prot · H10947 · 2013-12-16 00:00:00 — Vi ska ju inte gå utanför vårt utgiftsområde, men jag kan inte låta bli att göra det med tanke på vad som står i särskilda yttranden om den katastrof som är på arbetsmarknaden. I går fick vi läsa att arbetslösheten går ned. Den var , och är den 7,5. Man förutser nästan arbetskraftsbrist . Det tycker jag att vi ska ha med oss här. Vi har delat upp debatten så att tar sociala frågor, funktionsnedsättning och psykiatri, och jag ska använda min tid till sjukvård, frågor kring årsrika och eventuellt folkhälsa. Som folkpartist måste jag säga att jag är stolt över de framsteg som har gjorts under de som vi har varit i regeringsställning. Men det är naturligtvis mycket kvar som behöver göras. Jag vill ta upp några områden här. Jag är stolt över att jag fick igenom beslutet om vård för gömda och papperslösa. Men vill ju att vi nu också ska få en definition på vård som inte kan anstå. Jag som läkare har väldigt svårt att se hur man kan göra en avgränsning där, men det är min personliga synpunkt. Vi har fått myndigheten för vård och omsorg, som ska garantera patientsäkerhet och kvalitet i vård och omsorg. ser det som väldigt viktigt att man utvecklar metoderna för att garantera kvalitet. har det kommit in många anmälningar till myndigheten, men vi i tycker att kommuner och landsting måste ta ett större egenansvar för att det ska vara en hög kvalitet och ta hand om patientsäkerhetsärendena. Här finns en utvecklingspotential. Att vi har fått en lagstiftning om patientrörlighet i EU är också mycket bra, inte minst för människor med sällsynta diagnoser. Det underlättar för dem att få vård och insatser vid specialistcentrum. Men ser också att det finns en fara här med spridning av multiresistenta bakterier. Det är något som vi måste hålla ögonen på. Köerna har det talats mycket om. Beträffande jämlik vård finns det – det ser vi i alla kvalitetsjämförelser – mycket kvar att göra. Det är ett arbete som måste ske i samarbete mellan staten, och Kommuner och Landsting. Man har kommit överens om vilka riktlinjer det bör vara för till exempel p-pillerförskrivning. gäller det också att landstingen anammar de riktlinjerna, så att det blir samma möjlighet över hela landet. Det är något som följer mycket noga, liksom andra frågor som gäller riktlinjer för en jämlik vård. Det kommer en patientlag, som jag ser fram emot mycket. Visst är hälso- och sjukvårdslagen tydlig när det gäller patientens självbestämmande och rättigheter, men vi ser att det fortfarande finns en paternalism i hälso- och sjukvården. Vi ser fram emot en lag med jämbördiga förhållanden mellan vårdgivare och vårdtagare. I fråga om årsrika människor har det faktiskt gjorts stora framsteg. De senaste mätningarna visar att av dem som får vård och omsorg i den här generationen är nöjda eller mycket nöjda. Men det är som inte är så nöjda, och dem läser vi också om i medierna ganska ofta. Det är så mycket att det faktiskt skrämmer människor att söka sig till äldreomsorgen för att arbeta där. skulle vilja se mycket mer av presentationer av framgångar som görs i de olika boendena på olika håll. Det har kommit en skrift med 19 fallbeskrivningar, hur man har arbetat med stöd av de pengar som regeringen har satsat. Där kan man lära en hel del. Vi har fått den nationella värdegrunden som en etisk plattform att stå på inom vården och omsorgen. Det är mycket viktigt. Vi har fått parboende, som ger människor rätt att bo tillsammans intill det att de lämnar detta jordeliv. Men det är viktigt med den kvalitetsuppföljning som vi gör. Jag har varit ganska länge i politiken, och jag har aldrig sett så många utvärderingar av ny lagstiftning som har gjorts . De utvärderingarna ger oss underlag för att utveckla den lagstiftning som vi har trott på och som i långa stycken har visat sig vara bra men där det finns en del kvar att göra. Kvalitetsjämförelserna har i och för sig kritiserats för att de tar mycket resurser. Men när det gäller vårdkonsumtionen och hur den fördelas och den läkemedelsregistrering som vi har visar jämförelserna mycket tydligt vilka kommuner och landsting som måste göra mer. När det nu har talats mycket om resurser och resurstillskott vill jag avslutningsvis ta upp att det finns resurser som kunde användas bättre i hälso- och sjukvården, i vården och omsorgen, inte minst när det gäller årsrika människor. Får vi fason på läkemedelsbehandlingen kan människor till och med skrivas ut från vård- och omsorgsboenden. Kostnaden för en plats i vård- och omsorgsboende ligger på 500 000–. Kan man skrivas ut med hemtjänst sjunker kanske kostnaden till . Jag kan ge rader av exempel, men mina anmälda har för länge sedan gått, så jag avslutar mitt anförande. 24 (S) replik: Eftersom valde att sluta med resursfrågan tänker jag att med sin erfarenhet och kunskap både politiskt och från myndighetsvärlden skulle kunna reflektera lite grann över det faktum att det finns så många alliansföreträdare som påstår att man har satsat 28 miljarder på sjukvården – när helt enkelt budgetarna har ökat med 28 miljarder. Är det ett resonemang som delar? 25 (FP) replik: Satsningarna tycker jag är helt riktiga. Men måste man se till att det inte blir förgiftade pengar, som Kommuner och Landsting brukar säga – pengar som styr fel. Det är därför vi har alla dessa uppföljningar. I är vi väldigt noga med att vi också ska se var vi kan hämta hem resurser. I samordnad vård och omsorg för årsrika människor finns det mycket att hämta enligt och utredning. Det har också gjorts en del försök. Det är här som regeringen har satsat stimulansmedel. Lite grann finns redovisat i beskrivningen av 19 ställen där man har arbetat på lite olika sätt. Det finns också beskrivet från , . Det är mångmiljonbelopp som man kan vinna om man lägger hälso- och sjukvårdspengarna och omsorgspengarna i samma påse. Det har komplicerats lite grann av Alliansens lagstiftning om vårdval. Det är något som vi ska rätta till, så att vårdvalet kan gälla hela paketet och inte delar av paketet. Detta är en del av de lärdomar som vi gör på Allianssidan när vi sätter nya reformer i sjön. Vi går vidare med dem i bagaget. 26 (S) replik: Det nu säger om vårdvalspaket var intressant. Jag tror att vi är många som söker det. är det ett otroligt pusslande för den enskilde när man erbjuds så många vårdval, så många val och så mycket valfrihet, när man kanske egentligen vill göra ett enda val och garanteras ganska mycket, som då ska vara välfungerande inom ramen för det paketet. Men jag vet inte om förstod min fråga riktigt. Det är klart att man ska effektivisera och samordna och se till att de olika påsarna mellan stat, landsting och kommuner verkligen används på allra bästa sätt. Det jag vill fråga om gäller detta. har anslagen räknats upp med. Men lönerna har ökat, utbildningskostnaderna stiger och kostnaderna för inköp av materiel, läkemedel och vad det kan vara ökar. Då vill jag fråga: En årlig uppräkning, är det samma sak som en satsning? 27 (FP) replik: Vi kan hålla på och diskutera ord. Vi ser att de rationaliseringsvinster som finns och som kan täcka in lönehöjningarna är en sida. De här pengarna är avsedda för satsningar och inte bara för att rinna in i den vanliga budgeten. För dem som tittar på den här debatten blir det till slut en obegriplig lek med ord. Jag tycker att man ska skilja på två saker. Vi har den rationalisering som landsting och kommun måste göra och som det finns möjlighet att göra för att där få fram pengar för löneökningar. Jag lärde mig faktiskt väldigt mycket av , där vi kunde klara den delen med rationaliseringar. Det är en annan sak när man ska göra nya satsningar. Ta till exempel att använda ny, modern teknik – e-hälsa, Skype och annat – i hälso- och sjukvården för att minska bland annat sjukresor till vårdcentraler. Där gör sådana här investeringspengar mycket stor nytta. Vardagen kan man klara. Men för utvecklingen är den här typen av pengar oerhört väsentlig. 28 PER RAMHORN (SD): Vi debatterar nu Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Det är ett stort och viktigt område som berör oss alla förr eller . Politik är att prioritera och välja väg. För oss sverigedemokrater är sjukvården och omsorgen högt prioriterade områden. Därför satsar vi sammanlagt 3,5 miljarder mer än regeringen inom detta område, och det är behövligt. Alldeles släpptes nämligen en rapport som visar att tappade fem placeringar i en sammanställning över sjukvården i 35 europeiska länder jämfört med året innan. Detta är naturligtvis en oroande utveckling som måste vändas. Hundratals patienter drabbas av bristen på vårdplatser i . tog svenska sjukhus emot 430 patienter som de egentligen inte hade plats för. Det är lätt att man tror att detta bara är siffror och inte tänker mer på det. Men bakom varje siffra finns det människor av kött och blod. I medierna kunde vi läsa om en tvåårig pojke som kom in till sjukhuset med vattkoppor. Han hänvisades först till infektionskliniken för vuxna, men när tillståndet blev värre fanns det inte någon plats vare sig på barnintensiven eller på vuxenintensiven för denna lilla pojke. I väntan på en vårdplats blev pojkens tillstånd livshotande, och han avled trots läkarnas försök att rädda hans liv. Det här mycket tragiska fallet med den tvååriga pojken är bara ett av många fall där patienter avlider på grund av att det saknas vårdplatser. På har man konstaterat att bristen på vårdplatser har varit direkt avgörande då åtta patienter har avlidit. Det är inte acceptabelt i ett välfärdsland som . De svenska sjukhusen är kroniskt överbelagda, och det är mer regel än undantag att det är brist på vårdplatser ute på landets sjukhus. Antalet vårdplatser per invånare har minskat . Denna utveckling får inte fortsätta. Vi vill i stället öka antalet vårdplatser ute i verksamheterna, och därför satsar vi sverigedemokrater extra resurser på vårdplatser under kommande budgetperiod. Undersökningar visar att 77 000 personer avstod från att hämta ut sina mediciner då de ansåg att de inte hade råd med det. 48 000 avstod från att söka sjukvård med samma motivering, alltså att de inte hade råd. Även patientföreningar vittnar om att allt fler inte har råd att hämta ut sin medicin på apoteken. Därför är vi sverigedemokrater fortsatt negativt inställda till en höjning av högkostnadsskyddet som genomfördes vid det förrförra . Höjningen innebar en försvårad situation för många sjuka och äldre som tvingas lägga en allt större del av sin inkomst på läkemedel och sjukhusbesök. Vi vill återställa högkostnadsskyddet till för besök inom sjukvården och till för läkemedel. Detta skulle innebära en klar förbättring för dem som har det allra sämst ställt i vårt samhälle. En publicerad rapport från visar att väntetiderna på landets akutmottagningar ökar och att skillnaderna mellan sjukhusen blir allt större. De flesta sjukhus har infört ett mål om en total väntetid på akuten för av patienterna. Men bara sju av akutmottagningar når detta mål, och läget har också försämrats då den förra granskningen gjordes. Detta är ingen bra utveckling, utan den måste vändas. Därför anslår vi sverigedemokrater 1 miljard extra för att förbättra akutsjukvården och öka tillgängligheten inom detta område. När hon föddes på fanns sköterskor och doktorer beredda. När hon gick bort var vi ensamma och fick ingen hjälp från någon. Det värsta var inte att min flicka dog; det värsta var att hon hade så ont och att vi inte kunde hjälpa henne. Dessa skakande ord kommer från en pappa till en fyraårig flicka vars dotter hamnade mellan stolarna när det gäller att få tillgång till den palliativa vården. Varken kommunen eller ville ta ansvar för den här lilla flickan i livets slutskede, och det fick förödande konsekvenser. De flesta familjer önskar att deras svårt sjuka barn vårdas hemma så långt det är möjligt. Då är det mycket viktigt att det finns tillgång till palliativa hemsjukvårdsteam oavsett var i landet man bor, så att barnen och deras föräldrar kan känna sig trygga med den vård som de får. Men är tillgången till den palliativa vården för barn ojämlikt fördelad över landet. spelar ofta ålder, diagnos och bostadsort stor roll för vilken hjälp man ska få. När det gäller vuxna har kommunen skyldighet att erbjuda hemsjukvård. Men barn har inte samma skyddsnät på grund av att kommunerna har ansvar bara för hemsjukvård från och med en viss ålder, oftast . Problem uppstår när det inte finns tydliga överenskommelser mellan kommuner och landsting, vilket innebär att föräldrar och barn kommer i kläm. Vi sverigedemokrater anser att det är hög tid att införa ett lagstadgat krav på överenskommelser mellan kommuner och landsting som tydliggör och förstärker deras ansvar på området, så att fler liknande och tragiska händelser som den som drabbade denna flicka och hennes familj aldrig mer ska behöva inträffa. vill jag yrka bifall till reservationerna 6, 9 och 10. 29 (C) replik: Det har varit mycket diskussion tidigare här i debatten om ekonomiska resurser, och pengar är förvisso mycket viktiga för den svenska välfärden. Men det finns en sak som är ännu viktigare, nämligen alla de fantastiska människor som går till äldreomsorgen och sjukvården och bär den på sina axlar. Utan dessa människor vore sjukvård och äldreomsorg över huvud taget ingenting. Många av dem som gör det är utlandsfödda. Äldreomsorgen i är i stort sett helt beroende av människor födda i andra länder. Även sjukvården och den avancerade sjukvården är det. Man räknar med att av dem som jobbar i äldreomsorgen är utlandsfödda. 25–av våra tandläkare är utlandsfödda, och 25–av våra läkare är utlandsfödda. Per Ramhorn representerar ett parti som i sin ideologi har att ständigt misstänkliggöra människor födda i andra länder. Hans partiledare har sagt att ett av de största hoten mot och den svenska välfärden är de människor som har islam som religion. Jag skulle vilja fråga Per Ramhorn hur det känns att stå här och debattera svensk välfärd och företräda ett parti som konsekvent underskattar och konsekvent misstänkliggör mer än en tredjedel av de människor som faktiskt bär välfärden på sina axlar, de människor som vi är helt beroende av och som vi i stället borde vara oerhört tacksamma mot. 30 PER RAMHORN (SD) replik: Först vill jag säga till att vi inte misstänkliggör någon över huvud taget. Jag håller med dig fullständigt om att många utlandsfödda gör ett fantastiskt jobb inom äldreomsorgen och sjukvården. Det har inte minst jag själv erfarenhet av. Den största andelen av dem som jag har jobbat med har varit utlandsfödda och har gjort ett jättebra jobb. Det har över huvud taget ingenting med det att göra. Att vi vill göra minskningar när det gäller invandringen och använda dessa resurser för att förstärka sjukvården ser jag inget problem i. Politik handlar ju om att prioritera. Vi satsar hellre dessa resurser på sjukvården. Men, som jag sade, att utlandsfödda jobbar inom sjukvården har jag absolut inget problem med, och den största andelen av dem som jag har jobbat med har varit utlandsfödda. 31 (C) replik: Svensk sjukvård och svensk äldreomsorg är beroende av att vi även framgent kan få hit människor som är beredda att jobba i äldreomsorgen och som är beredda att ta arbete som läkare och sjuksköterska. importerar vi 1 500–1 600 läkare från utlandet till . Den politik som Per Ramhorn förespråkar, det vill säga begränsningar av invandringen, skulle få fullkomligt förödande konsekvenser för det svenska välfärdsbygget. Vi måste ha hit fler människor som är beredda att jobba i välfärden, inte färre. Men det allvarliga är kanske inte hur detta ser ut framöver, utan det allvarliga är att Per Ramhorn företräder ett parti som inte bara vill minska invandringen framgent utan som dessutom ifrågasätter många av de människor som gör heroiska insatser i den svenska sjukvården. I ett läge där man utmålar att ett av de största problemen för det svenska samhället är de människor som har en muslimsk bakgrund baktalar man också många av dem som gör fantastiska insatser i svensk sjukvård. Min fråga kvarstår därför: Hur kan man stå i talarstol och tala sig varm för välfärd men baktala de människor som gör de här insatserna – och dessutom vara beredd att vidta åtgärder som drastiskt skulle minska möjligheten att få läkare, sjuksköterskor och inte minst personal i äldreomsorgen till ? 32 PER RAMHORN (SD) replik: Som jag sade tidigare baktalar vi inte de människorna över huvud taget. Som jag sade gör de ett fantastiskt jobb. Det har inte med den saken att göra att vi vill minska invandringen. Det är ju så att vi har ett enormt utanförskap. Vi ska se till att de människorna får jobb innan vi ökar utanförskapet ännu mer. Sedan är vi inte emot arbetskraftsinvandring av spetskompetens – behöver vi läkare kan vi mycket väl fortsätta ta in läkare, helt enkelt. 33 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2, som handlar om det alltmer administrativa i sjukvårdens arbete, och reservation 10, som handlar om ersättning till dem som drabbades av övergrepp och vanvård efter 1980. Det är ett stort område vi talar om , och jag ska ta hela området ensam – jag har ingen partikamrat som kommer . Alla som lyssnar får alltså stå ut med att det kanske blir lite långt. vill ha ett tryggt och värdigt samhälle byggt på omtanke och solidaritet, och vi ser nu hur välfärdssamhället krackelerar alltmer. Högerregeringen har lagt 27 gånger mer på skattesänkningar än på den gemensamma välfärden i kommunsektorn, det vill säga vård, skola och omsorg. som man sänkte skatterna med har de sammanlagda statsbidragen till kommunerna i fasta priser endast ökat med 5,2 miljarder. Det ger effekter vi kan se ute i verksamheterna. Vi kan se det i kunskapsskillnader och i att vi har stora grupper på fritis och förskola, och vi kan se att det är personalbrist inom sjukvården. Jag möter effekterna när jag träffar socialarbetare som säger att de kan känna att de gör det jobb de ska göra enligt den lagstiftning de ska följa. Jag ser det också när jag går med eller när jag besöker ett äldreboende där personalen känner att de inte längre räcker till. De ekonomiska klyftorna har också ökat, och tryggheten har försämrats för sjuka och arbetslösa. Jag möter allt fler människor som säger: Nej, nu får det vara nog – vi vill inte ha fler skattesänkningar. Vi vill i stället ha en bättre välfärd och ett samhälle som kan erbjuda alla ett värdigt liv. Eftersom jag kanske får frågan i en replik vill jag säga till och andra här: Ja, vi har också en jobbpolitik. Vi satsar på fler jobb för ungdomar. Vi skapar jobb genom att se till att det kommer att byggas bostäder och att vi får en infrastruktur som fungerar. Vi satsar på småföretagen, och vi satsar på en grön omställning. Det jag vill säga är att det finns ett tydligt politiskt vägval: egoismens väg eller den omtankens och solidaritetens väg vi i väljer. Vi säger att vi satsar på välfärden i stället för på skattesänkningar. Vi satsar på att höja de generella statsbidragen till kommuner och landsting – vi räknar upp pris- och löneökningar. Vi gör riktade satsningar på sjukvården, skolan och äldreomsorgen. Det innebär hög kvalitet och fler anställda inom välfärdsverksamheten men också att vi trycker tillbaka den utveckling som är på gång, nämligen att vi kvinnor oavlönat ska ta hand om alltmer omsorgsarbete. Det finns de som säger att äldreomsorgen inte behöver mer resurser utan att det gäller att jobba smartare. Det där tror jag inte ett dugg på. Visst behövs det utveckling och förändrade arbetssätt, men det behövs också mer personal. Därför öronmärker vi i resurser till 6 000 fler anställda i äldreomsorgen. Det gör vi för att det ska finnas tid att tillgodose äldre personers individuella behov på äldreboendena och för att vi vill ha en hemtjänst där det så långt som möjligt är samma person som kommer – och där personalen ska slippa stressa mellan de äldre för att hinna med dagens schema. Att detta behövs kan man se i en färsk rapport från som heter Stress och låg bemanning i äldreomsorgen. Mer än en femtedel av medlemmar vill byta jobb , och ser man på dem som är är det en tredjedel. När man tar fram varför de inte vill jobba kvar i äldreomsorgen pekar de på den stress och tidspress det är när de ska ge vård och omsorg till de äldre. Om inte arbetsvillkoren i äldreomsorgen blir rimliga, hur ska vi då få fler människor som vill jobba i äldreomsorgen framöver? Det vet vi nämligen att vi behöver när vi får fler äldre. Det finns ett upprop som har fått mer än 9 000 underskrifter från läkare, sjuksköterskor, psykologer med flera. Det heter Läkaruppropet. Jag citerar en del från uppropet: Där politiker jublar över ökat antal sjukvårdsbesök ser vi hur kvaliteten försämras. Där politiker gläds över kapade vårdköer ser vi undanträngning av kroniskt sjuka till förmån för patienter med lättare åkommor. Där politiker ställer krav på kortare handläggningstider på akutmottagningarna ser vi hur patientsäkerheten hotas. Där politiker ser rationaliseringar, ser vi brist på vårdplatser och måste ägna en stor del av vår arbetstid till att leta sängar till patienter, eller skicka hem sjuka i brist på platser. Där politiker uppfattar kortade vårdtider som effektivisering oroas vi över ökat antal återinläggningar och komplikationer. Man avslutar uppropet med: Vi vill ha en sjukvård som styrs utifrån patientens behov. Vi vill ha en sjukvård där vi får agera utifrån vår professionalitet. Vi vill ägna oss åt det vi är utbildade för; att vara goda doktorer som tar hand om patienter på ett kunnigt, etiskt och empatiskt sätt. Låt oss få detta utrymme! Det är dags att se över den sjukvård som styrs utifrån marknadsmekanismer och där alltmer av läkares och övrig personals tid går åt till administration i stället för att gå till patienterna. Vi vill se en sjukvård som styrs utifrån människors behov, inte utifrån vad som är lönsamt. Vi säger nej till kommersialisering av sjukvården. Vi vill inte låta patienter med privata sjukförsäkringar gå före i kön. Det är människor som ska välja, inte vårdföretagen, och därför vill vi inte ha den fria etableringsrätten. Vi ser med oro på den borgerliga privatiseringspolitiken i och hur den slår sönder en sammanhållen sjukvård – det privata vårdföretaget kan bygga upp en sammanhållen vårdkedja medan vårdkedjorna slås sönder i egna verksamheter. De får nämligen inte vara med och driva den specialistsjukvård som flyttas ut från sjukhusen. Vi säger också nej till kömiljarden, på grund av de undanträngningseffekter som finns, och satsar i stället på att stärka primärvårdens förebyggande arbete med extra tyngdpunkt på socialt utsatta områden. Vi öronmärker också 1 ½ miljard till sjukvården. Landsting och regioner ser olika ut, och därför tycker vi att man lokalt ska prioritera hur pengarna ska användas. Det skulle dock räcka till 3 000 fler anställda. En av sjukvårdens stora utmaningar är att få tillräckligt med personal med rätt kompetens. Vi har stor brist på specialistsjuksköterskor, vilket hänger samman med att man får betala sin utbildning själv och i stort sett inte får någon löneökning när man har gått den. Vi måste vända den utvecklingen, för den hotar kvaliteten i hälso- och sjukvården. Därför föreslår vi att sjuksköterskor ska få utbilda sig på betald arbetstid genom så kallade utbildningsanställningar. När klyftorna ökar hamnar barn i kläm. Medan de rikaste i har ökat sin disponibla inkomst med 79 000 har den fattigaste tiondelen i vårt land faktiskt fått det sämre. För oss är det självklart att ska bli svensk lag, men barndomen går inte i repris. Därför ökar vi underhållsstödet till ensamstående föräldrar och satsar på barnomsorg på obekväm arbetstid. Vi vill ha maxtaxa i förskolan. Glasögon ska alla barn kunna få; vi vill ha ett statligt glasögonbidrag. Läkemedel för barn ska också vara gratis. Regeringen inför ju en fritidspeng på högst 3 000 , mot uppvisande av intyg, för barn i årskurserna 4–9. väljer en annan väg – vi satsar på alla barn genom en höjning av riksnormen med per barn och månad.