prot · H009118 · 2013-06-07 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om protokollsutdrag från utskott Förste vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2012/13:35 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från arbetsmarknadsutskottet. 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2012/13:446 Till Interpellation 2012/13:446 Konsumenternas rätt till en tydlig ursprungsmärkning på färdigmatförpackningar av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. Landsbygdsdepartementet (C) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2012/13:449 Till Interpellation 2012/13:449 Regeringssamverkan med av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2012/13:455 Till Interpellation 2012/13:455 Gemensam järnvägsplanering inför Fehmarn Bält-förbindelsen av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (M) Enligt uppdrag expeditionschef Interpellation 2012/13:456 Till Interpellation 2012/13:456 Kostnadsansvaret för förseningar i tågtrafiken av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (M) Enligt uppdrag expeditionschef Interpellation 2012/13:468 Till Interpellation 2012/13:468 Minskat behov av Förbifart av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (M) Enligt uppdrag expeditionschef Interpellation 2012/13:479 Till Interpellation 2012/13:479 Höghastighetsbanor med europeisk standard av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (M) Enligt uppdrag expeditionschef 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motion 2012/13:MJ6 till miljö- och jordbruksutskottet EU-dokument KOM(2013) 296 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2012/13:UU10 betänkanden /13:SoU23 och SoU25 6 § Svar på interpellationerna 2012/13:442 och 444 om långsiktig finansiering av kvinno- och tjejjourer 1 Statsrådet (KD): Amineh Kakabaveh har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kvinno- och tjejjourerna ska kunna fortsätta erbjuda ett långsiktigt kvalitativt stöd till kvinnor, tjejer och barn som utsatts för mäns våld. Amineh Kakabaveh har också frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att alla kvinnor som utsätts för mäns våld har fortsatt tillgång till stöd och skydd, oavsett kontakt med . har frågat statsministern om han avser att vidta åtgärder så att kvinnojourerna kan garanteras en långsiktig och oberoende finansiering. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara interpellationen. Att stärka skyddet för våldsutsatta kvinnor och deras barn är av största vikt. I det arbetet ingår som en viktig del att det finns långsiktiga och stabila ekonomiska villkor för kvinnojourer och tjejjourer. Det är kommunerna som ansvarar för att medborgarna får det stöd och den hjälp de är i behov av. En stor del av insatser på området utförs av kvinnojourer som då ska få ersättning av för detta. När kommuner och jourer upprättar avtal för utförande av socialtjänst det för en långsiktig finansiering av denna del av verksamheten. Oavsett vem som är utförare har ansvar för att arbetet bedrivs med god kvalitet, att ärenden följs upp och att arbetet är långsiktigt hållbart. Statligt stöd till kvinnojourer sker på olika sätt, både direkt och indirekt och både till kvinnojourernas ideella verksamhet och för att kvalitetsutveckla insatser beslutade inom men som kvinnojourerna utför. satsas i utvecklingsmedel för att kvalitetsutveckla arbete med stöd och hjälp till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld samt våldsutövare. Medlen är långsiktiga och fördelas numera av , både till kommunerna och till ideella föreningar. Detta innebär att även lokala jourer kan ansöka om medel direkt till . En del av medlen används också till att skapa en nationell och regional stödstruktur i syfte att bidra till ett mer långsiktigt metodutvecklingsarbete på området. Regeringen stöder också ideella organisationer som bedriver frivilligt arbete bland annat i syfte att motverka våld mot kvinnor via förordningen om statsbidrag till vissa organisationer inom det sociala området. fördelas totalt ca , varav en del alltså fördelas till ideell verksamhet för att motverka våld mot kvinnor. har denna förordning förstärkts med 10 miljoner , vilket är särskilt öronmärkta medel för just frivilligt arbete i syfte att motverka våld mot kvinnor. Regeringen har även tillsatt en samordnare mot våld i nära relationer i vars uppdrag det ingår att, med beaktande av kommunernas ansvar på området, särskilt överväga hur kvinnojourers och andra berörda ideella organisationers verksamhet kan förstärkas. Uppdraget ska slutredovisas . Regeringen har dessutom aviserat att man kommer att återkomma till med förslag för att stärka landets kvinnojourer. 2 (MP): Tack, statsrådet , för svaret! Detta har alltså hänt: I statsministerns jultal 2011 aviserades kraftfulla åtgärder för att stödja alla dem som i hjälper kvinnor och tjejer som utsätts för mäns våld. Detta var ett tal som applåderades långt utanför de moderata och alliansstyrda leden. Även vi i berömde för detta jultal. Jag personligen sade att det var skönt att man kommit till denna tunga insikt, som också bör leda till politisk handling. Vår jämställdhetspolitiska talesperson och tidigare språkröret gjorde tydliga markeringar av att vi nu äntligen vet att det kommer att ske förbättringar på landets kvinno- och tjejjourer. Det här är löften som förpliktar. Men utvecklingen har inneburit att vi har sett kvinnojourer som behövt lägga ned, att vi har sett kvinno- och tjejjourer som kraftigt behövt dra ned på sin verksamhet och att man har behövt använda mer tid till att ansöka om medel och mindre tid till att använda medlen till det viktiga arbete man utför. Det handlar framför allt om två regelförändringar, som något beskrevs i statsrådets svar. Den ena innebär att kvinnojourerna för att få del av den större delen av medlen måste samarbeta nära med socialtjänsterna. Den andra delen av verksamheten på kvinnojourerna kan inte söka medel utifrån detta. Det blir ett styrande av civilsamhället. Samarbete är såklart gott när det kan komma till. Det är bra när kvinnojourer får vara med och kvalitetssäkra och ibland höja kvaliteten på insatser. Det är bra när socialtjänst och kvinnojourer tillsammans kan hjälpa våldsutsatta kvinnor. Men när medlen fördelas på ett sådant sätt att det blir omöjligt för den som inte för stunden har samarbete med sin socialtjänst att söka medel uppstår såklart problem. Det andra problemet är att medlen inte utdelas långsiktigt. Den andra delen, den andra potten, av det statliga stödet är utformad på ett sådant sätt att man måste söka för en ganska . Man har inte tillgång till medlen , och man måste därför söka om år . Kvinnojourverksamheten betraktas som ett projektarbete, men det är tyvärr inget projektarbete att hjälpa kvinnor och tjejer som utsätts för mäns våld. Det är ett arbete som måste utföras långsiktigt och ständigt finnas på plats över hela landet för alla kvinnor och tjejer som utsätts för det. Det var på grund av detta som jag ställde en interpellation till statsministern. Statsministern har valt att lämna den vidare. Tillåt mig att få fört till protokollet att jag beklagar att statsministern inte använder interpellationsinstrumentet för att svara på frågor utifrån de utfästelser som statsministern själv har gjort, till exempel i ett jultal. Interpellationsinstrumentet är det verktyg som vi i har för att ställa den typen av frågor och få en längre debatt än vad vi kan ha vid torsdagens frågestund. Statsministern har överlämnat ansvaret för att svara på interpellationen till statsrådet , och hon klargör slutligen i sitt svar att regeringen aviserar att man kommer att återkomma med förslag för att stärka landets kvinnojourer. Låt mig därför avsluta med ett par frågor för att få ett förtydligande: Innebär detta att man både kommer att se över regelverket, som har de problem som jag redovisat, och stärka stödet finansiellt genom ökade anslag? Kommer man att fokusera på det ena eller det andra, eller kommer vi att få se båda förändringarna föreslås från regeringen? 3 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag skulle vilja tacka statsrådet för svaret och redogörelsen. Jag vill också poängtera att det som framgick av redogörelsen om kvinnojourerna i är väl bekant. Jag saknar emellertid ett tydligt svar på hur man säkerställer kvinnojourernas ekonomiska situation . Föregående talare har helt riktigt pekat på de brister som råder. I en interpellation från vänsterledaren togs frågan om kvinnojourer upp. Enligt Roks, för kvinno- och tjejjourer, har utvecklingen tyvärr lett till att vissa kvinnojourer redan har lagts ned. Detta sker i en situation där vi vet att tjejer och kvinnor utsätts för olika former av mäns våld. Detta är väldigt sorgligt, speciellt när statsministern i sitt tal lovade att förstärka kvinnojourernas resurser. är det helt det motsatta. Det är jättebra att man försöker arbeta mer utvecklande inom kommunerna. Jag är själv socialarbetare och vet att socialarbetarnas roll är en helt annan än en kvinnostödjares eller systerstödjares. Det är två helt olika roller. I så fall skulle man bidra med samma ekonomiska resurser. Menar man att tjejjourer och kvinnor som stöder kvinnor också utför ett socialt arbete borde det kosta för samhället att anställa även dem. Om man likställer dem med socialarbetare måste man också se till att de får samma lön och samma utbildning, men så är inte fallet . Den spetskompetens som kvinnorna på kvinnojourer och tjejjourer har är inget som socialarbetarna har. Som socialarbetare är man myndighetsutövare. Det är en helt annan sak. Därför är det viktigt att inte blanda ihop dessa båda roller. I så fall skulle hela synen på mäns våld förändras. Det handlar inte bara om klass. Det är inte bara de som är aktuella hos som är utsatta för mäns våld. De finns i alla klasser. Det är också jätteviktigt att se till att inte klientifiera de kvinnor som inte har sociala problem. De har inte ekonomiska problem. Deras enda problem är könsmaktsordningen, och på grund av den är de utsatta för våld. Jag tycker att det är sorgligt och allvarligt att man ser på detta problem som en socialtjänstproblematik och att man placerar kvinnojourer och socialtjänst i samma fack. Det är ett jättebra stöd som ger, men den spetskompetens som kvinnojourerna har finns inte hos socialarbetaren. De har inte ens tid och möjlighet att ta sig an detta. Därför behövs en förändring. Kvinnojourerna ska inte behöva komma till kommunerna och söka pengar. 4 Statsrådet (KD): Låt oss först klara ut några saker. För det första är det så att regeringen fattar kollektiva beslut. Det är alltid det statsråd som har ansvaret för frågeställningen i en interpellation som också besvarar interpellationen. Skulle vi frångå det skulle det bli en mycket märklig ordning där vi inte skulle veta vem som skulle ta hand om vilken interpellation. Detta är det gängse sättet att hantera interpellationer, och det tror jag att är väl medveten om. Även om man naturligtvis kan välja vem man vill adressera interpellationerna till sker ett internt arbete med att fördela dem efter sakinnehåll. Den interpellation vi nu debatterar är inget undantag, utan så gör vi alltid, och regeringen fattar som sagt kollektiva beslut där vi alla står ansvariga, men det är det statsråd som har ansvar för sakfrågan som hanterar interpellationen. För det andra vill jag gärna återkomma till att det via socialtjänstlagen är kommunerna som har ett huvudansvar för att alla medborgare i kommunen ska få de råd, det stöd och den hjälp som behövs när man befinner sig i en utsatt situation. Det är vad socialtjänstlagen stadgar. Socialtjänstlagen är en bred ramlag. Det innebär att man måste fylla den med ett innehåll som motsvarar medborgarnas behov. Den stadgar inte exakt hur man ska göra för att åstadkomma stöd, hjälp och behov, men vi försöker naturligtvis stödja kommunerna i ett metodutvecklingsarbete eftersom vi ser stora olikheter mellan landets kommuner. Vi ser det som en statlig, viktig uppgift för regeringen. Detta har varit ett prioriterat område för oss och är det fortsatt. Vi har avsatt väldigt mycket resurser på ett utvecklingsarbete på det här området under våra regeringsår, och det tror jag också att ni kan se när ni går tillbaka och tittar på vad som är gjort. har det skett ytterligare saker i form av resursförstärkningar, att vi har tillsatt en samordnare för våld i nära relationer och att vi har genomfört en kartläggning genom , som ger oss ett kunskapsunderlag om hur situationen ser ut i kommunerna. Det har vi inte haft innan. Att ha kunskap är jätteviktigt för att sedan kunna gå vidare och fatta beslut. Jag är övertygad om att de olikheter som har uppenbarats ger oss en bra grund för att se att kommuner som har gått före och skrivit avtal också har ett stabilare förhållande. Så mycket historielärare som är finns det ändå lite tveksamheter när det gäller hur ni uppfattar att bidragsgivningen går till. Jag skulle vilja förtydliga. Det är komplicerat, för kvinnojourerna har både en ideell verksamhet som de bedriver utifrån ett eget intresse och en egen värdegrund, och så ska det vara, men de utför i stor utsträckning uppgifter åt , och för det ska de naturligtvis ha uppbackning och också ersättning. Därför tror jag att det är en viktig fråga att få till stånd avtal i alla kommuner. Kartläggningen visar att det finns kvinnojoursverksamhet som varje kommun i landet har antingen i sin egen kommunala ram eller i en grannkommun som man hänvisar till. För min del tycker jag att båda delarna är acceptabla. Det viktiga är inte att det ligger i den egna kommunen men att varje kommun känner ett ansvar för problematiken och i bästa fall också har ett avtal med en kvinnojour som har i uppgift att ta emot den egna kommunens kvinnor. När det gäller bidragen finns det både ett statsbidrag och särskilda utvecklingsmedel. Jag ska återkomma i mitt nästa inlägg och förtydliga lite på det området. 5 (MP): Tack, statsrådet och Amineh Kakabaveh! Civilsamhället är just civilt. Det är själva poängen med att bygga upp ett samhälle där ideella krafter, föreningsliv och människor som vill hjälpa och stödja sin nästa får möjlighet och goda förutsättningar att göra detta. gör, när de får goda förutsättningar, ett oerhört viktigt arbete för våldsutsatta kvinnor. Kvinnojourerna gör, när de får rätt förutsättningar, ett väldigt viktigt arbete för våldsutsatta kvinnor. När man kan få till samarbete genom att kvinnojourerna utför en del av socialtjänstuppdraget och genom att avtal fungerar är det såklart bra och viktigt. Men när samarbete inte finns kan man inte för den sakens skull säga att kvinnojourernas arbete är mindre viktigt eller att arbete är mindre kvalitativt. Det finns ofta skäl till att avtalet inte kommer på plats eller skäl till att man väljer att organisera arbetet på ett annat sätt. Därför är det olyckligt med de regelförändringar som har inneburit att det har blivit svårare för kvinnojourer att få del av medel i de fall då de inte har ett fungerande avtal med eller uppdrag från . Det är två viktiga arbeten. Båda måste få goda förutsättningar att göras. hänvisar till behovet av kunskap. Det är stort på det här området. Det är bra att vi får en kunskapsöversyn, att vi vet hur det ser ut i olika delar av landet. Men till den kunskap som vi faktiskt har hör att kvinnor och tjejer som söker hjälp hos kvinnojourerna ibland har de blivit hänvisade dit från i betydelsen att det är en kvinnojour som de kan vända sig till tvingas möta ett nekande därför att kvinnojouren som de kommer till inte har de resurser som behövs. Till kunskapen hör att vi lider brist på jourboenden. Till kunskapen hör att i varje fall en kvinnojour har lagts ned och att flera har varit hotade. Den kunskapen har vi . Det är bakgrunden till att de här interpellationerna har ställts. Vi ser att det ser ut så. Kvinnojourernas verksamhet är hotad. Kvinnor och tjejer som söker stöd från kvinnojourerna nekas stöd för att kvinnojourer saknar resurser. Därför kvarstår min fråga. Statsrådet kommer till och aviserar att man kommer att komma till med förslag för att stärka landets kvinnojourer, som det uttrycktes i interpellationssvaret. Kommer de förslagen att innehålla både regelförändringar när det gäller hur stödet fördelas till kvinnojourer och anslagsförstärkningar? 6 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag skulle vilja poängtera att det är viktigt med metodutveckling. Jag tror att både och den ideella verksamheten gör det. Kvinnojourerna har en historia när det gäller till exempel arbetet med mäns våld mot kvinnor. har tjejjourerna också stöd via chatt, telefonsamtal och andra samtal. De vet vad de gör. Jag tycker att det är orimliga krav som ställs på kvinnostödjarna genom att man helt enkelt ställer samma krav där bara för att vi har socialtjänstlagen som reglerar detta arbete. Regeringen har säkerligen gjort den regelförändringen i all välmening, men det har gett negativ påverkan. Vi ser att kvinnojourer stänger sina verksamheter inom kommunerna. Det var inte meningen, eller hur? Meningen är att det i varje kommun ska finnas boende för de kvinnor som har skyddad identitet, så att de kan stanna i sin egen kommun. Men så är inte fallet . Tyvärr har det blivit negativt. Jag hoppas att man har gjort denna regelförändring i all välmening, men stödet har blivit sämre eller helt uteblivit. Då är det en allvarlig situation. Vill regeringen verkligen rätta till detta? Ska vi vänta , tills en rapport kommer? Detta är ett allvarligt problem, enligt . WHO menar att ett av de största hälsoproblemen för kvinnor i världen tyvärr är mäns våld mot kvinnor. Det har vi insett . Med den insikten hoppas jag att och regeringen skyndsamt ska se till att man helt enkelt kommer till rätta med detta. Ännu fler kvinnojourer ska inte behöva stänga sin verksamhet, för då blir det väldigt kostsamt för både samhället och individerna. Det är, som sagt, korrekt att många kvinnojourer samarbetar med . Så är det i många fall där det finns barn med och där familjen är aktuell hos . Men det finns tusentals kvinnor som inte har någon kontakt med . Och det är inte heller meningen. Det skulle vara förödande för arbete om det var alla kvinnor, barn och ungdomar som är utsatta för hedersrelaterat våld, till exempel. Det skulle vara väldigt kostsamt för samhället. Och inte ens skulle klara av det. Därför finns det all anledning att göra detta. Jag undrar om regeringen vill satsa på kvinnojourerna, enligt det man har lovat. Eller ska man vänta på den här utredningen? 7 (FP): Att leva sig in i en situation där man är hotad till liv och lem i en närstående relation är nog väldigt svårt för den som inte har varit i en sådan situation. Därför är kvinnojourerna en mycket viktig verksamhet. Jag skulle, fru talman, vilja strukturera detta lite. Vilka är det som har ansvar för kvinnojourerna? I första hand är det, som debattörerna har varit inne på, frivilligorganisationer. Det är en otroligt viktig del. Sedan har vi . Det är en annan del. Vi har regeringen. ligger under jag ska återkomma till det kommunfullmäktige. Det är viktigt att komma ihåg det. Vi är flera som har varit kommunalpolitiker och vet hur ringa den här frågan diskuteras och bara blir till en post i fullmäktiges budgetanslag. Jag skulle vilja säga att en grupp som vi inte har nämnt alls kanske är den allra viktigaste i sammanhanget. Det är de som brukar kallas påtryckare. Det finns många påtryckargrupper, inte minst ute i kommunerna. Det kan vara idrottsklubbar och andra klubbar som vill ha anslag och är skickliga på att föra fram sina krav. Kvinnojourerna tar vi stort ansvar för, vill jag säga, i och så vidare. Men de har en svag ställning ute i kommunerna. De är ingen riktig kraft där. Och min huvudpoäng i detta är egentligen att de också får en väldigt svag ställning när kommunfullmäktige ska ta ställning till hur mycket resurser man är beredd att satsa på kvinnojourerna. Det blir bara en post i fullmäktige, på en särskild rad. I kommunstyrelser och så vidare blir detta tyvärr ofta en prutpost. Man tar inte hänsyn till de verkliga behoven, utan man tänker : Vad har vi råd med? Då är det inte behovet som står i förgrunden. Jag tror att detta är särskilt allvarligt med tanke på att skyddat boende ofta behövs. Där har vi långt kvar. Jag har varit på en del kvinnojourer där man har efterlyst just skyddat boende. Man har väldigt dåliga resurser, inte minst när det gäller att ta hand om de akuta hoten. Detta är en stor fråga. Jag begär inte att statsrådet eller interpellanterna ska ha ett färdigt svar. Men jag tycker att det är viktigt att man uppmärksammar att det skyddade boendet är ett stort problem för många kvinnojourer, ideella eller via . Man vet inte var man ska placera dem . Jag skulle i anslutning till frågan om hur den långsiktiga finansieringen sker vilja säga att jag tycker att det är bra att det här utreds till . Men enligt mitt sätt att se är, av de här grupperna, fullmäktigeförsamlingarna den nyckelgrupp som behöver mer stimulans när det gäller att se till de verkliga behoven. Eftersom det här våldet inte känner några kommungränser tror jag för min del att om det funnits en ordning där man fick ett riktat statligt stimulansbidrag beroende på hur mycket pengar man anslår i kommunfullmäktige så skulle det vara en stimulans. Om det sedan ska vara 5050, 6040 eller 7030 kan diskuteras. Jag tror dock att det behövs någon stimulans för att öka den kommunala medfinansieringen av kvinnojourerna. 8 (FP): besökte jag tillsammans med jämställdhetsministern för kvinnofrid i . Även där har dessa frågor om kvinnojourer, hedersvåld och mäns våld mot kvinnor och så vidare uppmärksammats. Det stora problemet, förutom det som , Amineh Kakabaveh och även tar upp, är att det saknas bostäder och mycket annat när det är dags för dem som har placerats i skyddade boenden att ta plats i samhället igen. Jag tror att detta inte bara är en fråga för regeringen. Regeringen har gjort mycket. Jag vet att det statliga stödet har tiodubblats . Men det är inte där skon klämmer. Precis som också tar upp när det gäller den kommunala delen av själva ansvaret tror jag att det behövs ett samarbete över partigränserna. Vi måste alla tillsammans jobba för de här frågorna. Det är oerhört viktiga frågor som vi tyvärr inte har haft fokus på. är det upp till regeringen och statsrådet att vidta ytterligare åtgärder för att stärka de allra svagaste grupperna i samhället. 9 Statsrådet (KD): Tack för det stora engagemang som visas för denna viktiga fråga i kammaren här och ! Låt mig säga att jag bara kan hålla med om mycket som sagts från talarstolen om kvinnojourernas viktiga betydelse i sammanhanget men också om att det ibland marginaliseras i en fullmäktigedebatt till att bli en icke-fråga. Där har alla vi som är kommunpolitiker och har varit kommunpolitiker ett ansvar att se till att bära deras röster som kanske inte har en ingång i de beslutande församlingarna. Till fullmäktigeförsamlingen i min lilla hemkommun tog vi kvinnojouren och lät dem berätta i samband med ett fullmäktigesammanträde för att öka kunskapen. Jag tror att det finns en bristande kunskap om mäns våld mot kvinnor, hur utbrett detta samhällsfenomen är och hur stort vårt ansvar är att via faktiskt bekämpa det. Regeringen kan göra en del.