prot · H10916 · 2013-10-22 00:00:00 — Du sade att står längst bort i hörnet, men det är som står längst bort i hörnet i . Vi släpper in många, många fler än alla andra. Vi, , står längst bort i hörnet. Den politik ni för innebär att står längst bort i hörnet. När det gäller jobbskapande och påstådd minskning av kriminaliteten tar regeringen gärna åt sig äran; där har man gjort allting rätt. När det gäller invandringen brukar man i stället hänvisa till att det är beslut eller till enskilda tjänstemän som gör eller dattan. För att lite grann visa på regeringens aningslöshet i de beslut man fattar och i den politik man för kan vi se på regeringens vårbudget, den som kom 2013. Där finns prognosen för migration, utgiftsområde 8. Den går från 10 miljarder till 13,2 miljarder . Den stiger enligt prognosen. När vi sedan tittar på höstbudgeten, vad ser vi där? Jo, då visar siffrorna någonting helt annat. går siffrorna ned, från 10 miljarder till 9,5 miljarder , detta trots att beslut om fri invandring från fattades regeringen släppte sin budget. Regeringen tror alltså på minskade kostnader trots att man borde vara medveten om beslutet om fri invandring som kom innan man släppte sin budget. Det säger ganska mycket. Sedan står här och är mer eller mindre omedveten om vad sysslar med. Faktum är att regeringen i regleringsbrev till med lätthet skulle kunna instruera dem att strikt tillämpa utlänningslagen, att inte ha ett kundperspektiv på utlänningar eller att ska ha ambitionen att begränsa invandringen till . Frågan är varför inte gör det. Svaret är naturligtvis att regeringen kan göra det om man bara vill. Även om är korrupt, vurmar för massinvandring och har ett tungt ansvar så vilar det yttersta ansvaret på och på regeringen. Slutsatsen är endast en: Regeringen har infört fri invandring utan att meddela svenska folket men uppehåller fortfarande illusionen av reglerad invandring. hade av sällsynt klarhet när han sade att volymerna påverkar integrationen. Och slår vi rekord. Allvaret i situationen, inte minst med tanke på de enorma konsekvenser invandringen har för , borde kunna fälla nästan vilken regering som helst. Men eftersom det bara finns en opposition i den här kammaren kommer det tyvärr inte att hända. 31 (FP): vill inte svara på min enda fråga, om han anser att de vuxna och inte minst barn som flytt till bland annat har skyddsbehov. Detta frågar jag med tanke på den allvarliga och långvariga konflikten i . Kan någonting om över huvud taget? Det är inte ett land där det finns en opposition, fungerande massmedier och så vidare, på samma sätt som i . Man kan inte ens se embryon till att situationen kommer att lösa sig . Det är därför och fattat beslutet att de människor som tagit sig hit och bott här får permanent uppehållstillstånd. Jag tycker att det är bra. Då kan de gå vidare med sina liv. Barnen kan börja skolan, de vuxna kan få etableringsinsatser och bidra till , deras nya land. Jag tycker inte att det är problematiskt. Ett annat begrepp som slänger sig med är fri invandring. Jag har träffat många av de syriska flyktingarna i , som ligger granne med . De är stolta över sitt land. De har butiker. De har lägenheter. De har pengar. De behöver egentligen inte fly till ett annat land, men de är tvingade att lämna och bo i eller att ta sig vidare. Många familjer som har det knapert lägger alla sina sparade resurser på att till varje pris ta sig ifrån , gärna till ett europeiskt land. Många vill komma till där de har sina släktingar. Inte en enda solidarisk, medmänsklig kommentar kunde vi höra från , . I stället är det stolligt, det är kommunistiskt, det är fri invandring och det är automatiska permanenta uppehållstillstånd. Håll dig till fakta, ! Stå inte och tala osanning! Återigen: Varför ska dessa människor inte få skydd i ? 32 (S): Jag har inga ambitioner att i talarstol föra en debatt som utgår från extrema konspirationsteorier baserade på lögner eller myter. Mitt syfte med att vara här är att ställa en fråga till om det permanenta uppehållstillståndet från ett annat perspektiv än det som har. Jag tror nämligen att det är en extrem hållning som inte främjar diskussionen. Jag vill ha en human, reglerad och rättssäker migrationspolitik. Jag ser en del brister . Det permanenta uppehållstillståndet är en, eller snarare det tillfälliga uppehållstillståndet som används alltmer frekvent. Jag är glad över det ställningstagande som kommit beträffande syrier, för permanent uppehållstillstånd är viktigt. Det är viktigt för den enskilde, den enskildes vilja att ta plats i , att vilja engagera sig i , att känna sig välkommen i , och det är också viktigt för , för att ska kunna säga att vi tillsammans kan bygga oss starkare med de nya medborgare som finns här. Min ganska enkla fråga till är: Har du för avsikt att tydligare signalera att fler permanenta uppehållstillstånd är att föredra? Det bygger starkare och ger mer av en rättssäker, human och reglerad migrationspolitik. 33 Statsrådet (M): Jag tror att det är viktigt att i den här debatten slå fast två saker. För det första följer de beslut som fattas en väletablerad praxis som går tillbaka decennier i tiden. Till skillnad från vad som utmålas i talarstolen av representant är det inget märkligt att bevilja permanenta uppehållstillstånd till människor om man tror att en konflikt kommer att bli långvarig. Det har i modern tid alltid varit så. Det går tillbaka . Det är inget nytt. Skälet är att det finns en integrationsaspekt. Människor som får permanenta uppehållstillstånd har lättare att finna sig till rätta i samhället. Framför allt har de barn som ofta tillkommer man vistas på flykt lättare att finna sig till rätta och bli integrerade. Detta gynnar både den enskilde och samhället. Naturligtvis tänker jag inte ge mig in på att diskutera konspirationsteorier. Jag vill bara säga att vittomfattande anklagelser av den typ som framförs här från talarstolen nog behöver upp av lite mer handfasta bevis. Jag tycker att vi har rätt att få höra dem, om har sådana. Men det är ett tydligt exempel på den retorik och den inställning som har, och därför har jag en sak att fråga om. föreslår i sin motion att asyl endast ska beviljas personer av två kategorier: sådana som uppfyller kriterierna i och ett mindre antal kvotflyktingar som erbjuds asyl i enlighet med UNHCR. Om giltiga asylskäl kan beläggas kan den asylsökande beviljas ett uppehållstillstånd för en tidsbegränsad period . Beviljande av permanenta uppehållstillstånd ska enligt upphöra helt. är det dock så att förslag om att införa ett tidsbegränsat uppehållstillstånd inte är förenligt med artikel 24 i skyddsgrundsdirektivet, som stipulerar att en person som beviljas flyktingstatus ska erhålla ett uppehållstillstånd om . De personer som beviljas status som alternativt skyddsbehövande ska enligt samma direktiv beviljas ett uppehållstillstånd som ska gälla . Min väldigt konkreta fråga till som jag tycker att jag, kammaren och alla åhörare har rätt att få höra svaret på är: Anser att vi ska bryta mot skyddsgrundsdirektivet? Ja eller nej? 34 (SD): Man får alltid höra en massa undanflykter: Det följer en praxis som vi haft , det är myndighetsbeslut som vi inte ska lägga oss i och så vidare. Det är detta som är problemet. I den svenska grundlagen står det inte: All offentlig makt i utgår från folket, och svenska myndigheter är folkets främsta företrädare. Det står att är dess främsta företrädare. Trots detta lämnar man över avgörande beslut, som borde fattas i , till dessa anonyma välgörare på som inte behöver ta några som helst konsekvenser av sitt agerande. Det är helt oacceptabelt. Angående detta med skyddsgrundsdirektivet, som pratade om, och internationella konventioner, som är något väldigt populärt, är det väldigt enkelt. Våra grannländer i och har samma internationella konventioner som vi. Ändå är deras invandringspolitik radikalt skild från vår. Det är till exempel bara att jämföra med , som har en helt annorlunda situation. Man kan applicera detta på helt olika sätt. Och om det är så att några dammiga konventioner som är skrivna eller några andra mer moderna bryter mot det som är bra för vårt land, då måste vi omförhandla dem. Vi kan inte bara stå här passivt och titta på när ni tillåter den massinvandring som är bestämd av enskilda handläggare på , bara för att någon annan har bestämt någonting som uppenbarligen inte är anpassat efter verkligheten och vad behöver. Om vi bara ska acceptera vad andra bestämt åt oss, då kan vi alla gå hem. Då kan sluta vara migrationsminister. Det spelar ändå ingen roll. Vi ska ändå inte förändra någonting. Vi ska inte förändra några lagar eller regler. Vad gör han på sitt jobb? Vad är det är till för? Jo, för att stifta lagar och ändra regler. Er passiva attityd till den fortsatta massinvandringen är beklämmande. Ärligt talat kommer historien att döma er alla hårt. 35 Statsrådet (M): En massa undanflykter var det. Jag ställde en fråga, men fick inget svar. Det är väldigt talande. Men mest talande tyckte jag att uttrycket dammiga konventioner var. I koncentrat har vi fått uppfattning om lagar och regler. Även om man har gått med på att skriva under avtal och stifta lag gäller inte det, om helt plötsligt har en annan uppfattning i stundens hetta. Man struntar också fullständigt i åtaganden enligt skyddsgrundsdirektivet, ett direktiv som gäller lika i alla 28 medlemsstater och som vi är bundna av. Jag fick inget svar, och jag tyckte att det var mycket talande. En sak vill jag slå fast här från talarstolen, så att det står alldeles klart. Det sker ingen massinvandring till . Invandringen till är reglerad. invandrade ungefär 103 000 personer till . Som vanligt är det återinvandrande svenska medborgare som utgör den enskilt största gruppen. utgjorde dessa av alla invandrare. sker en förhållandevis stor utvandring från . Utvandringen har dessutom ökat . utvandrade närmare 52 000 personer. Det kan vara värt att komma ihåg detta nästa gång man hör uttrycket massinvandring. I sakfrågan, som har fört oss hit till denna interpellationsdebatt om och vad vi gör för de syrier som söker asyl, upprepar jag vad jag sade tidigare. Jag är oerhört stolt över det faktum att vi kan erbjuda asyl till de personer som kommer och uppfyller de krav som vi har i vår lagstiftning. Det är inga anonyma tjänstemän som har fattat de här besluten. Folket utser en riksdag i fria val. Denna riksdag accepterar en regering, och denna regering styr sedan sina myndigheter i enlighet med lagarna. Lagarna och den praxis som har utvecklats säger att vi ska bevilja permanenta uppehållstillstånd om vi tror att en konflikt kommer att ta , och konflikten i ser tyvärr ut att kunna ta . Det är mina slutord i den här debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2013/14:25 om en reformerad planprocess för ett ökat bostadsbyggande och sänkta kostnader 36 Statsrådet (KD): har frågat mig när jag kommer att verkställa beslut att tillsätta en parlamentarisk i syfte att samlat ta ansvar för att få till stånd nödvändiga förändringar. Inledningsvis vill jag erinra om att svaret finns i budgetpropositionen. Regeringens mening är att de PBL-utredningar som har tillsatts –2013, tillsammans med den kommitté som har tillsatts för att utreda och föreslå förändringar i de regelverk som styr fysisk planering i syfte att tillgodose bostadsförsörjningsbehovet och en långsiktigt hållbar utveckling i alla delar av landet, tillmötesgår tillkännagivande. Sedan jag tillträde som bostadsminister har jag lyft fram att det låga bostadsbyggandet är ett problem som har funnits i . Mitt huvudfokus har varit och är fortsatt att identifiera hinder och skapa förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande. En del i detta arbete är att se till att de regelverk som finns på området är så tydliga och effektiva som möjligt. För plan- och byggprocessen är utformningen av bestämmelserna i (2010:900, PBL) av stor betydelse. Bestämmelserna har varit föremål för översyn av flera utredningar . Den senaste stora parlamentariska utredningen avslutade sitt arbete 2005. Förslagen från den utredningen tillsammans med bland annat förslag från den så kallade låg till grund för den nya PBL som beslutades och trädde i kraft . Syftet med ändringarna i nya PBL var dels att effektivisera plan- och bygglovsprocessen och få en mer samordnad instansordning för PBL- och miljöbalksärenden, dels att stärka systemet med kontroll och tillsyn över byggandet och införa ett nytt sanktionssystem. En följd av den nya lagstiftningen är att har fått i uppgift att följa upp lagens efterlevnad och identifiera behov av förändringar. När det gäller förändringarna i planprocessen har konstaterat att det ännu är för tidigt att utvärdera om förslagen lett till en effektivare process. När det gäller bygglovsprocessen och det nya kravet på tio veckors handläggningstid var det inledningsvis svårt för många kommuner att klara detta krav, men med nya PBL är det nu av kommunerna som hanterar byggloven . Det troliga är att ännu fler kommuner kommer att klara detta krav . Jag kan konstatera att mycket har gjorts för att förbättra effektiviteten i PBL. Detta innebär inte att jag är nöjd. Sedan jag tillträdde som bostadsminister har regeringen tillsatt flera utredningar för att lämna förslag på möjliga förbättringar. Utredningarna har haft i uppdrag dels att se över sådana delar av PBL som trots behov av modernisering inte har utretts, exempelvis bestämmelserna om plangenomförande och gatukostnader, dels att se över möjligheterna att effektivisera plan- och bygglovsprocessen och överklagandesystemet ytterligare. Vidare har jag tillsatt en utredning för att öka samordningen mellan PBL och vid handläggning av ärenden om buller. Slutligen har jag tillsatt en parlamentarisk kommitté som har till uppgift att se över bestämmelser i om regional planering och bostadsförsörjning (dir. 2013:78). Denna kommitté har ett brett mandat att med utgångspunkt i behovet av regional planering även se över behovet av följdändringar i det kommunala plansystemet i stort, och min förhoppning är att kommitténs arbete ska leda till en bred samsyn när det gäller viktiga åtgärder för att förbättra förutsättningarna för bostadsbyggandet. har flera av de utredningar som jag har låtit tillsätta avslutat sitt arbete och lämnat förslag till förändringar i PBL. Förslagen samordnas och bereds nu inom , och min avsikt är att men även återkomma till med ett antal propositioner. Detta propositionsarbete kan inte en utredning göra utan detta arbete är förbehållet regeringen. Att i detta läge tillsätta en parlamentarisk kommitté för att se över de förslag som andra utredningar precis har lämnat skulle inte bara vara märkligt, det skulle också stoppa upp och försena möjliga förbättringar av PBL. Sammanfattningsvis pågår just nu ett stort regelförenklingsarbete avseende , och syftet är att dessa regelförenklingar ska förbättra förutsättningarna för ett ökat bostadsbyggande. Som är väl medveten om följer en viss omställningsperiod på varje författningsändring. Det kan därför ta tid innan regelförändringarna får avsedd effekt. kan dock vara säker på att jag noga kommer att följa utvecklingen och vid behov föreslå nödvändiga förändringar. 37 (S): Jag vill börja med att säga att det inte är några fel på bostadsministerns ambitioner. Bostadsministern vill att det byggs mer i , och han sätter upp höga ambitioner. Problemet är att man inte kan bo i bostadsministerns ambitioner. behöver fler bostäder. Bostadsbyggandet är för lågt i . Det leder till att unga människor tvingas tacka nej till högre studier för att de inte kan flytta till den plats där de har kommit in på utbildningen. Det innebär att företag inte kan rekrytera rätt arbetskraft för att rörligheten på bostadsmarknaden är för låg och för att människor inte kan flytta dit jobben finns. har inte råd att slösa bort unga människors begåvningar och innovativa och engagerade företagares vilja att anställa människor. har inte råd att tacka nej till den tillväxt och de jobbmöjligheter som bostadsbristen ger hinder för. För alla och envar är det uppenbart att regeringen har misslyckats med bostadspolitiken liksom den har gjort med jobbpolitiken, kunskaperna i skolan och på en rad områden. Men är vi här för att diskutera bostadspolitik. Vad gör då jag som oppositionsföreträdare? Jag skulle kunna luta mig tillbaka, fnissa lite och peka finger. Men som socialdemokrat vill jag inte göra det. För mig är det viktigare att går starkt framåt än exakt vilket parti som föreslår något. Jag sträcker ut en hand och säger: Låt oss sätta oss ned. Du spottar ur dig utredningar, bostadsministern. Vi sätter oss ned och ser till att du som är företrädare för en minoritetsregering får igenom dina förslag i kammare. Det är att ta ansvar, men ministern tackar nej. Vad gör man då? Då går man vidare och lägger fram förslagen i kammare. En majoritet i kammare säger: Det är sorgligt men sant. Den här regeringen har misslyckats med bostadspolitiken. Den klarar inte av att genomföra alla de utredningar den sätter i sjön till att också bli förändringar på bostadsmarknaden. Vi kan hjälpa regeringen, säger . Den fattar ett beslut om att ge regeringen till känna – som det heter på riksdagsspråk – att regeringen ska tillsätta en utredning, en kommitté, för att helt enkelt genomföra och få lite verkstad när det gäller bostadspolitiken. Jag blir därför väldigt förvånad när jag hör bostadsministerns svar. Det som bostadsministern hänvisar till är precis alla de utredningar och uppdragen som bostadsministern har ägnat åt. Han hänvisar dessutom till en kommitté som mycket väl var känd för när vi beslutade om att tillsätta en genomförandekommitté. Jag är förvånad över svaret. Det som ministern ger som svar är precis det som är problemet. Problemet är att vi har en minoritetsregering som förvisso har goda ambitioner men att vi inte får något gjort. säger: Vi är beredda att ta ansvar och hjälpa till. Då väljer regeringen att helt enkelt avstå från det. Jag är förvånad över att den gör det. Vi brukar inte göra så i det här landet. Vi brukar göra saker tillsammans. Det jag är mest förvånad över är att kommittén inte tillsätts trots att det finns ett riksdagsbeslut bakom. Min fråga kvarstår: ? 38 (M): Det är som vanligt spännande att höra tala om det märkliga i att det är en minoritetsregering som regerar landet när hon själv företräder ett parti som mig veterligen inte har suttit i en majoritetsregering . Det är en separat diskussion som vi kan ha. Det finns politiska debatter som på något sätt är väldigt begripliga eftersom de är fyllda av begripliga konflikter. Det handlar oftast om att det finns ideologiska skillnader i hur man ser på saker och ting. Det finns radikalt olika prioriteringar av hur man vill göra med samhällets resurser, och man vill göra olika vägval i politiken. Sedan finns det ibland i politiken helt obegripliga konflikter som är väldigt svåra att förklara för människor som lyssnar på en sådan här debatt och försöker förstå: Vad är konfliktytan i att vi ska se till att fler ska få någonstans att bo och att det ska gå snabbare att bygga i ? Diskussionen kring just och planering och byggande av bostäder har blivit en ganska obegriplig konflikt. Vi har haft en lag på plats . De flesta är ganska överens om att det behöver göras förenklingar och tillägg. Vi har lyssnat på bostadsministern som redogör för en regeringspolitik som är extremt långtgående på en lång rad områden. Det gäller hur man kan göra förenklingar av planprocessen så att den blir effektivare, hur man kan se till att överklagandeprinciper och sådant gör att det går snabbare men att det ändå är rättssäkert och hur man kan förstärka bostadsförsörjningslagen. En proposition ligger redan på bord. Det handlar om förenklade regler för studentbostäder och enhetligare regler runt om i så att det inte är radikalt olika beroende på vilken kommun man vill bygga i. Vi har strandskydd och bullerregler. På punkt efter punkt är det precis de saker som efterlysts. Allt detta vore begripligt om man hade en opposition som säger: Vi håller inte med om detta. Men så är det inte. Jag har bläddrat för att se: Vad är det som står som är så radikalt annorlunda i Socialdemokraternas budgetmotion? Jag läste den och konstaterar att man tycker att det tar från idé till färdig bostad. Man tycker att processen är omgärdad av osäkerhet och höga kostnader. Man vill modernisera, förenkla och förtydliga plan- och byggprocessen för att på det sättet effektivisera och göra att byråkratin minskar. Det blir då fullständigt obegripligt när man läser det. Ungefär samma formuleringar finns också i Socialdemokraternas bostadspolitiska rapport där de säger att det måste göras någonting åt de här sakerna. Om det var så att man hade en regering och en bostadsminister som ställde sig upp och sade att allting var frid och fröjd och att de inte vill göra någonting vore kritiken berättigad. I stället är det inte så. På punkt efter punkt görs reformer. Det tillsätts utredningar som kommer med förslag till för att tillmötesgå precis de sakerna. Man kan tycka att en opposition som formulerar sig så borde ställa sig upp och applådera och säga: Detta är fantastiskt. I stället hånas utredningarna, och de säger att de inte behövs. Vi har hört: måste ni sluta utreda. Allting kan inte utredas. måste ni bygga bostäder i stället. Även det vore begripligt om man hade färdiga förslag som man kunde rösta igenom. I stället är förslaget: Vi vill utreda det en gång till. Jag har väldigt svårt att förstå hur det hänger ihop. Det gör att konflikten blir obegriplig om det inte är så, fru talman, att konflikten handlar om precis detta, det vill säga att konflikten i sig är viktigare än att försöka hitta gemensamma lösningar på de problem som vi har. 39 (FP): Det är alltid populärt att diskutera , även om det kan låta lite torrt. För oss som gillar sådana saker är det alltid intressant. Vi kan konstatera, och även var inne på, att vi är helt överens om målsättningen. Att man inte kan bo i ambitioner förstår nog alla. Däremot är det bra med goda ambitioner om man ska nå ett mål. Att vi ska ha ett regelverk som är tydligt och enhetligt över landet kan vi nog också vara helt överens om och att långa byggprocesser hämmar konkurrensen och ökar kostnaderna. Till slut minskar byggandet, och man får ökade kostnader för bostadskonsumenterna. Allt detta kan vi nog vara helt överens om. Det hämmar tillväxt och välfärd i stort. Det gäller att få till verkstad, som uttryckte det. Det är vad vi alla vill. Sedan kan vi sätta fokus antingen på lösningarna eller på vilka former vi ska jobba under. Jag kan bara konstatera att den plan- och bygglag som vi har inte har verkat i mer än 2 ½ år, . Än så länge, och det var ju precis det som ministern påpekade att även säger, är det oerhört svårt att se och utvärdera effekterna av den. Att plan– och bygglagen är en sådan komplex lagstiftning är väl den största orsaken till det. Den bygger på ett regelverk där man ska göra noggranna avvägningar. Det jag vill lyfta fram här och som ligger i sakens natur är det här med tillämpning. Vi pratar ofta om att tillämpningen inte är enhetlig för hela landet och att den inte är effektiv. Lösningen är inte att fokusera på att ändra lagstiftningen. Den gamla fungerade de facto inte heller så dåligt i många kommuner. Man hade en god tillämpning i vissa kommuner men inte i andra. Det problemet kvarstår och är kanske svårt att få bort helt, men med det arbete som pågår – utvärderingar och sådant – tror jag att vi kan komma ganska långt. Vi kan ju se att som har gått har det ändå skett förändringar. Ett exempel är problematiken kring byggsanktionsavgifterna. Man såg ganska tidigt att någonting inte fungerade riktigt bra, och är det förändrat . Det var någonting som kommunerna efterfrågade. De kände att de skulle få problem eftersom det blev så orimliga summor i praktiken, även om tanken med lagstiftningen naturligtvis var god.