prot · H10935 · 2013-11-27 00:00:00 — Inte minst gäller det bemötandet av de drabbade runt om i landet. Här vill jag lyfta fram arbetet med att få en sammanhållen polismyndighet så att rutinerna blir mer enhetliga och de som arbetar med våld i nära relationer blir bättre på att lära av varandra. Men för att förebygga våld i nära relationer behövs också bättre verktyg. Det regeringen föreslagit är att det inte längre ska krävas en påtaglig risk för brott för att ett kontaktförbud ska kunna gälla i en gemensam bostad. Här har det visat sig att de gällande bestämmelserna är alltför rigida och att många åklagare jämställer åtgärden med vad som gäller för mer långtgående frihetsberövande åtgärder. Resultatet blir att de som behöver skydd i en gemensam bostad i alltför stor utsträckning riskerar att utsättas för våld. Genom den lagändring som vi nu diskuterar kommer kontaktförbudet att lättare kunna användas som den preventiva åtgärd den var tänkt att vara. är det ett steg på vägen för att ska kunna tillträda konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet. Men viktigare än att leva upp till olika konventioner är den konkreta innebörden för dem som känner sig hotade, nämligen att fler kvinnor och deras barn nu kan få sin borg fredad genom rättsväsendets försorg. Det är samhällets absoluta ansvar att ge kvinnor som hotas av sina män det allra bästa tänkbara stöd för att i möjligaste mån förebygga våld i nära relationer. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna och instämmer i vad tidigare talare anfört om vikten av att vi får återkomma till de här frågorna i kammaren och diskutera en bredare palett av åtgärder för att bland annat främja sunda värderingar i relationer. I det sammanhanget kan jag säga att när det gäller sexuella övergrepp anser även vi kristdemokrater att det är hög tid att införa en samtyckesparagraf i sexualbrottslagstiftningen. 45 (V) replik: talar om historiska satsningar på rättsväsendet. Jag hade en debatt i går i kammaren där det talades om historiska satsningar på järnvägen. Man har sänkt skatten och slår sig för bröstet och säger: Hej och hå vad bra vi är! Men hur mycket bättre har det lett till? Med tanke på alla de satsningar som gjorts på till exempel polisen undrar jag varför det inte upp fler brott. Varför klarar man inte upp till exempel brott när det gäller mäns våld mot kvinnor? Det skulle jag vilja veta. Ingenting, varken skattesänkningar eller de historiska satsningar som man själv kallar dem för, har lett till att fler brott upp. talar om att umgås med varandra. Ja, det är då livsfarligt, kan vi konstatera med anledning av den proposition som vi ska anta . Det handlar om ens eget hem, om ens nära vänner som faktiskt är väldigt farliga. Men slå er inte för bröstet och tala om era historiska satsningar och resursförstärkningar. Enligt mitt sätt att se leder de inte till så mycket bättre. 46 (KD) replik: Vi har givetvis gjort dessa satsningar för att vi ska få en bättre uppklaringsprocent. Det gäller alla typer av brott, inklusive våld i nära relationer, särskilt när kvinnor är utsatta. Det finns en rad studier som visar vad det beror på att det inte har givit bättre effekter. Det är bland annat dålig samordning och dålig tillämpning ute i landet av de lagar som vi stiftat i , både från sida och inom polisen. Tryggare lyfte fram på hur olika det ser ut i landet när det gäller den fråga som vi nu diskuterar. Jag tycker att det är mycket allvarligt. kan vi konstatera att en del av bristerna har man sett i genomgång av tillämpningen av regelverken. Det föreslås åtgärder, bland annat bredare utbildningssatsningar på åklagare som förhoppningsvis leder till framsteg. Brott inom hemmets fyra väggar ser vi kristdemokrater oerhört allvarligt på. Jag kan inte nog understryka det. Vi vill att familjen ska vara en trygg plats för barnen att växa upp i. Då måste vi agera kraftfullt när det sker brott inom familjen. Borgen ska skyddas utifrån, sade jag i mitt anförande, men jag tycker att det finns lika goda skäl att skydda den inifrån. Det som vi beslutar om är förhoppningsvis ett steg i den riktningen. 47 (V) replik: Det är smakligt med lite självkritik. Ofta hör vi i den här kammaren att vi har satsat si och så mycket och hur mycket mer resurser som ni har satsat. Men det har inte hjälpt till att göra rättsväsendet, om vi tar specifikt det, mer effektivt. Det fattas väldigt mycket. När man rapar upp det här med historiska satsningar vore det klädsamt om man kunde påvisa att det har blivit effektivare och att det har hjälpt. Men det kan man inte göra, och ska man också erkänna att det inte bara är resurser som gör till exempel rättsväsendet effektivare. Jag har i varenda budgetdebatt i kammaren sagt att vi ska tillsätta en utredning framför allt gällande polisorganisationen och ordentligt utreda hur man kan öka effektiviteten. Det är inte bara en quick fix, att stoppa in pengar och tro att det löser sig. Så enkelt var det inte, och det har vi beviset för efter ert regerande . 48 (KD) replik: Jag hoppas att kommer tillbaka till det här argumentet i budgetdebatten och förklarar varför. Den princip som tillämpar på snart sagt varje område verkar vara att bara man slänger in mer pengar kommer det att bli en förbättring. Ni föreslår oerhörda anslagsökningar inom skola, vård och allt möjligt. Detta ska finansieras genom gigantiska skattehöjningar. Om jag inte missminner mig var det 80 miljarder i er senaste budgetmotion. Det kommer förstås att gå ut över många människor med små inkomster och hindra framväxten av nya företag i vårt land. Jag håller med om att vi måste vara oerhört noga med, när vi lägger mer pengar på ett område, att se till att få mer valuta för pengarna. Slänger vi bara pengar efter problem riskerar vi att göra det ännu dyrare för samhället. Mycket behöver göras med polismyndigheten, och vi måste följa upp de satsningar som gjorts för att öka effektiviteten. Det är bland annat det som den nya polisorganisationen syftar till. Möjligtvis sent påkommet – det ska vi erkänna – men det är ändå ett steg som vi tar för att säkerställa att de pengar vi ändå har satsat ska ge större valuta för skattebetalarna. Det är vårt främsta syfte med en sådan här satsning. Man ska få ett bättre uppklarande av brott, och fler skyldiga ska dömas. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Allmänna bidrag till kommuner betänkande 2013/14:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner (prop. 2013/14:1 delvis) föredrogs. 49 (S): Vad vore vår välfärd värd utan det fantastiska arbete som bedrivs i landets kommuner och landsting? vaknar 1,2 miljoner anställda upp för att gå till jobbet och ta hand om våra yngsta i förskolan, ta hand om våra elever i skolan och ta hand om våra äldre i äldreomsorgen. Barnskötare, lärare, undersköterskor är exempel på alla de vardagshjältar som mödosamt fyller våra politiska mål och visioner med kött och blod, som gör att det blir på riktigt. Utan dessa heroiska insatser stannar . Jag är mäkta stolt! Vi har mycket att vara stolta över i vårt fantastiska land, men någonting håller på att hända. Någonting håller på att gå sönder. 400 000 människor går utan jobb , och 70 000 har så gjort . Ett förtvivlat tillstånd, i första hand för de arbetslösa, men det påverkar oss alla. I takt med att arbetslösheten ökar stiger också kommunernas kostnader för försörjningsstöd. 11 miljarder landade notan på . När kommunerna tvingas betala i socialbidrag minskar utrymmet för satsningar på exempelvis skolan, som vi vet är i stort behov av förändringar. I takt med att arbetslösheten ökar minskar kommunernas skatteintäkter. Det blir mindre pengar att fördela till våra barn i förskolan, mindre pengar till våra barn i och mindre pengar till våra äldre i äldreomsorgen. I betänkandet skriver Alliansen följande: En hög och varaktig sysselsättning är enligt utskottet avgörande för att värna och utveckla välfärdens verksamheter. När fler personer arbetar ökar antalet arbetade timmar, vilket ökar skatteintäkterna och därmed förutsättningarna för en långsiktigt hållbar välfärd. Men det stora problemet, fru talman, är att sysselsättningen inte ökar – den minskar. Antalet arbetande timmar ökar inte – det minskar. Skatteintäkterna ökar inte – de minskar. Alltså: Förutsättningarna för en långsiktigt hållbar skola, vård och omsorg ökar inte – de minskar med den politik som förs i . Vi föreslår en helt annan inriktning för den kommunala sektorn och den kommunala ekonomin. Vi investerar i jobb och utbildning för unga genom en 90-dagarsgaranti. Vi tar bort fas 3 och inrättar extratjänster med riktig lön, och vi skapar fler yrkesintroduktionsjobb. Vi satsar 2 miljarder på mer personal i sjukvården. Dessa satsningar kommer att leda till fler jobb och högre skatteintäkter för kommuner och landsting. Vi kan konstatera att regeringens jobbpolitik har nått vägs ände och att det får konsekvenser för våra kommuner och landsting och därmed också för välfärden. Men trots detta faktum tycks det finnas en uppfattning från Alliansens sida om att kommunsektorns ekonomi är så stabil och ger så stora överskott att hög arbetslöshet inte spelar någon roll. Inget kan vara mer felaktigt. De senaste årens överskott beror i princip enbart på återbetalning av Afaförsäkringspengar. Skalar man bort den delen blir läget ett helt annat. lyckades kommunsektorn precis hålla näsan ovanför vattenytan för vad som anses vara god ekonomisk hushållning, men kommande år ser betydligt kärvare ut. Kostsamma men nödvändiga investeringar måste till. Fler skolor och fler äldreboenden måste byggas. Förstärkningar inom sjukvården måste göras för att man ska kunna hantera det ökade trycket, framför allt när det gäller vård av våra äldre. Vi kommer sannolikt att få se ytterligare skattehöjningar i många kommuner och landsting . Bara , 2013, höjde 89 kommuner och 8 landsting skatten. Sedan Alliansen tillträdde 2006 har medborgarna i tre av fyra kommuner fått höjd kommunalskatt. Men regeringens svar till kommuner och landsting lyder: Bli mer effektiva! Använd resurserna mer effektivt! Ska barngrupperna bli ännu större på förskolan? Ska skolklasserna tillåtas växa än mer? Ska undersköterskan hinna ta hand om fler äldre? Eller är det måhända mer privatisering eller avknoppning som avses? När 11 miljarder av kommunernas skatteintäkter går till socialbidrag förändras möjligheterna att förstärka verksamheten i våra skolor. sjunker kunskapsnivån hos eleverna, och allt fler väljer att hoppa av sina gymnasiestudier. Det här duger inte. Vi socialdemokrater vägrar att acceptera detta. Därför har vi i vår budgetmotion lagt fram förslag bland annat om att göra stora klasser mindre i de lägre årskurserna och att inrätta 1 000 nya specialpedagoger. Men Alliansen säger blankt nej och menar att det är kommunernas ansvar att se till att det finns tillräckligt många lärare i skolan. Förvisso är det så, och det vore nog heller inga problem för kommunerna att anställa fler om man inte behövde täcka upp för regeringens tillkortakommanden när det gäller jobbpolitiken med 11 miljarder i socialbidrag. De miljarderna skulle räcka till många lärare och specialpedagoger. Oavsett var vi bor i vårt land ska vi kunna få del av en god vård, skola och omsorg. För att det ska vara möjligt krävs ett utjämningssystem mellan landets kommuner och landsting, ett system som skapar det som vi kallar likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Den utjämningen vilar på tre grunder: en kostnadsutjämning, en inkomstutjämning och ett strukturbidrag. presenterade en helt enig parlamentariskt utredning ett förslag till nytt skatteutjämningssystem. Det nuvarande systemet har visat sig vara föråldrat och ohållbart, inte minst i fråga om inskrivning av antal barn i förskolan. Kommuner med samma beläggningsgrad i förskolan får inte samma ersättning. Felaktiga antaganden från förr har varit styrande för dagens samhälle. Från moderata kommunpolitiker runt om i landet har det hävdats att utjämningssystemet skulle vara tillväxthämmande. Det har upprepats så pass ofta i debatten att det tycks ha blivit en sanning i de moderata leden. Den parlamentariska kommittén har valt att särskilt lyfta fram just denna fråga. En forskarrapport togs fram där det konstaterades att den ekonomiska tillväxten inte alls avgörs av var man bor utan var man arbetar. Det finns inget stöd i forskningen för att utjämningssystemet skulle vara tillväxthämmande. Inte , efter i långbänk, lägger regeringen fram sitt förslag till beslut, som i huvudsak bygger på kommitténs föreslagna förändringar men som på en väldigt avgörande punkt skiljer sig från kommitténs förslag, nämligen avgifterna för inkomstutjämningen. Plötsligt trollar regeringen fram nästan 1 miljard nya kronor för att kompensera de tio rikaste kommunerna som får betala in till systemet, och alla utom en råkar vara moderatstyrda. Regeringen tycks hysa en närmast panisk rädsla för att tillväxthämmande faktorer lurar runt hörnet, trots all fakta och forskning som visar det motsatta. Det handlar inte längre om empiri utan om ideologi. Samtliga regeringspartier, inklusive , anser att det behövs nästan 1 miljard av våra skattepengar som kompensation till landets rikaste kommuner eftersom de annars kommer att få betala mer än . Regeringen tycker helt enkelt så synd om , där medianinkomsten är och arbetslösheten , att man får som plåster på såren. Regeringen lider så med , som har en medianinkomst på och en arbetslöshet på blott , att den är beredd att förstärka kommunens kassa med 57 nya miljoner. Regeringen klarar inte av att se Lidingöborna i ögonen med mindre än att ge kommunen 39 miljoner i tillskott. Där ligger medianinkomsten på och arbetslösheten på . Men de kommuner som har en betydligt lägre medianinkomst och en avsevärt högre arbetslöshet får inte del av regeringens bonusmiljard. Den här fördelningen är helt orimlig. Är det så vi håller ihop ? Vi föreslår i stället att dessa 961 miljoner fördelas till alla kommuner och landsting inom ramen för utjämningssystemet. Då skulle få mer . På en direkt fråga vad pengarna skulle användas till svarade kommunalrådet att ett antal arbetslösa unga skulle anställas på introduktionsanställningar för att sänka arbetslösheten, som är i , och på så sätt också öka personaltätheten i äldreomsorgen. Vad och kommuner kommer att göra med alla sina miljoner vet vi inte, men någon arbetslöshet att tala om finns inte där. Jag yrkar därför bifall till reservationen. är ett fantastiskt land, och jag är stolt över att få leva här. Men någonting håller på att hända. 400 000 människor går arbetslösa. Resultaten i skolan sjunker. Brister i sjukvården märks alltmer. De rikaste kommunerna får dela på en ny miljard medan de övriga blir utan. Någonting håller på att gå sönder. 50 PER (MP): kommuner och landsting står för väldigt mycket av det som gör oss stolta över att vara svenskar. De står för den stora delen av välfärden som vi alla har behov av och som vi alla också är väldigt stolta över. Att vi är ett välfärdsland har vi mycket att tacka kommuner och landsting för. Det är där som stora delar av välfärdsverksamheten utförs. Det handlar om skolan och förskolan där vi lämnar våra barn. Det handlar om äldreomsorgen som ska ta hand om våra äldre på ett värdigt sätt . Det handlar om vården och många andra viktiga verksamheter. Allt detta styrs på kommun- och landstingsnivå. Vi tycker att mycket av det som görs inom kommuner och landsting är otroligt bra. De insatser som görs av alla dem som arbetar inom välfärdssektorerna är fantastiska. Vi vill värna allt det arbete som har lagts ned i under generationer för att bygga upp det välfärdssystem som vi har. Då handlar det i mycket stor utsträckning om att värna kommunernas och landstingens möjligheter att göra sitt jobb på ett bra sätt och ge dem de resurser som de behöver för att klara av välfärdsutmaningen. Därför oroas vi starkt av de framtida utmaningar som kommuner och landsting står inför. I många kommuner och landsting runt om i är det väldigt svårt att få ekonomin att gå ihop. Då är ändå en stor del av befolkningen i arbetsför ålder och kan bidra med skatteintäkter. Men vi vet att antalet pensionärer kommer att öka framöver. Det kommer att bli svårare att klara finansieringen av välfärden ju längre in vi kommer. Det här är utmaningar som vi måste ta på allvar och som vi måste hitta sätt att möta. Anledningarna till att kommunerna och landstingen generellt visar plussiffror är dels att många kommuner tvingas spara och skära ned på den välfärd som vi borde värna, dels att man har fått tillbaka redan inbetalda från Försäkring. Det här gör att kommunerna klarar att hålla ekonomin över vattenytan, men det finns stora problem med det sättet att försöka finansiera kommunernas verksamhet. Det är en osäker intäktskälla. Det finns inga garantier för att de här intäkterna kommer även . Det är också så att pengarna kommer väldigt sent för kommunerna. Det är mycket svårt att använda dem för att budgetera och anställa människor. Man kan inte känna trygghet i hurdan kommunens ekonomi kommer att vara under överskådlig framtid. Därför tycker vi att staten måste ta ett större ansvar än vad den nuvarande regeringen gör. Det hör till den viktigaste kritik vi riktar mot regeringens ekonomiska politik. Vi tycker inte att den är ansvarsfull. Den täcker inte de behov som finns inom kommunerna och landstingen runt om i . har regeringens tillskott och det stöd man ger till landets kommuner och landsting urholkats genom att inte ha hängt med i löneutvecklingen och den allmänna kostnadsökningen i de verksamheter som finansieras. Detta har fått till resultat att man har försvagat kommunernas resurser och möjligheter att ge en bra service och välfärd. Detta sker lite smygande och är inte tydligt i de ekonomiska artiklarna och liknande, men får ändå verkligen konkreta effekter runt om i inom alla de sektorer och områden som kommunerna finansierar. som man har urholkat kommunernas resurser har också de stora omstöpningar av trygghetssystemen och försäkringssystemen i som regeringen har gjort påverkat kommunernas ekonomi negativt. När man har försämrat villkoren i a-kassan, så att många av dem som är arbetslösa står utanför försäkringen och inte får pengar från a-kassan, tvingas dessa i stället gå till kommunerna och få försörjningsstöd, vilket ytterligare försvagar kommunernas ekonomi. När man har försämrat reglerna för sjukförsäkring, så att många av dem som fick sjukförsäkring tidigare i stället kommer utanför försäkringssystemen, tvingar man dem som inte har arbetsförmåga att söka försörjningsstöd och belasta kommunekonomin. Det här är självklart negativt för individerna, som inte har något intresse av att ligga kommunerna till last utan gärna skulle vilja omfattas av de trygghetssystem som nog vi alla uppfattar att allihop ska omfattas av. Men det ger också stora problem för kommunernas ekonomi, och problemen går ut över andra verksamheter: skolan, förskolan, äldreomsorgen och vården. Detta tycker vi är ett stort svart hål i regeringens ekonomi och ekonomiska ansvarstagande. Vi är djupt kritiska. Detta har också fått till konsekvens att många kommuner och landsting runt om i vårt land nu tvingas höja skatterna avsevärt. Kommunsektorn som helhet höjer skatterna med ungefär lika mycket som regeringen nu säger att man ska sänka de statliga skatterna med. Det regeringen egentligen har åstadkommit är en skatteväxling. Man växlar ned statliga inkomstskatter och växlar i stället upp kommunskatter. Vem är den stora vinnaren på det? Jo, statlig inkomstskatt betalas av dem som har högst inkomster i vårt land, medan kommunskatter betalas av alla i lika stor utsträckning. Det blir alltså i grunden en överföring från dem som har låga inkomster till dem som har höga inkomster. svar på kommunernas utmaningar är inte samma som regeringens. Vår politik skiljer sig grundligen åt från regeringens. Vi föreslår kraftigt höjda resurser från staten till kommunsektorn. Om man ger de tillskotten kommer kommunerna inte att ha samma behov av att höja skatten. Man skulle då inte få den skatteväxling som regeringens politik leder till. Vi har klart högre ambitioner än regeringen när det gäller att bevara välfärden och göra satsningar på kommunerna. lägger vi från sida i våra budgetförslag mer än regeringen på olika verksamheter som omfattas av kommunerna och landstingen. Det här är både riktade stöd för specifika användningsområden och generella stöd för ökad kvalitet inom till exempel vård och omsorg, eller inom skolan, om kommunerna tycker att behoven är större där. fattade beslut om de ekonomiska ramarna. Tyvärr gick inte förslag igenom. Vi hade där betydligt större ramar för kommunsektorns del. Det var i stället regeringens förslag som gick igenom. Därmed kan vi inte yrka på de resursförstärkningar som ligger i vår politik. Vi nöjer oss med att avge ett särskilt yttrande där vi presenterar den politik vi vill ha genomförd. Jag vill ändå ta chansen att gå in på några av de områden där vi föreslår kraftiga förstärkningar som vi tror skulle göra situationen helt annorlunda för kommunsektorn. Vi föreslår stora resurser för att kunna klimatanpassa kommuner . Vi vet att kostnaderna för översvämningar och extrema väderhändelser kommer att bli betydligt större . Det finns statliga utredningar som ger konkreta siffror på det. Genom att förebygga det och satsa på att rusta våra kommuner och landsting mot kommande klimatförändringar kommer vi också att minska de kostnaderna . Det är en klok ekonomisk hantering. Vi föreslår satsningar på hälso- och sjukvården, inte minst riktade mot äldreomsorgen, där vi har tröttnat på att se vårdskandaler och vanvård i både den privata och den kommunala välfärden. Där behövs det bättre personalförsörjning, mer resurser och bättre arbetsmiljö. Vi föreslår 2,7 miljarder . På skolområdet är det uppenbart att det finns stora behov att tillgodose. Kunskapsresultaten går ned, och elevernas situation och hälsa inom skolan visar på stora problem. Här behövs det ökade resurser. Det är pengar som till exempel skulle kunna ge 10 000 fler anställda inom skola och förskola i . Det är människor som ser till att eleverna kan få mer tid med vuxna, hjälp med de problem de ställs inför och konkret hjälp i vardagen. På infrastrukturområdet föreslår vi stora satsningar, till exempel på kollektivtrafiken. Vi ska ha en fungerande kollektivtrafik i hela landet. Människor som är på väg till arbetet ska slippa stå och vänta på tåg som aldrig kommer. Man ska kunna känna sig trygg med att tågen går och att man kommer fram. Sedan har vi generella och riktade statsbidrag på . Det är självklart för alla att det här är förstärkningar som verkligen skulle göra skillnad för kommunekonomin och värna den svenska välfärden. Jag vill säga några ord om utjämningssystemet också. Vi reserverar oss mot regeringens hantering av skatteutjämningssystemet. Vi tycker att det är orimligt att man lägger nästan på att försöka få stöd för systemet från de rikaste kommunerna i vårt land. Det är mycket märkligt att de mindre regeringspartierna accepterar att man lägger 1 miljard på att klara av interna konflikter inom . Pengarna kan göra större nytta genom att fördelas ut till alla landets kommuner och landsting. 1 miljard skulle kunna göra stor skillnad och väldigt stor nytta för kommunsektorn genom att fördelas ut till exempelvis landsbygd och glesbygd i stället för att hamna i de kommuner som har en väldigt bra ekonomi och låg arbetslöshet. Det är en i grunden osund syn. Det strider dessutom mot den utredning där vi hade politisk enighet om hur skatteutjämningssystemet skulle utformas. Detta har regeringen frångått. Den här miljarden kan göra mycket större nytta för alla kommuner och landsting. Därför yrkar jag bifall till vår reservation. 51 (SD): antog alliansregeringens ramar för statsbudgeten. Eftersom anslag på detta utgiftsområde överskrider ramarna kan vi inte yrka på dem.