prot · H10944 · 2013-12-11 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Meddelande om aktuell debatt om svenska resultat i Förste vice talmannen meddelade att på begäran av de grönas riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om svenska resultat i anordnas , efter voteringen dock tidigast . Från regeringen skulle utbildningsminister (FP) delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Till talmannen om särskild debatt med anledning av resultaten från 2012 presenterades den senaste undersökningen från den – kallad . Den visar på en stor försämring av de svenska skolresultaten. Kunskaperna hos svenska elever försämras inom samtliga undersökta ämnen och det står klart att har den sämsta resultatutvecklingen av alla länder i . presterar eleverna i den svenska skolan under genomsnittet i , i samtliga ämnesområden som undersökts i 2012. Det svenska skolväsendet befinner sig i flera avseenden i ett allvarligt tillstånd. De senaste resultaten från är ytterligare en bekräftelse på att skolresultaten löper i fel riktning. De för svenskt vidkommande återkommande negativa resultaten från kan med fog benämnas som en PISA-chock och måste rendera handling från riksdag och regering. Vi kan inte stillatigande åse hur våra barn och ungdomar får sämre tillgång till utbildning av god kvalitet i jämförelse med omvärld och tidigare generationer. Det är en mycket allvarlig utveckling och kortsiktiga politiska konflikter måste läggas åt sidan till förmån för blocköverskridande samtal om hur den negativa kunskapsutvecklingen ska vändas. Den uppkomna situationen är så allvarlig att den debatt som skall ske om utbildningsfrågor inte räcker. Resultaten i visar på en situation som är så mycket värre och allvarligare än vi någonsin trott. Värre än som förutsågs när motionerna skrevs under den allmänna motionstiden. Med anledning av det allvarliga läge som det svenska skolväsendet befinner sig i begärs, med stöd av 2 kap. 10 § sista stycket riksdagsordningen en särskild debatt om tillståndet i det svenska skolväsendet. 3 § Meddelande om preliminär plan för kammarens sammanträden med voteringstider Förste vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden med voteringstider delgetts ledamöter. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2013/14:172 Till Interpellation 2013/14:172 Regeringens åtgärder för bättre mobiltäckning av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (C) Enligt uppdrag 2013/14:173 Till Interpellation 2013/14:173 – situationen i av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor och tidigare inbokat engagemang. (M) Enligt uppdrag 2013/14:177 Till Interpellation 2013/14:177 Innovationsperspektivet i offentlig upphandling av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (C) Enligt uppdrag 2013/14:180 Till Interpellation 2013/14:180 Reformering av F-skatten av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 5 § Ärenden för förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : betänkande 2013/14:CU1 Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden /14:MJU1 och MJU2 6 § Prövning av fråga om tillämpligheten av 5 kap. 12 § riksdagsordningen i visst fall (bet. 2013/14:FiU16) betänkande 2013/14:KU32 Prövning av fråga om tillämpligheten av 5 kap. 12 § riksdagsordningen i visst fall (bet. 2013/14:FiU16) Ändring av beslut om höjd nedre skiktgräns för statlig inkomstskatt [tidigare slutdebatterat, kvarstår avgörandet]) föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 1 (M): debatteras ställningstagande i frågan om huruvida oppositionens initiativ i finansutskottet strider mot riksdagsordningen eller inte. Det är en dyster dag för alla oss som tycker att frågor som rör politikens spelregler ska avgöras i bred enighet över parti- och blockgränser. I har vi länge strävat efter samsyn när det gäller det politiska systemets organisation och funktionssätt. Det är mycket olyckligt att oppositionspartierna avviker från den långa traditionen och vill tvinga igenom en ändring av snart 20-åriga budgetregler med minsta möjliga marginal, mesta möjliga politisering och dessutom med argument som vilar på mycket osäker juridisk grund. Det allvarliga ekonomiska läget medförde ett stort förändringsarbete. Krisen motiverade den tidens politiker att samverka över partigränserna. Budgetprocessen reformerades i brett samförstånd, och rambeslutsmodellen infördes. Då fick samsyn och ansvarstagande vara vägledande. är kortsiktighet och maktspel i stället ledord för Socialdemokraterna, . var budgetprocessen långdragen och splittrad. Ett syfte bakom rambeslutsmodellen var att beredning av alla förslag om inkomster och utgifter skulle samordnas. Partiernas samlade budgetalternativ skulle ställas mot varandra. Det skulle bli svårare för oppositionspartierna att bilda tillfälliga majoriteter mot regeringen om enskilda anslagsbeslut. Rambeslutsmodellen, som regleras i 5 kap. 12 § riksdagsordningen, har två steg. Först fattas ett enda beslut om en beräkning av statens inkomster och fördelningen av ramar för de 27 utgiftsområdena. Då antas normalt också ändringar i skattelagstiftningen som påverkar inkomsterna. I steg två fastställs anslagen inom utgiftsområdena, till myndigheter, bidragssystem och mycket annat, genom ett beslut per område. Årets beslut i steg ett fattades i . Där ingick en lagändring om en höjning av brytpunkten för betalning av statlig inkomstskatt. Den ingick i underlaget för inkomstberäkningen. Oppositionspartierna i finansutskottet tog sedan ett utskottsinitiativ för att ändra tillbaka skattelagen och därmed bryta upp grunderna för inkomstberäkningen. Betänkandet var uppe för omröstning i kammaren , men talmannen vägrade att ställa förslaget under proposition eftersom han ansåg att förslaget stred mot riksdagsordningen. En majoritet av kammarens ledamöter krävde att förslaget ändå skulle bli föremål för omröstning. I det läget ska talmannen hänvisa frågan till för avgörande. KU har därför prövat om förslaget strider mot riksdagsordningen. Oppositionspartierna, som har majoritet i utskottet, säger nej. Det kommer därför att bli en omröstning om förslaget . Vi från allianspartierna svarar däremot ett tydligt ja – förslaget strider mot riksdagsordningen och borde inte ställas under proposition. Det är samma slutsats som jurister kom till i sin rättsutredning. Även andra tunga jurister har samma uppfattning, bland andra före detta justitierådet och professorn . Det finns ett antal juridiska argument till stöd för denna ståndpunkt. 5 kap. 12 § riksdagsordningen säger att inkomstberäkningen och utgiftsramarna ska fastställas genom ett enda beslut i det första steget av budgetprocessen. Att därefter genom ett nytt beslut ändra en lag som var en viktig del av inkomstberäkningen strider mot bestämmelsens ordalydelse. Då fattar man nämligen två beslut och inte ett. Egentligen kunde diskussionen sluta redan där, men det finns mer att säga. har vid ett flertal tillfällen uttalat sig om möjligheten att ta utskottsinitiativ och då betonat att möjligheten ska användas med varsamhet och att politisk enighet ska eftersträvas när initiativ kommer i fråga. Möjligheten har använts sparsamt och då främst för att hantera riksdagsinterna frågor samt kompletteringar och korrigeringar av närmast lagteknisk natur. Utskottsinitiativ har aldrig använts för att under stor politisk oenighet driva igenom beslut som innebär att inkomstberäkningen i budgeten bryts upp efter att den fastställts i steg ett av budgetprocessen. Det finns inget i riksdagsordningens förarbeten som stöder att initiativmöjligheten är avsedd att användas på det sättet. Tvärtom finns det gott stöd i förarbetena för att hävda att initiativmöjligheten inte bör användas som ett verktyg i en sakpolitisk strid. Till detta kommer att 5 kap. 12 § riksdagsordningen innebär en begränsning av möjligheten till utskottsinitiativ. Enligt vedertagna principer vid lagkollision går speciallag före generell lag och nyare lag går före äldre lag. Budgetreglerna måste ses som speciallag i förhållande till de generella reglerna om utskottsinitiativ. tillkom budgetreglerna , medan utskottens initiativrätt i sin nuvarande form infördes . Alltså går reglerna om den sammanhållna budgetprocessen före reglerna om initiativmöjligheten. I svensk rätt anses en lagstiftnings förarbeten ha stor betydelse för hur lagen ska tolkas. I budgetreglernas förarbeten är det tydligt att det ska vara fullständiga alternativ som ställs mot varandra i budgetprocessen. Ett separat beslut som det nu aktuella innebär att alternativen inte ställs mot varandra i sin helhet. I stället finns det en risk för att hoppande majoriteter skapar motstridiga beslut. Det skulle vara oförenligt med syftet bakom budgetreglerna, nämligen att hålla ihop budgetprocessen. Utöver att lagtexten och förarbetena talar ett tydligt språk kan man också åberopa egen praxis, det vill säga hur budgetreglerna har tillämpats i under de som gått sedan de infördes. Praxis innebär att budgetbesluten fattas samlat. Något beslut som det nu aktuella har fattats som rambeslutsmodellen har tillämpats. De juridiska argumenten är alltså mycket tunga för att det är förbjudet att i efterhand genom ett utskottsinitiativ bryta sönder budgetens inkomstsida. Ska vi då inte följa lagen? Socialdemokraterna med flera tycker uppenbarligen inte det, men går ändå så långt att de säger att rättsläget är oklart. Men gör det saken bättre för dem? Om de nu anser att rättsläget är oklart, är det i så fall ansvarsfullt att chansa på att de har rätt och juristerna fel? Borde man inte ha precis motsatt inställning när man har med författningsfrågor att göra? Borde man inte vara helt säker på att det man gör är förenligt med spelreglerna innan man rusar iväg? Budgeten består på inkomstsidan av fler än 100 poster. Initiativet gör att det i princip blir möjligt att, efter att inkomstberäkningen fastställts av , genom ett eller flera senare beslut förändra samtliga inkomstposter uppåt eller nedåt. Riksdagsordningen gör ingen skillnad på om inkomstbeslut påverkar budgeten uppåt eller nedåt eller om budgetsaldot blir starkare eller svagare. Förslaget innebär alltså en betydande förändring av budgetprocessen. Om budgetprocessen ska ändras borde det ha skett i brett samförstånd och efter noggranna överväganden – inte under stora motsättningar och på osäker juridisk grund. Det är djupt beklagligt att långa tradition av bred samsyn om politikens spelregler nu bryts. Låt mig kommentera ett par av de argument som oppositionspartierna har anfört i höstens debatter. De har sagt att har ändrat i regeringens budgetproposition. Det skedde , när anslaget till minskades med . Situationerna går dock inte att jämföra. Det handlade den gången om statens utgifter, medan vi nu debatterar en fråga som rör inkomsterna. Utgiftssidan och inkomstsidan är olika till sin karaktär. Beslutet fattades också som ett led i steg två av den ordinarie budgetprocessen – inte som , som resultatet av ett utskottsinitiativ utanför budgetprocessen. Vidare påverkade inte beslutet de av i steg ett av budgetprocessen antagna utgiftsramarna. Ramarna låg fast, och pengarna hade kunnat användas till andra anslag. Oppositionspartierna hänvisar också till ett yttrande av finansutskottet som de menar stöder deras sak. Att de gör så stort nummer av detta yttrande visar dock bara att de inser att de är ute på mycket osäker juridisk mark och med ljus och lykta söker efter något uttalande som går i deras riktning. När jag åberopar lagtexten, förarbetena och riksdagspraxis – tunga juridiska argument – kommer oppositionspartierna med en mening i ett uttalande från finansutskottet. Det är ett uttalande som avsåg en annan situation än den som är aktuell och därtill ett uttalande som sakligt sett är tveksamt och ofullständigt. Det finns många andra uttalanden av riksdagsorgan som går på tvärs mot det som finansutskottet sade den gången. Jag ska nämna ett exempel. sade en enig utredning där alla partiers gruppledare ingick så här: Det är angeläget att utskotten i sin beredning av olika ärenden är medvetna om och beaktar tidigare riksdagsbeslut. Beslut som fattas under budgetprocessen måste respekteras. Det finns annars en risk för att fördelarna med en samordnad budgetprocess motverkas. Detta står i utredningen för en översyn av riksdagsordningen. Eftersom det yrkande som ska rösta om strider mot riksdagsordningen borde proposition inte ställas på yrkandet. har minsta möjliga majoritet i under mesta möjliga politisering beslutat om motsatsen. Därigenom fullföljs ett avsteg från svensk konstitutionell tradition som alla i den här kammaren har anledning att beklaga. För denna olyckliga händelseutveckling bär Socialdemokraterna det tyngsta ansvaret. Man kan inte kräva att ytterkantspartier på var sin sida av det politiska spektrumet ska ta ansvar för några konstitutionella traditioner. har ogillat budgetramverk och budgetdisciplin . har populism som affärsidé. Man kan inte heller förvänta sig något ansvarstagande från . Men det handlar om Socialdemokraterna – det parti som styrde när rambeslutsmodellen infördes, det parti som regerade i minoritet och på nära håll såg svagheterna med den gamla budgetordningen och det parti som för inte så länge sedan sågs som statsbärande. Hur är det möjligt att Socialdemokraterna går i spetsen för detta angrepp på den sammanhållna budgetprocessen och den svenska samsynen i författningsfrågor? Min enda slutsats blir att det här är en annan socialdemokrati än den som svenska folket har lärt känna. Det här är en socialdemokrati som är kortsiktig, populistisk och impulsstyrd. Det är en socialdemokrati som har varit borta från regeringsmakten och bytt så många ledande företrädare att minnet av maktutövning, minnet av ansvarstagande och minnet av långsiktighet har bleknat. Det är en socialdemokrati som längtar efter makt så mycket att det gör ont, men som har glömt hur makt måste utövas – ansvarsfullt, genomtänkt och långsiktigt. Det är en socialdemokrati som offrar allt för en billig poäng, en rubrik och i tv. Det beklagar vi. Det bådar illa för framtiden. Demokratins spelregler förtjänar bättre. I detta anförande instämde , , , och (alla M) samt (FP), (C) och Skånberg (KD). 2 (FP): Enligt riksdagsordningen ska genom ett beslut fastställa en utgiftsram och en beräkning av inkomsterna. Detta är det så kallade rambeslutet, som anger hur stora utgifter och inkomster staten ska ha för . En höjd brytpunkt för statlig skatt är en del i det förslag som regeringen har lagt fram. Det ingick alltså i rambeslutet som fattades . När väl ett rambeslut är fattat ska i steg två fatta beslut om de olika anslagen för de 27 utgiftsområdena. Det är dessa olika budgetdebatter och voteringar som pågår för fullt. Oppositionen vill genom ett utskottsinitiativ nu i efterhand riva upp rambeslutet och alltså förändra de inkomster som staten ska ha. De vill övergå till en ordning där tillfälliga majoriteter ska kunna bildas vad gäller inkomsterna. Regeringens budget ska alltså inte längre i sin helhet ställas mot oppositionspartiernas helhetsförslag. Frågan har uppkommit om det som oppositionen vill göra är i strid med lagen. I så fall ska talmannen inte ställa proposition i kammaren. Talmannen tillsatte därför en oberoende utredning av riksdagsjuristerna, och utredningens slutsats är mycket tydlig: Mot bakgrund av för det första lagtextens lydelse, för det andra det grundläggande syftet bakom införandet av rambeslutsmodellen och för det tredje den praxis som har utvecklats under är talmannen skyldig att inte ställa proposition på ett yrkande som river upp rambeslutet. Vi i och Alliansen menar att riksdagsordningens 5 kap. 12 § tydligt anger hur beslut ska fattas i budgetprocessen: genom att i ett enda beslut fastställa utgiftsramar och inkomstberäkningar. Visst kan vi likt oppositionen konstatera att det inte uttryckligen finns något förbud som säger att man inte får bryta denna ordning och ändra rambeslutet i efterhand. Men man brukar inte heller sätta upp två trafikmärken på samma plats, där en skylt anger påbud att svänga höger och den andra säger att det är förbjudet att svänga vänster. Om det finns en tydlig skylt räcker det för att den ska gälla, och riksdagsordningens 5 kap. 12 § är mycket tydlig till sin lydelse. Talmannen har vägrat att ställa proposition mot bakgrund av att riksdagsjuristerna har kommit fram till att övervägande skäl talar för att det av finansutskottet framlagda yrkandet strider mot riksdagsordningen. Visst medger uttrycket övervägande skäl att det finns öppningar för hur lagen ska tolkas. Men i stället för att anta en försiktighetsprincip tar oppositionen sig för att med mycket svagt lagstöd ändra den praxis som vi har haft i , där beslutsmodellen har följt två tydliga steg och hela budgetförslag har ställts mot varandra. Denna praxis har vuxit fram för att den har tjänat väl , då en annan ordning gällde. Genom sitt agerande med utskottsinitiativ och majoritetsbeslut i ändrar oppositionen nu det sätt på vilket riksdagsordningen ska tolkas och tillämpas i budgetprocessen. I praktiken innebär detta en glidning tillbaka mot tiden , då man kunde bryta ut delar av beslutspunkter ur ramen. I detta sammanhang vill jag påminna om det starka ställningstagande Socialdemokraternas före detta partiledare tog vad gällde allt samröre med . Det som sker är inte bara en glidning bort från det ställningstagandet. driver Socialdemokraterna tillsammans med igenom ett beslut som påverkar många människor och är av betydande konstitutionell vikt. I har vi en lång tradition av att göra konstitutionella ändringar, det vill säga ändringar i demokratins spelregler, i bred enighet och efter noggranna överväganden, inte under stora motsättningar och med en starkt ifrågasatt tolkning av lagen, så som är fallet. Budgetprocessen är av en grundläggande konstitutionell betydelse. tillåter sig det tidigare statsbärande partiet Socialdemokraterna att med stöd av övriga oppositionspartier driva igenom en ny beslutsordning för statsbudgeten utifrån sina egna politiska avvägningar med mycket få rösters övervikt, om oppositionen alls lyckas vinna voteringen . Detta gör man med vetskap om att förfarandet bygger på en osäker juridisk grund. Det är inte långsiktigt, det är inte ansvarsfullt och det är inte bra för . I detta anförande instämde och (båda M) samt Skånberg (KD). 3 (C): Vi har i prövat om talman gjorde rätt när han vägrade att ta upp initiativet från finansutskottet om ändring av gränsen för uttag av statlig skatt i förhållande till den budgetram för statens intäkter 2014 som i sitt budgetbeslut redan fattat beslut om. Den rättsutredning som talmannen begärt och fått från jurister och tjänstemannaledning gav en tydlig slutsats: Talmannen är skyldig att vägra ta upp det initiativ som oppositionspartierna i finansutskottet gjort, för det måste anses strida mot riksdagsordningen att ändra det budgetbeslut som redan fattat. om rambeslutsmodellen och utskottsinitiativ, som är daterad , lyfter fram fyra skäl för sin slutsats: 1.Ordalydelsen i 5 kap. 12 § riksdagsordningen talar med betydande styrka för att det varit lagstiftarens avsikt att det inte ska vara möjligt att genom senare beslut under pågående budgetprocess ändra rambeslutet i en viss del. 2.Det framgår tydligt av lagförarbetena att och i ett enda beslut ska ta ett samlat grepp om helheten i budgeten och då ställa regeringens och oppositionens fullständiga budgetpaket mot varandra. 3.Enligt lagförarbetena ska inkomstberäkningen ses som en ram för tillåtna regeländringar på inkomstsidan. Ändringar i efterhand som inte omfattas av denna ram ska enligt lagförarbetena inte vara tillåtna. 4.Riksdagen har inte tidigare , sedan rambeslutsmodellen infördes, fattat beslut efter utskottsinitiativ som motsvarar det aktuella initiativet. Även riksdagspraxis talar alltså för att det inte ska vara möjligt att på detta sätt ändra ett budgetbeslut. Detta säger rättsutredningen. Som jag ser det är rättsutredningens slutsats både tydlig och väl motiverad. Jag anser att rättsutredningens slutsats borde ha lagts till grund för beslut i går. Men tyvärr vägde de rättsliga slutsatserna lätt mot de politiska överväganden som företrädarna för Socialdemokraterna, ställde sig bakom i utskottet. Jag fick inte ens stöd av ordföranden i utskottet för att rättsutredningens slutsats och motiven för denna skulle refereras i utskottets betänkande. Jag fick endast in ett tillägg under avsnittet Ärendet och dess beredning om att biträdande riksdagsdirektören informerat utskottet om rättsutredningen. Jag beklagar detta och tycker att det är synd att rättsutredningens slutsats och motiv inte redovisas i betänkande. I har vi regler om på vilket sätt vi kan ändra våra arbetsformer. Vi har också haft en tradition av att beslut som gäller våra arbetsformer i ska fattas med breda majoriteter. Riksdagsbeslutet och beslut i går i detta ärende fattades båda med knapp majoritet. Att på detta sätt bryta upp den budgetmodell som har fungerat väldigt bra är, som rättsutredningen och jag ser det, ett brott mot hittillsvarande principer både för hur fattar budgetbeslut och för hur ändrar sina arbetsformer. Som centerpartist tillhör jag ett av de partier i som utformade den rambudgetmodell som sätts på prov. Jag är stolt över att då medverkade till att sanera landets statsfinanser. Sättet att utforma en statsbudget som vi då skapade hade behövts i många andra länder i . Det är länder som , till skillnad från , har problem med stora budgetunderskott och statsfinanser. Som rättsutredningen visar ska det inte vara möjligt att i genomdriva ett beslut som strider mot den av fattade budgetramen. Jag beklagar djupt att Socialdemokraterna med stöd av , och är beredda att börja rasera det ramverk för budgetbeslut som antogs av . Syftet med ramverket var att det ska vara möjligt för en minoritetsregering, vilket är det historiskt normala i , att ekonomiskt styra . Tillfälliga majoriteter i i en viss budgetfråga ska inte kunna ändra i budgeten. För att kunna ändra regeringens budgetförslag ska krävas ett komplett budgetalternativ, som ställs mot regeringens budgetförslag. Jag och beklagar djupt det beslut som majoritet med socialdemokrater, miljöpartister, vänsterpartister och sverigedemokrater fattade i går. I detta anförande instämde , , och (alla M) samt (FP) och Skånberg (KD). 4 SKÅNBERG (KD): Gårdagens beslut i att underkänna talmannens vägran att ställa proposition i fråga om FiU16 Ändring av beslut om höjd nedre skiktgräns för statlig inkomstskatt är djupt olyckligt. Vi debatterar här inte själva sakfrågan. Sakfrågan kan man ha olika åsikter om. Vi debatterar regelverket och hur vi ska uppträda mot varandra och vad som är själva grunden för hur beslut ska fattas i . Vi kan inte komma längre in i demokratin än när vi petar i själva regelverket. Det är sex saker som jag vill ta upp som gör mig särskilt oroad och som gör att jag kallar den här dagen för olycklig. Det första är att yrkandet i FiU16 strider mot riksdagsordningen. Det var därför helt korrekt att talmannen inte ställde proposition på yrkandet enligt 2 kap. 9 § i riksdagsordningen. Det andra är att yrkandet strider mot lagtexten att budgetbeslutet ska fattas med ett enda klubbslag. Det har andra ledamöter väl utvecklat. Jag går inte in vidare på det. Det tredje är att det strider mot rättsutredning. Det är en opolitisk utredning som inte hade några direktiv och som gjordes av de bästa jurister som kan uppbåda som kom fram till en rekommendation. Det är inte bra. Det fjärde är att praxis ända sedan rambeslutsmodellen beslöts nu är bruten. Ordföranden för utskottet sade i går att praxis utvecklas. Så kan man uttrycka det.