prot · H009119 · 2013-06-10 00:00:00 — När vi tittar på den tidigare nämnda rankningen och bryter ned den i dess beståndsdelar blir det tydligt att om vi bara tog efter de europeiska länder som klarar sig bäst i respektive kategori, när det gäller de olika saker som vi mäter, skulle komma på andra plats. Vi behöver lära av länder som . Sämre exempel kan man ha. behöver lära av länder som , men även andra länder i har viktiga saker att bidra med. Därför är det europeiska samarbetet viktigt. Därför behöver vi ha ett öppet , ett som är öppet för handel med varandra men också öppet för människor och deras produkter utanför EU, i resten av världen. Vi behöver bygga en solidarisk union som är öppen mot omvärlden. Lyckas vi med det, mina vänner och herr talman, tror jag att vi trots dysterkvistarna i denna debatt har det bästa framför oss. 10 (SD) replik: fokuserar nästan uteslutande sitt anförande på de positiva delarna av EU, som vi ju är överens om. Jag tror inte att det finns ett enda parti som någonsin har kritiserat den fria handeln, samarbetet, inte i någon större utsträckning i alla fall. Jag tycker att det är positivt med handel. Jag tycker att det är positivt med utbyte med andra stater. Jag tycker att det även är positivt med demokrati, och jag anser inte att dessa behöver stå i motsatsställning till varandra. Det går att samarbeta, och det går att bedriva ett ekonomiskt utbyte med varandra utan överstatlighet, menar jag. Man måste vara medveten om att EU påverkar en fullmäktigedagordning , landstingen till och till , enligt den senaste mätningen som gjordes för länge sedan. Inflytandet från EU:s sida är nog väsentligt mycket större på riksdag . Vi måste också komma ihåg att det EU-medlemskap som vi har , och som lett fram till den kris vi nu ser i , river isär staterna; det gäller både mellan stater och inom stater. Vi har sett hur människor gått man ur huse i , , och så vidare. Vi har sett ett nazistparti komma in i . Det är ett resultat av den politik som EU bedrivit, framför allt av den ekonomiska politiken. Det vill man nu använda som språngbräda för att federalisera . Jag tycker inte att det är en positiv utveckling. Jag skulle hellre se att folket fick rätt att avgöra utvecklingen av sin egen framtid. Det är det som skiljer mitt parti från parti. 11 (M) replik: Jag vill tacka för möjligheten att replikera, för jag tänkte återkomma till varför Europasamarbetet är viktigt även utanför den ekonomiska ramen. Jag var ganska fokuserad på det, men jag var också mycket tydlig med att man genom en rankning kan visa vilken skillnad det är mellan länderna när det gäller ansvaret. Det är inte som orsakat och stora problem, utan det beror på beslut som fattats i och . På samma sätt har problem på grund av saker som vi har gjort eller inte gjort, på grund av underlåtelsesynder i vårt eget samhälle. Man ska inte peka finger och skylla på någon annan som inte har beslutat om det, utan i stället lägga ansvaret där det hör hemma, det vill säga i länder med nationella parlament som jag tycker måste möta den utmaning de har och som, ärligt talat, gör rätt stora och viktiga insatser för att möta framtiden. Tyvärr är det långt kvar att gå. Det som verkligen skiljer mellan och mitt parti är att vi ser Europasamarbetet och samarbetet med andra som något som inte bara är till vår egen fördel, att vi inte alltid ser till snöda intressen, utan att det finns någonting större. Det handlar om människor och människors rättigheter, och de rättigheterna är universella. Vi har en europeisk deklaration om mänskliga rättigheter som vi försöker stå upp för, och vi har ett demokratiskt politiskt samarbete. Ja, man kan kritisera att EU-samarbetet inte är tillräckligt demokratiskt. Inte heller jag vill flytta mer makt till överstatliga institutioner i , men vi ska vara tacksamma och glada över att vi har samarbetsformer i som gör att vi kan lösa fiskeriproblem, som från tog upp, eller klimatproblem eller andra typer av problem som inte stannar vid gränserna, problem som vi måste lösa tillsammans. Då räcker det inte att sitter ensamt i ett hörn och försöker göra allting rätt i någon egen liten demokrati, utan vi måste samarbeta med andra och tillsammans försöka lösa mänsklighetens problem. 12 (SD) replik: Jag tyckte att jag sade i min första replik att jag också är för ett samarbete. Jag är för allt det avslutade med. Vi ska samarbeta i stora och gränsöverskridande frågor. Vi ska samarbeta i frågor som rör handel, miljö, gränsöverskridande brottslighet och så vidare absolut. Det kan vi dock göra utan att ha den här överstatligheten och utan att ständigt flytta över makt från till . Det är något gör i vid nästan varje sammanträde. Det gör när han står och säger att han kritiserar EU är att också kritisera sig själv, i och med att själv är med och fattar besluten. Det är ganska upprörande hur man kan stå och kritisera sig själv på det sättet och försöka skapa någon form av trovärdighet. Det är inte trovärdigt, tyvärr! Jag skulle också vilja säga att inte ser skogen för alla träd. När det gäller den kris som har skapats i säger själv att man utan krisen inte hade kunnat lägga fram de långtgående förslag man nu har lagt fram. Krisen har uppstått genom att ett penningpolitiskt system har skapats som inte är anpassat efter de ingående staterna. Vi har haft en ekonomi som har gått i otakt, och det i sig har gjort att bubblor har vuxit fram. , , och även har stora problem i och med att penningpolitik bedrivs som inte är anpassad efter de här staterna. Om det här inte skulle spela någon roll, , skulle jag vilja höra varför bör ha en ränta som skiljer sig från ECB:s centralränta. Vi har en ränta som skiljer med en halv procentenhet. Varför har vi den ränteskillnaden, och vad innebär den i sak? 13 (M) replik: och hade tidigare ett meningsutbyte där nämnde att han varit hemma och läst på. Jag är ledsen att behöva be honom göra det ett varv till. Jag vill nämligen vara tydlig med några saker. För det första har ingen kapacitet att föra över maktbefogenhet till EU. Det kan bara denna kammare göra under plenum. Vi flyttar ingen makt till , utan det gör genom att fatta beslut i sin helhet i kammaren. För det andra är krisen i betydligt äldre, och även djupare, än eurokrisen. Det tog jag upp i mitt anförande. Arbetslösheten har stigit under än euron har funnits, och budgetunderskottet i är minst dubbelt så gammalt som euron. Euron var möjligen ett försök att möta krisen och att göra det med framtidstro, optimism och en tro på någonting bättre, vilket jag i så fall tycker är en välkommen ambition. Man ska dock inte lägga all skuld för problem på det monetära samarbete vi nu har haft i ett tiotal år när djupet i krisen är mycket större och krisen mycket äldre än så. För det tredje talar ofta om att de är beredda att samarbeta med andra för att lösa gemensamma problem. Jag vet att inte har några repliker kvar, men i nästa debatt: Kom med ett tydligt exempel på något ni har dragit fram, som skulle fungera och som inte slutar i att vi har någon form av klimatkonferens där alla länder har vetorätt, vilket gör det enormt segt att komma framåt! Vi har i EU nu gemensamt formulerat en politik som går långt före vad resten gör. Den kanske inte är tillräckligt bra och kanske inte löser alla problem, men den går långt bättre än vad något annat gör eller vad något annat politiskt samarbete gör. Kom alltså gärna med något konkret exempel som fungerar och verkligen kan ge resultat som förbättrar människors vardag. 14 (MP) replik: Jag funderar lite över arbetslösheten i södra . I är ungdomsarbetslösheten , tror jag. Det är oerhört mycket; det är en jättegeneration som riskerar att hamna helt utanför. Det här är nämligen inte bara kortvarigt, utan det är långvarig arbetslöshet det handlar om. har vi sett EU:s svar, så att säga, på den finanskris och den ekonomiska kris flera olika länder befinner sig i. Det handlar väldigt mycket om åtstramning. De länder i södra det handlar om har protesterat mot den här åtstramningspolitiken många av dem i alla fall men det är ändå någonting de tvingas till för att över huvud taget fortsätta få den hjälp de behöver. Jag tror inte på åtstramningspolitiken, utan jag tror att man måste möta krisen på ett helt annat sätt. Jag skulle vilja veta hur du ser på möjligheten att hitta andra modeller, . Ju mer man stramar åt, desto tuffare blir det nämligen för myndigheterna i berörda länder att leverera det de är skyldiga att leverera. Jag tänker till exempel på löner. Det är många kommuner som inte har råd att betala sina anställda. Man har till att börja med dragit ned på lönerna i många yrkeskategorier, men på vissa platser betalar man inte ut löner alls eller ligger ibland efter med löner eller pensioner därför att man inte har pengar och därför att systemen på statlig nivå och ned till kommunerna inte fungerar. Jag skulle alltså vilja veta hur du ser på det här. Vad finns det för andra modeller? Vi skulle ju vilja att vi hjälper länderna att investera sig ur krisen och bygga på det som är den gröna omställningen faktiskt passa på att göra något vettigt av finanskrisen när vi nu ändå har den och se till att vi får en grönare värld på kuppen. 15 (M) replik: När det gäller frågan om åtstramning eller inte tycker jag att man i grunden måste gå tillbaka till vårt eget problem i . Vad var det vi själva hade att brottas med? Jo, vi hade att brottas med en politik som inte gick ihop. I längden måste man ta tag i de strukturproblem, budgetunderskott eller andra typer av problem man verkligen har. I längden kommer ingen att kunna bli rik på att låna, utan man måste i grund och botten se till att bygga en bättre framtid. Där tror jag att och jag i grunden är överens. Då handlar det om andra saker. Jag nämnde några i mitt anförande: Jag tror på ekonomisk frihet, jag tror på en gemensam marknad och jag tror på ökad handel. Jag tror på minskad regelbörda för företag, familjer och individer. Jag vill att det ska vara enkelt för människor att leva produktiva liv att arbeta, investera, spara och även uppfinna. I detta spelar politiken en stor roll. Det handlar om utbildningspolitik, om att ha ett trovärdigt penningväsen och om att se till att skatter är låga och regler rimliga. Det handlar dock också om att inte stå i vägen att inte stå med politikens pekpinnar och tala om att det här är framtiden, att det här är den bästa investeringen eller att det här är sättet på vilket vi ska lösa alla problem en gång för alla. Jag tror i stället att vi behöver få ett samhälle i som släpper fram individer, familjer och företag i större utsträckning. Där tror jag att vi har en stor utmaning. Vad är det för regelverk man möter som entreprenör, vare sig man är i , eller någon annan del av ? Hur ser mina möjligheter att utbilda mig och också få igen någonting på den utbildningen ut? I grunden tror jag att vi inte löser utbildning i , utan det löser vi i kommunen, regionen eller möjligen på nationell nivå. Återigen: Jag tror att vi också behöver se till att inte försöka låna oss ur en kris. Tvärtom tror jag att lånen har varit en del i processen att försätta oss i den jobbiga situation där vi är. 16 (MP) replik: Det var egentligen inte ett svar på min fråga. Självklart ska vi inte låna oss ur krisen. Det stora problemet, och det som var det stora problemet när vi själva var i kris för , är till stor del hushållens skuldsättning. Här var det så att man kunde få ett blancolån hur lätt som helst; det var nästan så att bankerna slängde lån över dig vare sig du ville eller inte. Det är samma sak som det har varit i , till exempel. Där har skuldsättningen varit oerhört hög. Det har varit ett sätt att hålla hjulen i gång. Det är det många menar, att man ska hålla hjulen och konsumtionen i gång etcetera. Men när människor inte har någonting kvar att konsumera för det är ju den situationen de är i hur ska då hjulen vara i gång? Om man har ett regelverk som ska göra det lättare för företagen etcetera men människor inte kan handla det företagen producerar, vad gör vi då? Det är på något sätt bara ett ekorrhjul, och människor kommer inte ur det. Då måste vi titta på några andra modeller. Vi hade en jättekris. Vi lyckades ta oss ur den, men vi hade också en krona som vi kunde låta flyta. Det kan man inte med eurosamarbetet, och oerhört många vanliga människor i de här länderna börjar nu protestera mot euron. Det är inte alls samma uppslutning kring projektet euron. Man har sett att inte allting men väldigt mycket blev mycket dyrare direkt med eurons införande. Jag kunde till exempel köpa persikor som var dyrare i där de kom ifrån än vad jag köpte dem för här i . Med euron blev det plötsligt väldigt mycket dyrare. Vi hade en möjlighet att låta ekonomin pareras av att ha en flytande krona, men det har de inte. Vad är det förutom regelförenklingar för företagen, som jag tyckte var det enda svar jag fick av dig, som man mer kan göra? 17 (M) replik: Jag nämnde flera exempel. Utbildning är en viktig nyckelfaktor, inte minst för att rusta unga människor för arbetsmarknaden. Vi behöver också förändra regelverk för företag. Det tror jag absolut. Några av de förslag som har diskuterats här innan är väsentliga. Vi behöver öppna mot resten av världen. Slut ett avtal om ett transatlantiskt frihandelsområde. Gör det möjligt för oss att både exportera och importera produkter enklare över . Inte minst viktigt, och inte minst för , är att se till att öppna ordentligt för handel. Gör till en verklig autostrada av produkter, tjänster, varor och människor som vill röra sig. Det tror jag är några av de saker som vi borde göra i för att stärka inte bara vår egen konkurrenskraft. Den relativa positionen är inte det avgörande. Vad som är viktigt är att vi har möjlighet att producera och konsumera på ett rimligt och bra sätt. Jag tror inte att vi i längden kan göra det med lånade pengar. Det stämmer att det har varit problem med hushållens skuldsättning i vissa länder. I andra länder handlar det om det offentligas skuldsättning. Den som är satt i skuld är inte fri och heller inte kapabel att ta itu med många av de utmaningar man står inför. Då måste man komma till rätta med de utgifter och de problem man har. Man måste se till att prioritera så att man långsiktigt klarar av de åtaganden man vill göra. Det var vad vi gjorde i under ganska tuffa tag och därefter. Det är också en resa som andra länder har gjort, och har gjort framgångsrikt. Det finns nu länder i som har varit enormt tuffa i sina reformer men som jag tycker mig se också har en större trovärdighet och en starkare grund att stå på den dag ekonomin vänder och vi får fart igen. Gör hemläxan, förbered dig för ett system som håller och se till att göra de reformer som gör dig mer konkurrenskraftig. Där är handel, utbildning och företagsklimat några av de modeller jag skulle vilja se att vi fick möjlighet att få på plats i länderna runt om i . 18 (V) replik: Jag tyckte det gick en fläkt av ande genom salen när beskrev dysterkvistarna som svartmålade utvecklingen. Det var det som den förre statsministern ofta bemötte borgerliga kritiker med under hans regeringstid. De var dysterkvistar. Det förstärktes när i sitt svar till också citerade ordförande bok. var det inte därför jag begärde ordet. sade någonting som jag tycker kräver en följdfråga. Du sade att du inte är anhängare av one size fits all, en storlek passar alla. Du vill inte se den typen av ekonomisk politik som innebär att ländernas möjligheter att variera inskränks, om jag nu tolkar vad du menade. Det ställer frågan på sin spets. Är euron rätt väg för ? Är en gemensam finans- och räntepolitik möjlig att kombinera med en stor grad av frihet för ingående nationer att välja sin ekonomiska politik? Eller är det så att euron och de system som byggs upp snarare binder länderna till rodret oavsett deras ekonomiska utveckling, och att de därmed tvingas in i ekonomiska åtgärder som möjligtvis passar någon men definitivt inte passar alla? 19 (M) replik: gör en ganska vid tolkning av vad jag sade. Jag ska försöka svara konkret på frågan om euron , men jag ska börja i en annan ända. Jag vill vara tydlig med att jag tror att det finns ett par idéer som passar alla. Men de ska kanske inte beslutas om ovanifrån i en överstatlig process i . Jag tror på ekonomisk frihet, fria marknader och den typ av ekonomiskt system som jag vet att åtminstone kanske inte varit den främsta förkämpen för. Det är också viktigt att komma ihåg: Vad var det för uppgifter som euron var satt att lösa? Det var flera olika uppgifter. En var naturligtvis att göra det enkelt att integrera våra marknader och göra det enkelt att handla med varandra. En annan var att en gång för alla stampa ut inflationsspöket i . Det är ett annat gissel som har präglat och plågat den här kontinenten . Det handlar om att hitta ett stabilt penningvärde. Varför är det viktigt? Jo, därför att inflation och det glömmer man lätt är en av de värsta skatterna på just sparande och investeringar. Det var det man försökte att komma till rätta med. Länder som hade haft problem med inflation och att få till stånd en trovärdig penningpolitik ville ta efter ett land om man ska vara ärlig, som hade varit duktigt på att efter sin katastrof bygga en trovärdig ekonomisk penningpolitik. Men det ställdes också stora krav. Det ställdes stora krav på de länder som anslöt sig till euron. Några gjorde det genom att inte berätta hela sanningen. Andra gjorde det genom att sedan inte leva upp till de åtaganden man hade gjort. Då är det klart att man också springer in i problem. De problemen har vi nu att fortsatt brottas med. 20 (V) replik: Det är hårda ord om de problem som stod inför . Jag håller med om att inflationen ibland var otyglad och definitivt inte är någonting eftersträvansvärt. Men det vi ser är ett mänskligt lidande av proportioner som vi inte var i närheten av . Vi ser svält och fattigdom i EU, inom medlemsstater i Europeiska unionen. Vi ser människor som tigger på gatorna i . Vi ser människor som inte har någonting kvar att förlora. Jag håller med om att det inte enbart är på grund av euron och de beslut som har fattats inom eurons system utan också på grund av försyndelser. Den gamla högerregeringen i är definitivt i hög utsträckning ansvarig för de ekonomiska problem som landet står inför . Men möjligheten att ta sig ur problemen har radikalt minskat genom att man nu har centraliserat beslutsfattandet om till exempel räntepolitiken. Vi får one size fits all, en storlek passar alla. Det är just det som sade att vi inte skulle ha. Därför borde det resonemanget följas av ett tydligt ställningstagande. borde säga: Jag har lämnat min uppfattning om att euron skulle vara bra för . Jag tycker inte längre att euron är någonting vi ska underordna oss. Vi bör behålla kronan som valuta och därmed också makten över vår egen räntepolitik. Det vore i så fall en logisk slutsats av det resonemang som förde. 21 (M) replik: Det är just för att vi har de stora allvarliga problemen i i många länder som det är viktigt att vi har en hög grad av samarbete och solidaritet. Man glömmer lätt att många av de tuffa kraven som har mött en del av länderna i den värsta krisen också har mötts av en ganska stor grad av solidaritet att förse med likviditet och lån när de inte har det eller kan få det någon annanstans. Där gör vi också en insats. gör det lite enkelt för sig när han försöker skylla på en enstaka regering i som har ställt till problemen. Jag tycker inte att man ska göra euron till en högervänster-fråga. Det är många som har varit inblandade i att se till att euron inte har fått den start jag i varje fall hade hoppats att man skulle följa och framför allt leva upp till de kriterier som fanns redan från början. Det gäller både höger- och vänsterregeringar. När det gäller frågan om svenskt medlemskap i euron eller inte ligger jag nära svenska folket i en vänta-och-se-uppfattning. Jag gör det av den enkla anledningen att det först och främst inte är en fråga som beslutas här i utan som vi sannolikt kommer att föra till en folkomröstning det blir aktuellt och det finns ett brett stöd från svenska folket att ansluta sig till euron. Jag tycker också ärligt att det inte är helt säkert vart euron är på väg. Det är klokt att vänta och se ur det perspektivet. Vi ser nu att en del länder vill gå vidare med en ekonomisk och monetär union som jag kanske inte riktigt tror på och som vi i också har haft invändningar emot. Hur djupt ska man centralisera, och hur djupt ska man gå? När röken har lagt sig vid förhandlingsborden och vi vet lite mer om hur den ekonomiska och monetära unionen kommer att se ut och hur euron kommer att fungera tror jag att det finns anledning för att återigen på allvar pröva frågan: Hur är det med vinsterna? Att göra det enkelt för människor att handla, resa och leva goda ekonomiska liv i och att se till att vi en gång för alla blir av med inflationsspöket som har präglat och plågat är fortfarande lovvärda idéer. 22 (FP): liberalerna stöder en fortsatt utvidgning av EU, som är strategiskt viktig för att möta globala utmaningar. Vi välkomnar att kommissionen i sitt årliga utvidgningspaket sätter utvecklingen av rättsstaten i centrum. EU måste även i fortsättningen lyfta fram och ha fokus på områden såsom respekt för människors lika värde, jämlikhet, solidaritet, demokrati och mänskliga rättigheter. Det är viktigt att fortsätter att vara en stark röst för öppna samhällen, för ett öppet och för en öppen värld. välkomnar dels EU-inträde, som preliminärt kommer att ske , dels att förhandlingarna om det isländska EU-medlemskapet har fortskridit med gott resultat. däremot har en lång väg kvar till EU-medlemskap. Kommissionen skärper i årets översynsrapport sin kritik mot , framför allt vad gäller situationen för yttrandefrihet. Därför är det betydelsefullt att understryka vikten av turkisk press- och yttrandefrihet. vill dessutom betona att det är långt till en fredlig lösning på kurdfrågan. Det har förekommit en del förbättringar i de senaste förhandlingarna, men vägen till en varaktig lösning verkar fortfarande vara lång. måste genomföra nödvändiga reformer för att kunna bli EU-medlem. vill jag poängtera att vi inte får vända ryggen. Vi måste hjälpa dem att hamna rätt och ta sin plats i Europeiska unionen. Det är mycket viktigt med fortsatta förhandlingar med alla kandidatländer. En fortsatt utvidgning av EU stärker EU:s viktiga roll som en central aktör för fred och stabilitet i världen. EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik ska tillförsäkra unionen civil och militär kapacitet för att förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten. Vi liberaler välkomnar det djupa samarbete mellan EU:s medlemsstater inom det försvars- och säkerhetspolitiska området som har ägt rum . Europeiska unionen måste fortsätta att vara en stark global aktör för fred och säkerhet. Det är viktigt med vårt stöd till de förtryckta i världen. Ett starkt stärker EU:s roll som en säkerhetspolitisk aktör i världen. vill betona vikten av ett fortsatt fördjupat samarbete mellan Europeiska unionen och Nato. Ett effektivt samarbete har stor betydelse för den internationella krishanteringen. Ett nära samarbete har en central roll i områden där Nato och Europeiska unionen är närvarande och aktiva med fredsfrämjande personal. har strävat efter Natomedlemskap. Det ligger i intresse att ansluta sig till Nato av säkerhetspolitiska skäl och med tanke på att utgör ett hot mot . Det är också viktigt att samarbeta med regionala afrikanska organisationer för att på så sätt främja EU:s arbete för fred och säkerhet i . Det är mycket angeläget att EU står väl rustat att möta de globala utmaningar som och världen står inför. kan med glädje notera att det utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet inom EU har förstärkts och att antalet civila och militära insatser inom ramen för EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik har ökat. Det gäller att agera snabbt och effektivt vid svåra humanitära kriser.