prot · H10922 · 2013-11-06 00:00:00 — Det är ni och speciellt som ju år – – har ägnat er åt att svartmåla den svenska skolan. Vi har suveräna lärare. Vi har en suverän värdegrund. Vi har ett skapande som är suveränt. Vi har elever som är duktiga på problemlösning. pratar jag inte om oppositionens skuld eller icke skuld. diskuterar vi inte allmänt hela skolan. diskuterar vi legitimationsreformen, och vi är här för femte, sjätte gången och gör justeringar. Det är det som jag kallar för skandal. Om vi blev tvungna att behandla och justera varje reform fem eller sex gånger, hur skulle det då bli? Cirkus, det är vad det blir. 12 (FP): Låt mig börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet förutom under punkt 2 och avslag på motionerna. Jag tycker om passion i politiken. Jag tycker också om när man håller sig till vad politiken faktiskt har inneburit. När man säger att vi i svartmålar skolan skär det ganska hårt i hjärtat. Nej, vi har inte svartmålat skolan. Däremot har vi varit allvarligt upprörda över de ständigt sjunkande resultat som svensk skola har uppvisat. Om man inte är upprörd över det kan det ifrågasättas vad man ska göra i utbildningsutskottet. Läraryrket är ett av de absolut viktigaste vi har. Det lägger grunden för varje ny generation, för varje enskild medborgare. Det är i klassrummen som klassresan borde starta. Men tyvärr har alldeles för få valt att bli lärare i . Läraryrkets status är därför en viktig del i det reformpaket som skolan nu genomgår. Paketet innebär en ny lärarutbildning, karriärreform med högre löner, Lärarlyftet I och II, lärarlegitimation samt en avbyråkratisering av läraryrket med mer fokus på undervisning. Lägg därtill årets löneavtal för lärarkåren som också har varit ett framsteg i att uppvärdera yrket. visar siffrorna att söktrycket till lärarutbildningen ökar jämfört med . Söktrycket har faktiskt ökat när Socialdemokraterna med hjälp fortfarande styrde. Det är en mycket kraftig ökning som tydligt visar att vår politik ger resultat. Att fler nu väljer att söka sig tillbaka till läraryrket är helt avgörande för att höja kunskapsresultaten i svensk skola. Vi är på rätt väg. Det är mycket kvar att göra för att höja läraryrkets status. Bland annat att se till att vi får ett fungerande system med lärarlegitimationerna, dess utvärderingar och utfärdanden. Till skillnad från tror jag att alla system inte bara kan behöva utvecklas, jag tror också att alla system måste utvärderas och justeras om det behövs. Jag vill inte vänta och se. Upptäcker vi tillsammans med lärarfacken och lärarna att det bör göras justeringar är det vår skyldighet att i denna kammare fatta sådana beslut. I det betänkande vi nu debatterar, Vissa bestämmelser om legitimation och behörighet för lärare och förskollärare, har vi att ta ställning till ett par sådana förslag till justeringar, men också till ett par motioner från oppositionen med invändningar i sak. Där gör vi helt enkelt olika bedömningar av vad som är bäst väg att gå för att få bäst resultat i svensk skola. Kravet på undervisning i fritidshemmen förtydligades i den nya skollagen och läroplanen – 2011 – och det är därför som det nu också utbildas lärare och förskollärare med en sådan inriktning i stället för fritidspedagoger. I de nya lärarutbildningarna finns alltså inte begreppet fritidspedagog; i stället utbildas grundlärare med inriktning på fritidshem. En sådan lärare kommer efter ansökan att kunna få legitimation och vara behörig för undervisningen i fritidshemmet och i ett eller ett par ämnen i årskurs 1–6. För fritidspedagoger med en examen inriktad på fritidshem eller mot förskola och fritidshem finns möjlighet till kompletterande utbildning genom Lärarlyftet II för att få legitimation och behörighet att undervisa i årskurs 1–6 eller som förskollärare. Dessutom ska den som har en högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande få bedriva och ansvara för undervisning i fritidshemmet, trots att han eller hon inte är legitimerad och behörig för undervisningen. En legitimerad lärare har alltid företräde framför en lärare som saknar utbildning och legitimation. Inom vissa lärargrupper finns det helt enkelt inte tillräckligt många legitimerade och behöriga lärare . Det går inte att trolla med knäna även om jag önskar att vi så kunde. Det finns därför behov av en möjlighet att under vissa förutsättningar göra avsteg från kravet på legitimation. Om det inte finns någon annan att tillgå inom huvudmannens organisation som uppfyller kraven för legitimation eller om det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna eller barnen, får enligt skollagen en annan lärare eller förskollärare bedriva undervisning. Man ska vara lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt ha en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande. Då får man bedriva undervisning under högst i sänder. Den som ska undervisa i modersmål, ett yrkesämne, individuella kurser eller orienteringskurser i vuxenutbildning får anställas utan tidsbegränsning om det saknas sökande som har legitimation – om det saknas sökande som har legitimation – och om den sökande har tillräcklig kompetens och är lämplig. Modersmål ligger mig av personliga skäl varmt om hjärtat. När det gäller lärare som ska undervisa i modersmål bör det finnas möjlighet för huvudmännen att, när det är nödvändigt, göra avsteg från huvudregeln. Detta är inte för att alliansregeringen anser att det inte är viktigt med modersmål, tro mig, utan det är för att vi vet att det råder en extremt stor brist på modersmålslärare som är utbildade. Regeringen har presenterat ett antal åtgärder för att förstärka just modersmålsundervisningen generellt och minoritetsspråken speciellt, för där har vi ett särskilt ansvar. Till exempel fick , och i uppdrag att bygga upp ämneslärarutbildning i chib, finska, meänkieli och samiska i syfte att på tillgodose en kontinuerlig tillgång på lärare. Till det kommer ett antal åtgärder för att trygga tillgången på lärare på kort sikt, till exempel genom validering av kunskaper, tillgodoräknande av tidigare utbildning, distansundervisning och deltidsstudier. I två motioner efterfrågas en utvärdering av legitimationsreformens genomförande. Det känns som déjà vu. Visst debatterade vi detta redan förra gången frågan var uppe. Regeringen har i en tidigare skrivelse redovisat sin kontinuerliga uppföljning av arbetet med legitimationsreformen och en finansieringsplan för arbetet med legitimationsreformen och har gett i uppdrag att förbereda hanteringen av legitimationsärenden inför kommande ändringar. Vad mer önskar man från oppositionens håll? Med det, herr talman, skulle man kunna gå in på att oppositionen vill att tillkännager för regeringen att regeringen bör återkomma till med en plan för hur fler yrkesgrupper ska legitimeras. Men som föregående talare, min kollega från , redan har påpekat är alla de grupper som nämns redan omfattade av legitimationsreformen. tror jag att vi behöver koncentrera arbetet och resurserna på legitimeringen av lärare och förskollärare och inte på ytterligare utredningar i en fråga som dessutom har beslutats och som har utretts färdigt. 13 i (C): Vi debatterar frågor som rör lärarlegitimationsreformen. Från alliansregeringen har man verkligen satt fokus på viktiga utbildningsfrågor. Vi har på olika sätt arbetat för att stärka lärarprofessionen. Lärarlyftet var en av de första insatser och stora reformer som gjordes. En annan del har varit den nya lärarutbildningen och karriärtjänsterna, som vi relativt beslutade om, och så lärarlegitimationsreformen. Det är en viktig reform för kvalitet. Men det är också viktigt att den sätts i sitt sammanhang. Från oppositionen får vi höra att det antingen går för fort eller så går det för långsamt. Det är väl oppositionens möjlighet att kritisera utifrån den dagsform man befinner sig i. När det handlar om den här reformen tycker jag att mina allianskolleger väldigt väl gått igenom de förändringar som föreslås i propositionen, och därför väljer jag att inte göra det utan hänvisar till deras anföranden. Jag vill påpeka ett par saker som jag tycker är oerhört viktiga att nämna. Från alliansregeringens sida arbetar man för att de reformer och de förslag som arbetas fram är grundligt förarbetade. Men vi har inte den prestigen att vi sedan när olika reformer genomförs inte kan göra justeringar, för det handlar om att vårda och värna reformen. Jag skulle säga att det var få som kunde förutse den oerhörda komplexitet som visade sig vid genomförandet. Jag ska inte räkna upp alla de olika frågor som yppade sig; det finns ingen anledning att skylla på något speciellt. Det gick inte att fullt ut förutse alla komplikationer. Därför måste vi vara beredda att göra justeringar. Jag är glad för de förtydliganden som gjorts. Jag är bedrövad över att man sprider en felaktig bild av att det inte skulle vara möjligt för en del yrkesgrupper att få legitimation. De omfattas, precis som föregående talare sade i debatten, av legitimationsreformen, men inte fullt ut så att det krävs att man ska vara legitimerad för att kunna arbeta. Det är viktigt att vi tydliggör hur arbetet bör ske, ser om det finns brister av något slag och hur man kan stärka det så att man ändå får en hög kvalitet i alla delar av det svenska skolväsendet. Detta har tydliggjorts på olika sätt i den proposition som vi debatterar . tycker från sin sida att det är ett lapptäcke. Det är väl rart med den typen av hemslöjdsbilder. Men att man vill sy på ett antal andra lappar i det här lapptäcket förvånar mig. Det blir en viss skevhet när det gäller hur det kommer att fungera. Från sida vill jag säga att vi tycker att det är oerhört viktigt att vi på många olika sätt flyttar fram möjligheterna för lärare. Vi känner en tillit till läraryrket, och vi vill arbeta för läraryrkets status. Lärarlegitimationsfrågan är en väsentlig del för att belysa vikten av riktigt duktiga lärare i den svenska skolan. Vi anser att varje elev ska få de bästa möjligheter för att nå goda resultat och sin fulla potential. Därför vill jag säga att detta inte är någon liten detalj, inte en särfråga, utan det hänger ihop med Alliansens hela utbildningspolitik. Det är inget lapptäcke utan ett helhetstänk för att stärka kvaliteten i den svenska skolan. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet, förutom på punkt 2, och yrkar avslag på motionerna. 14 (MP) replik: säger här, och det är anledningen till att jag begärde replik, att ingen kunde förutse och att man därför gör justeringar. Det är inte sant att ingen kunde förutse. Vi förutsåg vissa saker första gången vi debatterade det här . Till exempel sade vi att introduktionsåret bör ingå i utbildningen så att när man är färdig ska man kunna undervisa utan att gå den vägen. blir regeringen tvungen att rätta till detta. Det förutsåg vi. Vi sade att det är viktigt att kompetens ska kunna valideras och inte bara vara formell. Vi sade att det är viktigt att fritidspedagoger både får ansvar för den verksamhet de leder och får lärarlegitimation. På den senare punkten har regeringen halvbackat. finns det ett hopp eftersom ett beslut kommer att fattas och regeringen kanske får återkomma med förslag till en plan för hur fritidspedagoger skulle kunna inkluderas i lärarlegitimationen. Med det vill jag säga att det inte är riktigt att säga att ingen kunde förutse och att det här är justeringar som är nödvändiga på grund av att arbetet inte har löpt på det sätt som man hade velat. Redan från början pekade både vi och även andra på behovet av ett bra förslag. Det blev det inte. Det här visste regeringen redan från början, så det är inte några små justeringar. 15 i (C) replik: När man citerar andra tycker jag att det är bra om man hänvisar till hela citatet. Jag sade så här: Man kunde inte förutse den stora komplexiteten i alla delar när det gällde hela denna reform. Där har vi visat på ett gott samspel mellan departementet och de myndigheter som är ansvariga. Det gäller till exempel kostnaderna för reformen, som nämnde i sitt anförande. Det hela byggde på ett antagande om kostnader. Men med den stora komplexitet som detta innebar, till exempel vilken typ av ansökningar man valde att skicka in, som nämnde, skedde det efter hand vissa justeringar som behövde göras. Vi är helt medvetna om att det har funnits vissa frågor som inte har varit fullt utlösta från början, och vi har då varit beredda att genomföra reformen och sedan göra vissa justeringar under resans gång för att den ska fungera smidigare. 16 (MP) replik: Jag har ändå lust att fråga : Varför gick ni inte med redan från början när man till exempel hävdade att introduktionsåret inte var bra på det sätt som regeringen föreslog? Varför gick ni inte med redan från början när man sade att kompetens ska kunna valideras? Ni gick inte med, utan ni sade att det var bra. Varför gick ni inte med från början på att fritidspedagoger ska både få ansvar och få legitimation? Varför gick ni inte med när vi gick upp här för femte och sjätte gången och ville göra exakt det som kritikerna sade redan från början? Det är mina frågor till er. 17 i (C) replik: Mig veterligt har vi inte debatterat lärarlegitimationen sex gånger i riksdag. Det är möjligt att räknar på ett annat sätt. När det handlar om de olika delar som denna reform omfattar är introduktionsåret, och har varit det från början, rätt tänkt utifrån att det är viktigt att vi ser till att nya lärare får en bra introduktion in i sitt yrkesliv. Om det sedan krockar med en verklighet som ser annorlunda ut, så att man inte kan leva upp till det krav som ställts från början – som är en hög målsättning men också en viktig del för att hålla en god kvalitet – får vi vara beredda att delvis styra om. Vi har lyssnat på de frågor som har kommit fram under resans gång. Jag delar inte alls den syn som har, att vi på något sätt skulle halvbacka. Det handlar om att vårda och värna en reform och göra vissa justeringar för att den ska bli mer lyckosam framöver. Där har regeringen varit oerhört lyhörd och har tillsammans med myndigheter och lärarfacken lyft fram de delar som sedan måste justeras för att reformen ska bli ännu bättre. Det gör att jag kan säga att det är en bra reform, men vi kanske behöver justera den ytterligare i någon del för att den ska verka fullt ut och för att vi ska stärka kvaliteten i den svenska skolan så att alla elever får möjligheter. Men vi måste också se till den verklighet som finns när det handlar om till exempel de yrkesgrupper som det är svårt att rekrytera till så att vi har ett regelverk som gör det möjligt att få bästa möjliga lösning för elevernas skull. 18 (SD): önskade tidigare att debatten skulle vara lika klar som seger mot . Jag skulle vilja kontra med att säga att det kanske är lite svårt med tanke på att ämnet vi debatterar snarare kan jämföras med mitt hemmalag, , det vill säga två steg fram och ett tillbaka. Trots det lyckas de hålla sig på rätt sida av strecket, vilket jag naturligtvis gratulerar till. Detta kanske i någon mening får symbolisera regeringens arbete med legitimationsreformen: två steg fram och ett tillbaka. Vi kan naturligtvis välja att se det som en styrka att man inser att man måste backa och ta ett steg tillbaka när allt kanske inte blev som man hade tänkt från början. Eller också kan vi välja att se det som en brist att man inte tog sig tid att göra det rätt från början. Men jag menar att vi är där vi är , och vi måste jobba utifrån det. I stället för att träta om vem som har gjort vad och varför måste vi blicka framåt och få en lösning på detta problem. ska jag övergå till det jag tänkte tala om från första början. har halkat efter övriga jämförbara länder i ämneskunskaper. Det beror säkert på olika faktorer. Men vad spelar lärarnas kompetens och utbildning för roll i denna utveckling? Det är säkert en av faktorerna för elevernas resultat. Vi tror, i likhet med många andra här i salen, att legitimering av lärare är ett positivt steg på vägen. Med detta sagt menar jag inte att det är lärarna som bär skulden för de sjunkande resultaten, utan jag är helt övertygad om att de i första hand beror på andra faktorer. Det får jag säkert tillfälle att återkomma till i en annan debatt. Legitimation av lärare är en reform som vi sverigedemokrater har stött från första början, inte utan ett visst mått av entusiasm dessutom. När legitimationsreformen debatterades i kammaren konstaterades att i grund och botten var positiva till införandet. Vi ansåg att lärarlegitimationen kunde hjälpa till att kvalitetssäkra verksamheterna och öka rättssäkerheten för eleverna. Vi hade dock några invändningar mot förslaget. Att det skulle vara svårt att hitta legitimerade lärare med rätt kompetens inom vissa delar av skolväsendet, inte minst lärare som undervisar i modersmål och yrkesämnen, hade vi förståelse för. Men vi menade att det inte var hållbart att bygga in undantag i lärarlegitimationen. Vi var också starkt kritiska till att lärare i modersmål och yrkesämnen skulle få sätta betyg även om de saknade legitimation, annat än under just en övergångsperiod. Vi menade att inga undantag från kravet på legitimation skulle tillåtas. En lärarlegitimation med en rad undantag skulle riskera att bli mer ett slag i luften än vad den verkligen är tänkt som, nämligen ett av många redskap avsedda att förbättra och utveckla den svenska skolan. Vi må ha bytt ledamöter i utskottet, men vi står fortfarande kvar vid dessa åsikter. Under reformens genomförande har problem uppstått som bland annat inneburit att vi behövt förlänga övergångsperioden för reformen. Eftersom skolan är en av våra största arbetsplatser med över 86 000 lärare enbart i är det inte så konstigt att problem och svårigheter uppstår vid en så genomgripande reform som lärarlegitimationsreformen. Vi har självklart förståelse för problemens omfattning och natur. Regeringen föreslår i sin proposition en rad permanenta undantag för obligatorisk legitimation, och här upphör vi att vara just så där entusiastiska som jag pratade om. Legitimationsreformen genomfördes för att säkerställa en jämn utbildningskvalitet över alla skolor och över hela landet. Det uppnår vi inte om vi ska ha en rad undantag. Det är inte bara i vissa ämnen vi vill uppnå en jämn utbildningskvalitet. Självklart måste legitimationen anpassas för olika lärarkategorier. Att ställa exakt samma krav på en modersmålslärares legitimation som för en ämneslärare är kanske inte realistiskt. Vi menar dock att någon form av legitimation bör även en betygssättande modersmålslärare inneha. Samma argument gäller andra yrkeskategorier där undantag föreslås, såsom för yrkeslärare. Vi ska eftersträva en jämn och hög utbildningskvalitet, och då måste vi också ha någon form av nationell legitimering. En frivillig yrkeslärarlegitimation ger inte den likvärdighet i utbildningen som vi eftersträvar. Just därför bör legitimationen vara obligatorisk även för yrkeslärare. För att skapa en jämlik skola med hög kvalitet och för att höja statusen för samtliga lärarkategorier och förhoppningsvis öka intresset för läraryrket ställer vi oss bakom förslaget att regeringen ska ta fram en plan för hur fler lärargrupper ska kunna omfattas av reformen. Det är viktigt att poängtera att ett av huvudmålen med skol- och utbildningspolitik är just att skapa en likvärdig och rättvis skola. Därför har vi, som jag sade tidigare, varit mycket tveksamma till att vissa lärargrupper ska tillåtas att undervisa utan tidsbegränsning även när de saknar legitimation. Vi ser dessa undantag som ett hot mot den likvärdiga och rättvisa skolan. Jag avslutar kort och gott med att yrka bifall till reservationerna 4 och 5 samt majoritetstexten under punkt 2. 19 (V): Låt oss konstatera att frågan om lärarlegitimation inte har hanterats särskilt smidigt av regeringen. Det har varit en forcerad reform som har fått rättas till i flera omgångar, som har sagts här tidigare. Det är också anledningen till att vi står här . har från början ansett att om vi ska ha en lärarlegitimation inom utbildningsväsendet ska den naturligtvis gälla all pedagogisk personal. Därför är vi väldigt glada över att utskottets majoritet tar ett steg i den riktningen när vi nu tillkännager för regeringen att den bör återkomma med en plan för hur fler yrkesgrupper ska innefattas av lärarlegitimationsreformen. Reformen ska syfta till att säkra kvaliteten i skolundervisningen, stödja lärarnas karriärutveckling och säkra att eleverna undervisas av behöriga lärare. Behovet av välutbildad personal är inte mindre i fritidshemmen än i andra skolformer. Fritidspedagoger omfattas inte av lärarlegitimationsreformen, medan lärare i fritidshem med ämnesbehörighet gör det och får behörighet i skolämnena. Regeringen föreslår i den nu aktuella propositionen att den som har en högskoleutbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsvarande ska få bedriva och ansvara för undervisning i fritidshemmet trots att han eller hon inte är legitimerad och behörig för undervisningen. Det är bra, men det räcker inte. Inte bara skolan utan även fritidshemmen bör bedriva pedagogisk verksamhet och bemannas med behörig personal. Om fritidshemmet ska komplettera skolan pedagogiskt och grunda sig på just pedagogik måste pedagogiken garanteras – inte genom att fritidspedagoger ska omskolas till lärare utan genom den befintliga kunskapen i just fritidspedagogiken och genom den utbildningen. I förskolan har förskolläraren legitimation och därmed ansvar för att leda verksamheten, där även andra yrkeskategorier som till exempel barnskötare är anställda. Fritidspedagogkompetensen är i mångt och mycket identisk med förskollärarens. Skillnaden är att fritidspedagogens kompetens är riktad mot den åldersgrupp som går på fritidshem, det vill säga 6–, medan förskolläraren har kompetens för åldersgruppen 0–. Det är ologiskt att förskolläraren är behörig att ansvara för och leda fritidshem medan fritidspedagogen inte är det. Fritidshemmets roll har i mångt och mycket stärkts i skollag och läroplaner. Det är märkligt att personalens roll och pedagogiken då har försvagats. Om vi tror på olika lärandeperspektiv där fritidshemmet och skolan är pedagogiska komplement måste legitimation även gälla för fritidspedagoger. Dessutom måste fritidspedagogerna utifrån sin kompetens också vara de som är ansvariga för och leder fritidshemsverksamheten. Vi anser att fritidspedagoger genom sin utbildning och yrkeserfarenhet generellt har tillräckliga kunskaper och färdigheter för att kvalificera sig för en lärarlegitimation på samma grunder som andra lärarkategorier. Elever ska ha rätt till behöriga lärare oavsett vilket program eller ämne de läser. Därför anser vi att även yrkeslärare och modersmålslärare ska omfattas av legitimationen. När det gäller den senare gruppen tillkännagav för regeringen att den borde återkomma med förslag om hur man skulle stärka modersmålsundervisningen generellt men också specifikt för romer. Regeringen valde att svara att man inte tänkte göra någonting. Det är allvarligt att regeringen struntar i tillkännagivandebeslut. Det handlar om respektlöshet mot de beslut vi fattar här, men framför allt signalerar det att man inte bryr sig särskilt mycket om det ämnet eller om de eleverna trots att man i olika sammanhang trycker på vikten av att människor som kommer hit lär sig svenska språket. Vi vet att modersmålet då är oerhört viktigt. Jag vill härmed yrka bifall till reservationerna 2 och 6. 20 (KD): Ja, som har sagts är det fjärde eller femte gången jag står här och talar om lärarlegitimationen. Dessutom är jag sista talare, och då kan man fråga sig vad mer det finns att säga. Men eftersom jag tycker att detta är en av de viktigaste frågorna och reformerna som regeringen har tagit upp under den här mandatperioden och att den är avgörande för om vi ska komma till rätta med de sjunkande elevresultaten tänker jag göra ett försök.