prot · H10933 · 2013-11-22 00:00:00 — Dessutom prövades de inte alls som bostadsbidragen för dem som behövde det. När jag till exempel köpte ett småhus fick jag statligt räntebidrag via länsbostadsnämnden. Det var kanske inte det mest suveräna sättet att hantera statens pengar på. Det tredje system som ni prövat och som jag vill ha ett besked om är paritetslånesystemet. Det fasades ut , för det ansågs fullständigt vansinnigt. Inte ens den tidigare bostadsministern tyckte att det var något bra system, men ni använde det . Det är de tre system som ni har använt. Något av dem är det som ni måste välja, om ni inte har ytterligare ett fjärde. Det finns ett fjärde förslag, men det vill jag inte anklaga Socialdemokraterna för att förorda. Det har ni aldrig gjort, men ett av de tilltänkta koalitionspartierna, nämligen , tycker att man ska ta pengar från AP-fonderna och därigenom sänka hyreskostnaderna. Som sagt är det inte Socialdemokraternas förslag utan ett förslag från ett tänkt koalitionsparti. I själva verket handlar det om att man sänker pensionerna och tar från framtida pensionärer. Det tror jag inte att ni vill ha. Men ni har tre andra att välja mellan: statliga lånegarantier, räntebidrag och paritetslånesystem. Vilket är det som ni har tänkt återinföra, och ? 40 Statsrådet (KD): Det blir lite patetiskt med uttryck som konsekvent missgynna hyresrätten. Kan inte oppositionsföreträdare vara lite mer seriösa än så? Vi har sänkt fastighetsavgiften till mindre än hälften för övriga bostadsformer. Vi har slopat fastighetsavgiften . Vi har fått ett nytt förhandlingssystem på hyresmarknaden och tydliga spelregler mellan privata och kommunala hyresrätter. Det här är sådant som har skapat bättre förutsättningar för hyresrätten. Sedan kan man tycka att vi behöver göra ytterligare. Men om det nu vore så att problemet på svensk bostadsmarknad bara var att det var tufft för hyresrätten skulle bostadsbyggandet ha ökat dramatiskt för flerbostadshus i form av bostadsrätter och småhus. Men vi ser att problemet även där är att efterfrågan är större än utbudet. Vad är då problemet? Ja, det är tillgången till byggbar mark. Det är det som är den springande punkten. För byggande av småhus, bostadsrätter och hyresrätter är detta den avgörande punkten. Därför har vi ett omfattande arbete, som var inne på, för att göra regelverket enklare så att det går snabbare och blir enklare och så att det blir mer konkurrens och fler aktörer som orkar, vågar och vill vara med och bygga. Det var fullständig stiltje när det gäller att reda upp i de regelverk som hade skapats , med många välvilliga argument, men som krånglar till processerna och fördyrar, försenar och helt enkelt försvårar byggandet av bostäder i allmänhet. Jag sade att jag tycker att det ur investeringssynpunkt är en tuffare situation för hyresrätten. Jag har sagt det förut i offentliga sammanhang, så det är ingen nyhet, även om jag kanske inte säger det varenda gång jag yttrar mig. Det här är komplexa frågor som vi tittar på. Självklart ska vi analysera de utredningsförslag som kommer för att se om de gör att vi kan leva upp till våra ambitioner och om vi kan få goda tankar därifrån. Och så gör vi själva ett analysarbete och ämnar återkomma med statsfinansiellt ansvarsfulla förslag. Socialdemokraterna säger – sade det också – att det är glasklart: Ni ska jämställa villkoren. Okej, ni hänvisar till och Fastighetsägarnas rapport om att de tycker att hyresrätten är missgynnad med . Låt oss säga att vi bygger lika många hyresrätter som , vilket ändå är en alldeles för låg nivå. Det innebär 2 miljarder i ökade statsfinansiella utgifter efter . Lyckas man fördubbla hyreshusbyggandet är det kanske uppe i mångmiljardbelopp. Var hittar vi de siffrorna i Socialdemokraternas budgetmotion? Var hittar vi förslagen? Det finns inte ens några pengar redovisade för detta. Det finns en subvention, ja, som är på ett lägre belopp än vad som kommer att krävas om ni ska genomföra det ni påstår i retoriken. Den subventionen går till vissa typer av hyresrätter, och den har redan prövats. När vi hade det systemet byggde vi ändå bara hälften av vad norrmän, , danskar och många andra byggde. Det gick upp och ned i , men det var trendmässigt på en mycket låg nivå. Subventionerna har prövats; de funkar inte. Jag brukar ibland citera en av dem som har skapat de koncepthus som byggs billigt runt om i , till lägre kostnader. Han sade: Det här började vi med när vi insåg att subventionernas tid var förbi. Då började branschen utveckla billigare produktionsmetoder. Det är det vi ska främja genom att ta bort regelverk och liknande. Självklart ska vi jobba även med skattefrågorna, men ger vi oss bara in på skattefrågor eller subventioner och inte löser det grundläggande problemet att få fram byggbar mark så att vi kan börja bygga kommer vi inte att lösa problemen. Jag tror att Socialdemokraterna är så pass kunniga och insiktsfulla att de inser detta. Tyvärr vågar de inte erkänna det problemet, för då erkänner de också att alliansregeringen är på rätt väg. 41 (S): Om man vill testa sitt blodtryck tror jag att det är bra att gå till och lyssna på bostadsministern emellanåt. Det är otroligt frustrerande att höra en del av beskrivningarna och de märkliga utfallen mot socialdemokratin från ett parti som haft ansvaret för bostadspolitiken i de senaste snart åtta åren. Attefall tycker att det är oseriöst att komma med de beskrivningar som vi gör. Jag tycker att det är en mycket märklig inställning. Det här är ändå frågor som har lyfts fram från allmännyttan i form av , och . Jag tycker att det är seriösa organisationer. När de uttrycker de här uppfattningarna tycker jag att man ska lyssna på dem, ta till sig det de säger och behandla dem med den respekt som jag tycker att de här organisationerna förtjänar. Här tycker jag att ministern brister lite. Jag tycker att man ska fråga dem som bygger vad de tycker i dessa frågor. En av de större aktörerna, , som är den största privata förvaltaren i den här staden, pekar på att obalansen mellan hyresrätt och ägd bostad är en faktor som faktiskt påverkar väldigt mycket huruvida man klarar av att bygga hyresrätter eller inte. Det kommunala bostadsbolaget i min egen hemstad, , säger att detta som enskild fråga är en viktig faktor för byggandet. När senast tog upp de här frågorna hade han tre förslag. hade han fyra. Men jag tycker att han gärna får berätta hur man i hans hemkommun jobbar med detta och hur man där tar sitt ansvar för att öka bostadsbyggandet i den här regionen. Det ser jag verkligen fram emot, och det tror jag många här skulle tycka var en väldigt spännande lektion. 42 (S): Jag tänkte undvika att i kammare ha lilla lektionen om orättvisor, men jag tror att jag har den ändå. Lilla lektionen om orättvisor: Att konsekvent missgynna betyder att man gynnar någon mer än någon annan. Jag kan ta ett annat exempel, om det då är lättare att förstå. Om man vid varje budget sänker skatten för den som jobbar leder det till att vi har mindre resurser till skolan, äldreomsorgen och vården. Men det innebär också att man vid varje budget ökar skatteojämlikheten i förhållande till den som inte arbetar, den som har arbetat och den som får pension. Vi har en regering som konsekvent har ökat ojämlikheten mellan löntagare och pensionärer. Då säger någon: Vi har sänkt skatten också för pensionärer. Ja, men vad bra då. Men den har inte alls sänkts i samma nivå. I har vi en klyfta mellan löntagare och pensionärer. För mig är pension att betrakta som uppskjuten lön. Det är precis likadant när man jämför eget ägt boende och hyresrätt. Skillnaden innebär en konsekvent ojämlikhet. Jag tycker inte att det är rätt. Jag tycker att det är oansvarigt. Med en ansvarig politik försöker man utveckla hela samhället. Det finns en ojämlikhet mellan pensionärer och löntagare när det gäller beskattning. Vi socialdemokrater är tydliga. Vi vill ha rättvisa skatter. Det finns en ojämlikhet i skattehänseende när det gäller hyresrätt och eget ägt boende. Vi är tydliga. Vi vill ha en skatteneutralitet och en balans mellan upplåtelseformer, men det är en lång väg dit. Det är klart att av borgerligt styre med ökade klyftor gör att det kommer att ta tid för en socialdemokratiskt ledd regering, förhoppningsvis med brett stöd i kammaren. 43 (FP): Jag tycker att det är en väldigt bra interpellation som har ställt. Dock är den kemiskt fri från egna förslag. – som tidigare ett kort tag var ordförande i skatteutskottet – vet ju att detta inte är så lätt om man inte inför till exempel ett räntebidrag. På den punkten har ni inga förslag. Det är precis som sade; det är kemiskt fritt från förslag i er budget till hur man skulle kunna genomföra detta. Saken är ju den att det kostar väldigt mycket pengar om man vill genomföra något av de tre förslagen. och säger bara det som ni säger i skatteutskottet, att man bör göra någonting. Men ni talar inte ens om i vilken riktning som man bör gå och hur det ska genomföras tekniskt. Det är inte så lätt. Sedan, : Om man har svaga argument är det en bra taktik att gå till attack – kanske till och med jag har använt mig av den . Tillsammans med är den kommun som jag råkar bo i två av absolut minsta kommuner. Men det är nästan de mest tätbebyggda kommunerna. Hade ytan motsvarat skulle ha haft 68 miljoner invånare. Men den väsentliga frågan är om vi har gjort någonting. Ja, vi har jobbat tillsammans i opposition med Socialdemokraterna , och det har inte varit särskilt framgångsrikt. Men vi ska fortsätta, men inte på den väg som ni inte ens har antytt att vi ska ta, nämligen långtgående statliga lånegarantier, räntebidrag eller paritetslånesystemet. Det tror jag inte är modellen, utan jag tror mycket mer på det som och var inne på. Vi måste underlätta byggreglerna så att det blir attraktivt att bygga också hyresrätter, även i de tätbebyggda kommuner som ligger runt . 44 Statsrådet (KD): Jag retar upp mig på påståendet att vi konsekvent missgynnar hyresrätten. När jag tar upp flera exempel på hur vi har förbättrat villkoren för hyresrätten, ja, då anklagas jag för att inte ha lyssnat på Fastighetsägarna, och Saboföretagen. Vi för dialog och lyssnar mycket på dem. Vi vet också precis vad de vill. Men vi har också insikt om de både skatteprincipiella och statsfinansiella problemen, och vi utreder dessa frågor. Jag vill dock påstå att vi har gjort en hel del för att förbättra villkoren, men det är mycket troligt att vi måste göra mer. Sedan får man lilla lektionen i rättvisa. Om alla betalar hög skatt i är Socialdemokraterna nöjda. Det är klart att det i någon mening blir rättvist, men blir det bra? Vi har sänkt skatten för pensionärer så att varje garantipensionär får en månadsinkomst extra. Nej, det är orättvist. De borde egentligen ha haft högre skatt, säger . Och så är det på många skatteområden. Men skattesystemen är komplexa, särskilt om man jämför företagsbeskattning med beskattning av en privatperson. Det är olika skatteregler. Om man genomför förändringar på båda områdena blir det lite olika effekter. Det är klart att det inte är helt enkelt att göra jämförelser, och man kunde kanske önska att det fanns lite mer ödmjukhet inför den komplexiteten. Förutom att vi måste jobba vidare med skattefrågorna kan man exempelvis bygga de kombohus som har tagit fram. Det handlar om billigare hyresrätter, men de får inte byggas i , , trots att de slår energinormer med hästlängder. har ett kommunalt tekniskt särkrav som gör att man inte får bygga kombohus i . Ni förhindrar människor att bo billigt i hyresrätter. Åk hem och ändra på det först innan du klagar på alliansregeringen! (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2013/14:94 om serviceutveckling på landsbygden 45 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att medborgare och företag ska ha tillgång till statlig, offentlig och privat service som skapar grundläggande förutsättningar för en hållbar landsbygdsutveckling i vårt land. Regeringen har i den förvaltningspolitiska propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) framhållit att utgångspunkten för myndigheternas service ska vara en likvärdig tillgång till service för alla. Myndigheterna avgör i stor utsträckning själva, utifrån de mål för verksamheten som och regeringen fastställer, hur den egna verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose medborgares och företags behov. Flera myndigheter samverkar i gemensamma servicekontor såväl med andra myndigheter som med kommuner. Samverkan bygger på den så kallade samtjänstlagen. På det sättet kan myndigheterna säkerställa lokal närvaro på orter där man annars inte skulle kunna vara närvarande. Regeringen säger i den förvaltningspolitiska propositionen att man ska ta ställning till om det behöver ställas tydligare krav på service och tillgänglighet på myndigheterna. I detta syfte har Statskontoret på regeringens uppdrag tagit fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan. Detta underlag bereds i . I bereds också ett förslag om ändringar i samtjänstlagen för att ytterligare förtydliga förutsättningarna för samverkan. Det är enligt regeringens mening också viktigt att överväga om statliga myndigheters lokalisering i ökad utsträckning kan få en spridning över landet. Det handlar om att noga pröva om nya myndigheter kan lokaliseras utanför storstäderna, i första hand till länscentrum eller andra större orter. En utgångspunkt vid ett sådant övervägande ska vara att myndigheterna ska ges goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. En väl fungerande statlig förvaltning har stor betydelse för utveckling och den regionala tillväxten. Det sker dock främst genom att ge förutsättningar för den privata sektorn att utvecklas, genom god service och tillgänglighet, genom rättssäker myndighetsutövning och genom stöd när det behövs. Tillgänglighet till service är en av förutsättningarna för attraktiva miljöer och hållbar regional tillväxt i gles- och landsbygder. Regeringen har därför –2014 beslutat om extra på särskilda insatser inom området kommersiell service. Till det ska läggas de som länen satsar inom samma område. För att stödja och stimulera arbetet med kommersiell och offentlig service i gles- och landsbygder har regeringen beslutat att varje län ska ha ett regionalt serviceprogram. Det är tillgången till kommersiell service som ska vara utgångspunkten för programmens insatser. Genomförandet i programform ökar förutsättningarna för att på regional och lokal nivå samla resurser för servicerelaterade insatser och därigenom åstadkomma största möjliga samhällsnytta med tillgängliga medel. Programmen bidrar till att skapa en helhetssyn kring den kommersiella och offentliga servicens betydelse för möjligheten att vistas, verka och växa i alla delar av landet. Programmen ska därför i möjligaste mån samverka med övriga program och strategier för regional tillväxt. I särskilt sårbara och utsatta glesbygder bör staten ta ett särskilt ansvar för att medborgare och företag även fortsättningsvis ska ha tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. Regeringen avser att utreda förutsättningar för att stödja tillgängligheten till kommersiell service i särskilt sårbara och utsatta områden samt hur det skulle kunna utformas. Frågan bereds i . vice talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad. 11 § Svar på interpellation 2013/14:107 om regionalt utvecklingsansvar för 46 Statsrådet (KD): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att ska omfattas av lagen om regionalt utvecklingsansvar i vissa län och om inte varför. Det regionala utvecklingsansvaret omfattar vissa uppgifter i det regionala tillväxtarbetet samt att upprätta och fastställa länsplaner för regional transportinfrastruktur. Utvecklingsansvaret är fördelat på olika sätt i län-en. Enligt lagen om regionalt utvecklingsansvar har landstingen i , och det regionala utvecklingsansvaret. I har , enligt samma lag, det regionala utvecklingsansvaret eftersom kommunen är en landstingsfri kommun. I , , , , , , , , , , , och har samverkansorgan det regionala utvecklingsansvaret. I övriga fyra län åligger detta ansvar . har lämnat en ansökan till regeringen om att ska få överta det regionala utvecklingsansvaret enligt lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län och därmed också få ett direktvalt fullmäktige som ansvarar för de regionala utvecklingsfrågorna . Till regeringen har motsvarande ansökningar inkommit från landstingen i totalt nio län . I det regionala tillväxtarbetet kan staten och den kommunala nivån anses ha delvis överlappande uppgifter. har till uppgift att samordna andra statliga myndigheters insatser för regional tillväxt i länet. ska den aktör som har ansvar för det regionala utvecklingsprogrammet också ha direkta kontakter med berörda statliga myndigheter, näringsliv och organisationer som är nödvändiga för programmets framtagande och för att samordna insatser för genomförandet. Enligt budgetpropositionen 2014 avser regeringen därför att förtydliga vad som förväntas av länsstyrelserna ur ett tillväxtperspektiv. Utöver detta har det i beredningen av motsvarande ansökningar från andra län där har det regionala utvecklingsansvaret framförts remissynpunkter som regeringen anser bör få betydelse i den fortsatta hanteringen. Regeringen fattade i går beslut om proposition 2013/14:46 Regionalt utvecklingsansvar i , och och kommer att överlämna denna till i närtid. Vidare fattade regeringen i går beslut om att avslå ansökningarna från landstingen i , och om att få överta det regionala utvecklingsansvaret. Regeringen är inte beredd att i detta skede ändra kompetensfördelningen avseende det regionala utvecklingsansvaret mellan stat och regionala organ. 47 (MP): Jag tackar civilministern så väldigt mycket för svaret på min interpellation om varför inte får överta det regionala utvecklingsansvaret i länet. Men jag förstår inte hela svaret. Varför har regeringen en så njugg inställning till ? Civilministern skrev en debattartikel om det här , och mottog den med stor bestörtning eftersom underhandskontakterna inte alls hade visat någonting i den riktningen. Plötsligt fick man beskedet i tidningen, och det kändes inte bra, minst sagt. Därefter har en enig styrelse för Kommuner och Landsting skrivit till regeringen om sin förvåning över artikeln och över beslutet. Jag delar SKL:s förvåning. Jag känner också en stor frustration över att man över huvud taget inte har tagit hänsyn till underifrånperspektivet – det finns inte med alls – om att vi vill ta ansvar för utvecklingsfrågorna snarare än att en statlig myndighet gör det. En enig riksdag tog 2010 beslut om att i regionfrågorna stödja initiativ om att bilda regioner som kommer underifrån. Hur ser det då ut i ? I finns det tio kommuner. Alla tio kommunerna är eniga om det här. Alla partier är eniga om det här. är enigt om det här. Vad mer kan man begära av ett underifrånperspektiv? Vad mer kan vi göra? Eller är det så att allt hänger på det remissvar som skrev till i där man inte tycker så här? Vad handlar det om egentligen? 48 (S): Jag vill verkligen inte att detta ska bli en fråga om den kommunala regionens lov, men det finns en del frågor i detta som jag tycker är intressanta och som man borde få svar på. Det är till exempel det som tar upp här: Vad är det egentligen som ska krävas för att man ska få ett ja från regeringen och från statsrådet i den här frågan? Vad är det som ska krävas? Det finns tio kommuner i , och samtliga tio har i kommunfullmäktige fattat beslut där alla i dessa kommunfullmäktigeförsamlingar har varit helt ense. Det finns ingen som har varit emot. Det finns ingen i som har varit emot. Det enda jag kan hitta i detta är det som statsrådet har uttryckt och det som han skrev om fungerande regioner i i en debattartikel i : Lokala politiker, medborgare, näringsliv och det civila samhället behöver gemensamt se fördelarna med en regionbildning och vara pådrivande i processen. Allt för att få så naturliga och så väl fungerande regioner som möjligt. Är det detta som krävs för att man ska få ett ja från regeringen och från statsrådet? I så fall är det mer som krävs för att få ett ja till att göra detta än vad gjorde i förhandlingarna för att gå med i EU. Det är en större process för att detta ska få en acceptans. Jag förstår inte vad det egentligen är. Om man gör ett jobb i sitt hemlän, gör sin läxa, ägnar tid och kraft åt att försöka få ihop länet och alla kommunerna i den här frågan får man på en DN Debatt-sida läsa: Nej, det blir inget. Ni får inte göra detta som ni har ägnat tid åt. Var någonstans har det framgått från regeringens sida att det inte spelar någon roll vad politiker och kommuner gör i , då de ändå kommer att få ett nej? Lägg inte ned tid och kraft på den här frågan! Det borde ha varit det enda anständiga beskedet att skicka ut tidigare till . Någonstans känner jag, herr talman, att statsrådet egentligen tycker att den process som har varit i är rätt bra. Jag tror att han tycker att det är rätt utveckling som skulle få med det här. Men jag är verkligen frågande till om detta är någonting som han har fått gehör för i regeringen. Det kanske är så att det är ett stort parti i regeringen som inte gillar den här utvecklingen och som helt enkelt har sagt att det inte ska bli någonting av det. Dina partivänner i , både i kommunerna och i , har varit starkt pådrivande för detta och tycker att det är väldigt positivt. Så har det varit med alla de borgerliga partiernas företrädare. De är lika förvånade som oppositionen här är över detta. Min fråga till dig, , är: Vad är det egentligen som skulle krävas av oss? Är det så att detta från början har varit stängt? Beskedet från regeringen är ju att detta är en stängd dörr. Då undrar jag varför man inte har sagt detta från början: Lägg inte ned tid och kraft på att få ihop ert län i den här frågan! Det spelar ingen roll vad ni gör, för ni kommer ändå att få ett nej. Varför har ni inte sagt detta i så fall? 49 Statsrådet (KD): Jag tror att alla inser att processen kring regionfrågor och kring hur länen ska organisera sig har varit en lång resa i . Den började med att man på försök bildade och som regionkommuner och de fick en annan roll än de tidigare gamla landstingen. Sedan har det varit mycket diskussioner både i enskilda ärenden och i samverkansdiskussioner om sammanläggningar av län och att bilda större regionkommuner. Det har varit en diskussion som har böljat fram och tillbaka med olika intensitet i olika delar av . Staten har successivt genom olika beslut möjliggjort mer av regionalt ansvarstagande exempelvis i de regionala utvecklingsfrågorna. och har fått det ansvaret. Det har också bildats kommunala samverkansorgan eller regionförbund. Det började som en försöksverksamhet i , om jag kommer ihåg rätt, och har sedan utvecklats på fler och fler ställen. Sedan jag kom med i regeringen har vi beviljat den här möjligheten. Det var eller 2011, tror jag. Vi stod i ett läge där vi hade ett utredningsarbete från om länsstyrelsers sätt att organisera sig och hur statens myndigheter ska organisera sig ute i landet. Vi hade också ett antal ansökningar. Regeringen gjorde en rejäl genomgång av allt det materialet och försökte göra en samlad bedömning: Vad tycker vi är rimligt att göra i det här läget, och i vilken ordning ska vi ta de olika frågorna? Regeringen gjorde en samlad bedömning. Vi tittade på de län som hade ansökt om att få bli regionkommuner – alltså om att få lägga ansvaret för regionala utvecklingsfrågor på – och som hade kommunala samverkansorgan. Man upplever ganska samstämmigt att sådana organ inte är en bra och fungerande verksamhet. De är både sämre ur demokratisynpunkt och en verksamhet som på många håll och kanter har svårt att få effektivitet och bra funktion. Till dessa län säger vi: Det är helt okej.