prot · H009122 · 2013-06-13 00:00:00 — Jag skulle vilja fråga om han, handen på hjärtat, inte blev lite gramse, om jag får uttrycka det så, över att det dagen innan vi hade vår offentliga utfrågning kom ett pressmeddelande där man sade att man skulle gå vidare med ärendet. 51 (S) replik: Jag blev inte gramse, utan jag blev förbannad, om jag ska vara ärlig. Men det är en annan historia. När man ser hur viktig en verksamhet är för tillämpningen av en av samhällets viktigaste försäkringar och när frågan är föremål för granskning och debatt i riksdag måste man kanske lyhört fundera över vilka signaler det sänder när man ger signaler om att kraftigt utöka den. I betänkandet, som vi alla ställer oss bakom, skriver vi: Eftersom någon reell utvärdering ännu inte har gjorts . Dilemmat är att det inte har gjorts en ordentlig utvärdering av detta verktyg. Myndigheten själv har granskat och tittat på den, ja. Men det behöver naturligtvis göras en ordentlig, opartisk granskning av verktyget. Jag tror nämligen att det är helt avgörande. Detta verktyg, som ska implementeras i hela myndigheten och i hela försäkringen, är en av de viktigaste delarna i arbete. Därför måste det göras rätt från början. Vi har inte råd med att slarva i sjukförsäkringen. Det har skett alldeles för . Jag kanske inte behöver påminna kammaren om hur det gick när de nya sjukförsäkringsreglerna trädde i kraft efter regeringsskiftet . Beslut efter beslut fick korrigeras i efterhand eftersom de fick effekter som ingen hade tänkt på. Cancersjuka blev avstängda från försäkringen. Grupper kom i kläm på ett sätt som var häpnadsväckande och väckte mycket kritik. Därför tycker jag att det är viktigt ur legitimitetssynpunkt och rättssäkerhetssynpunkt att man gör rätt från början. När så starka intressenter och så sakkunniga grupper riktar allvarlig kritik mot sättet att arbeta måste vi i lyssna, och det är jag glad över att vi gör. Vi har lyssnat på kritiken, vi har haft en hearing, och vi antar förslaget i ett enigt betänkande som ger regeringen ett tydligt uppdrag. Jag kan lova er att jag kommer att vara noga med att se till att regeringen fullföljer det uppdrag som nu ger den. 52 (C) replik: Först och främst måste vi ta detta för vad det är. Det är en metod som man har använt sig av i 200 av alla ärenden som handlägger. Den utvidgning man nu vill göra skulle inbegripa ytterligare 1 200 personer. Det är alltså inte fråga om att varenda person ska omfattas av detta. Jag vill verkligen framhålla att jag definitivt inte har något emot att man nu på ett vetenskapligt sätt utvärderar det man har gjort. Det är oerhört viktigt, så att vi har tillräckligt på fötterna för att kunna tala om att det här är något som är bra. Som sade blev han förbannad när generaldirektören gick ut med ett pressmeddelande innan vi hade vår offentliga utfrågning. Hade det inte varit så, tror jag att vi kanske inte hade behövt stå här med ett utskottsinitiativ utan kunnat hantera detta ärende på ett annat sätt. Resultatet hade inte blivit annorlunda, men det hade inte behövt bli en så stor sak av att det ska göras en utvärdering av metoderna. 53 (KD): När man sitter på sin kammare och skriver ett anförande inför en debatt om ett enigt betänkande undrar man ibland vad man ska skriva. När man sedan sitter och lyssnar på debatten här märker man att det inte är så mycket av själva betänkandet som diskuteras. Det kommer i skymundan. Det handlar mer om polemik. Själva sakfrågan handlar om något som är centralt i arbete och även i Arbetsförmedlingens arbete. Det är då några frågor som man måste ställa sig: Vad är arbetsförmåga? Vem har arbetsförmåga? Vilka verktyg och definitioner ska användas för att bedöma arbetsförmåga? Och sist men inte minst: Vem ska avgöra det? Jag har med hjälp av hemsida gjort en genomgång av oppositionens motioner , och jag kunde inte finna en enda definition av vad arbetsförmåga är. Det enda som framkommer som ett rent mantra är att det ska göras en individuell bedömning. De undviker sorgfälligt att beröra det som är en central del i och Arbetsförmedlingens arbete, nämligen arbetsförmågan. De talar bara om individuell bedömning. Vad är en individuell bedömning? Är det att var och en ska få sina egna regler, en bedömning av sig själv och sedan få som man vill? Det är också en individuell bedömning. Jag tolkar en individuell bedömning som att man ska se individens förutsättningar utifrån en arbetsförmågebedömnig. vill man utvärdera ett nytt instrument som tagits fram av i samverkan med Arbetsförmedlingen och andra. När ett nytt försök till gemensam definition äntligen tas fram ska det stoppas, för det är ju det som utskottsinitiativet handlar om. Det handlar inte alls om en utvärdering det är bara tal. Som tydligt betonade vid utfrågningen är detta bara en liten del i paletten av olika åtgärder och instrument som ingår i rehabiliteringsprocessen för att definiera en människas arbetsförmåga. Argumenten från oppositionen är att detta nya inslag skulle omintetgöra ja, just det en individuell bedömning. När man själv inte vill eller kan berätta vad som är rätt arbetsförmågebedömning väljer man att obstruera nya försök att finna en samsyn mellan och Arbetsförmedlingen under täckmantel av utskottsinitiativ. Vi fick ett brev från ledningen för Inspektionen för socialförsäkringen där de påtalade att de inte hade riktat någon stark kritik, som det enligt hörsägen hade hävdats i debatten. De såg i sin kritik ingen obstruktion att gå vidare med försöket. kommer att utvidga försöket med att testa detta nya instrument till att omfatta hela 1 200 personer av landets 9 miljoner invånare. Om detta leder till prejudicerande standard kan var och en tolka som man vill, men syftet är att uppnå förbättringar i bedömningarna av arbetsförmåga. kommer en riktig utvärdering av myndigheten att redovisas. Hela processen är bara prematur. Om man kommer fram till att detta bör utvärderas djupare har utskottet alla möjligheter att ta upp det när vi kan se det i lite större omfattning. Jag måste invända mot framställande av sig själv som sanningsbärare. Det är lite magstarkt att tala om att man egentligen vill riva upp sjukförsäkringen, vilket egentligen är syftet med initiativet. I replikskiftet talade om att om inte regeringen kommer fram till rätt uppfattning i utvärderingen som innebär att stoppa försöken kommer han att se till att man gör det nästa riksdagsår. Det är innebörden. Det börjar bli besvärande när ett utskottsinstrument som initiativ återkommande används i polemiskt syfte. Trovärdigheten minskar när politiken blir ett spel för gallerierna men inte för saken framåt. har inte några invändningar mot utvärdering av regler, lagar och olika praxis. Men vi har valt att inte vara polemiskt obstruktiva. Jag anser att betänkandet har en retorisk funktion som tyvärr inte kommer att bidra på något konstruktivt sakligt sätt. 54 (S) replik: Jag hade egentligen inte tänkt begära någon replik, men när jag hörde kan jag inte låta bli att ställa en enda fråga. Står bakom betänkandet? 55 (KD) replik: Jag står bakom det för sakens skull men inte av praktiska skäl. 56 (S) replik: Det var bra att få det klargörandet. Det var väldigt få saker i anförandet som tydde på att stod bakom betänkandet. Man kan ibland misstänka att det i så fall finns andra skäl till att han till slut väljer att rätta sig efter majoriteten och inte skriva en reservation. Jag hoppas och tror att fullt ut känner sig bekväm med formuleringen: Eftersom någon reell utvärdering ännu inte har gjorts av den hittillsvarande försöksverksamheten anser utskottet att den nya metoden först måste grundligt utvärderas. Utskottet vill framhålla att det ur rättssäkerhetssynpunkt är angeläget att den nya metoden först grundligt utvärderas. Även frågan om den nya metodens förenlighet med bestämmelserna i socialförsäkringsbalken bör belysas i denna utvärdering. Jag tolkar det som att fullt ut står bakom detta och att vi gemensamt kan ställa krav på regeringen att den nu ser till att grundligt utvärdera detta innan man går vidare. 57 (KD) replik: Jag vill upprepa det jag sade min sista mening i mitt anförande. Vi har valt att inte vara polemiskt obstruktiva. Vi anser att betänkandet har en retorisk funktion och att det inte kommer att bidra till någonting konstruktivt sakligt sett och att detta är prematurt i sig. Givetvis står vi bakom betänkandet som sådant. Jag vågar utlova att vi kommer att få en följetong i detta när regeringen har utvärderat det hela. 58 (MP): Arbetsförmågebedömningsverktyg tänk om det vore så att ett verktyg skulle kunna lösa ett så komplext problem. Men människor är inte maskiner. Det är väldigt bra att utskottsinitiativet har kommit till eftersom någon reell utvärdering inte har gjorts av den hittillsvarande försöksverksamheten. Utskottet skriver i betänkandet att först måste den nya metoden grundligt utvärderas. Varför är det så viktigt? Jo, därför att man ska jobba på ett effektivt sätt. Vi får gång på gång rapporter som att inte tar hänsyn till individen. JO har till exempel kritik om att man har gruppkonsultationer och inte kan dokumentera vilka hänsyn man har tagit som handläggare när man fattar ett beslut. Arbetsförmågeverktyget skulle kunna bli bra. Men för att verkligen veta om det fyller sin funktion är det viktigt att utvärdera. Det behövs en ny mänskligare arbetslinje där varje människas förmåga och möjlighet att få arbetsförmåga kan tillgodoses. Det är inte bara verktyget i sig, metoden, eller vad det nu är, att pröva människors arbetsförmåga som är viktigt. Det handlar också som att se till att utifrån den arbetsförmåga som respektive individ skulle kunna utveckla eller återfå se till att individen kan återgå i arbete. Om en sådan metod finns vet vi ännu inte. Det är ganska prematurt. Man har börjat att jobba med metoden. Men för att verkligen veta om det fungerar måste man först utvärdera det ordentligt innan man implementerar det i större skala. Det är vad vi i utskottsinitiativet har tagit ställning till. Det är bra att utskottet är enigt och tar detta initiativ. Vi ger regeringen i uppdrag att först grundligt utvärdera om metoden kan bidra till en mänskligare arbetslinje. Så ser jag på frågan. Efter att ha lyssnat på de borgerliga ledamöterna här undrar jag: Står de verkligen bakom betänkandet? Jag hoppas att vi har ett enigt betänkande och att regeringen kommer att lyssna på det uppdrag som ger till regeringen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 59 FINN (M) replik: Vi har alla biträtt detta betänkande som är enigt, . Jag har en liten fundering. Vi har fått en JO-kritik riktad mot gruppkonsultationerna. Där har myndigheten agerat väldigt resolut och stämt i bäcken så gott den har kunnat. Kritiken mot gruppkonsultationerna var att det inte fördes tillräckligt mycket anteckningar i vissa fall och på så sätt var det inte rättssäkert. Det har visat sig att gruppkonsultationerna i sin tur har varit utgångspunkten för att ta fram instrumentet för utredning av aktivitetsförmåga. Det handlar om att formalisera möjligheten att dokumentera på ett rättssäkert sätt det som gruppkonsultationerna tidigare gjorde på ett mer informellt sett. Det förebygger JO-kritiken. Jag har väldigt svårt att förstå ifrågasättande av potentialen hos instrumentet för aktivitetsförmågeutredning. Den är väldigt stor. Jag har en andra fråga. Har , som säger att det inte har gjorts någon utvärdering, tagit del av omfattande utredning av just instrumentet som levererades till regeringen ? Det är 51 tätskrivna sidor där man går igenom alla de viktiga punkterna, som jag poängterade i mitt anförande. Det är på sätt och vis inte egen utvärdering. Det är baserat på ett material från dem som har använt instrumentet. Det är bedömningsläkare, sjuksköterskor, sjukgymnaster, psykologer och även handläggarna inom kassan. De har levererat in ett resultat som visar att det i allt väsentligt har fungerat bra. ska vi också låta regeringen titta på detta, för säkerhets skull. Är inte detta utrett, ? Eller har bara inte läst slutrapporten från ? 60 (MP) replik: Finn från är nöjd med hur sjukförsäkringen fungerar. Det är inte och inte heller jag, . Finn är överens med oss om utskottsinitiativet. Det står i betänkandet att vi först måste grundligt utvärdera eftersom det inte finns tillräckligt mycket underlag. Om det är så som Finn säger uppfattar jag att Finn egentligen inte vill ha utvärderingen, eftersom han är nöjd med det som lämnades . Jag är inte det. Jag tycker att det finns problem med gruppkonsultationerna eftersom individen inte vet vad som är orsaken. Det gör mig ännu mer orolig om Finn menar att den formen av gruppkonsultationer där individen inte kan följa varför man har fått ett visst beslut är bra. Det underlättar inte en förståelse för besluten. Om jag har lärt mig någonting under dessa år i socialförsäkringsutskottet är att det att Kasam, känslan av sammanhang, är bidragande till att kan man vara delaktig i den process som krävs för att återfå förmåga genom rehabilitering. Det tror jag att också Finn egentligen är medveten om. 61 FINN (M) replik: En av de stora poängerna med det här instrumentet är just delaktigheten för individen, att på ett objektivt sätt kunna se på vilken grund man diskuterar individens förutsättningar och den arbetsmarknad som står till buds. Det är därför som detta är så välkommet, tycker jag. Min fråga kvarstår ändå, för jag blir inte riktigt klok på vad menar. Har hon läst den här rapporten på 51 sidor, där jag tycker att man i grunden går igenom alla de saker som vi nu med detta betänkande också låter regeringen ta en second look på, vilket är helt okej och kanske till och med väldigt bra? Vad är det i så fall i den utvärderingen som saknar? Vad är det som ska göras mer än den analys som görs av dem som faktiskt har arbetat med det här instrumentet på de 200 personer som de har haft till sitt förfogande? säger att hon vill ha något annat i stället. Är det en återgång till något slags subjektiv bedömning, som var det problem som man uppfattade inom ? Utvärderingen visar att handläggarna säger att de får en bättre grund för att bedöma saker som de tidigare bedömde enbart baserat på sin mer privata erfarenhet av arbetsmarknaden. Detta är ett sätt att få likformighet och därmed rättsäkerhet för bedömningen mellan olika individer. Det är vad det hela syftar till. Jag vill fråga: Vilken ytterligare utvärdering vill se mer än det som finns i den utvärdering som har lämnats till regeringen? är jag glad över att regeringen tar en second look. : Nej, nöjd med sjukförsäkringen är inte, men det vet vi ju. Vad jag förstår att oppositionen strävar efter är en återgång till det som har varit tidigare. Det vi är väldigt överens om är att vi inte är överens. Om oppositionen övertar ansvaret för sjukförsäkringen kommer många fler att vara sjukskrivna mycket längre, och en hel del kommer helt onödigt att förtidspensioneras. 62 (MP) replik: Nej, Finn är inte mycket för att lyssna. Om Finn hade lyssnat på vad har sagt om sjukförsäkringen hade han vetat att det definitivt inte handlar om en återgång, utan det handlar om en helt ny försäkring, där vi har både en arbetslöshetsförsäkring och en sjukförsäkring i samma modell och där vi ser till varje individs egen möjlighet och förmåga att komma tillbaka till arbete. Det handlar inte alls om någon återgång, utan det handlar om ett helt nytt sätt att tänka för att se individens möjligheter. Att då tro att ett verktyg skulle kunna lösa det komplexa problemet är det jag riktar min kritik mot. Det låter som: Egentligen hade jag inte velat göra det här, men okej, nu får väl regeringen ta en second look. Det är så Finn lägger fram det. Om Finn hade lyssnat lite mer utanför myndigheten och lite mer utanför sin egen partigrupp hade han hört den kritik som finns från handikapporganisationerna, från LO-TCO Rättsskydd och från alla de människor som har varit sjukskrivna men som inte har uppfattat att det finns ett tydligt sätt att bedöma arbetsförmågan. Det är ingen quick fix. Det är vi eniga om. Att man först ska utvärdera ordentligt på ett vetenskapligt oberoende sätt är vad jag saknar. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag. 63 (C) replik: Låt mig börja där det förra replikskiftet slutade, det vill säga inställning att Arbetsförmedlingen och måste samverka mer just när det gäller sjukförsäkringen och framför allt arbetsförmågan, vilket jag förmodar att menade. Man säger att det finns brister i det samarbetet, och vi säger och där är vi överens att ingen människa ska komma i kläm. Det instrument och den metod som man nu försöker arbeta fram är verktyg för att knyta dessa myndigheter närmare varandra så att ingen myndighet ska kunna stå emot en annan i sin bedömning. Det sade faktiskt Arbetsförmedlingen på den offentliga utfrågning som vi hade . Menar då och att den här metoden inte ska fortsätta utvecklas, att metoden helt enkelt är värdelös och att det ska in något helt nytt? Den andra frågan till ställer jag utifrån den rapport som Inspektionen för socialförsäkringen presenterar . Där säger handläggarna att de har större tillit till konsultationen med sina arbetskamrater än till det bedömningsinstrument som de har till sitt förfogande som de inte känner sig bekväma med. tjänstemän efterfrågar således en annan och bättre metod. Är det då inte värdefullt att man medverkar till att utveckla en sådan? 64 (MP) replik: Står bakom betänkandet? Vill att vi först ska utvärdera? Det är just precis det jag efterfrågar att man ska utvärdera för när man har utvärderat skulle man också kunna förfina de metoder som gör att en person ska kunna gå tillbaka till arbete. Är det kanske så att man egentligen inte tycker att det är nödvändigt att först utvärdera grundligt, som det står i förslaget till beslut, som vi faktiskt har varit eniga om i utskottet men där jag nu tvivlar på vad ni egentligen vill? Beträffande hur man som handläggare eller som berörd av ett ärende uppfattar det: Jag minns att det finns en studie av sjuksköterskor och patienter där man tittar på precis samma ärende hur sjuksköterskan uppfattar situationen och hur patienten uppfattar situationen. Det kommer fram två helt olika bilder. Jag kan tänka mig att det är en liknande situation för handläggaren och den som är berörd, att man har olika behov och olika intressen. Jag lyssnar på de personer som är i behov av stöd, till exempel när handikapporganisationerna säger att de vill se en ordentlig utvärdering av detta innan man går vidare till ett större försök. Om vi nu ger detta uppdrag till regeringen, vilken fara ser i det? 65 (C) replik: Jag ser ingen fara i att man gör en utvärdering. Men precis som Finn visade finns det en utvärdering som redan är gjord. Den borde inte på något sätt förhala en vetenskaplig sammanfattning av den. Men det intressanta är: Vad i den utredningen vill att man förbättrar och belyser ytterligare? Var finns bristerna i den, som skulle kunna göra att en vetenskaplig sammanfattning av den inte skulle vara till fyllest? Det viktiga i det här sammanhanget det vill jag påtala igen är att det är för individens bästa att få en bedömning av arbetsförmågan som är tillförlitlig. Det är det viktigaste. Ska nu en utvärdering förhala att man fortsätter att utveckla det instrument som man har? Det är det jag förstår att vill. Hon vill att det instrument som man har tagit fram inte på något sätt ska få användas, utan man ska ta fram ett nytt instrument. säger att hon vill se en annan metod för detta. Det betyder att det inte bara handlar om en utvärdering, utan det betyder att ni vill stoppa den metod som man har kommit en bit på väg med. 66 (MP) replik: Lyssna en gång till, ! Jag vill se ett annat sjukförsäkringssystem. Men där är vi inte , eftersom ni har sett till att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har fått ytterligare tid på sig. Tyvärr kommer vi att få vänta innan vi kan se ett sådant förslag. Jag sade inte att det här systemet är rätt eller fel, för det vet vi faktiskt inte . Vi vet inte om den här metoden skulle kunna fungera bra eller inte. En grundlig utvärdering av metoden är det vi efterfrågar i betänkandet, och detta var även för fram till när vi justerade utskottsbetänkandet. Att det finns kritik mot det här arbetsförmågebedömningsverktyget kan väl inte ha undgått , om man lyssnar på handikapporganisationerna och på LO-TCO Rättsskydd? Den kritiken bör vi ta till oss som beslutsfattare. Om man inte tycker att detta kan användas fullt ut utan först vill utvärdera grundligt handlar det inte om att förhala, utan det handlar om att göra rätt för de individer som finns i sjukförsäkringssystemet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 9 § Mål för friluftslivspolitiken Föredrogs kulturutskottets betänkande 2012/13:KrU4 Mål för friluftslivspolitiken (skr. 2012/13:51). 67 (MP): Vi ska nu debattera kulturutskottets betänkande 4, Mål för friluftslivspolitiken. Jag ska återge lite historia. lämnade regeringen en proposition, Framtidens friluftsliv,till . Den innehöll förslag till övergripande mål för friluftslivspolitiken och en inriktning för det fortsatta arbetet med att utveckla denna politik. antog det övergripande målet för friluftslivspolitiken och gav dessutom regeringen till känna att den borde komplettera de övergripande målen för friluftslivspolitiken med ett antal mätbara mål. Det är dessa mål som regeringen har återkommit med och som har en del synpunkter på. Även i går diskuterades mål och mätbarhet, då inom kulturmiljöns mångfald. diskuteras mål inom området friluftsliv. Här har regeringen gjort en del av läxan och har återkommit med ett förslag som kan leda rätt. I regeringens skrivelse om mål för friluftslivspolitiken redogör man för sin grundsyn. Enligt den ska friluftslivspolitiken stödja människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv. Vidare talas det där om stora oexploaterade arealer av skogar, fjäll, sjöar och skärgårdar och att det är några av de miljöer som ger stora möjligheter för ett aktivt friluftsliv. En rik tillgång på natur samt allemansrätten, individens intresse och ideella organisationers engagemang är grunden för människors möjligheter att bedriva friluftsliv. Friluftsliv är en social dimension av naturvården, vilket gör det till en av naturvårdsarbetets grundpelare, då ett av målen för naturvården handlar om att skapa kunskap, förståelse och engagemang för värdet av en god miljö. Det står att friluftsliv, rekreation, turism, estetiska värden, andlig välfärd, kulturarv, möjlighet till utbildning och forskning samt inspiration för konst, litteratur och musik är exempel på kulturella ekosystemtjänster som vi kan få av naturen. Man kan också läsa att allemansrätten har avgörande betydelse för ett fritt friluftsliv och för turism. Allemansrätten är en unik, grundlagsförankrad och på sedvanerätt grundad tillgång för var och en till naturen. Och allemansrätten ska värnas. Jag har plockat ut en del av det som står i inledningen. Vidare står det att friluftslivet är brett. Det spänner över flera politikområden där naturvårdspolitik, regional tillväxtpolitik, jordbrukspolitik, skogspolitik, politik för landsbygdens utveckling, folkhälsopolitik och utbildnings- och forskningspolitik är några exempel. Jag kan bara hålla med om allt detta. I skrivelsen anges att uppföljningen av friluftslivssmålen bör samordnas med miljömålsuppföljningen och bör redovisas med en första rapportering . De svenska miljömålen är 16. 14 av dem når vi inte upp till. Vi klarar inte av att nå målen för att begränsa klimatpåverkan, för att minska övergödningen, för att skydda de levande skogarna eller för att nå målen om ett rikt växt- och djurliv. Det är några exempel. Det som brister i regeringens politik, och som många av reservationer handlar om, handlar om att på allvar koppla ihop orsak och verkan inom politiska områden där skogens och landskapets förvaltande är avgörande för möjligheten att få tillgång till det rörliga friluftslivet och till naturen.