prot · H009118 · 2013-06-07 00:00:00 — Här har svenskt bistånd en förmåga att katalytiskt och organisatoriskt bidra till kapacitetsuppbyggnad men även öka rättighetsperspektiven i dessa länder. Där spelar civilsamhällets organisationer en stor roll. Kan vi hitta andra kanaler? Allt detta behöver vi titta på nu för att vi ska veta vad vi ska göra långsiktigt. Allt bistånd måste beskrivas också utifrån ett långsiktigt perspektiv. Därför är jag glad för denna debatt. handlar det om en tidsfråga. Är det dags nu eller senare? Och hur mycket resurser ska vi lägga på just dessa frågor när vi fortfarande i inte minst södra har omfattande fattigdomsproblem som jag anser att myndigheten måste jobba mer med? Slutligen kan jag säga följande när det gäller plattformen och anklagelser igen om att jag inte finns tillgänglig och att det är dålig transparens när det gäller vem som gör vad och när. Plattformen skulle vara regeringens styrinstrument i just denna typ av frågeställningar och för att ge tydligare vägledning till just Sida. har intresset för denna varit så omfattande att vi har gjort ett omtag och sagt att vi låter den få bli ett ännu större och mer levande dokument. Det är därför som vi kommer att ha ett öppet förfarande. Det är också därför som vi kommer att lägga ut detta så att allmänheten och många av de organisationer som är engagerade i biståndet får möjligheter att påverka. Jag hoppas att vi kan använda kommande veckor och hösten i för detta. Men framför allt hoppas jag att det kan vara färdigt till så att vi kan fortsätta att diskutera bland annat var, hur och med vem svenskt bistånd ska verka. 28 (MP): Det är just det långsiktiga som jag efterlyser. Det är nu som vi börjar kunna skörda frukterna av det bistånd som har pågått och som inte är avslutat. Det som jag reagerar mot är om vi lämnar detta mitt i det viktiga arbetet och slänger in handduken innan vi har kommit i mål. Jag tycker inte att vi redan ska slänga in handduken, utan jag tycker att vi först ska gå i mål. Vi vet att det till exempel i pågår en kampanj från en liten men mycket mäktig grupp människor för att få bort biståndet därför att de vill ha all kontroll själva. De vill inte ha någon som sätter fingret på mänskliga rättigheter etcetera. När till och med utrikesministern kommer hit och beter sig som han gjorde när han var här vet ministern precis vad det handlar om. För mig handlar detta om att regeringen nu har en möjlighet att ta ett politiskt beslut i frågan om denna utfasning. Ska vi gå i mål, eller ska vi tänka mer på det rent administrativa och vad som är lätt för Sida i detta fall? Det blir mindre administration för Sida om vi har stora volymer och om vi lämnar vissa länder. Men vi har också ett politiskt budskap från . Jag skulle vilja påstå att mänskliga rättigheter, demokrati och fred är våra honnörsgrenar. Här är vi på väg att gå i mål men lämnar vid målsnöret. Jag tycker att det är fel. Vi kan inte göra på det sättet. På något sätt måste vi se till att har en fortsatt närvaro. Om det sker via ambassaden, vilket vore mycket bra, eller om man uppmanar civilsamhällets organisationer att jobba mer, även om alla länder inte alltid gillar det, må så vara. Men huvudsaken är att vi är där och att vi bibehåller det goda rykte som faktiskt har och som jag tror att vi alla är måna om att vi ska fortsätta att ha. börjar folk undra: Vad sjutton är det som händer? 29 Statsrådet (M): Jag tackar för interpellationen, och jag tackar också för engagemanget. Jag tror att vi är lika. Vi blir triggade när vi märker att vi får motstånd. Just när det svenska biståndet ifrågasätts av makthavare har vi kommit en bit på väg. Då har det varit så modigt och så framgångsrikt som vi vill att det ska vara. Jag är glad över att vi fick denna debatt eftersom det ibland kommer frågeställningar om hur effektivt det svenska biståndet är, vilka resultat det leder till och vad vi ska göra var, när och hur. När det nu också finns önskemål från oppositionen om att en del av biståndet ska användas som just smörjmedel i diplomatiska kontakter för att vi ska vara närvarande i freds- och försoningsprocesser och för att vi ska se till att vi kan jobba även med de svenska ambassaderna och stärka polisen och rättsväsendet, är det signaler som jag ibland har blivit anklagad för att göra lite för mycket av. Men det är mycket roligt att se att man har denna förväntan på att det svenska biståndet bidrar till att vi är med och påverkar händelseutvecklingen. Det kan dock bli en resursfråga, trots allt det administrativa: Vad är huvuduppgiften för det svenska biståndet om vi vill ha ett starkt fattigdomsfokus? För mig kommer bekämpandet av den extrema fattigdomen och fattigdom i alla dess former i världen aldrig att bli en administrativ fråga. Men jag vill säkerställa att vi under vår generation kan bidra till att utrota fattigdomen i världen såsom vi känner den . Därför är det oerhört viktigt att göra de riktiga vägvalen. Om vi sedan anser oss ha resurser att ytterligare kämpa mot förtryck och för människors rättigheter, värdighet och frihet ska vi naturligtvis göra det också. Jag hoppas att vi kan göra både och. Men jag är mycket medveten om att vi ställer höga krav på myndigheten och att den också måste ges möjligheter att planera och fundera för framtiden så att den använder sina resurser rätt. Detta komplicerade och svåra bistånd kräver rätt mycket handläggningsinsatser, och det kräver stark närvaro i fält. Det fördyrar biståndet. Därför är det viktigt att vi har denna debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2012/13:421 om ungdomsarbetslösheten 30 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka insatser jag och regeringen avser att vidta för att unga i kontakt med Arbetsförmedlingen ska få individuellt stöd och konkreta kontakter med arbetsgivare i ett tidigt skede av arbetslösheten. Låt mig börja med att säga att ungdomsarbetslösheten är en av de stora utmaningarna på arbetsmarknaden. Det krävs en mängd olika lösningar, och regeringen har genomfört en hel rad reformer för att motverka ungas utanförskap och sänka trösklarna för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden. Det är i sammanhanget också viktigt att komma ihåg att ungdomar är en mycket heterogen grupp. Alla individer har inte samma behov av stöd från Arbetsförmedlingen, och de insatser som ungdomar tar del av ska anpassas till ungdomarnas individuella behov. I förhållande till andra grupper utmärker sig unga genom en hög grad av korta arbetslöshetsperioder. De aktiva arbetsmarknadsinsatserna ska främst riktas till individer som har stort behov av stöd, de som har varit arbetslösa länge och de som riskerar långtidsarbetslöshet. Störst risk att bli långtidsarbetslös har bland annat ungdomar som saknar slutförd gymnasieutbildning och ungdomar som är födda utomlands. Alla ungdomar får förstärkt förmedlarstöd i arbetslöshet. Förutom det kan ungdomar som har särskilda skäl ta del av tidiga programinsatser som praktik och utbildning redan innan inträdet i jobbgarantin. Ungdomar som saknar slutförd gymnasieutbildning kan också redan från dag ett i arbetslöshet ta del av studiemotiverande kurs på folkhögskola. Denna kurs syftar till att motivera ungdomar att återuppta och slutföra gymnasieutbildningen. Det är således möjligt för ungdomar att, utifrån individens behov, ta del av aktiva insatser från dag ett i arbetslöshet. Ungdomars etablering på arbetsmarknaden ska också stödjas av en aktiv matchning mot lediga jobb. I syfte att förbättra matchningen har Arbetsförmedlingen fått i uppdrag att utveckla sina arbetsgivarkontakter för att stödja personer med en svag förankring på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingens återrapportering visar att det målinriktade arbetet med arbetsgivare har lett till att andelen deltagare i jobbgarantin som har haft en arbetsplatsförlagd aktivitet har ökat, vilket har gett fler ungdomar möjlighet att komma i kontakt med arbetslivet. Regeringen följer ungdomars situation på arbetsmarknaden mycket noga och fortsätter att jobba aktivt med att få fler unga i arbete. 31 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. Ungdomsarbetslösheten är mycket hög och ett mycket allvarligt samhällsproblem. Vi socialdemokrater har konsekvent kritiserat regeringen ur framför allt tre aspekter när det gäller politiken för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. För det första måste unga få hjälp från Arbetsförmedlingen . Arbetslöshet är som betong; den är lös och rörlig i början, men allteftersom tiden går blir den allt svårare att rå på. För det andra handlar det om att höja undervisningskvaliteten i skolan att inte ge upp om en enda unge. Det duger inte att andelen unga som lämnar gymnasieskolan eller inte ens påbörjar gymnasieskolan ökar . Den grupp som inte har genomgått gymnasieskolan har oerhört svårt att komma in på arbetsmarknaden, och regeringens utbildningspolitik leder tyvärr i helt fel riktning. Man måste förändra skolpolitiken men också se till att ge en andra, tredje och fjärde chans samt ett utbildningskontrakt till de ungdomar som inte har den gymnasiegrund de behöver för att ta sig ut på arbetsmarknaden. För det tredje handlar det om att prioritera insatser för de unga som är eller riskerar att bli arbetslösa, i stället för att lägga väldigt dyra åtgärder på alla ungdomar som redan har jobb. Det ger väldigt liten effekt. säger arbetsmarknadsministern att unga ska få stöd från Arbetsförmedlingen . Det är inte första gången vi hör det. Vi har hört det från ministern och regeringen, både i talarstolen och på andra ställen. Regeringens problem är dock att det inte ser ut så i verkligheten har granskat hur stödet för arbetslösa unga ser ut, och det visar sig att ungdomar i allmänhet måste vara arbetslösa innan de får insatser från Arbetsförmedlingen. Det är alltså tvärtemot vad regeringen och arbetsmarknadsministern säger. granskning visar också att det när man undersökte saken var en fjärdedel av de arbetslösa ungdomarna som inte hade sökt något arbete alls . Det visar sig även att arbetsförmedlarna anser att de inte har tid och möjlighet att ge ungdomarna det stöd de behöver, på grund av regeringens regelverk och på grund av för lite tid. har riktat ganska allvarlig kritik mot regeringen och Arbetsförmedlingen för detta och menar att regeringen måste se över arbetsmarknadspolitikens regelverk för att säkerställa att ungdomar kan få stöd tidigare samt få ett individuellt utformat stöd. När vi nu lyssnar på arbetsmarknadsministern låter det dock som att allting redan är gjort och som att man inte vill kännas vid de problem som faktiskt finns i verkligheten. Det föranleder mig, fru talman, att fråga: Har regeringen verkligen koll på effekterna av sin egen politik? Det arbetsmarknadsministern säger om hur det ska vara stämmer ju inte med verkligheten. Det är inte så det fungerar ungdomar får i allmänhet vänta innan de får stöd från Arbetsförmedlingen på något sätt. Tar regeringen kritiken från på allvar, eller tänker regeringen fortsätta att leva i sin egen, fiktiva värld där arbetsmarknadsministerns uttalanden faktiskt går stick i stäv med hur det ser ut i verkligheten? Kommer regeringen att göra den översyn av regelverket som efterlyser, för att säkerställa att regelverket inte hindrar att ungdomar får tidigt och individanpassat stöd från Arbetsförmedlingen? 32 (M): är bekymrad över ungdomsarbetslösheten och oroad över att aktiviteten bland ungdomarna hos Arbetsförmedlingen är för låg. Jag håller med om att det ska vara hög aktivitet hos Arbetsförmedlingen och att unga ska ha möjlighet att få ett arbete. Dock finns det en skiljelinje mellan mig och och mellan hur de respektive partier vi representerar väljer att bemöta dessa oroligheter och utmaningar. Som sagt: Det finns stora skiljelinjer i den svenska politiken. För framtiden och ett bättre är det viktigt med fler vägar in på arbetsmarknaden de ska inte vara svårare och färre, vilket en socialdemokratisk politik innebär. Låt mig börja med att påpeka att vi moderater tillsammans med övriga allianspartier lade fram en budget som gäller . Vi lade även fram en vårproposition som gäller . Budgetarna är var och en viktiga framtidsinvesteringar för just fler jobb. Det är satsningar på infrastruktur, forskning, innovation och förbättrade villkor för landets företagare där jobben skapas. I denna viktiga fråga, ställd till arbetsmarknadsministern, som berör unga och Arbetsförmedlingen slår delvis in öppna dörrar. Många av de synpunkter som framfördes i om Arbetsförmedlingens stöd till unga är delvis tillgodosedda genom olika reformer, vilket även lyfte fram vid sitt besök hos arbetsmarknadsutskottet. I budgeten införde regeringen ett nytt arbetssätt för Arbetsförmedlingen som innebär förbättrade arbetsgivarkontakter, högre krav på aktivitet och ett förbättrat bedömningsstöd för att kunna ge tidiga insatser. I denna debatt tycker jag dock att det också är viktigt att komma ihåg andra reformer för att rusta unga och få in dem på arbetsmarknaden. Det har skett en reformering av den svenska skolan för att återupprätta kunskapsskolan, och för att öka företagens benägenhet att anställa unga har socialavgifterna sänkts för personer . En allmän visstidsanställning har införts, och restaurangmomsen har sänkts. nämner utbildningskontrakt som en quick fix, en snabb lösning. har antalet platser i yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning och inom utökats för att fler arbetslösa ska ges möjlighet att komplettera sin utbildning. Trepartssamtalen är ett annat exempel där syftet är att förbättra arbetsmarknaden för bland annat unga. Det finns fler exempel som vittnar om att arbetsmarknadsminister och regeringen tar frågan på största allvar. Ungdomar är en grupp som regeringen ägnar särskilt intresse eftersom de just håller på att etablera sig på arbetsmarknaden. Det gäller även Arbetsförmedlingen och riktlinjer till den i arbetet med unga. Det handlar om såväl handlingsplanen som jobbgarantin för ungdomar, men det gäller även arbetssökande ungdomar utanför garantiprogrammen. Det arbetas alltså med att få unga in på arbetsmarknaden. 33 Arbetsmarknadsminister (M): Jag vill tacka för interpellationen och välkomna till debatten. Ungdomsarbetslösheten är en viktig och prioriterad fråga för regeringen. Det är viktigt att vi tittar på hur den ser ut och ser vilka ungdomar som är mest drabbade. Vi har 1,2 miljoner ungdomar som är . Nio av tio av dem är i arbete eller studier. Men vi har ett betydande problem med de unga som står utanför. Låt oss konstatera att huvudorsaken till detta är att dessa ungdomar inte har blivit sedda i skolan. De har inte fått hjälp och stöd där, utan de har av olika skäl slutat skolan utan gymnasiebetyg. En del är även avhoppare från . tog upp tre olika aspekter där hon kritiserar regeringen. Låt mig bemöta dem en och en. En aspekt av den kritik som hon för fram är att ungdomar inte får hjälp . Låt mig vara tydlig. Alla ungdomar ska ha rätt till ett förstärkt förmedlarstöd, och detta ska de få direkt när de kommer till Arbetsförmedlingen. Det har alla ungdomar rätt att få; där har regeringen varit tydlig. Jag är noga med att följa upp denna fråga vid de återkommande dialoger som såväl jag som våra tjänstemän har med Arbetsförmedlingen. Det är Arbetsförmedlingens uppgift att ge ungdomar stöd och hjälp . Däremot ska inte alla ungdomar vara inne i en insats. Och varför det? Det låter ju bra att de får en insats och en praktik från . Det enkla skälet är att en tredjedel av alla ungdomar får arbete på egen hand inom en månad. Varför ska dessa ungdomar vara inne i en praktik, en utbildning eller en rehabilitering när de får jobb på egen hand? Det minskar deras jobbchanser, och det sänker deras ersättningar, om de skulle in på en arbetsmarknadspraktik. Sju av tio ungdomar får arbete . Men de ungdomar som inte har en godkänd utbildning ska få hjälp och insatser tidigt i sin arbetslöshetsperiod. Detta var en nyhet som kom i budgeten . Den andra aspekten i den kritik som för fram är kvaliteten i skolan. Låt mig vara tydlig: Detta är ett mycket prioriterat område för regeringen. Det är av detta skäl som utbildningsministern inför så många olika och viktiga reformer. Arbetslösheten kan bäst motas med att man får en godkänd utbildning. Det handlar om satsningar på lärare och på skolan som helhet. Det gäller också förändringar i läroplaner samt att öka kvaliteten, att tidigt följa upp och att som sade inte ge upp om en enda unge. Det tredje som riktar kritik mot är att regeringen inte skulle prioritera dem som riskerar att bli arbetslösa. Tvärtom det är därför det är viktigt att det blir billigare och enklare för arbetsgivare att anställa just ungdomar som har lite mindre erfarenhet och kanske lite sämre utbildning och som inte direkt är till produktiva och arbetsföra. Detta, det vill säga lägre kostnader för ungdomar, är för övrigt någonting som Socialdemokraterna stöder i de samtal som vi har haft med parterna. Det handlar om de trepartssamtal som mynnar ut i förslag i form av yrkesintroduktion, den så kallade jobbpakten. En viktig och avgörande del i detta är just att sänka arbetsgivarnas kostnader. De ska inte bara halveras, utan man ska helt ta bort arbetsgivarnas sociala avgifter för ungdomsgruppen för att stimulera ungdomar att lättare komma in på arbetsmarknaden och för att sänka trösklarna. I grunden menar alltså att det är bra om det blir billigare att anställa ungdomar. Jag begriper inte hur ni håller ihop frågan när ni å ena sidan ska höja skatterna för ungdomar med 16 miljarder, å andra sidan tycker att det är bra att man tar bort hela arbetsgivaravgiften i yrkesintroduktionsavtalen. 34 (S): Verkligheten är regeringens värsta motståndare, tror jag. säger arbetsmarknadsministern återigen att ungdomar ska få stöd , men de facto får de inte det. visar att de i allmänhet får vänta . visar att en fjärdedel av de arbetslösa ungdomarna över huvud taget inte har sökt något jobb som man har undersökt. Verkligheten stämmer inte med den bild som arbetsmarknadsministern vill ge. Det kan bero på att arbetsmarknadsministern inte vet hur det ser ut eller på att hennes politik inte fungerar eller båda delarna. Detsamma gäller Arbetsförmedlingens möjligheter till kontakter med arbetsgivare. Även här har regeringen sagt, och sagt , att detta ska förbättras. Vi har hört det från talarstolen. Detta är ett av de områden som kritiserar. Det är en viktig del, just för att ungdomar behöver hjälp med arbetsgivarkontakter. Det brukar arbetsmarknadsministern hålla med om. undersökte man saken 2009, och när man nu undersöker saken igen ser man ingen skillnad och ingen förbättring när det gäller Arbetsförmedlingens arbete med arbetsgivarkontakter. Någonstans måste man börja ta in hur verkligheten ser ut. Arbetsmarknadsministern har rätt i att situationen för ungdomar ser väldigt olika ut. Alla löper inte alls samma risk att bli långtidsarbetslösa självklart inte. De allra flesta ungdomar har en ganska stark ställning på arbetsmarknaden, och många rycks till attraktiva arbeten redan innan de är klara med utbildningen. Det är alltså inget generellt problem att vara ung. Det finns dock en grupp som har betydande svårigheter, och det är de som varken arbetar eller studerar. Arbetsförmedlingen visade för ungefär en månad sedan att ca 190 000 unga hör till gruppen som varken arbetar eller studerar. Av den gruppen, enligt Arbetsförmedlingen, var det 77 000 ungdomar som hade varit i den situationen , under hela undersökningsperioden . Det är 77 000 ungdomar som i praktiken står helt utanför. Detta är ett jätteallvarligt problem. Det är också ett av de problem som tar upp i sin granskning, att Arbetsförmedlingen inte arbetar på ett prioriterat sätt för att kunna nå dessa ungdomar. De löper en allvarlig risk att drabbas av långvarigt utanförskap och långvarig arbetslöshet. Regeringen har fått kritik till och med från , som instämmer i delar av den kritik som jag och Socialdemokraterna har framfört. Kommissionen säger att det vore bättre med skräddarsydda åtgärder för de ungdomar som verkligen behöver det, i stället för generella subventioner för alla ungdomar, som kanske inte behöver det. Detta handlar om de 16 miljarder som regeringen lägger på generellt sänkta arbetsgivaravgifter för alla ungdomar, oavsett om de har några som helst svårigheter på arbetsmarknaden eller inte. Vi menar, tillsammans med nästan alla experter och bedömare tror jag att det är att pengarna skulle göra mer nytta om de lades på att hjälpa de ungdomar som har svårigheter att ta sig in på arbetsmarknaden och på att säkerställa att de i en yrkesintroduktionsanställning får bra utbildning och handledning. Det handlar om två helt skilda sätt att närma sig problemet: att se verkligheten så som den ser ut och försöka lösa problemen, eller att svära sig fri och säga att det är på ett sätt som faktiskt inte stämmer med verkligheten. Det är dags att regeringen och arbetsmarknadsministern ser verkligheten i vitögat och är beredda att göra något åt detta för att ungdomar ska få stöd . 35 (M): , , marscherar stolta studenter från Slottsjordsparken till Norre Katts park för att sedan ge sig ut i vuxenlivet. Vissa ungdomar kommer att börja studera medan andra kommer att söka sig till arbetsmarknaden. Många ungdomar känner tyvärr oro . Kommer jag att lyckas få ett jobb? Kommer jag att hamna i arbetslöshet? använder politiker ungdomar och deras framtidsdrömmar som ett slagträ i debatten. Så är det tyvärr, men det är viktigt att vi politiker inte krossar framtidsdrömmarna för unga som vänder sig till Arbetsförmedlingen och söker arbete. visar också att det är väldigt många ungdomar som inte ens använder sig av Arbetsförmedlingen i sitt jobbsökande, utan de använder sig av sina egna kontakter. sägs det av oss politiker att en hel generation går förlorad. Det är också ett felaktigt påstående. Många ungdomar får snabbt ett arbete. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar i är den lägsta i . För oss moderater är det viktigt att se till att skolan förbereder eleverna för en anställning och sänker trösklarna in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att de ungdomar som skriver in sig hos Arbetsförmedlingen får konkreta jobbförslag. Det är någonting som regeringen har arbetat med. Det individuella stödet från Arbetsförmedlingen går att få från dag ett, och de som bedöms behöva extra insatser ska få det. 36 (FP): Ungdomsarbetslösheten är en stor utmaning för . Socialdemokraterna undrar vilken verklighet regeringen ser framför sig, men egentligen ska man fråga vilken verklighetsbild Socialdemokraterna har. Allt är svart. Alla måste utbilda sig. Alla måste gå i gymnasiet. Alla måste gå vidare till en akademisk utbildning. Man glömmer den grupp studenter som inte vill fortsätta. Man kritiserar regeringen för att den inte har satsat på utbildning, och det är precis det som regeringen och vi i har hävdat att vi måste göra. Flexibiliteten är jätteviktig. Det måste finnas en mångfald av utbildningar. Alla behöver inte gå i gymnasiet, och alla behöver inte ta en akademisk examen. Sedan har vi den bild som socialdemokratin, och även Vänstern, har. Det ska vara enhetlighet. Det är lösningen på alla problem som samhället har. Alla landsting ska ha vårdcentraler som är öppna mellan åtta och sexton, och de ska vara lunchstängda mellan tolv och ett. Det ska inte vara någon flexibilitet. De ska inte vara öppna eller . Man glömmer att många av de småföretagare som har startat företag kommer i kläm. Det är likadant när det gäller skolorna. Alla ska tvingas att gå vidare. Man glömmer verkligheten. Många ungdomar vill kanske inte gå vidare. Därför har regeringen satsat på korta utbildningar, lärlingsplatser och praktik på olika arbetsplatser. Regeringen har satsat på flexibilitet och individens förutsättningar att klara av jobbet. Det är många som är arbetslösa, och vi måste vidta åtgärder. Det har regeringen gjort , inte minst när det gäller arbetsgivaravgifter för unga.