prot · H10935 · 2013-11-27 00:00:00 — Jag kommer att berätta att 15 000 jobb har försvunnit inom jordbrukssektorn, något som berör landsbygden väldigt mycket. Jag kommer att berätta om andra sjuklöneveckan. Den är väldigt viktig för de landsbygdsföretag som har få anställda. Jag kommer att berätta att man har minskat stödet till tjälsäkringar, något som är så viktigt för landsbygdskommunerna och skogsindustrin. Jag kommer också att berätta att de ljuger om att vi föreslår en kilometerskatt. Vi föreslår ingen kilometerskatt. Men jag kommer att berätta att vi föreslår en vägslitageavgift för att skydda svensk åkerinäring som håller på att slås ut av oseriösa åkare från utlandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 13 § Vissa avgiftsfrågor på finansmarknadsområdet betänkande 2013/14:FiU8 Vissa avgiftsfrågor på finansmarknadsområdet (prop. 2013/14:30) föredrogs. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) betänkande 2013/14:KU7 demokrati (prop. 2013/14:5) föredrogs. 91 (SD): Rubriken för dagens debatt är demokrati. Bakom KU:s betänkande står ett näst intill enigt utskott. Men på en punkt har vi reserverat oss. Det gäller det kommunala partistödet. Regeringens förslag till regelverkets utformning i fråga om ett preciserat representationskrav bör ifrågasättas. De mandat väljarna gett partierna i det senaste valet bör avgöra partistödet. Partistödets ändamål är att stärka det politiska partiets ställning i den kommunala demokratin och att förbättra partiernas möjligheter att utveckla en aktiv medverkan i opinionsbildningen bland medborgarna. Även om ett parti inte kan bemanna ett mandat i fullmäktige kan opinionsbildande verksamhet fortfarande bedrivas av partiet på nivå. Jag yrkar bifall till vår reservation. 92 (V): Vi har hamnat i en diskussion om det betänkande som heter demokrati. Det innehåller en del förändringar i kommunallagen och syftar till att förbättra den kommunala demokratins funktionssätt. De allra flesta av förslagen är bra, och om dem råder total enighet i utskottet. Det gäller till exempel förslaget om möjlighet för ledamöter i fullmäktige och nämnder att delta i en del sammanträden på distans. Det kräver förstås att ljud- och bildöverföring sker direkt, i realtid, och att det görs på ett sådant sätt att samtliga deltagare kan se och höra varandra och delta på lika villkor i sammanträdet. Utskottet har också påpekat att den här möjligheten bara kan ses som ett komplement till vanliga möten och att det ställer särskilda krav vid till exempel omröstningar och behandling av sekretessbelagda uppgifter. Men det finns punkter där vi inte är överens. Vad gäller möjligheten att minska antalet ledamöter i kommunfullmäktige och redovisningen av det kommunala partistödet har en annan uppfattning än utskottsmajoriteten. Regeringen föreslår att det minsta antalet ledamöter i kommunfullmäktige i de minsta kommunerna ska kunna minskas från 31 till 21 ledamöter. Det främsta argumentet är att det är svårt för partierna att fylla sina listor, att det är fler avhopp i mindre kommuner än i större och att man vill ha mindre fullmäktigeförsamlingar för att minska antalet tomma stolar. ser inte att förslaget löser de problem som man har lyft fram. Det riskerar snarare att skapa nya problem. Det är klart att det är problematiskt med tomma stolar i fullmäktige, och det är klart att det är problematiskt när partier inte lyckas rekrytera tillräckligt med folk till sina listor. Men med färre mandat i fullmäktige blir också situationen för ledamöterna där annorlunda. Framför allt gäller det ledamöter i de små partierna. Situationen i fullmäktige och arbetet där blir ännu svårare, och på det sättet kan det också bli svårare att rekrytera personer till listorna. Det kan bli svårare att få människor att våga ta på sig politiska uppdrag. Det är betydligt tuffare att ensam företräda ett parti än om man till exempel är två företrädare. Med färre antal ledamöter riskerar fler partier att representeras av bara en enda företrädare, och det ställer verkligen stora krav på varje enskild ledamot. Detta riskerar att göra det ännu svårare att rekrytera personer som kan tänka sig att kandidera. Det är snarare så att det behövs andra åtgärder för att stärka den lokala demokratin. Förslaget om att kunna delta på möten på distans är ett sådant förslag, som kan underlätta för personer att delta i det politiska livet. Stöd och utbildningsinsatser till ledamöter och diskussionsklimatet inom kommunernas politiska liv påverkar förstås också människors beredvillighet att åta sig politiska uppdrag. Ett stort ansvar för om personer väljer att engagera sig eller inte ligger förstås också på de politiska partierna. I flera partiorganisationer finns gamla strukturer och arbetssätt som definitivt behöver utvecklas om man ska kunna rekrytera nya företrädare. Men att minska antalet företrädare för kommuninvånarna är inte ett sätt att utvidga och vitalisera den kommunala demokratin. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 1. Dessutom innebär en sänkning av antalet ledamöter att den faktiska procentspärren för att ett parti över huvud taget ska bli representerat höjs. För att få en trolig plats i en fullmäktigeförsamling med endast 21 ledamöter hamnar spärren för ett politiskt parti på . Det anser vi är för högt. En annan del i förslaget där vi inte är överens med regeringen gäller kravet på skriftlig redovisning av att partistöden har använts för det avsedda ändamålet, det vill säga till att stärka det politiska partiets ställning i den kommunala demokratin. Avsikten med redovisningen är att öka invånarnas och mediernas insyn och ge möjlighet att ifrågasätta partiernas användning av partistödet. Det finns däremot inga sanktioner om partierna väljer att använda pengarna till något annat än det var avsett. Men man kan ju anta att det blir en ganska stor medial diskussion om det finns uppseendeväckande delar i något av partiernas redovisningar. ser också behovet av någon form av redovisning för hur partistödet används. Partistöd innebär att vi lämnar över offentliga medel till enskilda organisationer, och det är fullt rimligt att det sker någon form av uppföljning av hur medlen används. Statligt partistöd redovisas, och det är logiskt att partistöd från kommuner och landsting också redovisas. Däremot anser vi inte att det är bra att det är upp till varje fullmäktigeförsamling att avgöra hur redovisningen ska se ut och vad den ska innehålla. Det finns en risk för godtycke, och det kan finnas en risk att det inkräktar på partiernas behov av att kunna göra strategiska planer i sitt lokala partiarbete. Partierna ska inte behöva offentliggöra strategiska ekonomiska ställningstaganden för sina politiska motståndare. Det får inte heller bli så att kraven på redovisningen är så komplicerade att små partier riskerar att inte klara av att fullfölja redovisningskraven. Det bör vara en likriktning i vad man ställer för krav på detta över hela landet. Det ska vara enkelt att redovisa. Vår uppfattning är därför att regeringen bör återkomma till med förtydliganden om vad redovisningen av partistöd ska innehålla. 93 HANS (S): har man förmånen att få tala om något i svenskt samhälle som i stort sett fungerar ganska bra. kommuner levererar välfärd och demokrati väldigt väl ut till hela landet. Det är vi ganska överens om i den utredning som ligger till grund för den proposition som vi behandlar. Jag tycker att vi ska vara stolta över detta. Både en enig utredning och ett enigt utskott bedömer att det inte heller finns några anledningar till eller några stora, revolutionära behov av förändringar av styrningen av kommuner ur lagstiftningssynpunkt. Det finns några åtgärder som man behöver titta på. Vi har en situation där en del av landets kommuner är väldigt små. Vi har kommuner som har under 3 000 invånare. 31 mandat för en kommun med under 3 000 invånare innebär ett stort antal förtroendevalda i relation till invånarantalet. Om vi jämför med , där jag tror att kravet är 101 för snart 900 000 invånare, förstår ni skillnaden i förmågan att mobilisera medlemmar. Förutom fullmäktige ska man sedan dessutom ha en nämndorganisation, och man ska få fram alla andra förtroendevalda ur partierna i de små kommunerna. Därför finns det anledning att göra en avvägning. Jag förstår de argument som har framfört om risken för ökad spärr och sådana saker, men man måste också göra en avvägning mellan de olika delarna vad gäller mindre kommuner för att få dem att fungera. Jag tycker att utredningen har gjort den avvägningen på ett rimligt sätt. Det finns ett annat förslag i den här utredningen som jag tycker att det finns anledning att diskutera lite grann, även om jag stöder det förslag som finns. Det gäller möjligheten att delta i beslut på distans. Det som står här om att det ska ses som en kompletterande form är viktigt. Jag är lite rädd för att man på en del ställen kommer att se det som att det är ett bekvämt och bra sätt att få det att fungera. Jag börjar låta som en gammal farbror när jag säger: Tänk, jag värdesätter det personliga mötet. Tänk, jag tror att människor som sitter och diskuterar tillsammans vid ett sammanträde tar intryck av varandras argument på ett helt annat sätt än vad man gör om man deltar per telefon eller via någon bildskärm och egentligen sitter långt därifrån. Jag kan titta på en politisk motståndare och se om han blinkar till vid ett argument eller se om ser svettig ut i pannan. Det är klart att det är en del av demokratin som jag tror att vi ska vara rädda om och inte överge för att vi blir för kära i modern teknik för att den är bekväm. Sedan finns det massor med saker som man måste iaktta ur sekretessynpunkt till exempel, och det finns väl beskrivet i betänkandet. Men jag vill här från talarstolen betona vikten av att det här blir en kompletterande form och inte en norm för beslutsfattande i landets kommuner. Det finns också en del andra, mindre förändringar, men jag tycker att de i huvudsak är en anpassning av till exempel ändrad valdag, då man flyttar fram mandatperioden för fullmäktigesammanträden. Det är inga stora saker, och vi är fullständigt överens om de sakerna. Det som jag ytterligare vill betona är den fråga som har debatterats om partistödet och om man ska kunna ta emot partistöd för tomma stolar. Här öppnas en möjlighet för att man inte delar ut partistöd till de obesatta mandaten i landets fullmäktige. Jag tycker att det är en rimlig anpassning av lagstiftningen till en ganska ny företeelse i där vi nu ser att det i en hel del fullmäktigeförsamlingar runt om i landet är en del tomma platser, och en del partier som har flera mandat i fullmäktigeförsamlingar deltar över huvud taget inte i arbetet och har inte namn på mandaten. Jag tror att det ur medborgarnas synvinkel ter sig orimligt att man ska lämna ut skattebetalarnas pengar till partier som inte besätter sina mandat i en fullmäktigeförsamling. Med de orden, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 94 (V) replik: Jag förstår att man i stora partier kanske inte ser problemet med färre ledamöter i fullmäktige på samma sätt som i mindre partier. Det är klart att det kan vara svårt att rekrytera många på en lista, och arbetet i fullmäktige kanske inte skiljer sig så mycket åt om det är sju eller tio ledamöter i ett parti. Men det finns en tendens med ganska många små partier . Även om procentregeln kanske inte är det största problemet finns risken att det är rätt många partier som företräds av bara en ledamot. Riskerna att det inte blir någon alls som företräder det partiet och dess väljare ser jag som ganska stora. Det är en rätt tuff situation att sitta som ensam ledamot för ett parti. Om man tänker sig tre partier i en fullmäktigeförsamling med en ledamot vardera inser man att de har ett svårt jobb. Då finns det en risk att flera åsikter i en kommun inte alls representeras utan att det snarare blir en sämre representation än vad det är . Kan över huvud taget se problemet att det skulle kunna uppstå ett demokratiskt underskott? 95 HANS (S) replik: Jag kan förstå det argumentet. Som jag säger är det en avvägning mellan de olika dimensionerna som måste göras. Men enligt den bild som vi i utredningen fick från situationen när det gäller möjligheterna för partierna att rekrytera och besätta mandat börjar det vara besvärligt i väldigt små kommuner. Risken är då att man i stället får en situation som jag beskrev tidigare med obesatta mandat. Det tycker jag i högsta grad undergräver både valresultat och väljarnas synpunkter på ett mycket allvarligare sätt – om vi får en situation där fullmäktigeförsamlingen formellt ska innehålla 31 personer men det är 26 som över huvud taget är där. Det kan bli en bekymmersam situation. När vi säger 31 ska vi komma ihåg att man dessutom ska ha ersättare. Det är väldigt mycket om man har 2 800 invånare. På det ska man ha en hel nämndapparat och dessutom antagligen försöka få fram en och annan förtroendevald till andra ställen som landsting och nämndemän i tingsrätten och annat. Då är det även för de större partierna svårt att sköta sitt demokratiska uppdrag. 96 (V) replik: Jag ser också problemet med obesatta mandat, men jag ser det kanske från en annan vinkel där jag tycker att det nog är ett större problem om partier inte representeras alls än om man har stora partier där ett eller två mandat inte representeras därför att man behöver få många på sin lista. Risken är stor att de små partierna får ännu svårare att rekrytera när det är färre ledamöter i fullmäktige, därför att pressen på de enskilda ledamöterna blir större än vad den är . Då finns en risk att flera partier kanske inte är representerade över huvud taget. De flesta som sitter i en fullmäktigeförsamling sitter också i nämnder. Det är sällan så att människor sitter i fullmäktigeförsamlingen och helt andra ska rekryteras till nämnderna. Behovet av nämndrekrytering påverkas egentligen inte av fullmäktiges storlek, vad jag kan se. Men jag undrar fortfarande om inte ser problemet i om det är flera partier som inte representeras alls i fullmäktige och att det problemet skulle vara större än att det kanske är en eller två stolar i ett stort parti som står tomma. 97 HANS (S) replik: Om det vore så att spärren blev väldigt hög skulle jag ha större förståelse för de argumenten, men som själv sade i sitt inledningsanförande från talarstolen hamnar spärren på , alltså långt under spärren till . anser vare sig eller jag är en särskilt odemokratiskt sammansatt församling. Spärren till kommunerna efter en sådan här minskning av mandatantalet skulle vara betydligt lägre än till , så jag delar faktiskt inte den oron. 98 (M): Jag har varit kommunalpolitiskt aktiv och är det fortfarande även om jag för det mesta är i detta hus. När jag läser betänkandet tycker jag att förslagen som föreslås i propositionen är bra för kommunerna. De är flexibla och förbättrar och tydliggör funktionen samt stärker den kommunala demokratin. De ändringar som föreslås är bland annat att man möjliggör för sammanträden på distans under förutsättning att vissa kriterier är uppfyllda. Det är klokt och tidsenligt. Många av oss har säkert deltagit i telefon- eller videomöten, eller andra former av möten på distans, och vet att det är smidigt. Det kommer att underlätta och förenkla deltagandet för många kommunalpolitisk aktiva i vårt avlånga land, vilket jag tycker är bra. Det gynnar demokratin. Det blir ändringar i kommunernas och landstingens befogenhet att lämna partistöd. Det blir en skärpning av representationskravet, som preciseras genom att ett parti ska anses vara representerat om det fått mandat i fullmäktige och vald ledamot är fastställd enligt vallagen. Det är helt logiskt att det är så. Är man närvarande ska man få ta del av det allmänna på samma villkor som andra partier, och finns man inte representerad kan man heller inte kräva att få ta del av stödet. Det är sunt förnuft, vilket gynnar demokratin. Ändamålet för vilket partistöd får lämnas skrivs in i kommunallagen, det vill säga att det ska stärka de politiska partiernas ställning i den kommunala demokratin. införs ett nytt krav, nämligen att fullmäktige måste besluta ifall mottagare av partistöd ska lämna en skriftlig redovisning som visar att stödet använts för det ändamålet. Hur denna redovisning ska se ut eller vad den ska innehålla är upp till varje parti att avgöra. Redovisningen ska lämnas in till fullmäktige och blir då offentlig. Öppenhet gillar vi. Det är alltid bra. Redovisning av vad skattepengar går till gillar vi ännu mer. Det gynnar demokratin. Det blir ändringar i antalet kommunfullmäktigeledamöter. Minsta tillåtna antal ledamöter i fullmäktigeförsamlingar sänks från 31 till 21. Det gäller de kommuner som har 8 000 eller färre röstberättigade. I kommuner med mellan 8 000 och 16 000 röstberättigade ska minsta antal vara 31, och så vidare. Dessa ändringar ger kommunerna större frihet att själva bestämma och att kunna minska antalet ledamöter om de så önskar. Valfrihet är bra för den lokala demokratin. Det blir möjligt för fullmäktige att återkalla nämndpresidiernas uppdrag om det skett förändringar av den politiska majoriteten i fullmäktige, vilket är rimligt. Vidare föreslås en ändring av mandattidens början; den flyttas till från valåret. Vid val till geografiska nämnder, exempelvis stadsdelsnämnder, behöver man inte tillämpa proportionella val om man vill utse nämndens ledamöter på annan grund än partipolitisk, detta ifall en absolut majoritet så önskar vid inrättandet. Det är ett bra förslag då man kanske vill ha med kommunala tjänstemän, lokala företrädare, föreningsfolk eller andra personer som besitter en viss expertkunskap som är bra för området. Det gynnar den lokala demokratin. Jag vill dra mitt strå till stacken för att gynna den lokala demokratin genom att yrka bifall till utskottets förslag. 99 (FP): I varierar storleken på kommunerna mycket, alltifrån de fem kommuner som har något fler än 2 000 invånare till , som är störst och har nästan 900 000 invånare. Det betyder förstås att det finns stora skillnader i hur kommunpolitik bedrivs, men inte desto mindre finns det också många likheter, och kommunallagen gäller för alla. I betänkandet demokrati, som vi nu debatterar, föreslås några ändringar i kommunallagen för att tydliggöra och uppdatera lagens innehåll. får kommunerna lämna partistöd till de politiska partier som är representerade i fullmäktige. Vad som menas med att vara representerad är en tolkningsfråga. blir det tydligt i lag att ett parti är representerat om det har fått ett mandat i fullmäktige och en ledamot är fastställd. Med representation avses alltså att det ska finnas en person av kött och blod som kan delta i fullmäktiges möten. Varför görs då denna ändring? Jo, vi menar att grunden för den kommunala demokratin är att det finns människor som åtar sig att delta i den lokala politiken och blir folkvalda. Om ett parti saknar representation i fullmäktige finns det inga lokalt folkvalda som kan företräda partiet och bedriva opinionsbildning mot kommuninvånarna. Det är rätt viktigt att vi visar respekt för att det är kommuninvånarnas pengar det handlar om. Genom reglerna om kommunalt partistöd har de folkvalda getts möjlighet att använda skattemedel till att stärka den lokala politiska verksamheten. Det är rimligt, eftersom vi värnar en levande lokal demokrati. Men då är det viktigt att vi är tydliga med vad som är grunden för detta. En avgörande faktor är att det verkligen finns någon som företräder partiets väljare i det folkvalda organet, i fullmäktige. Vi menar att de som mottagit kommunalt partistöd ska redovisa, åtminstone översiktligt, vad pengarna gått till. På så sätt får vi en uppföljning av stödet och kan se att det gått till det som var syftet. diskuterar vi i möjligheten att stifta en lag som innebär att partier ska redovisa sina intäkter. I flera länder krävs att partier och kandidater även redovisar sina utgifter och kampanjbudgetar. Skattebetalarna har rätt att få veta vad deras pengar går till. Det är alltså skälet även här. Kommunerna betalar årsvis ut många hundra miljoner i partistöd. låg det på ca . Någon form av redovisning är därför rimlig att kräva. har en reservation om att kraven på vad som ska redovisas behöver vara tydligare. Att det inte krävs tydligare redovisning än vad som föreskrivs i propositionen har nog att göra med att regeringen vill skynda långsamt och se om det kan utvecklas en praxis som är tillfredsställande i kommunerna. Det kan vara dumt att i lagtext alltför detaljerat slå fast hur en redovisning ska ske. Det måste finnas en balans mellan att partierna gör en redovisning och att de inte behöver avslöja sådant som kan vara känsligt från ett konkurrensperspektiv. Det är också oklokt att i lag skriva att just det och det ska redovisas. Att redan på förhand specificera redovisningen alltför detaljerat riskerar att låsa lagstiftningen vid det redan välkända. Exempelvis kan den fortsatta teknikutvecklingen göra att dialogen med väljarna kommer att ske på ett helt annat sätt än . Med detta betänkande tar vi också beslutet att möjliggöra – jag vill understryka möjliggöra – för kommunerna att minska antalet fullmäktigeledamöter från 31 till 2l i kommuner med färre än 8 000 röstberättigade. I kommuner med mellan 12 000 och 16 000 röstberättigade sänks miniminivån från 41 till 31 ledamöter. Det ger alltså möjlighet för totalt 106 kommuner att minska antalet ledamöter om de så önskar. I det här sammanhanget är det viktigt att konstatera att en majoritet av landets kommuner, totalt 160, själva valt att ha större fullmäktigeförsamlingar än vad lagen kräver. Den möjligheten finns naturligtvis kvar. Vad vi gör är att skapa en möjlighet, inte en regel. Varför gör vi då detta? Jo, det är rimligt att kommunerna kan fylla sina fullmäktige hela mandatperioden. I vissa kommuner gör dagens regler att fullmäktige inte kan vara fulltaligt därför att kandidatlistorna helt enkelt tar slut. Har ett parti fått ett mandat men det inte finns någon person för att utse står man där med en tom stol. Vi ser även att flera hoppar av sina uppdrag och att det inte finns några ersättare. Då blir det också en tom stol. Fullmäktige krymper alltså av sig själv. Att möjliggöra mindre fullmäktigeförsamlingar är viktigt om vi vill att de allra minsta kommunerna ska finnas. Därför måste vi anpassa spelreglerna efter den kommunala verkligheten. Antalet väljare per fullmäktigeledamot bör vara lagom stort. Visst kan denna ändring innebära att det blir något svårare för mindre partier att ta ett mandat i de allra minsta kommunerna, men jag anser inte att förändringen är särskilt dramatisk. , som inte vill se denna ändring, och , som jag företräder, har i en del kommuner likartade situationer. Skillnaden är att jag står bakom ändringen och vill understryka att den är frivillig och förstås endast bör användas om det finns anledning att komma åt problemet med att det inte går att fylla fullmäktige och om andra ansträngningar att göra något åt det inte fungerat. Slutligen vill jag säga att det är roligt att vi kan fatta beslut om att det ska vara möjligt att delta i kommunfullmäktige- och nämndsmöten på distans. Jag kan dock hålla med om att det finns ett stort värde i att träffas i samma rum. är teknik, rätt använd, en möjlighet när det gäller att hålla demokratin vital. Det sparar kanske lite på miljön och även tid för enskilda, vilket kan bidra till att fler fortsatt vill delta i det politiska arbetet. Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 100 (V) replik: Jag kan förstås se att det är ett problem med tomma stolar. Frågan är om det är bra att åtgärda det så som det föreslås. Om det är en församling med 31 mandat och det är 3 tomma stolar är det ett problem när det är 28 ledamöter. Men att lösa det genom att säga att det är okej om man bestämmer sig för 21 gör inte att demokratin utvidgas särskilt mycket.