prot · H00987 · 2013-04-09 00:00:00 — 32 Statsrådet (M): försöker återigen ge bilden av att kan vi bara säga att det är Socialdemokraternas fel så att de kan ta på sig tagelskjortan kan de också slippa ta ansvar. Det är en märklig bild som utmålas varenda gång man försöker peka på hur det faktiskt ser ut. Det är väl ingen hemlighet att drev linjen att göra en återställare av järnvägsunderhållet där helst skulle sköta allt underhåll i egen regi. Det skulle ha varit mer av enfald än av mångfald. Det vore snarare till nytta att ha med så många som möjligt samt stödja fritt företagande och innovation, två ord som annars brukar höras i socialdemokratiska sammanhang. förvanskar en del av bilden, tycker jag, när han säger att ingenting inom järnvägen fungerar . Tvärtom ser vi alltmer att de åtgärder som har vidtagits faktiskt ger effekt. Men det är inte samma sak som att allting är perfekt. Det finns på underhållssidan specifika behov som har kunnat identifieras genom . Det handlar om hela stråk, om arbetspendling, om hur man behöver utveckla hela transportsystemet på . Att bygga en ny järnväg är ingenting som någon av oss kommer att klara av . Det handlar också om att ha ett starkt fokus på att vårda det vi har. Det gäller att vårda den järnväg vi redan har, vilket innebär mer pengar till drift, underhåll och reinvesteringar. Syftet är särskilt att arbeta mer förebyggande för att inte behöva vidta akuta, dyra, avhjälpande underhållsåtgärder, vilket har varit tradition så här långt. Det kan inte heller vara någon hemlighet, inte ens för , att järnvägsspecifika arbeten går i olika faser. Det man gjort, bland annat , är att man utvecklat kvaliteten på de underhållskontrakt som redan föreligger. Det har gjort att kostnaden blivit högre. Det har alltså blivit dyrare eftersom man ställt högre krav på vad som ska ingå. Därför har det gått mer pengar till järnvägsentreprenörerna. Varför dessa i sin tur varslar eller inte är en viktig fråga, för vi kommer snart in i en period när vi kan behöva ha fler som jobbar inom just järnvägssektorn. Därför pågår ett noggrant arbete där tillsammans med entreprenörerna arbetar med att se hur man kan jobba mer långsiktigt med upphandlingar, att i stället för att allting kommer ut tidigarelägger man upphandlingarna, de planerade arbetena, och kan därmed se dem framför sig redan kvartal ett. På så sätt kan också företagen som goda arbetsgivare företagen har ju ett ansvar för sina anställda ha en längre planering. Den delen tror jag är viktig. Det är klart att det ges mer pengar. I infrastruktursatsningen är de 86 miljarderna för det minsta som kommer att ges. Sedan finns det förutsättningar för banavgifter och dessutom för egna effektiviseringar, som också ska gå till järnvägens underhåll. Det finns således pengar. har partiledarna meddelat att pengar som finns vid för banhållning, och som inte har gått åt för att vi har så låga räntor, ska kunna föras över så att ytterligare 700 miljoner kan användas till sådant som redan tidigt har identifierats. Vi har löpande dialog och arbete med för att få en robust järnväg. 33 (S): Jag tycker att infrastrukturministerns svar är en god illustration till det som jag försökte hävda i mitt inlägg, att regeringen i verkligheten har tappat greppet om järnvägens funktion. Vi ser en verklighet utanför plenisalen där hundratals av dem som ska utföra underhållsarbetet har varslats om uppsägning. Runt om i landet sitter människor som skulle kunna utföra järnvägsarbete och funderar på vilka andra jobb de ska söka. har vi massarbetslöshet i landet. har mest missnöjda järnvägsresenärer. Sedan vi fick en moderatledd regering har förtroendet för järnvägen sjunkit dramatiskt. Om detta sägs inte ett ord. Gång på gång presenterar regeringen nya satsningar som ska lösa problemen. Och gång på gång drabbas järnvägen av liknande eller samma problem nedfallna kontaktledningar, växelfel, fel i underhållsarbetet. Det händer år , vinter . säger ministern att vi snart behöver fler järnvägsarbetare, att vi snart behöver fler underhållsarbetare. Då blir det som ministern inte svarade på väldigt relevant, nämligen: När vänder varslen? När leder buketten av historiska satsningar som regeringen har presenterat till att spåren blir bättre? När leder den till nyanställningar? När kan järnvägsarbetare komma hem till sina familjer och säga: Varslen drogs tillbaka, jag kan vara med och skapa ett bättre järnvägssystem, jag kan vara med och bygga framtid? Även om det kan ha gått infrastrukturministern förbi har haft en moderatledd regering . De sju åren har svenska folkets förtroende för järnvägen sjunkit dramatiskt. Det sker som regeringen håller presskonferenser runt om i landet och säger att nu kommer mer pengar, nu sker en historisk satsning. Och som genom ett under presenterar de fyra partiledarna , fru talman, när vi har den här debatten, en satsning på järnvägen. Återigen är det en historisk satsning, och återigen utan en enda ny krona till järnvägen. Mina huvudfrågor är därför fortfarande, och jag repeterar dem så att de blir tydliga: Varför leder regeringens påstådda satsningar på järnväg till varsel i stället för till nyanställningar? När blir det som regeringen talar om verklighet, nämligen nyanställningar eftersom det behövs fler på spåren? När vänds varslen och det blir verklighet? 34 Statsrådet (M): Jag undrar om inte egentliga problem är huruvida regeringen ger för lite eller för mycket pengar till och järnvägen. påtalar noggrant som det har givits mer pengar. Jag kommer ihåg en annan debatt som vi hade på stora infradagen den finns inspelad på då sade att man aldrig ska ge det som myndigheterna säger att de vill ha. Vi har valt att göra precis tvärtom. Vi har mycket noggrant tillsammans med , kanske , gått igenom hur järnvägen mår. Bäst-före-datum som finns på mycket har gått ut. Det beror på eftersatt underhåll , oavsett vilka som varit i regeringsställning. Vi har då kunnat identifiera vari sårbarheten består. Genom denna genomgång och tack vare regeringens satsningar har vi börjat ta tag i problemen. Just nu sitter med den infrastrukturproposition som lades fram och tittar för att se vad som ska göras, när det ska göras och hur det ska göras. Detta kopplas dessutom till järnvägsentreprenörerna, vilka, enligt den uppfattning som i alla fall jag har, behöver vara många för att kunna vara med och bidra till en fungerande marknad. Det ska göras med mindre störningar på den trafik som går. Det i sig är en utmaning. Det har gjort att trots att vi kommit med mer pengar till järnvägsentreprenörerna 567 miljoner mer har det, vilket mycket riktigt säger, lagts varsel. Som jag sade i mitt inledande svar går de järnvägsspecifika arbetena ojämnt. har vi till exempel större fokus på de stora järnvägsarbetena. Det är först när och blir färdiga som vi kan förvänta oss större upphandlingar av kontrakt för underhållssidan. Vi har redan baskontrakt som gäller och som löper . Därför anpassar de företag som finns sin kostym efter detta. Det jag och regeringen kan göra, och också gör, är att se till att verktygen och ambitionen finns. Vi har varit oerhört tydliga med att vi ska vårda den infrastruktur vi har. Vi har också avsatt medel för det som säger att de behöver göra . Då talar vi om 2014 och framåt. Utifrån den nära diskussion som vi har, där kunnat identifiera vad vi skulle kunna göra ytterligare , svarar regeringen upp med det som har presenterats , nämligen pengar som efterfrågar. Har vi en myndighet som har ett ansvar, och också har regeringens förtroende när det gäller att ta ansvar, är den dialogen viktig. Det tror jag också kommer att ge förutsättningar för de företag som har anställda. Vi kommer att behöva ha fler anställda. Men det handlar också om att företagen ska känna att det finns en långsiktighet. Det är välkommet att det finns många järnvägsentreprenörer i den här branschen. Men man måste titta på hur man kan jobba med upphandlingarna mer långsiktigt och inte komma så sent , vilket har skett av tradition. Det är ett arbete som just nu pågår gemensamt med entreprenörerna, och det tror jag är viktigt för att de ska våga behålla den personal som vi vet behövs. 35 (S): Trots de satsningar som regeringen presenterade når man inte de nivåer som kapacitetsutredning kräver som regeringen budgeterar för. Det är möjligt att man kommer att nå dit, men som regeringen själv har budgeterat för når man inte de nivåerna. Ska man vara lite ironisk kan man säga: Pressmeddelanden är bra. Pengar är bättre. Men punktlighet är bäst. Och det är där vi har problemen. Varken pressmeddelandena eller pengarna omsätts i verkligheten. I verkligheten leder de inte till fler järnvägsarbeten, utan färre. Då säger statsrådet att järnvägsarbeten går ojämnt. Okej, det kan jag köpa. Så är det självklart. Det kan variera . Men är det inte märkligt att variationen ser ut som den gör? Ju större satsningar regeringen säger sig göra, desto fler människor varslas om uppsägning. Den rimliga variationen borde vara: Ju mer pengar regeringen satsar, desto fler nyanställningar sker. Var ligger problemet? Vi kan vara oense om mycket. Men de frågor som återstår att besvara och som hundratals människor runt om i som har blivit varslade om uppsägning undrar över är: När syns regeringens pengar i verkligheten? När vänder varslen till nyanställningar? Vad tror statsrådet, som ansvarar för järnvägstrafiken i den regering som haft ansvar för järnvägen ? 36 Statsrådet (M): Man kan problematisera hur mycket som helst på det här området. Men regeringen har en klar bild. Den här alliansregeringen har ett tydligt fokus på att infrastrukturen ska fungera, inte minst järnvägen. För detta har vi också avsatt pengar . Det är i och för sig trevligt att tycker att vi har bra pressmeddelanden och att det är bra att vi tillför mer resurser. Men jag får väl lägga till att du glömde att berömma att punktligheten har blivit bättre, oavsett på vilket sätt man räknar den. Detta duger dock inte, för det finns fortfarande människor som inte kommer fram . Detta gäller särskilt i våra storstadsområden. Det är ganska tydligt var sårbarheten är som störst. Man skulle egentligen kunna peka ut tio platser där väldigt många människor berörs. Därför har vi under det här året haft ett nära samarbete med för att se vad mer man skulle kunna göra än det som har planerats för att mycket snabbare och tidigare kunna komma till rätta med den risk för sårbarhet som annars gäller. Vi har svarat att de får använda de pengar som har blivit över tack vare att räntorna år så låga. De kan använda dem utöver övriga medel. När säger att vi inte når upp till de nivåer som angett är det inte korrekt. Anslaget är på 86 miljarder. Till detta kommer sedan möjligheter att ta ut banavgifter samt egna effektiviseringar. Då ligger vi på de nivåerna. Vi skulle få ett större problem om banavgifterna skulle frysas. Då skulle vi inte nå upp till de nivåerna. Det viktigaste tror jag är den ständiga dialogen. Vi har lagt ut planen för som en grund. Sedan behöver vi föra ett resonemang om vad man kan göra mer . Det tror jag också kommer att göra att fler kan jobba inom järnvägssektorn. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2012/13:294 om sämre mobiltäckning 37 Statsrådet (C): har frågat mig vad jag avser att göra för att förbättra möjligheterna att använda tjänster i de mobila näten i hela landet. Dessutom har hon frågat mig vad jag avser att göra för att informationen vid inköp av mobiltelefon eller terminal ska förbättras för konsumenterna. Slutligen har hon frågat mig om jag tänker verka för att höja kraven på mobilnäten och på mobiltelefonerna och terminalerna. Bra mobiltäckning i hela landet är mycket viktigt, och det är en fråga som engagerar allt fler. Det är helt naturligt. Allt fler vänjer sig nu snabbt vid att ha tillgång till alla tjänster och all information bara en knapptryckning bort. Att ha bra mobiltelefoni kan vara det som avgör om man kan driva ett företag eller tvingas lägga ned. Det kan vara det som avgör om man kan ringa 112 när det krisar, och få hjälp, eller inte. Även om jämfört med många andra länder har bra nät och förhållandevis god täckning är det så att det finns brister i mobiltäckningen och i mobilnäten, både i tätort och i glesbygd. De täckningskartor som operatörerna redovisar är i många fall alltför optimistiska. Visar det sig att kartan inte stämmer med verkligheten, då måste kartan ritas om. En täckningskarta som inte håller vad den lovar är falsk marknadsföring. kommer att bjuda in till ett samråd med operatörerna om täckning och kapacitet i de mobila näten, för att bland annat diskutera att operatörernas täckningskartor uppenbarligen ger en annan bild av täckningen än den som konsumenterna upplever att de har. har kraven i lagstiftningen på att konsumenterna har rätt att få enklare, tydligare och mer rättvisande information av operatörerna skärpts. Just nu håller PTS på att arbeta fram nya föreskrifter för hur operatörerna ska informera sina kunder. En av alliansregeringens prioriteringar är att vi ska få allt bättre elektroniska kommunikationer i hela landet, och regeringen arbetar målmedvetet för att åstadkomma detta. Den bredbandsstrategi som regeringen har antagit omfattar både fast och mobil kommunikation. ska ha bredband i världsklass. Det förtjänar att påpekas att faktiskt var först i världen med att använda frekvensutrymmet för det gamla analoga tv-nätet till mobil kommunikation. När det här nätet är utbyggt kommer det att leda till mycket bättre mobiltäckning både i glesbygd och inomhus. får alla de som saknar grundläggande bredband möjlighet att få det. I många tätorter märker människor av överbelastade nät. Den enskilt viktigaste frågan för att komma till rätta med det är övergången till modernare teknik. 2012 har täckningen med 4G nästan fördubblats. Med 4G blir det möjligt att få betydligt högre hastigheter som långt fler användare kan använda mobilen på samma gång, eftersom 4G har en mycket effektivare teknik. För att användarnas efterfrågan på datakapacitet ska kunna tillgodoses måste dessutom mer frekvenser frigöras till mobila tjänster på lite sikt. och regeringen driver därför aktivt på för att tilldela mer frekvensutrymme till mobiltelefoni och trådlöst bredband. Som skriver i sin interpellation har smarta telefoner tyvärr sämre mottagningsegenskaper än traditionella. Därför har PTS nu inlett en diskussion med marknadens aktörer för att få fram bättre information till konsumenterna, så att de enklare kan välja en mobiltelefon som har de mottagningsegenskaper som de behöver ha. De problem som mobilkunderna upplever måste tas på allvar, oavsett vad som ligger bakom, eftersom det kan vara olika orsaker till att det inte går att använda en mobil tjänst från en viss plats. Regeringen arbetar brett för att skapa nödvändiga förutsättningar för fungerande mobil kommunikation i hela landet. 38 (S): Regeringen med i spetsen har vänt landsortsborna ryggen. Det blir sämre och sämre möjligheter att ringa och använda sin telefon i takt med att den moderatledda regeringen regerar. Det är som har ansvaret för mobiltelefonin, och det blir allt sämre. som regeringen skryter om att det finns bra mobiltäckning fungerar den sämre. Detta har skapat mycket stor irritation bland landsortsborna. De är inte bara irriterade, de blir både arga och besvikna över hur regeringen med i spetsen inte bryr sig om dem längre. Det är dags att gå till handling i stället för de vackra, fina orden om att det är bra med mobiltelefonin i hela landet. Det är dags att gå från ord till handling. har vi debatterat frågan i kammaren med företrädaren till , och jag har diskuterat frågan åtminstone med i kammaren. Jag har tittat tillbaka i de gamla protokollen, och jag har blivit förvånad över att har sagt ungefär samma sak varje gång. Hon har hänvisat till saker som har gjorts 2009, och hon säger att är bättre än resten av världen. Det hjälper inte att hänvisa till sådant som har gjorts om människor upplever att det fungerar sämre. Det som möjligtvis gör att den här gången skiljer ut sig är att håller med oss lite mer eftersom hon har märkt ilskan hos landsortsborna. Det är till och med så att jag noterar att använder mina ord från ett protokoll , nämligen att kartan måste stämma med verkligheten. Det sade jag till , och hon använder hon de orden själv. Det är vackert så att vi kan påverka och att det långsamt går in hos hur viktig frågan är. Jag skulle vilja vända på debatten. säger att om täckningskartorna inte stämmer med verkligheten måste de ritas om. Man kan också säga tvärtom. Man kan tvinga operatörerna att leva upp till vad de har ritat, inte rita om kartorna utan se till att täckningen finns där det påstås att den finns. Det ska ställas krav på att leva upp till vad som påstås. Det är ett annat sätt. vet vi hur det står till ute i landet, och märker vi att kapaciteten blir allt sämre i storstäderna och även på turistorterna. Mobiltelefonnätet går ned när turisterna besöker vissa ställen. Operatörerna säger att det inte är tillräckligt lönsamt för dem att sätta upp ytterligare en mast, och därför tänker de inte göra det. Alltså kan turister inte klara sig på vissa håll i landet. är man ju beroende av mobiltelefonen både för säkerheten på fjället och för att betala på turistorten. Man måste ha sin mobiltelefon. finns skämskartor på lokalradiostationerna som visar hur dåligt mobiltelefonerna fungerar runt omkring i landet. Ändå nöjer sig med att säga att det är bättre här än i andra delar av världen. Det duger inte. 39 (S): Vi har diskuterat denna fråga i . Varje gång är it-ministern så ivrig att tala bredband så att hon tappar bort förståelsen för mobiltelefoni. Därför är det viktigt att vi reder ut begreppen. Mobiltelefoni och mobilt bredband är inte samma sak. En mobiltelefon är en liten apparat som man kan ha i fickan, som man kan ringa och skicka sms med. Om man har en smartphone går det att surfa på den. Mobilt bredband är en form av datamodem som man faktiskt inte kan prata i. IP-telefoni kräver att ett datamodem ansluts till en dator och en fast telefon, men det är inte mobiltelefoni. Begreppet telefoni, it-ministern, omfattar allt från fast telefoni, IP-telefoni till mobiltelefoni. Den här debatten gäller mobiltelefoni med en mobiltelefon ingenting annat. Delar av landsbygd har stora problem med mobiltelefoni eftersom mobiltelefonin inte fungerar. Det är verkligheten för landsbygdens folk. Det är bra, , att regeringen säkerställer att det finns frekvenser och delar ut frekvenser. Men man måste också förstå att det inte räcker att dela ut frekvenser om man inte ställer krav på yttäckning. Gör man på det sättet lämnar man över helt till operatörerna och bolagen. Det är inte bra. Jag trodde tidigare att hade en viss känsla för glesbygd. är ett stort land med stor glesbygd, och den är en del av det unika . Förutsättningarna ser faktiskt inte likadana ut överallt. På grund av detta måste staten vidta nödvändiga och rimliga åtgärder och kräva yttäckning på mobiltelefoni när frekvenstillstånden delas ut till telebolagen. I annat fall lämnar man hela frågan till marknadskrafterna, och då blir stora delar av utanför. Det är inte bra. Låt oss nu inte blanda ihop fast bredbandstelefoni och mobiltelefoni. Tyvärr har it-ministern målat in sig i ett hörn och ger mer sken av att stå på operatörernas sida än på landsbygdens folks sida. Precis som sade har jag sett en förändring i synsättet i ministerns senaste svar. Det är bra. Jag är beredd att räcka en hand till statsrådet och ta henne från operatörshörnet till landsbygdens folk. Det går att lösa problemet med mobiltelefoni i glesbygd. Jag har några förslag. Se till att 450-nätet erbjuder mobiltelefoni, som syftet var och som det finns krav på i tillståndet. Inför ett tydligt krav på mobiltelefonitäckning för 900-megahertzbandet. Det finns möjligheter att göra det, och det går att undersöka möjligheterna att nyttja 800-bandet för mobiltelefoni. Banden för låga frekvenser är bra för att nå långt ut i glesbygden. Marknaden kommer aldrig att lösa de problem som finns på landsbygden. Det behövs politik som styr. är det regeringens och uppgift att lösa problemen. Är du beredd att fatta dessa nödvändiga beslut för att säkerställa mobiltelefoni i och sluta att vara en representant för telebolagen? 40 (C): Det finns inledningsvis skäl att upprepa vad statsrådet sade, nämligen att hela ska ha bra telefoni, bra mobiltelefoni och bra bredband. De tre sakerna är en förutsättning för tillväxt och utveckling och för att det ska vara möjligt att leva och bo i hela landet. Det är precis vad talespersoner för både opposition och majoritet ställer sig bakom. Det är ett slags gemensam grundförutsättning. Det går inte att tala om det ena mot det andra utan utbyggnad, tillgänglighet och användbarhet hänger ihop. Det finns skäl, fru talman, att notera att den här regeringen, som interpellanten menar inte har gjort någonting, faktiskt har öronmärkt mycket utrymme i etern, säkrat mycket radiofrekvens i etern, just för att kunna bygga ut mobiltelefonin. Den här regeringen, till skillnad från hur det framställs av interpellanten, sätter av pengar för att ett grundläggande bredband ska rulla ut. Den här regeringen, till skillnad från hur interpellanten framställer det, stärker mobilkonsumenternas makt och möjlighet att få tydlig information. Den här regeringen, till skillnad från hur interpellanten framställer det, har också genom agerat gentemot operatörerna i syfte att komma bort från bekymret med förskönande täckningskartor. Jag vill avsluta med att fråga interpellanten var de konkreta förslagen finns i interpellationen. Det är en vällovlig och viktig interpellation. Vi delar alla, tror jag, bekymmersbeskrivningen, problemformuleringen. Men var finns det konkreta förslaget? Interpellationen är ju kemiskt ren på förslag på hur man ska lösa det. Är det min bänkgranne Juholts idé om statligt krav på täckning som ska väckas till liv? Var har i så fall den politiska oppositionen reserverat de resurser som det visar sig kosta? Ingenting görs ju gratis eller av sig självt. 41 (S): Tack, statsrådet, för svaret! Inledningsvis kort till : ska vi skriva propositioner. Än så länge skriver vi interpellationer. Men det var inte det som jag begärde ordet för att säga, fru talman. I detta svar slås det fast, helt korrekt, att bra mobiltäckning i hela landet är viktigt, att det till och med kan vara avgörande för om man ska kunna driva företag eller om företag ska läggas ned. Det kan till och med vara avgörande för liv och lem om man når 112-numret, som det framstår här, om man får hjälp eller inte. Det är helt rätt. Men bekymret tidigare vi har ju haft de här debatterna vid ett flertal tillfällen i denna kammare är ju att ministern och regeringen har vägrat att inse den verklighet som finns där ute, som drabbar den företagare som kanske inte kan driva sitt företag och kanske har lagt ned sitt företag och de människor som inte har fått hjälp genom 112-numret. Den verkligheten har vi genom våra interpellationer, , försökt uppmärksamma regeringen på. Det har vi gjort som representanter för våra väljare där ute som har uppmärksammat oss riksdagsledamöter på: Detta är ett stort problem. Regeringen ser oss inte. Väck de här frågorna i kammaren! Det är det vi gör, och det är det som är vår uppgift när vi företräder våra väljare. Om man väljer att vara positiv skulle man ändå kunna se lite hoppfullt på svaret, för det finns en rörelse i statsrådets sätt att hantera frågorna. när vi har väckt frågan har hela problemställningen viftats bort med: Det är 99,9 procents täckning i landet. Det finns inget problem. Det här är problem som Socialdemokraterna skapar. Vi har återkommit ihärdigt och försökt väcka regeringens och statsrådets insikt om de problem som faktiskt finns ute i . Och här kan man nu läsa i svaret, fru talman, att det är så att det finns brister. är det inte så att problemet inte existerar.