prot · H10933 · 2013-11-22 00:00:00 — Vi måste se förmågan för svensk företagsamhet och svenskt näringsliv i ett internationellt perspektiv, och då måste vi också konstatera att här finns en problematik. , och har vid genomförandet av det EU-direktiv som ligger till grund för diskussionen om betalningstiderna valt att inte ha tvingande regler utan i stället ha en öppenhet i sitt regelverk. Såvitt vi vet finns det inget annat land som har genomfört direktivet på ett sådant sätt att man har ett undantagslöst förbud för alla företag att teckna något annat än . Det vi måste fundera över är hur vi på ett rimligt sätt kan se till att vi inte kastar ut barnet med badvattnet. Jag tror inte att någon vill det. Det är inte ett sätt för regeringen att förhala eller försena frågan. Ambitionen är, vilket jag varit tydlig med, att återkomma till med ett förslag i den här frågan. Sedan lyfter in en rad andra spännande näringslivsfrågor. Jag ska inte låta mig frestas att gå in på dem, för det vore fel. Låt mig bara säga att regeringen inte försöker förhala frågan utan ser småföretagens situation, och vi tar den på stort allvar. Jag, precis som , ägnar en stor del av tiden till att vara ute på företagen, inte minst för att diskutera den brottslighet som många utsätts för. Jag har ägnat åt att besöka företag just på det temat, så jag är ganska väl insatt i problemet. Dock finns det inte en enda enkel lösning på det, för även här är företagen olika och situationen varierar. Men det finns mer att göra för att öka tryggheten för dem som arbetar i de företagen, och det ska vi naturligtvis ta fasta på. När det gäller betalningstiderna återkommer vi med förslag . Bilden är komplex. Det finns mycket som talar emot en hundraprocentigt tvingande regel. Vi tyckte det tidigare. har vi ett tillkännagivande och det gäller att få ihop det hela. Vi kan träta, men det viktiga är det som rör företagen. 19 (S): Det här har varit en mycket viktig debatt. Flera saker har tydliggjorts. Jag ska börja med att kommentera det som sade, att hon inte är för en tvingande lagstiftning. Jag utgår därför från att det är vad i anser. I sitt inlägg svartmålar på ett sätt som gör att man blir alldeles mörkrädd, inte minst när han talar om egenintresse, att vi skulle lyssna på egenintressen. Om vi tittar på till exempel ser vi att de har 1 300 medlemsföretag – jag är lite osäker på hur många anställda det kan handla om – och då är det lite svårt att säga att de, underleverantörer, har ett egenintresse. Detsamma gäller Fordonskomponentgruppen med ungefär 340 företag och 25 000 anställda. Om det har så stor betydelse för dessa företag måste vi väl lyssna på dem, och precis som ministern sade i sitt inlägg försöka skapa en lagstiftning och leverera det som har beställt. Jag tackar ministern för debatten och ser fram emot leveransen . Man ska ju alltid leverera . Det är det som gör att företag kan växa och utvecklas. Vi väntar med stor otålighet på leveransen. 20 (C): talar om egenintresse och raljerar över cykelhandlare. Jag kanske ska presentera mig. Jag har arbetat inom svensk fordonsindustri. I min roll som chef och sedermera säljare i ett av de konsultföretag som vi talar om har jag varit i avtalssituationer och förhandlat med storföretagen. Jag har då motvilligt behövt acceptera långa betalningstider, ibland så långa som sammantaget. Jag välkomnar den proposition som lades fram om att skärpa kraven på offentlig sektor att betala sina räkningar . Där slås även fast att vi behöver anpassa oss till europeiska förhållanden, nämligen till direktivet om bekämpandet av sena betalningar. Man skärper kraven på exempelvis förseningsersättningar och höjer ersättningen till företagen för inkassoåtgärder. Det skickar tydliga signaler till dem, företrädesvis storföretag, som tidigare ställt oskäliga avtalsvillkor på sina leverantörer och låtit dem agera bank åt sig – såsom det företag jag arbetade i och som i och för sig tillhörde Investorsfären, vilket ju inte är någon liten kapitalist. Det tidigare förslaget, och även det kommande utgår jag från, stärker leverantörernas möjlighet att klaga på oskäliga avtalsvillkor, sådana som jag nämnde. 120 dagars betalningstid är naturligtvis inte acceptabelt för någon. Det riktar sig speciellt till de branscher eller delar av branscher som utsätts för den sortens press från dem som kan uppfattas som starka kunder. Visst vill vi komma åt det, men det går inte att stifta selektiva lagar. Det vet även Socialdemokraterna. Trots det försöker de nu göra det genom att med ett alexanderhugg vilja införa 30 dagars absoluta avtalsvillkor för alla företag, inte bara för dem som vi här talar om, av vilka jag representerar ett om jag får komma tillbaka. Är det Socialdemokraternas verkliga avsikt? 21 (S): Tack, justitieministern, för inlägget! Jag tycker personligen att det är trevligt att debattera med justitieministern. Men jag blir lite fundersam. säger inte samma sak som justitieministern. Justitieministern öppnar i alla fall för att se över frågan och lösa problemet, eller hur? Så sade vi. står dock här och säger att det inte går. Det där får ni försöka komma överens om. Men jag inbillar mig att det blir som vanligt i den regeringen: att det är som bestämmer. I det här fallet är det bra. Det kanske finns fler fall där det är bra. Den här frågan äger sin allvarlighet, och vi måste lösa den, precis som alla andra frågor som hänger runt småföretagen. När man besöker småföretag är det verkligen påtagligt att de berättar om det här bekymret. De säger: Varför ska vi vara bank? Vi är hårt pressade. Kan inte ni göra någonting åt det? Efter justitieministerns svar och hennes senaste inlägg känner jag mig något så när lugn. Vi får väl se. Det är mycket som ska utvärderas av den moderatledda regeringen. Det är många löften som har gjorts av de mindre partierna i den regeringen som det inte har hänt någonting med. Utvärderingen kommer när det gäller både den här frågan och politiken i stort. Jag tackar i alla fall för svaret. 22 (): Det är trevligt att debattera med alla er i salen. Det är bra att vi får en ordentlig diskussion om detta, för det visar komplexiteten i svensk företagsamhet och de svårigheter som finns. Vi är väl alldeles överens om att det finns vissa branscher som är hårt ansatta och där den här problematiken är ett stort bekymmer. Det borde vara ganska självklart att vi på något sätt ska lösa det. Det tillkännagivande som vi fick av , det pm som har skickats ut samt remissarbetet har gjort att vi nu har ett mycket bättre underlag för att bedöma frågan. Det är på det enkla viset att tvingande regler skulle hjälpa några men skapa många problem. Då är frågan om vi kan hitta ett sätt att reglera detta och lösa problem utan att ställa till det på en väldans massa andra sätt. I grunden är det självklart för en moderat att vara för avtalsfriheten. Men om det nu är så att några har blivit illa utnyttjade av ett system är det möjligt att man måste göra någonting. Det ska man vara öppen för. Det här med likviditeten och möjligheten att få banklån och annat är också intressant. Båda problemen finns: När man inte får betalt har man inte likviditet och kan därför inte få lån, men vissa får inte något lån för att de är för små och är därför helt beroende av att kunna avtala om . Jag tror att det blir en utmaning för oss i att ha kraft att ha en nyanserad syn på de här frågorna, så att vi inte ställer till det. Vårt näringsliv är fantastiskt, men också skört i vissa delar. Vi ska vårda de små företagen. Då får vi inte hamna i en situation där vi med ett alexanderhugg förstör för många när vi faktiskt vill väl. Därför är det min ambition att på ett seriöst sätt försöka se de olika aspekter som finns och se om vi kan komma fram med någonting som är lite bättre än det vi hade förra gången och som inte alla var så nöjda med. Det har inte att göra med att jag skulle ha någon annan uppfattning än eller vad det nu kan vara. Jag tror att vi är rätt överens i grunden. Men politik måste vara att vi diskuterar igenom saker ur olika perspektiv. Annars når vi ingen lösning. Tack för diskussionen! Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:63 om hot och våld – i statens tjänst 23 Statsrådet (KD): har frågat arbetsmarknadsministern vad hon och regeringen är beredda att göra för att stävja problemet med hot och våld på de statliga arbetsplatserna och vad statsrådet tänker göra för att förbättra arbetsmiljön i de utsatta myndigheterna. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Hot och våld som riktas mot tjänstemän är inte enbart ett arbetsmiljö- och säkerhetsproblem för den enskilda tjänstemannen och för myndigheten. Det är dessutom ett rättssäkerhets- och demokratiproblem för samhället i stort. Regeringen framhåller senast i årets budgetproposition (prop. 2013/14:1, utgiftsområde 2, avsnitt 5 Statliga arbetsgivarfrågor) att en god arbetsmiljö är viktig såväl för medarbetarnas hälsa och utveckling som för verksamhetens långsiktiga effektivitet. Arbetet mot hot och våld måste, oavsett om det sker på förekommen anledning eller i förebyggande syfte, vara ett naturligt och självklart inslag i myndigheternas verksamhet. Vi har en långtgående delegering av de arbetsgivarpolitiska frågorna till och till myndigheterna. Delegeringen i dess nuvarande form har gällt , och det finns en bred parlamentarisk uppslutning bakom dess principer. Eftersom regeringen aldrig kan delegera bort ansvaret i förhållande till anges mål och delmål för de statliga arbetsgivarna i budgetpropositionen. Dessa följs upp , och utvecklingen för staten totalt redovisas löpande till . Ett av de nu aktuella delmålen är att arbetsmiljön i staten ska vara god. Antalet anmälda brott om våld mot tjänsteman har ökat. Det går dock inte att uttala sig om utvecklingen utifrån statistiken för anmälda brott, eftersom en ökning även kan bero på exempelvis en ökad benägenhet att anmäla. Statskontoret gavs i regleringsbrevet i uppdrag att genomföra en analys av hur myndigheterna arbetar med att förebygga och hantera hot, våld och andra riskfaktorer. Rapporten säkerhets skull – om myndigheters arbete mot hot och våld riktat mot deras anställda presenterades på ett seminarium som genomfördes av , och . Regeringen följer därutöver det arbete som pågår på många olika nivåer inom förvaltningen. och myndigheterna bedriver ett arbete med den arbetsgivarpolitiska strategin inom fem avgörande områden, där En god arbetsmiljö främjar verksamhetsutveckling är ett. Parterna på det statliga avtalsområdet utför ett gemensamt arbete för att stödja lokala parter i arbetet med säkerhetstänkande och att förebygga och hantera hot och våld i arbetet. I årets avtalsrörelse på det statliga området har parterna slutit en överenskommelse om fyra utvecklingsområden, däribland Arbetsmiljö, inkluderande Hot och våld och arbetsmiljöutbildningar. inledde en treårig riksomfattande inspektionsverksamhet för att förebygga hot och våld under myndighetsutövning. När det gäller arbetsmiljön vid de enskilda myndigheterna har de arbetsgivarpolitiska frågorna, däribland arbetsmiljön, en central del i de underlag som tas fram inför den årliga dialogen mellan respektive departement och myndighet. Det är viktigt för mig som ansvarigt statsråd för den statliga förvaltningen att lyfta fram vikten av en god arbetsmiljö och därmed också myndigheternas arbete mot hot och våld i mina kontakter med myndighetscheferna. 24 (S): Jag får tacka ministern för svaret. Jag hade skrivit interpellationen till arbetsmarknadsministern för att få diskutera ansvaret för arbetsmiljöfrågor. när statsrådet svarar pratar jag naturligtvis om delegering. Vi kan konstatera att miljön har förändrats i de olika myndigheterna. har fått ett nytt regelsystem att leva efter. Det har varit mycket debatt och diskussion kring detta. Det var dåligt förtroende för . har Arbetsförmedlingen fått ett ännu sämre förtroende och rykte hos allmänheten. De tuffa regler som har antagits av den borgerliga regeringen har lett till att många människor hamnat i desperation och livskriser efter förändring av trygghetssystemen. Det har också blivit en hög arbetsbelastning och en mer krävande arbetsmiljö. När jag träffar de anställda på eller Arbetsförmedlingen vittnar de om att hela deras attityd håller på att förändras. Man blir hårdare i skinnet. Man kan inte tillåta sig att vara så empatisk som man skulle vilja, eftersom man är så hårt regelstyrd och måste ge så många negativa besked till medborgare som är i behov av dessa tjänster. Detta är absolut inte bra. vet jag att på har inlett ett gott arbete med detta. Man behöver lugn och ro. Man behöver trygghet och förståelse. Arbetsmiljön är mycket viktig. Regeringen och statsrådet måste väl hålla med om att det ska råda en absolut nolltolerans mot hot och våld i arbetslivet. Vi har kommit i ett sådant läge att de som jobbar där blir påverkade i sina myndighetsbeslut på grund av att de drabbas av hot och våld. senast är det inspektörer som säger att de här i inte kan gå ut och inspektera ensamma utan måste vara två eftersom det blivit en hårdare och tuffare miljö. sitter Attefall i regeringen och stryper resurserna till . I svaret hävdar han att man har gett uppdrag till , och det är jättebra. Men hur ska man kunna klara av uppdraget, statsrådet, om man måste minska sin personal? Man måste säga upp människor, och människor måste sluta. Det blir färre som jobbar med frågorna. Det blir färre med expertkunskaper eftersom man inte får fylla på. Man lägger också ned kontor runt om i landet. Det är ett jätteviktigt verktyg som ska användas av de statliga myndigheterna och dem som jobbar där. vet jag att har framfört krav till regeringen och till Attefall att man ska starta ett särskilt arbete när det gäller hot och våld mot anställda på myndigheterna och den sätter en kommission på fötterna för att kunna fokusera på de problemen. En sak är säker: Det har inte blivit bättre på jobbet på Arbetsförmedlingen, , , kronofogden med flera. 25 Statsrådet (KD): Hot och våld mot statliga tjänstemän och generellt sett i arbetslivet, men talar vi om statliga tjänstemän, är självklart aldrig acceptabelt. Vi kan diskutera utifrån olika perspektiv. Tittar vi generellt sett kan vi ana en marginell ökning . Vi har på gång en ny rejäl undersökning som kommer som mäter utvecklingen som håller på med. När vi får det underlaget ska vi värdera de frågorna ordentligt. Vi har dialoger med de fackliga organisationerna. Jag träffade dem senast för bara någon vecka sedan och diskuterade bland annat de här sakerna. Alla är överens om att vi måste följa frågorna och måste se vad den nya enkäten ger för utdelning. Sedan får man inte glömma bort att det ibland finns ett hårdare klimat i hela samhället. Sådant kan självklart också påverka statstjänstemän. Vi får inte heller glömma bort att det finns olika lägen i olika myndigheter utifrån olika faser de går igenom. Jag kan gott förstå att om man går igenom mycket av förändringar av regelverk och organisationsförändringar skapar det i sin tur turbulens bland personalen. har också haft stora interna problem inte minst med datasystem. Jag vet också att vi jobbar hårt med att skapa så bra förutsättningar som möjligt för statstjänstemännen och att den arbetsgivarpolitik och förvaltningspolitik som vi bedriver handlar om att skapa så goda förutsättningar som möjligt för att statstjänstemän ska kunna utföra ett bra arbete. Som säger pågår ett bra arbete på med att jobba på ett mer innovativt sätt, att ge ännu bättre service och också få stadga i organisation och struktur. När det gäller sjukförsäkringsreformen kommer det prejudicerande domar som kanske rättar till en del saker och skapar klarhet på andra områden. Man får kanske ett regelverk som sätter sig lite bättre. Då skapas också bättre förutsättningar för de enskilda tjänstemännen. Vi får inte heller hamna i andra diket där vi blåser upp och påstår att allt är nattsvart. jobbar med frågorna. Det har koll på läget och följer läget noggrant. Vi får se när den nya undersökningen kommer. Det har också fått mer pengar . Skulle det vara så att allt var ett himmelrike 2006 när Socialdemokraterna styrde och allt är motsatsen nu kan man fråga sig: Varför är det färre olyckor inom arbetslivet än det var 2006? Varför är det färre dödsfall på arbetsmarknaden? Det visar på att det inte går att föra den typ av förenklade resonemang som antyder. Problemen är tillräckligt allvarliga för att vi ska ge oss på dem som finns i stället för att försöka blåsa upp något slags jättebild av att allt var guld och gröna skogar tidigare och att allt nu är elände. Jag vill påstå att det pågår ett mycket bra arbete inom statsförvaltningen, och vi följer frågorna noga. Detta är en av de frågor som vi har mest koll på. Det handlar om personalens arbetsfunktion men också om hela demokratin och förvaltningspolitiken. Problemet finns inte bara i staten. Det finns ute i kommunerna och också på den övriga arbetsmarknaden. Det är ett samhällsproblem. Men det får en extra dimension när det gäller den statliga förvaltningspolitiken och demokratiskt fattade beslut som statstjänstemännen har att följa. 26 (S): Det är tråkigt att behöva stå i kammare och säga att vi här har ett statsråd som inte säger sanningen. resurser har minskat . Ändå står Attefall här och säger att har fått mer pengar. Han kanske räknar in LPO:n, det vill säga lönepåslaget för att kompensera för lönehöjningarna, som var 14 miljoner. Är det vad han menar? Eller vad är det för pengar han talar om? Han står här och säger att vi svartmålar när vi följer som beskriver en olyckfallsutveckling som har stigit . Ändå säger han att det går åt rätt håll, och han står här och säger att får mer pengar. Jag blir så nyfiken. Jag vill att statsrådet redovisar vilka nya pengar som kommer och på vilket sätt nivån har blivit högre. Hur mycket högre är den nu än 2006? Det är intressant att få reda på. Är det någonting som gör mig upprörd är det när man far med osanning. Det är allvarligt om man gör det som en representant för . Det krävs ett stort arbete på myndigheterna och väldigt många ställen där tjänstemän arbetar. De psykosociala arbetsmiljöproblemen växer och blir en bomb. Det är påtalat från väldigt många organisationer och forskare om detta. Vi kan lägga ihop det med att regelsystemen har blivit tuffare och hårdare. Attefall säger att det gäller hela samhället. Man ger sig på trygghetssystemen, och regeringen drar sig undan ansvaret. Kritiken faller på eller Arbetsförmedlingen. De är politiskt regelstyrda av regeringen. Man säger att det är myndigheterna som sköter det. Jag har haft interpellationsdebatter här i kammaren om , och dåvarande statsrådet sade: Det får du ta upp med . Jag har haft debatter med om förändring och fått svaret: Det får du ta upp med . läser jag i svaret att Attefall delegerar, eftersom arbetsmiljöfrågorna ska vara delegerade. Men var finns det politiska ansvaret? Han angriper dessutom oss för att vi säger att måste spara och skära ned. När vi säger att olycksfallsstatistiken pekar åt fel håll säger han att vi ljuger. Det gör mig väldigt upprörd, herr talman. Jag vill nu ha svar på frågorna, statsrådet. Hur mycket mer pengar har fått? Går olycksfallsstatistiken åt fel håll eller inte? Det vill jag ha svar på . 27 (S): Jag tackar ministern för svaret. Hot och våld mot statsanställda är egentligen hot mot demokratin. Där håller jag med statsrådet. Sedan uppstår direkt problemet i skillnaden mellan oss två i synen på frågan. Statsrådet säger till i svaret här i kammaren att det är marginellt. Jag har tidigare jobbat som statsanställd under den socialdemokratiska regeringen. Jag vet att allting inte var gröna skogar, som ministern sade här. Men hade inte en säkerhetsavdelning som skulle se till att skydda de anställda. Det hade inte . Arbetsförmedlingen hade inte vakter som bestämde , herr talman. Det fanns inga dörrvakter som bestämmer vem som ska stå till arbetsmarknadens förfogande. Det kan vi inte ha i det här landet. Det kan inte stå ett antal dörrvakter där som säger: Du får komma in på Arbetsförmedlingen och söka jobb, men du får inte göra det. Det är där vi har hamnat. Jag säger inte att allting har varit grönt, men har det blivit mycket sämre. måste ta av sitt anslag för att satsa på verksamheten för att i stället betala ut lönerna till anställda och satsa på avdelningen för säkerhet för att kunna skydda sina anställda. De måste tänka ut hur de ska göra. Om man kommer som sjukskriven till en försäkringskassa , herr talman, och ska ha ett samtal kan man hamna i ett bås. Då sitter den anställda på den andra sidan och har en utväg för att komma ut om den försäkrade skulle tappa kontrollen över sig själv. Varför är det så? Man kan fråga sig varför vi , 2013, i har statstjänstemän som måste ha en utväg från samtalet med den försäkrade. Jag tror att de flesta vet svaret. Det är de tuffa reglerna som gör att det blir så. Vi har även ett antal ministrar som inte vill stå för politiken. De säger i stället: Det här är statstjänstemännens ansvar. Ja, det är statstjänstemännen som ska förverkliga det som fattar beslut om. De ska se till att besluten efterlevs i vardagen, men de ska inte stå för politiken. De är inte politiska. Det är vi här i kammaren som ska stå för den politiken. Ett antal statsråd har avstått från att stå för politiken, och de försöker i stället flytta den till statstjänstemännen och tycker att de ska ta ansvar. Det här är inte några datafel. Det är mycket värre än så på ; det handlar om politiken. Statskontoret har kommit fram till att det är nästan två statstjänstemän som får arbetsskada beviljad på grund av hot och våld. Är det marginellt, ministern, med två personer – två anställda – ? 28 Statsrådet (KD): Jag tror att jag var tydlig i mitt svar om de faror och problem som finns med hot och våld på våra arbetsplatser. Det finns som sagt en extra dimension när det gäller statliga tjänstemän eftersom det också rör hela demokratin och hela förvaltningspolitiken. Men jag måste också följa den övergripande statistiken och se vilka åtgärder man ska vidta på ett övergripande plan. Sedan har varje myndighet självfallet ansvar för sin verksamhet och varje chef ansvar för sin personal. Det är självklart. Så fungerar vårt system, som vi är överens om över partigränserna. Låt oss följa utvecklingen på det övergripande planet. Vi har exempelvis gjort enkäter, och vi kan konstatera att det inte är någon större skillnad i den senaste enkäten som gjordes . upplevde detta som ett problem – de var utsatta för våld eller hot om våld. Det var ungefär samma nivå som 2009, med bara en marginell ökning. får vi snart en ny uppföljning . Den avvaktar vi självfallet för att se om det finns anledning att vidta ytterligare åtgärder på ett övergripande plan, utöver det som redan görs. Vi har en dialog med de fackliga organisationerna. Vi har en dialog med . Vi vet att och jobbar med frågorna. De har koll på de här sakerna. Det finns ingen som tar det lättvindigt, utan det finns tvärtom en hel del engagemang och aktivitet på området. Jag övergår nu till frågorna. Jag sade att anslaget har ökat . Det har det gjort med . Det är korrekt att siffrorna var högre 2006, efter en tillfällig ökning som Socialdemokraterna genomförde . Men antalet arbetsolyckor med frånvaro var 34 600 i hela arbetslivet och 30 2012. Det var alltså en kraftig nedgång. Antalet fall av arbetssjukdomar var 14 2006 och 10 2012. Antalet dödsolyckor var 2006 och 2012. Den långsiktiga trenden är sådan. Sedan finns det en del siffror som har pekat uppåt . Dem måste vi självfallet kolla. En del är konjunkturberoende; vi ser att i lågkonjunktur sjunker vissa siffror och i högkonjunktur stiger de. Man måste följa siffrorna . Men självfallet måste man också ha koll på de siffror som stiger när vi nu går ur lågkonjunkturen. Vi hade ju den värsta lågkonjunkturen . Det är den långsiktiga trenden.