prot · H10941 · 2013-12-06 00:00:00 — Men att jag inte skulle stå upp för de svagaste tror jag är rätt svårt att hävda. Vi har skjutit till väldigt mycket resurser inom vårdsektorn. Vi vill öka valfriheten, ge de äldre bättre tillgång till hemtjänst och allt vad det är. Den där retoriken behöver man inte hålla på med. Jag skulle vilja tacka för debatten. Jag vet inte om ska delta i debatten om pensionsfrågan. Annars önskar jag en god jul! 54 Statsrådet (M): I går fick jag den allra senaste lägesrapporten från om den svenska sjukförsäkringen i min hand. Det är angelägen och komplex läsning – det är komplexa frågor vi diskuterar – som alla som har ett seriöst intresse för svensk välfärdspolitik i allmänhet och svensk socialförsäkring och sjukförsäkring i synnerhet borde ägna en del möda. Rapporten ger i första hand en blixtbelysning – var står vi just nu? Men den sätter också in dagens läge i ett historiskt sammanhang – var har vi varit förut, och vad skulle vi kunna se framför oss? Det gör att rapporten även är en reseberättelse om vad vi har uppnått och vilka problem vi fortfarande har skäl att oroa oss över. De viktigaste resultaten i rapporten kan sammanfattas i fem punkter. 1.Den samlade sjukfrånvaron i sjunker. ligger nu på ett europeiskt genomsnitt efter att ha varit en europeisk extrem. 2.Det är radikalt färre riktigt långa sjukfall i jämfört med hur det var . 3.Vi har betydligt färre förtidspensioneringar. Vi har gått från högsta nivå till lägsta. 4.Vi har stabila regelverk. 5.Vi har mer aktivitet i hela försäkringsprocessen, från det första läkarbesöket till det allra sista oundvikliga beslutet att det inte finns några alternativ till sjukersättning. Det är en ungefärlig sammanfattning av det läge vi har just . Allt detta tycker jag i grund och botten är förbättringar. Jag vet att det gärna beskrivs som brutala försämringar, eftersom det nu inte är så att alla som ber om sjukpenning får det och att alla som tror sig behöva sjukersättning beviljas sådan. Rapporten uppmanar oss inte alls att vara nöjda och belåtna, tvärtom. Den manar oss att vara försiktiga med experiment. Den varnar oss för att äventyra det vi har uppnått. I stället ska vi blicka framåt mot det vi inte har uppnått. Vi har enligt ett utanförskap på . låter det som att ingen människa i tillåts få några ersättningar över huvud taget. Jag vill påpeka att det är en felaktig beskrivning. är det samlade svenska utanförskapet. , när vi tog över ansvaret, var det . Det är en väsentlig förbättring. Men det är fortfarande många människor som på goda grunder får sociala ersättningar för att de inte kan arbeta eller inte kan arbeta alls. Om vi blickar framåt ser vi dessutom helt nya utmaningar. Svensk välfärdspolitik är, vilket vi i denna församling vet bättre än många, långt ifrån problemfri. För det första ser vi en uppgång just nu i kortvarig sjukfrånvaro. Det mäts allra tydligast i företagens och arbetsgivarnas tvåveckorssjukfrånvaro. En uppgång i den korta sjukfrånvaron är, om den stannar där, inget allvarligt bekymmer. Den är bekymmersam nog för arbetsgivare som har produktionsbortfall, och det är synd om människor måste vara borta i stället för en. Men den är inget allvarligt hot mot samhället i stort. Däremot är det en risk att det övergår i långa sjukskrivningar om man har många fler korta sjukskrivningar. Det finns skäl att fundera på vad det är vi gör på våra arbetsplatser som gör att många fler människor upplever besvär och är hemma oftare eller längre . Det är värt att uppmärksamma. För det andra har vi kvinnors ohälsa, som vi uppmärksammar mycket mer . Det är intressant att oppositionen nu tycker att frågan är jätteintressant men aldrig ägnade frågan en sekund under ett långvarigt maktinnehav. Vi försöker nu mer i detalj förstå skillnaden mellan mäns och kvinnors sjukskrivningsmönster. Vi landar naturligtvis ofta i slutsatsen att det är en krock mellan arbetsliv och familjeliv som drabbar kvinnor hårdare än män. Där finns det väldigt goda skäl att visa nyfikenhet från politikens sida. För det tredje pratar vi alltmer om psykisk ohälsa som växer i . Vi gör det utifrån problemperspektivet. Psykisk ohälsa ska inte bagatelliseras. Det är allvarliga saker. Vi gör det också utifrån spegelperspektivet. När psykisk ohälsa växer som andel beror det på att vi är bättre än någonsin i på att snabbt hjälpa människor med somatiska sjukdomar och fysiska skador tillbaka till arbetslivet. Det är en viktig framgång. Vår uppgift nu är att bli lika bra när det gäller psykisk ohälsa som vi blev när det gäller somatisk ohälsa. Allt detta är stort och viktigt. Oppositionen har i denna kammare frågat mig: Varför får inte fler sjukskrivning? Varför blir det inte fler förtidspensionärer? Måste vi vara så förfärligt noga med att pröva arbetsförmågan? Varför ska sjukersättning vara den absolut sista utvägen? Jag har försökt svara att våra regelverk är till för att värna människors förmåga att bidra trots att det är svårt både för enskilda människor och för de läkare och myndighetspersoner som ska pröva förmågan. Den senaste månaden ställer sig oppositionen plötsligt frågan: Varför vi ser en liten ökning? Välkomna till den diskussionen! Däremot tycker jag att ert agerande är helt obegripligt. Ni föreslår i praktiken att man ska höja ersättningsnivåerna, ta bort rehabiliteringsgarantin, sjukskrivningsmiljarden och tidsgränserna och införa något som vi inte längre kallar medborgarlön – ja, ni vet vad jag menar. Gör man detta kommer man att driva upp sjukfrånvaron i till nivåer som ingen önskar sig tillbaka. vet jag att ingen av er kommer att acceptera att stå till svars för era tilltänkta regeringspartner. Ni berättar vad ni vill var och en, väl medvetna om att det inte kommer att bli så som ni var och en berättar om. Men ni undviker noga att berätta vad det skulle kunna bli när ni har kompromissat ihop er om ersättningsnivåer, rehabiliteringsgaranti, tidsgränser och medborgarlön. Vi väntar spänt på en samlad beskrivning av vad som väntar om ni skulle vinna regeringsmakten. Den gemensamma nämnaren i alla förslagen är dock en vilja att lämna en linje som är generös och stram. Den ger generösa ersättningar till människor som inte kan arbeta men har en stramhet i att vi förväntar oss att alla som kan arbeta helt eller delvis på den vanliga marknaden eller med hjälp av stöd faktiskt också gör det. Den grundläggande idé ni har är att färre människor ska arbeta och att fler människor ska vara sjukskrivna och ha sjukersättning. Den idén vänder vi oss starkt emot. Socialförsäkringar är som vi vet bara en del av den samlade svenska välfärdspolitiken. Men det är en viktig del. Den är omedelbar och känslig. Den påverkar både socialpolitiken och den samlade ekonomiska förmågan i . Bra socialförsäkringar skapar inte bara trygghet för enskilda människor i svåra situationer utan uppmuntrar också arbete och bygger den ekonomi som all annan socialpolitik behöver ha i ryggen. Det är bra socialförsäkringar. Dåliga socialförsäkringar lovar kortsiktigt jättemycket men håller långsiktigt så lite att man tvingas till drakoniska reformer. De underminerar arbetslinjen och försämrar de ekonomiska förutsättningarna för välfärdspolitik på andra områden. kommer de två olika versionerna av framtida svensk socialförsäkring att ställas mot varandra. Då får vi veta vad det kommer att handla om. 55 (S) replik: Jag tackar statsrådet för anförandet. Jag märker att vi har väldigt olika verklighetsbild. Så är det. Statsrådet läser senaste rapport. Det kan jag också göra, men jag försöker även lyssna och se vad som händer ute i samhället. Vi har 75 000 utförsäkrade och en massarbetslöshet som är högre nu än när alliansregeringen tillträdde. Jag kan bara konstatera att kritiken mot sjukförsäkringen är väldigt skarp och förtroendet för sjukförsäkringen väldigt lågt. Statsrådet själv, , är en mycket trevlig person, men han är icke desto mindre en av dem som har lagt fram minst propositioner och förslag av alla socialförsäkringsministrar jag känner till. Vi har inte precis dränkts i propositioner i . Den grundläggande fråga vi har ställt har inte varit varför fler inte får sjukpenning. Den grundläggande frågan är varför man inte får rehabilitering. Varför har man en rehabiliteringsgaranti som innebär passiv väntan på utsortering oavsett om det är efter 90, 180, 365 eller ? Det är det som är utvärderingen av rehabiliteringsgarantin. Den har inneburit en massiv utsortering av människor. Det är där misslyckandet ligger. talar om den regeringsförklaring som avgavs 2007 och som säger att rehabiliteringsansvaret ska lagstiftas så att rätten till rehabilitering säkras. Grundfrågan är: Hur ska regeringen leva upp till det och till vårt utskottsinitiativ som alla ställer upp bakom? Jag passar på att ställa en annan fråga om den uppgift jag tidigare inte fick svar om av . Under tid som statsråd har antalet servicekontor trots skarpa ställningstaganden minskat radikalt från målsättningen 330 till 248. är den nere på 102, enligt Inspektionen för socialförsäkringen. Avser statsrådet att ta några som helst initiativ för att åtminstone fullfölja beslut och se till att det finns tillgänglighet och möjlighet till personliga möten för att kunna träffa ? Besöken har nämligen ökat på våra servicekontor, men dessa blir allt färre. 56 Statsrådet (M) replik: Du värjer dig för beskrivningen att ni vill ha fler människor med sjukpenning, , men det är ju det all diskussion har handlat om . Det har alltid varit en anklagelse om att människor som säger sig behöva och vill ha sjukpenning inte får det därför att vi har satt tidsgränser – inte för sjukdom, men vi prövar arbetsförmågan. Det är för att vi har trott att sjukersättning och förtidspension ska vara den sista utvägen, inte den första. Det är detta allt har handlat om. Vi får kritik för sjukförsäkringen, men det kommer vi att ha av den enkla anledningen att det är svåra saker. hade vi en våldsam och bred samhällskritik mot att sjukförsäkringen användes på ett sätt som ingen hade avsett. Jag anklagar inte er för att ha avsett att en halv miljon människor skulle ha sjukersättning som 300 000 var i sjukpenning. Det var ingen som hade avsett det. Men det var sanningen, och det fanns en väl berättigad kritik mot detta. Jag tror att vi måste acceptera att detta alltid kommer att förbli svåra saker som alltid kommer att kritiseras och diskuteras. Så långt är jag helt med, och jag tar gärna den kritiken å mitt ämbetes vägnar. Det är inga problem. Vi måste dock också ha klart för oss vad det är vi kommer ifrån, vad vi har gjort och vilka risker och chanser vi ser framför oss. Det är där jag tycker att ni så lätt går vilse och – möjligen oavsiktligt – landar i att det var bättre förr när vi slapp ha tydlighet i sjukförsäkringen. Rehabiliteringsgarantin är viktig. Om man frågar landets medicinare eller medarbetare är det ingen som skulle säga: Vi struntar i rehabilitering. Det är ingen som menar det heller. Däremot är det svårt med rehabilitering. Det vet alla som är inblandade. Jag tror att de flesta är eniga om att detta är svårt att lagstifta fram, om man med lagstiftning menar att i hälso- och sjukvårdslagen stoppa in att man ska ha lagstiftad rätt till rehabilitering. Vi har lagt fram ett tydligt uppdrag – det finns med i budgeten till – att tydliggöra den enskildes rehabiliteringsbehov innan nya beslut fattas. 57 (S) replik: Det intressanta är att det som jag refererade till var regeringsförklaringen . Uppenbarligen har ni inte haft bråttom med att lagstifta om eller säkerställa att människor får rehabilitering. När vi har varnat för att sjukpenningtalet ökar har det inte precis mötts av några aktiva insatser; tvärtom har det mötts av en frånvaro av propositioner och förslag till riksdag. Det som kommer i höstens budget innebär en besparing på av anslaget till företagshälsovården och en minskning av rehabiliteringsgarantin med . Jag tror inte att någon kan vara nöjd med de bristande insatser och dåliga resultat som rehabiliteringsgarantin faktiskt innebär. Återigen: Hur är det med servicekontoren? Antalet har minskat från 330 till 248 och till 102. har enhälligt antagit förslagen i ett betänkande och markerat vikten av att man ska säkerställa personliga möten. Ändå minskar servicekontoren till 102, enligt Inspektionen för socialförsäkringen. Bara lade man ned ytterligare 13 kontor. Men besöken på servicekontoren ökar från 3,1 till 4,3 miljoner fler besökare . Så man kan inte hävda att den nya tekniska lösningen som inneburit att folk väljer att använda app eller något annat har minskat antalet besökare. Jag tar upp detta, eftersom den kritik som riktas mot sjukförsäkringen delvis handlar om alltför strikta regler och om bristen på rehabilitering. Det handlar också om bristande tillgänglighet och därav bristande tillit. Här har vi alla ett gemensamt ansvar för att se till att tilltron till samhällsgemensamma trygghetssystem ökar. Återigen: Vad ska statsrådet göra för att säkerställa att man får rätt till rehabilitering? har ni haft tid på er , då ni utlovade detta i regeringsförklaringen. Och hur ska man se till att det blir fler servicekontor när myndigheten som regeringen är ansvarig för avvecklar servicekontoren, trots riksdagsbeslut? 58 Statsrådet (M) replik: Jag noterar den glidning som kommer tillbaka. är det svepande formuleringar om att allt vi har gjort har varit felaktigt och en antydning om att det var bättre . är vi inne på enskildheter som man alltid kan diskutera. Jag brukar ställa frågan tillbaka: Är ni i grund och botten med på resan och reformen? Låt oss då öppet diskutera hur enskilda detaljer exakt ska utformas – mer än gärna. Men är ni i grund och botten emot allt som vi har gjort i stora drag och vill återinföra det gamla, då är diskussionen om småsakerna relativt meningslös. Jag tycker att du alltid glider däremellan. Rehabiliteringsinsatserna är intakta i ekonomisk mening. Den viktiga skillnaden mellan en rehabiliteringsgaranti och utan en rehabiliteringsgaranti har varit att vi vill genom offentliga statliga medel uppmuntra till insatser på områden där vi har gjort för lite för att hjälpa människor tillbaka till arbete. Det är en mycket viktig skillnad. Jag har fullt förtroende för att den svenska sjukvården normalt sett hanterar sina sjukvårdsinsatser helt rätt. Men vet vi att kopplingen mellan sjukförsäkring och medicinska insatser inte alltid är problemfri i den svenska modellen. Därför har vi infört stimulansmedel för att fler människor ska få insatser, framför allt vid psykisk ohälsa. Beträffande lokalkontor gäller naturligtvis de beslut som är fattade. får inte avveckla enligt den ursprungliga intention som man hade. Traditionella, rutinmässiga och interna försäkringskassebeslut om hur kontoren ska lokaliseras lägger sig inte och regeringen i. Vad det handlade om den gången var att man inte fick avveckla en hel struktur som då av ekonomiska skäl ville göra. Det beslutet gäller naturligtvis. 59 (MP) replik: Jag tar vid där det förra replikskiftet slutade. har faktiskt avvecklat. Det är tyvärr sanning. Rapporten från Inspektionen för socialförsäkringen som kom visar att det 2011 fanns 248 servicekontor. finns det 102 kontor. Ytterligare 13 kontor stängde . Trots beslut och trots det som ministern alldeles sade har gjort det som man inte skulle göra. Det gör mig bekymrad att ministern säger att har gjort det som man skulle göra. Jag skulle gärna vilja höra ministern utveckla sin syn på hur han avser att se till att det riksdagsbeslut som har fattats också verkställs. Allianspartierna har här presenterat sina visioner för framtidens sjukförsäkring och framför allt sitt förslag och 2015. Budskapet är: Sitt still! Vi är nöjda. Möjligtvis kan vi tänka oss att diskutera lite grann på marginalen. Men lyssnar man på de olika partierna blir det en ganska splittrad bild av vad man egentligen vill. Vill ni så som se en mänskligare arbetslinje som inte lämnar människor utanför om de blir sjuka eller arbetslösa? Det ska finnas en ersättning, men man ska inte ha sjukförsäkring och ersättning för ersättningens skull. Syftet är ju att kunna komma tillbaka till arbete och egen försörjning. Om man inser att det är ett problem att sjukskrivningarna ökar, inser man också att det behövs folkhälsoinsatser. Och vilka folkhälsoinsatser vill göra? 60 Statsrådet (M) replik: Den här regeringen har öppet inför den här kammaren och inför svenska folket levererat gemensamma besked i stora och viktiga välfärdspolitiska frågeställningar. Det är intressant att nu efterlyser skillnaderna mellan olika borgerliga partier i ett läge där hon vägrar lämna egna besked om vad som skulle vara en alternativ regeringspolitik. Att fyra partier i öppet ljus kan tycka olika och ha en diskussion om detta och därefter öppet redovisa gemensamma ståndpunkter och gå till val på dem, det är ett normalt fundament i en demokrati. Ni begär ju mandat för motsatsen. Var och en av er säger helt disparata saker, men ni vägrar att leverera ett enda besked om vad som kan bli er gemensamma regeringspolitik om . Det är ju helt omöjligt för väljarna att ta ställning till det som ert alternativ i så fall skulle vara. Sade jag att jag var nöjd, att vi ska sitta still i båten och att vi inte har mer att göra? Sade jag det? Jag får gå tillbaka till mina anteckningar, för jag minns inte att jag skulle ha sagt någonting sådant. Jag pekade på ett antal framgångar, ett antal utmaningar, ett antal saker som vi nu har skäl att bekymra oss mycket över. Det gör vi bäst om vi värnar det som har fungerat bra, inte river upp det och återgår till ett läge då vi än en gång måste ta hand om fundamentala brister i den svenska sjukförsäkringen. Det var detta som jag i alla fall försökte att säga. Allra sist: Jag känner inte till vartenda enskilt försäkringskassekontor i , trots att jag har besökt många av dem. Jag förutsätter att följer de av och regeringen fattade besluten om vad man får och inte får göra. Om den här kammaren anklagar för att bryta mot dessa beslut är det en allvarlig anklagelse. I så fall bör den preciseras, och sedan får vi undersöka om det kan vara på det sättet. Jag förutsätter att följer beslut. 61 (MP) replik: Jag blev mycket bekymrad när jag tog del av vad Inspektionen för socialförsäkringen skriver. Jag förväntar mig att ministern följer upp den rapporten. Där står det svart på vitt att antalet kontor har minskat. För mig är det svårt att se att det skulle ligga i linje med det beslut som har fattats. Jag välkomnar att följer upp den rapporten. värnar om demokrati. Att svenska folket har möjlighet att rösta på olika partier är en väsentlig del av demokratin. Vi ska inte bara gå på något slags blockpolitik där man klumpar ihop de olika partierna. Man bör också lyfta fram sakfrågor och vad en röst på ett visst parti betyder. En röst på betyder att man också vill göra stora satsningar på folkhälsa. Som jag sade i mitt tidigare anförande handlar det ju om att förebygga ohälsa, att satsa på hälsa i arbetslivet. Det hörde jag inte att ministern tog upp i sitt anförande. Jag blir väldigt bekymrad när man reducerar folkhälsoarbetet inom arbetsmiljöområdet till att handla om motion och annan friskvård på arbetsplatsen, som regeringen skriver i sin senaste skrivelse om folkhälsopolitiken. Det behövs ett arbetsmiljöarbete där det ingår både den psykosociala miljön och den fysiska arbetsmiljön. Min fråga blir då återigen: Vilka folkhälsoinsatser avser ministern att göra för att få ned ohälsotalen? 62 Statsrådet (M) replik: Det är naturligtvis så att ska gå fram till svenska folket med ett medborgarlönsliknande förslag om man tror på det. Självklart är det så! Jag vill inte förminska betydelsen av det på något sätt. Att då och då säga: Vi tycker som . Att då och då säga: Vi tycker som Socialdemokraterna. Att då och då säga: Vi tycker som . Det är helt okej! Jag köper den bilden. Men det blir lite magstarkt när man kritiserar en samlad reform som har genomförts och därefter säger att vi vill göra på det här sättet, men i praktiken säger att det enda vi vet när vi har vunnit ett val är att det inte kommer att bli som det vi själva har gått till val på. Det är inte ett seriöst sätt att beskriva olika alternativ i den svenska välfärdspolitiken. Det är att låtsas som att enskilda människor kan ta ställning till ett enskilt förslag utan att ha en aning om vad de i praktiken köper. Jag tycker inte att det är ett seriöst förhållningssätt. Förebyggande arbete är naturligtvis otroligt viktigt, och jag har påpekat det . Jag tycker också att våra myndigheter gör rätt mycket på det området. Det finns nog inget enskilt område just nu där behovet av förebyggande insatser är så stort som när det gäller det breda fältet av psykisk ohälsa. Det förändrar också delvis karaktären på en del av våra stora folkhälsoproblem och sjukförsäkringsproblem. Sjukförsäkringen är, om vi ska vara alldeles ärliga, i grund och botten skapad för en helt annan tid och helt andra bekymmer. Man drabbas av påtagligt somatiska, fysiska skador, man får i bästa fall snabbt vård, man får rätt behandling, man blir frisk och man kommer tillbaka. Benbrott kan också förebyggas, absolut, men när de inträffar så inträffar de ganska skarpt. Psykisk ohälsa har ofta ett helt annorlunda förlopp, det vill säga att vår egen uppmärksamhet på det, arbetsgivarens uppmärksamhet, arbetskamraters uppmärksamhet och tidiga insatser och förmåga att hjälpa till är av en helt annan karaktär. Jag tror att vi bara står i början av det paradigmskifte som vi kommer att se i när det gäller förebyggande insatser för psykisk ohälsa och att det är ett mycket långt, svårt men också spännande arbete. 63 (V) replik: Jag kommer inte att ta upp frågan om stupstocken den här gången, för det har vi gjort så här i kammaren. Jag vet precis vad ministern tycker om det, och vi står väldigt långt ifrån varandra. Däremot vill jag bara säga att när det gäller tidsgränserna tror jag inte att ministern har läst vad vi tycker. Vi tycker att det är bra med tidsgränser. Vi tycker att det är bra att den enskilde får veta att senast där ska jag få rehabilitering. Det har vi inga som helst bekymmer med. Bekymret är att dagarna tickar på och man kan bli av med sitt jobb, om man nu har turen att ha ett jobb när man har oturen att bli sjuk. Det behöver vi kanske inte orda så mycket om. Däremot blir jag bekymrad över det ministern säger. nya uppgifter är att sjuktalen har ökat 2013, och där är två tredjedelar kvinnor. Han tricksar på något sätt med verkligheten när han säger att det inte är så illa. Jag tyckte att jag hörde ministern säga att det är färre sjuka. Jag vet inte riktigt. Det är de korta sjuktalen som ökar, men de långa minskar. Ja, det är klart, för de åker ju ut ur systemet. Jag har några mer konkreta frågor som jag skulle vilja ha svar på. Vi vet att ojämställdheten ökar när kvinnor föder barn. Efter andra barnet ökar dessutom sjukfrånvaron. Då undrar jag: Vill ministern göra någonting mer åt föräldraförsäkringen och göra den mer jämställd? Jag vet att och regeringen inte vill ha den tvådelad, som vi vill. Men har man kanske funderingar på att införa en tredje pappamånad, till exempel? Jag fick inget svar av när det gällde rehabiliteringsgarantin och KBT. Hon sade att hon tyckte att det vore väldigt bra om man öppnade för andra terapiformer också. är det ju bara kognitiv beteendeterapi som gäller. Jag fick inget svar. Hur är det med den saken? 64 Statsrådet (M) replik: Jag noterar ändå – utan minsta ironi – att tidsgränser inte längre beskrivs som ett problem utan tvärtom beskrivs som en styrka i sjukförsäkringen. Jag tycker att det är bra om vi börjar samlas kring den ståndpunkten. Tidsgränser betyder i praktiken att vi har bråttom. Det är det de säger. Tidsgränser prövar inte sjukdom. Tidsgränser överprövar inte läkares intyg. Tidsgränser säger att vi inom rimliga tidsintervaller prövar en enskilds förmåga att arbeta i samma yrke, hos samma arbetsgivare eller i något annat yrke.