. Vi ska understryka det i alla sammanhang där det kan vara viktigt så att det inte ska råda något missförstånd kring det. Det finns pengar i kommuner. Det går inte att skylla på staten när kommunerna inte fullföljer sina åtaganden. Statens roll är att sätta upp ramverken och via Skolinspektionen följa upp och se till att skollagen följs. När det sedan gäller frågan med koppling till arbetsmarknadspolitiken är jag stolt och glad över de satsningar som regeringen har gjort med extra insatser på inte minst gymnasieutbildning och vuxenutbildning och möjligheterna att utbilda sig till olika yrken och bristyrken. Det kommer med all säkerhet att innebära en ökad koppling till de behov som vi ser framför oss. Överläggningen var härmed avslutad. 22 § Svar på interpellation 2012/13:262 om omskolning till kommande bristyrke 124 Statsrådet (FP): har frågat mig vad jag kommer att vidta för åtgärder för att med vuxenutbildningen som verktyg ge människor möjlighet att omskola sig till ett kommande bristyrke, till exempel undersköterska. Låt mig först säga att en framtida brist på undersköterskor är ett samhällsproblem som vi bör möta. Undersköterskor är en viktig yrkesgrupp som bidrar till högre kvalitet i vår vård och omsorg. För att svara upp mot den ökade efterfrågan på undersköterskor och annan utbildad personal inom vård och omsorg föreslår regeringen bland annat förändringar i gymnasieskolans vård- och omsorgsprogram. Regeringen har gett i uppdrag att dels utreda en särskild undersköterskeexamen, dels föreslå en särskild inriktning mot sjuksköterska. Förändringarna ska syfta till att göra utbildningen mer attraktiv och därmed locka fler ungdomar. Inom den kommunala vuxenutbildningen finns inga formella hinder för dem med slutbetyg att studera till exempelvis undersköterska. prioriteras elever med kort tidigare utbildning vid antagningen till komvux. Möjligheten att studera påverkas också av att många kommuner lägger allt mindre resurser på komvux. Kommunernas nedskärningar kan innebära att vuxna i behov av utbildning nekas plats. Detta riskerar i sin tur att försvåra omställning till yrken där jobben finns. För att så många som möjligt ska kunna studera har regeringen gjort kraftfulla satsningar på vuxenutbildningen. Satsningarna syftar framför allt till att ge fler vuxna tillgång till en utbildning som leder till arbete. uppgår de statliga satsningarna på vuxenutbildning till , ett historiskt sett mycket högt belopp. Bland annat görs riktade satsningar på yrkesinriktad vuxenutbildning på gymnasial nivå, det som kallas yrkesvux, och på lärlingsutbildning för vuxna, lärlingsvux. Vi ser att regeringen satsar, och vi ser att många kommuner satsar allt mindre. Det är olyckligt, och det är mot den bakgrunden jag tolkar fråga. Jag vill därför meddela att regeringen kommer att se över regelverket i syfte att säkerställa att de statliga medlen ska innebära nettoökningar av antalet utbildningsplatser. Vi kommer också att noga följa hur volymerna utvecklas framöver. 125 (S): Jag vill börja med att tacka för svaret. Även jag vill hälsa statsrådet välkommen till hennes uppdrag. Det är första gången vi möts i en debatt, och jag tror inte att det blir sista gången. Jag har ställt en interpellation i en viktig fråga, nämligen om jobb- och utbildningsmöjligheter. Som jag skriver i min interpellation tog fackförbundet 2010 fram en rapport med namnet Välfärdens framtida finansiering. Den innehåller bland annat ett kapitel om behovet av framtida arbetskraft. En yrkesgrupp som prognoserna visar kommer att vara för liten om ingenting görs är undersköterskorna. Rapporten, liksom andra rapporter, bland annat från SCB, visar att det kommer att saknas 150 000 undersköterskor inom bara . Jag är glad att statsrådet i sitt svar visar att vi har samma åsikt om omsorgspersonalen, att deras arbete har stor betydelse för välfärden i vårt land. Det är de som sliter på omänskliga scheman, som jobbar fler än många andra yrkesgrupper och som får vänta på en tillsvidareanställning, om de någonsin får det. Tyvärr är det också undersköterskorna som slutade säga till sina barn att undersköterskejobbet är något att satsa på. Därför tycker jag att vi måste göra något. Det måste vara en av de mest prioriterade sakerna, oavsett partifärg, att se till att omsorgsarbetet, antingen det handlar om våra barn, om våra äldre eller om dem som är funktionshindrade och har behov av stöd, är ett jobb med sjysta villkor och bra arbetsmiljö. För att lyckas med det krävs resurser till kommuner och landsting. Då kan vi inte ha en regering som den nuvarande, som fortsätter att sänka skatterna och dela ut miljarder i avdrag till dem som har råd att betala och till dem som har en sådan inkomst att de kan göra avdrag. Regeringen vann valet på framför allt två frågor, jobb och utanförskap. Budskapet var tydligt. Jobblinjen skulle gälla. har det inte gått så bra. Arbetslösheten är betydligt högre än 2006, och utanförskapet mäts bäst genom att titta på hur kommunernas försörjningsstöd ser ut. Låt mig komma med lite historia. 1996 var det värsta året, efter 90-talskrisen. Då fick över 387 000 hushåll ekonomiskt bistånd. Bäst var det 2007 då runt 211 000 hushåll fick bistånd. Därefter har det vänt igen, och 2010 tvingades nästan 250 000 hushåll ta emot ekonomiskt bistånd. Alltså är det ganska lätt att konstatera att utanförskapet har ökat . 2006 var 28 000 personer långtidsarbetslösa. har den siffran stigit till nästan 70 000. Den genomsnittliga arbetslöshetstiden har ökat jämfört med , och värst av allt är att ungdomsarbetslösheten ökat . Det går alltså inte så bra. Vuxenutbildning, antingen den bedrivits som reguljär utbildning eller som arbetsmarknadsutbildning, har alltid varit ett viktigt verktyg för att bygga på kompetensen och öka möjligheterna att få jobb. Därför blir jag lite bekymrad när jag läser statsrådets svar och ser att där inte ges några svar på min fråga om åtgärder för omskolning. Jag får inget annat svar än att det görs fler utredningar och att man avser att noga följa utvecklingen. Det räcker inte, anser jag, när 400 000 personer är arbetslösa, varav över 100 000 ungdomar. Min fråga kvarstår därför, fru talman: Vad kommer regeringen att göra för att matcha ihop arbetslösa och bristyrken? 126 Statsrådet (FP): Jag blir lite bekymrad när jag lyssnar på . har regeringen satsat 30 miljarder mer på den kommunala sektorn. Sysselsättningsgraden är högre nu än då i alla åldersgrupper. går igenom den längsta och djupaste lågkonjunkturen , och är ett av de länder som kommit allra bäst ut ur den. Jag begär inte att ska göra vågen för det, men det är bevisade fakta. Dessutom har regeringen det här året satsat 7,3 miljarder på vuxenutbildning. Det är en historiskt hög siffra. Jag känner mig därför ganska stolt över mitt svar. Det finns resurser avsatta och tankar tänkta om hur vi på ett ännu bättre sätt ska kunna ta vara på de resurser som finns. Den stora missmatchningen mellan antalet arbetslösa och de som finns i arbetskraften och det stora behovet av ytterligare arbetskraft är ett problem på svensk arbetsmarknad. Det är min förhoppning att de historiskt stora resurser som är avsatta för detta ska göra att vi ännu bättre kan möta behoven. 127 (S): När vi socialdemokrater lade fast vår budget satsade vi på utbildning. Vi hade pengar till 35 000 fler platser inom vuxenutbildning, yrkesvux, arbetsmarknadsutbildning, yrkeshögskola, högskola och universitet 35 000 fler platser, fullt finansierade. Det kunde vi göra eftersom vi valde att prioritera utbildning och omställning före sänkta bolagsskatter och sänkning av krogmomsen. har konstaterat att matchningen på arbetsmarknaden försämrats markant . I arbetslöshetens råder brist på allt från kranförare till sjuksköterskor. Självklart hänger det ihop med att regeringen valt att skära ned på vuxenutbildningen och kraftigt minskat antalet platser inom arbetsmarknadsutbildningen. De är nere på nästan obefintliga nivåer. skrev , chefsekonom på , i : Regeringen struntar i kompetensbristen. Hon säger, precis som , att matchningen på arbetsmarknaden fungerar allt sämre och tar som exempel att andelen långtidsarbetslösa 2011 var av det totala antalet arbetslösa. Detta ska jämföras under det förra högkonjunkturåret, som var 2007. Det betyder att de arbetslösa kommer allt längre bort från arbetsmarknaden. avslutar sitt inlägg: Men bristen på högutbildad arbetskraft med den kompetensprofil företagen behöver riskerar att hålla arbetslösheten uppe och hålla nere tillväxten i svensk ekonomi. Det behövs en politik som även löser bristen på högre kompetens som effektivare åtgärder krävs för att få ned långtidsarbetslösheten. Det är bara att hålla med. Vuxenutbildningen är, som jag sade tidigare, ett oerhört viktigt verktyg för att stärka människors situation. Statsrådet skriver i sitt svar till mig att de statliga satsningarna på vuxenutbildningen uppgår till och att det är en historisk satsning. Jag tror, fru talman, att jag och statsrådet lägger olika betydelser i ordet historisk. En satsning som var historisk var satsningen på åren 19972002 då över 100 000 helårsplatser inrättades inom vuxenutbildningen . Då började många människor i vårt land sin resa mot att bygga upp sin kompetens eller byta yrkesbana. Jag möter otaliga människor som säger att var deras start, att det var då de vågade hoppa. Om jag kommer ihåg siffran rätt satsade vi på vuxenutbildning . Det är vad jag kallar en historisk satsning. Det är bra att regeringen satsar , men det är också viktigt att komma ihåg att regeringen minskade det statliga stödet till vuxenutbildningen med . ökar man med . får alltså vuxenutbildningen 700 miljoner mindre än 2011. Man kan fundera på var det historiska ligger i det. Jag skulle vilja fråga statsrådet om det inte är läge för ett nytt kunskapslyft med tanke på hur det ser ut i . 128 (S): Jag begärde ordet när jämställdhetsministern plötsligt sade att det är bevisat att har klarat sig bättre. är jämställdhetsministern ny, och det är klart att man inte kan begära att hon ska hålla koll på alla forskare och allting. Men det går inte att lyssna bara på borgerligt prat. Ministern kanske tror att man kan lyssna på till exempel . visar det sig att hans så kallade fakta är söndersmulade. Det finns inga fakta bakom påståenden om att har klarat sig bättre än omvärlden. Vi har inte klarat oss bättre än , , , , och så vidare. En mängd jämförbara länder har klarat sig betydligt bättre genom krisen. Det har varit en chimär, en bubbla. har sagt det om och om igen, tills alla borgerliga personer i landet trott att det är sant. Det skulle vara bra om jämställdhetsministern, som är ny, också började titta på andra fakta som finns runt omkring här i landet. Vi har 400 000 arbetslösa. Vi har en arbetslöshet på . Det är fakta. Den är högre nu än när kallade arbetslösheten för massarbetslöshet 2006. Dessutom hörde jag jämställdhetsministern säga att det finns pengar i kommunerna. Det är inte sant. Kommunerna håller nu på att dra ned på sin verksamhet, som blir mer och mer slimmad. Kvinnor ska vi diskutera här . I ett allt mindre jämställt samhälle får kvinnor slita i kommunerna, med delade turer och allt stressigare arbeten, för att kommunerna inte har råd att satsa. Det är det som är fakta. Ni har valt att satsa på de högavlönades skattesänkningar framför reformer i kommuner och landsting. Det borde i stället ha skett satsningar på vård, skola och omsorg på mindre barngrupper, på fler lärare, på det livslånga lärandet, som så förträffligt har pratat om här. Men det har ni inte gjort. Ni har valt att öka klyftorna i landet, eftersom ni sätter skattesänkningar före välfärd. 129 Statsrådet (FP): har rätt i att jag är ny och inte har all den respektingivande bakgrund som hon och har. Men jag försöker säga sådant jag kan stå för. I så gott som alla andra europeiska länder har statsskulden ökat . I har den minskat. Det är ett uttryck för att vi har klarat oss relativt bra under svåra tider, trots att vi också haft det svårt. Kommuner och Landsting, som organiserar kommuner, säger att de går med överskott. De säger att de gick med 18 miljarder i överskott och med 9 miljarder enligt prognosen . Det är den statistik jag kan luta mig mot. Såvitt jag kan se i budgeten satsar alliansregeringen 261 miljarder på utbildning. I det socialdemokratiska alternativet är det 264 miljarder. Det är förvisso 3 miljarder mer, men den extremt stora skillnad som målar upp i sin retorik tycker jag inte riktigt att den skillnaden svarar emot. 42 miljarder satsades under , sade . Hur var det? 7,1 miljarder tror jag kan mäta sig ganska väl med den siffran. Jag tycker att var fantastiskt, och det är ett kunskapslyft som fortsätter, har vi satsat mer och mer på vuxenutbildning och gymnasieutbildning. Vi har satsat på lärlingsvux och en rad andra vuxenutbildningsreformer. Vi har också gett extra pengar till folkhögskolorna för att ta med dem i diskussionen om vuxenutbildning. Med ödmjukhet inför att jag inte har på posten känner jag mig ändå fortsatt stolt och övertygad om att den här regeringen är på rätt väg. 130 (S): 35 000 fler platser inom utbildningssektorn har vi i vårt gällande budgetförslag. Det tycker jag är ganska bra. Det måste ändå vara så, statsrådet, att om man minskar på vuxenutbildningen med ökar man inte, även om man ökar just . över ökar man inte. var det så att kommunerna fick pengar till vuxenutbildningen utifrån invånarnas utbildningsnivå. Det var alltså baserat på behov. Detta har statsrådets regering ändrat på. kommer alla pengar i den så kallade påsen. Jag tycker att man ska fundera över om det ska se ut så. har efter ett S-initiativ gjort ett tillkännagivande om att staten ska återinföra ett riktat statsbidrag till vuxenutbildningen. Men det har man inte brytt sig om att genomföra . Vi hoppas att det finns med i vårens budget. Jag är lite nyfiken på vad regeringen och kanske framför allt det nya statsrådet egentligen vill ha ut av vuxenutbildningen. Det är ändå en hel del pengar som läggs på vuxenutbildningen, även om jag tycker att det är för lite. Frågan är vad som har hänt efter 2007, då man valde att lägga in pengarna i den så kallade påsen. Har man fått det man ville? Är man nöjd? Det skulle vara intressant om statsrådet i sin sista replik ville utveckla sina tankar kring det. Slutligen skulle jag vilja påminna statsrådet om att det inte är förbjudet att stjäla goda idéer. och ända till 2006 utgick det extra statsbidrag till kommunerna för särskilda utbildningsåtgärder riktade mot arbetslöshet. var en del i det. Tycker inte statsrådet i det läge vi har , med 8 procents arbetslöshet, att detta vore en bra idé att använda sig av för att komma till rätta med den kompetensbrist som vi ser och som kommer att finnas inom allt fler branscher? 131 (S): Jag har all respekt för att är ny. Men jag hörde att hon känner sig lite mer varm i kläderna . Det kanske är dags att börja leva upp till förväntningarna. Då kan det vara bra att prata lite om samhällsekonomi och nationalekonomi. Vi ska ha klart för oss hur det står till. Varför har en ganska stabil ekonomi? Jo, därför att vi efter 90-talskrisen satte upp ramar i . Vi satte upp ramar med utgiftstak för att få ordning och reda. Det var under den socialdemokratiska regeringens tid. Vi städade upp efter det som skett.