prot · H009115 · 2013-05-31 00:00:00 — Vi säger att vi måste ha fler poliser med invandrarbakgrund för att på det sättet bygga och skapa förtroende. Vi säger att vårt polisväsende i ska vara hela polis som alla kan känna förtroende för. För det andra: Det behövs riktade sociala insatser mot de gängbildningar som tar form. Jag är mycket rädd för att en del av de killar som var ute och brände bilar kommer att vara indragna i ännu tyngre kriminalitet. Vi har en mycket allvarlig kombination i av massarbetslöshet en arbetslöshet som har ökat och en fast och etablerad organiserad kriminalitet. Vi måste lösa upp dessa gäng, annars kommer en del av dessa ungdomar att rekryteras rakt in i den organiserade kriminaliteten. För att lösa upp sådana gäng måste sociala myndigheter ibland plocka bort de mest ledande ungdomarna från gatan och helt enkelt omhänderta dem enligt LVU. Sedan kan man jobba med öppna sociala insatser mot svansen, alltså mot de ungdomar som kanske bara har hängt med gänget. På den socialdemokratiska tiden subventionerade vi storstadskommunernas LVU-placeringar. Det visade sig vara mycket effektivt för att förebygga gängkriminaliteten. Jag tycker att regeringen bör återinföra ett sådant system. För det tredje: Jag besökte och träffande bland andra personer från Megafonen men också de som jobbar på Träff. Jag träffade även personer på det nyinrättade som är en skrivarverkstad för barn. Det viktigaste budskapet från vem man än träffade i var: Våra ungdomar måste ha arbete, och de måste ha en bra utbildning. En ung människa ska inte behöva gå långtidsarbetslös. Därför har vi socialdemokrater föreslagit en 90-dagarsgaranti. ska alla ungdomar ha antingen utbildning, arbete eller praktik. Det ska naturligtvis gälla i hela landet, men självklart hade det haft störst betydelse när arbetslösheten är som högst. Det är vårt löfte, och jag tror att det är helt avgörande för att vi ska kunna återskapa framtidstron i dessa områden. Detta hänger samman med vårt fjärde förslag. För det fjärde: Vi säger att man ska göra en särskild satsning i de 50 skolor i landet som har svårast förutsättningar och sämst resultat. Det är där som de bästa lärarna ska vara, det är där de behövs, och det är där som de gör mest nytta. Men för att åstadkomma det måste vi göra särskilda satsningar där. För det femte: Vi måste återskapa de sociala trygghetsnäten så att fler kan lyftas över fattigdomsnivån. Sedan denna regering tillträdde har andelen hushåll som lever under fattigdomsstreck ökat , och kostnaderna för socialbidrag har ökat med eller . Det beror på att a-kassa och sjukförsäkring har trasats sönder, och det beror på att barnbidragen inte har höjts . Detta måste naturligtvis åtgärdas, annars kommer utvecklingen mot ökade klyftor bara att fortsätta. Våra förslag handlar alltså om polisen, , arbetsmarknadspolitiken, skolan, socialförsäkringarna och barnbidragen. Detta är ingen invandringsfråga. Det är en klassfråga. Vi socialdemokrater har decennier av erfarenhet när det gäller att skapa solidaritet och trygghet i ett samhälle och föreslå lösningar som håller ihop samhället i stället för som då alltmer går isär. 20 (MP): Jag skulle vilja börja med berättelsen om och liknande förorter lite längre tillbaka i tiden. Men debattformen aktuell debatt har sina begränsningar och egentligen också när det gäller de som sitter här och lyssnar. Men jag vill också uppmärksamma på att det är tusentals människor som sitter och tittar på detta hemma vid sina datorer eller tv-apparater. Detta handlar i grunden om vad det är för samhälle som vi vill leva i. Det handlar i grunden om vilken båt som vi tillsammans faktiskt sitter i. Det är en båt som är på väg mot ett mål där alla människor ska känna sig behövda, där alla människor ska känna att de har en plats, och där alla människor faktiskt också känner behovet och har känslan av att vara med och bestämma vart båten är på väg. påbörjade ett långsiktigt arbete för att frigöra potentialen i miljonprogramområdenas förorter. Det handlar om upprustning som skapar jobb för de boende, om en mer rättvis skola och sjukvård och om det offentliga samhällets närvaro, men också om trygghet och om levande bostadsområden genom främjande av näringsliv och kulturverksamheter. Det som många av oss har sett när vi har besökt förorten, och jag har själv varit på plats, är någonting som i mångas ögon är tecken på oro fruktansvärd förstörelse och ungdomar som löper amok. Det har förts fram att polisen skulle vara skälet till en del av dessa oroligheter. Jag vill härmed klargöra att det aldrig någonsin är acceptabelt att kasta sten på brandkår eller polis. Rättsväsendet är till för alla, och tillträde till rättvisa är någonting som är grunden för och kännetecknet för en rättsstat. vet vi vad som gäller i fråga om ungdomsarbetslösheten, som tidigare pliktskyldigast lästes upp av en av talarna. Det finns uppgifter om att ungdomsarbetslösheten är . Men den är betydligt högre i vissa förorter. Vi känner till skolresultatsproblematiken. Det sker inte . Det går inte heller att göra någonting åt det . Men någon form av riktning borde ha stakats ut . Vi vet också vad som gäller i fråga om förtroendet för rättsväsendet. Det ligger en utredning om diskriminering inom rättsväsendet och samlar damm på något departement. , Brå, pekar där på sida efter sida på de problem som faktiskt kan skönjas hos den viktigaste myndigheten när det gäller upprätthållande av lag och ordning. Men jag vill än en gång säga att detta aldrig får tas till intäkt för stenkastning eller bränder. När mina föräldrar flyttade hit till valde de efter att flytta till för att de upplevde att det var där som det fanns en trygghet och känsla av samvaro som de kanske inte riktigt kände, trots att de enligt dagens terminologi skulle vara välintegrerade eftersom de hade jobb. Vi bodde i . Sedan flyttade vi till . har jag bott i området i . För mig är detta personligt. För mig handlar det om en framtid som går i spillror för många ungdomar. Vi får nu höra talare efter talare säga att de har besökt . Jag är i , jag är i och jag är i . Men det räcker inte. Det handlar i grunden om att förmedla en känsla av att vi känner den smärta som unga människor känner oavsett om de bor i , , eller . Det handlar lika mycket om landsbygden. Det handlar lika mycket om en hel generation som först kriminaliserades genom att vi inte riktigt tror på deras kultur och deras idé om hur de tar till sig kultur. Vi har haft justitieministrar, både röda och blå, som har talat sig varma för i princip ett övervakningssamhälle där vi har satt Ipred på plats och FRA är i gång. Idén om hur dessa unga ska känna sig hemmastadda i båten förvanskas . Det jag hör när jag sitter och talar med dessa ungdomar, trots en generationsskillnad, är att de upplever att vuxenvärlden inte lyssnar på dem, att vuxenvärlden sviker dem. Det är någonting som är djupt problematiskt. Det behövs ett antal åtgärder mot detta. Att vi kanske är lite sent ute är någonting som må förlåtas om vi lyckas möta upp de ungdomar som växer upp. Det är mina barn som går i skolan i området och andras barn som går i skolor i andra områden. 21 GULAN AVCI (FP): Stenkastningarna har upphört, och bilarna har slutat brinna. Husbyborna och människor i andra Stockholmsförorter har fått lite av lugnet tillbaka. När stenar flyger i lyften, glas krossas, bilar sätts i brand, butikslokaler förstörs, hyresgäster tvingas till evakuering mitt , räddningspersonal utsätts för våld, barn inte kan gå till skola och förskola och hela bostadsområden sätts i skräck tär det på hela samhället. De som drabbas allra värst är de oskyldiga människorna i dessa områden. ställer sig alla frågan varför det sker och hur det kan ske. Det finns givetvis många förklaringar till det som har inträffat. Det finns ungdomar därute som är frustrerade och känner uppgivenhet. Deras oro ska tas på allvar. Det är viktigt att vara ödmjuk och förstå att det varken går att vända utvecklingen över eller att det finns enkla lösningar. Vi kan aldrig acceptera ett samhälle där människor använder våld och vandalism som ett sätt att manifestera sitt missnöje mot samhället. Jag blir uppriktigt sagt ledsen och förbannad när företrädare för vänstersidan ger uttryck för förståelse för den anarki som några få våldsverkare gjort sig skyldiga till. När skickar ut pressmeddelanden och säger sig ha förståelse för den våldsspiral som har spridit sig som en löpeld från förort till förort gör de sig medskyldiga till att våldet eskalerar. Värst av allt är när uppmanar polisen att hålla sig borta från de brinnande förorterna för att inte provocera de arga unga männen till fler våldshandlingar. Min fråga till dig, , är: Tycker du inte att mina föräldrar i har rätt till samma skydd av polisen som invånarna vid där du bor? Varför vill ni göra skillnad på folk och folk? Varför vill ni skapa andra regler för människor i en redan utsatt situation? Det vill jag gärna ha svar på. När Socialdemokraterna skyller alla problem på de ökande klyftorna visar de att de inget lärt av sin egen historia. Den omhändertagandementalitet som så länge genomsyrade Socialdemokraternas integrationspolitik är lika framträdande . För Socialdemokraterna har systemen alltid gått före individen. De satsningar de föreslagit har sällan varit förankrade i verkligheten. De har blint lyssnat på LO i stället för att skapa vägar för människor att komma in på arbetsmarknaden. Att basera sin integrationspolitik på fortsatt bidragslinje och omhändertagande visar att de inte har några förslag till hur utvecklingen ska vändas. Det är bara att beklaga. har begärt dagens debatt. Det är bra. Det ger mig möjlighet att diskutera hur vill lösa problemen. och hans partikamrater i har föreslagit ett antal åtgärder som inte förvånar mig. De vill införa undantagstillstånd, skicka in militären i förorterna och beskjuta oskyldiga människor med vattenkanoner. , vet du om att det är just detta diktaturregimer tillämpar? Det är just på grund av detta som jag och min familj flydde till . De allra flesta människor som kommer till är starka människor som vill ge en bättre framtid för sig själva och sina barn än vad de hade i det land de bodde i. Det är sällan oppositionen nämner att det är människor som rest under mödosamma förhållanden, att de har en fantastisk inneboende kraft och inget hellre vill än att arbeta och göra rätt för sig när de kommer till . Låt mig vara tydlig på en punkt. Vi som invandrat till är inga offer. Vi kan göra egna val, och vi är som folk är mest. är ett fantastiskt land att komma till. Jag är själv första generationens invandrarbarn. Jag har tagit den hårda vägen liksom så många andra ungdomar i det här landet för att lyckas och bli en del av det svenska samhället. Jag är tacksam för att tog emot mig och min familj från den ofrihet och det förtryck som min familj upplevde i sitt gamla hemland. Vi har fått möjligheten att leva i frihet och demokrati. Om vi stigmatiserar och ger bilden av att det inte går att lyckas har vi bestämt att människor med utländsk bakgrund inte kan klara sig själva och att de är dömda att misslyckas. Den integrationspolitik som och Alliansen driver vilar på tre ben. Det handlar om språk, arbete och utbildning. Vi tror på varje individs förmåga att ta ansvar för sig själv och utvecklas. Förra veckans upplopp upphörde inte tack vare oss i den här kammaren. Det är tack vare de människor som bestämde sig för att en liten grupp inte ska få förstöra för majoriteten av invånarna i och andra förorter. De sade stopp till vandalismen, våld och stenkastning. De tog tillbaka sina områden från dem som vill förstöra. De utgör en del av det civila samhället. Det civila samhället har haft en avgörande roll för att lugnet har kommit tillbaka till och andra områden. Jag var själv med och nattvandrade i mitt gamla bostadsområde tillsammans med andra vuxna, ungdomar, fältassistenter, föreningar, idrottsrörelsen och andra. Det är om dem den här debatten ska handla. handlade det om upprorsmakarna. Låt oss fokusera på det civila samhället och möjliggöra en politik för utveckling så att vi ger bra signaler till de människor som upplever en oro. 22 (C): Dagens debatt har handlat om två olika saker. Den första frågan är vad som behöver göras för att lyfta de yttre delarna av våra storstäder där det är alltför få som har ett jobb att gå till, alltför få som har godkända betyg i skolan och där alltför många känner sig utanför det svenska samhället. Den andra frågan är varför det finns personer som sätter eld på bilar, bränner ned skolor och förskolor och kastar sten på poliser och brandmän. Detta är två olika frågor, och svaren är också två olika. Man gör det alldeles för enkelt för sig om man tror, eller kanske vill tro, att utanförskap i stadens ytterområden är anledningen till att stenar kastas. Jag tänker börja med att nämna vad vill göra för att lyfta upp storstädernas ytterområden. Det handlar om jobb, jobb och jobb för vuxna och skola, skola och skola för barn och ungdomar. Svårare än så är det inte. Lättare än så är det inte heller. Vi måste uppnå bättre utbildning, fler med arbete och fler med egen försörjning. Jag tänker nämna några av alla de förslag som vi i har lagt fram. Vi vill ha nystartszoner, det vill säga att det ska vara enklare och billigare att anställa. Vi vill flytta ut myndigheter utanför stadskärnan. Det halverar dessutom hyreskostnaderna. Vi vill ha en resursstärkt skola där de bästa rektorerna och lärarna finns där de behövs som allra mest. Det handlar om jobb och skola, jobb och skola. Utöver detta behöver vi en nära och tillgänglig polis som jobbar långsiktigt i stadsdelarna. Vi behöver en polis som skapar förtroende och relationer, en polis som känner av stämningar och en polis som gör stadsdelen tryggare. Man ska inte heller glömma bort att det finns personer som vill skapa oro och som inte alls tycker att det är en bra idé att poliserna är ständigt närvarande. De tycker inte alls att det är en bra idé att polisen bygger upp ett förtroende hos medborgarna. Det är personer som har för avsikt att skapa ett hat eller åtminstone en misstro mot polisen, allt för att polisen inte ska få information som stör deras kriminella verksamhet. Det finns hur mycket som helst som behöver bli bättre i storstädernas ytterområden. Unga kommer inte in på arbetsmarknaden på grund av för stela arbetsrättsliga regler. Det är för dåliga skolresultat. Det finns trångboddhet, och bostadsområdena rustas inte upp som de borde. Integrationen är generellt sett för dålig. Personer med invandrarbakgrund diskrimineras i samhället. Men detta är ingen anledning och ingen ursäkt för att bränna bilar eller kasta sten. Vi har tidigare fått höra från vänstersidan att det är de sociala klyftorna som är anledningen till att stenar kastas och bränder tänds. gör som vanligt och skuldbelägger alla invandrare som grupp. Med en minskad invandring skulle tydligen allting vara bra. I medierna har polisens dödande skott mot en hotfull man med machete använts som förklaring. Ni gör egentligen alla samma sak. Genom skuldbeläggande av grupper och händelser ursäktar ni enskilda individers brottsliga gärningar. Om samhällets företrädare lägger skulden på andra, varför ska de ansvariga då ta ansvar för sina handlingar? Det är inte grupper av människor som bär skulden. Det är den individ som kastar stenen som är skyldig till grov misshandel eller försök till grov misshandel. Det är den individ som sätter eld på bilen som är skyldig till grov skadegörelse och kanske i värsta fall mordbrand. Det är dessa personer som ska utredas, åtalas och dömas. Det är dessa personer som är ansvariga. Det är dessa personer som har begått brott. Det kan finnas hur många förklaringar som helst, men det finns inga ursäkter för att bränna oskyldiga människors bilar, sätta eld på färdtjänstbilen så att äldre inte kan ta sig till vårdcentralen eller kasta sten på brandmännen när de försöker göra sitt jobb och släcka branden i förskolan som gör att barnen inte har något dagis att gå till. Det finns inga ursäkter för att attackera poliser när de försöker skapa en trygg och lugn stadsdel. Jag trött på att det i den här debatten och i samhället i stort är så många som tror sig veta varför oroligheterna i och andra delar av landet startade. Alla hittar sina egna favoritförklaringar från vänstersidans klasskampsretorik till skuldbeläggande av alla med icke-svensk bakgrund. Sanningen är att ni inte alls vet. Ni gissar bara på det som ni tycker är lämpligt utifrån er politiska övertygelse. Jag hoppas att den här debatten kan fortsätta på ett bättre sätt än så. Låt oss i stället tala om vad vi kan göra för att förbättra förutsättningarna för människor som lever i dessa områden. De ska inte behöva stå ut med kastade stenar och brända bilar. 23 (SD): har blivit lite av en symbol för den senaste tidens händelser, men det handlar inte bara om . Det handlar om en lång rad förorter här i och i andra delar av landet. Det här är inget nytt fenomen, som jag sade tidigare. Men låt oss ändå ta som exempel. I debatten och även har det flitigt förekommit en rad olika argument av typen att det inte satsas tillräckligt på förorterna. Det stämmer inte. Det fullkomligt öses pengar över de här områdena. De satsningar som har gjorts i med omnejd är sådana satsningar som flertalet av kommuner bara kan drömma om att få ta del av. Det gäller inte minst Järvalyftet som handlar om . Där har satsningen på lyfts fram som ett föredöme av inte minst den borgerliga majoriteten här i . Det är enorma resurser som har satsats på fysisk och social upprustning i det här området. Lärartätheten i är högre än i majoriteten av skolorna runt om i landet. Den ekonomiska pengen per elev i är högre än genomsnittet i övriga . har ett eget badhus och ett nyrenoverat bibliotek. RinkebyKista-området har den bäst utbyggda och mest tillgängliga fritidsgårdsverksamheten i . Det sägs att det handlar om nedrustning och klassklyftor. Det har inte förekommit någon nedrustning tvärtom. Om det handlar om klassklyftor, varför ser vi då inte de här kravallerna i till exempel där de ekonomiska ojämlikheterna är större än här i ? Varför ser vi inte sådana här kravaller i bruksorter på den svenska landsbygden där arbetslösheten, och inte minst ungdomsarbetslösheten, är minst lika hög eller kanske till och med högre än i ? Problemet är långtidsarbetslösheten, säger i första hand, men har lägst långtidsarbetslöshet i . Den är lägre än hälften av EU-genomsnittet. De här argumenten håller inte. Det är inte bara ekonomiska och sociala faktorer som ligger bakom de här problemen. De bottnar i minst lika hög grad i den djupa segregation som många människor i de här områdena upplever. De har problem med språket. De umgås mest med människor som kommer från de egna ursprungsländerna. De har låg tillit och låg tilltro till svenska myndigheter och svensk myndighetspersonal. Det handlar om ett socialt och kulturellt utanförskap. De här problemen löser man inte med nattvandrare, korvgrillning och fritidsgårdar eller genom att, som nämnde , flytta jobb från vissa stadsdelar till de här stadsdelarna genom nystartszoner. De här problemen utgår i grunden från en ansvarslös invandringspolitik som kompletteras med en helt kravlös integrationspolitik. Det har skapat en ny underklass i som lever segregerat från det svenska samhället och som inte identifierar sig med det svenska majoritetssamhället. Det krävs andra, mer djupgående åtgärder för att vi långsiktigt ska kunna komma till rätta med den här situationen. Det allra viktigaste, den främsta och första åtgärden, är en mer ansvarsfull invandringspolitik. Den omfattande invandring som spär på det redan befintliga utanförskapet i de här områdena måste kraftigt begränsas. Det är den första och viktigaste åtgärden. Om vi fortsätter med samma ansvarslösa politik spelar det ingen roll vilka övriga åtgärder vi vidtar inom integrationspolitiken. Då spelar det ingen roll hur mycket pengar vi öser över eller liknande förorter. Det är så enkelt. Vi måste också börja komplettera tillgången till svensk offentlig service och svensk välfärd med krav och skyldigheter. Vi vill göra samhällsorienteringen obligatorisk. Vi vill ställa riktiga krav på resultat inom sfi, och lever man inte upp till dessa krav ska bidrag och annat kunna minskas. Vi behöver stärka medborgarskapet så att det också kan bli ett incitament för anpassning till det svenska samhället. Vi behöver koppla fler förmåner och fler rättigheter till medborgarskapet som vi skärper kraven för att kunna bli svensk medborgare. Vi behöver avskaffa EBO-lagen som möjliggör för asylsökande att själva välja bostadsort. Det är en lag som ytterligare förstärker den segregation som vi ser. Sedan har vi föräldraansvaret. Det är givetvis så som nämndes här att det är de kriminella ungdomarna som kastar stenar och brandbomber och vad det nu kan vara som bär det yttersta ansvaret, men vi kan inte förringa föräldraansvaret. Det bör, menar jag, vara möjligt att sänka eller helt dra in barnbidraget för de föräldrar som inte tar sitt ansvar och inte sköter kontakterna med socialtjänst eller andra myndigheter när ungdomarna beter sig illa på olika sätt eller begår brott. Polisen behöver både resurser och befogenheter att göra sitt jobb, och det måste råda nolltolerans från polisens sida när sådana här situationer uppkommer. Men då måste man också ge polisen de resurser och inte minst de politiska signaler som krävs för att tryggheten ska kunna upprätthållas och brott bekämpas. Sedan har vi givetvis jobbpolitiken som är avgörande i det här. Framför allt måste vi göra det billigare och enklare för företag att anställa. Vi måste göra det ännu mer förmånligt att arbeta. I det här sammanhanget är det också viktigt att vi återgår till en behovsprövad arbetskraftsinvandring, så att arbetstillfällena i vårt land går till människor som redan finns i och är arbetslösa i stället för till arbetskraftsinvandrare från exempelvis eller . 24 (V): För varje komplext samhällsproblem finns en förklaring som är tydlig, enkel och felaktig. Det slår mig varje gång jag lyssnar på att det är på det viset. Som vanligt försöker han få hela det här problemet att handla om varifrån människor kommer. Han späder genom sin politik på rädslor och motsättningar i vårt samhälle i stället för att försöka begripa dem och göra någonting åt dem. vill i praktiken bekämpa invandrarna. Jag vill bekämpa klassamhället. Jag tycker att det är viktigt att vi talar om klassamhället och om vad det gör med människor och med ett samhälle. släppte en rapport som bland annat handlar om fattigdomen i olika länder. De mäter fattigdom som hur många som har en disponibel inkomst som är lägre än av medianinkomsten. Det är lite byråkratiskt uttryckt kanske, men det visar att de som har en så låg disponibel inkomst är betydligt fattigare än de flesta människor i det samhälle där de bor. Den rapporten visar att i har andelen fattiga mer än fördubblats , från till . Från att vi var ett av de absolut bästa länderna, ett av de mest jämlika länderna, är vi nu någonstans i mitten, och vi är snabbt på väg utför. Inget land ökar orättvisorna så snabbt som gör. Man kan naturligtvis vifta undan det här och säga att det är irrelevant för den här diskussionen och att det inte har någonting att göra med hur det ser ut i våra förorter. Men det är fel. Självklart har det någonting att göra med hur det ser ut i vårt samhälle. Vad gör det med ett samhälle när det blir så här? Vad händer med tilliten mellan människor och känslan av att vi är delar av samma samhälle och har samma samhällsansvar? Vad händer med kriminaliteten i ett samhälle som präglas av hög arbetslöshet för ungdomar och stor fattigdom? Vad händer med framtidstron hos de ? Jag tror att det händer mycket. Jag vet också att det är så. Det finns en överväldigande vetenskaplig bevisning, om någon nu behöver en sådan, för att det gör samhällen ont, och det gör också det svenska samhället ont. Vi vet att jämlika samhällen blir bättre samhällen.