prot · H1093 · 2013-09-18 00:00:00 — Så kan vi naturligtvis inte ha det – vår utgångspunkt är att fler, helst alla, kommuner måste ta sitt ansvar. Betänkandet syftar därför till att ge utvidgade möjligheter att placera ensamkommande barn oavsett om kommunen har avtal eller inte. Förslaget innebär en viss inskränkning i den kommunala självstyrelsen, men efter noggrant övervägande mellan det starka allmänna intresset och inte minst hänsynen till barnens bästa anser regeringen att det allmänna intresset överväger. Dessutom är kostnaderna för tillfälligt boende i en ankomstkommun betydligt högre än den schablonersättning som ges. har en ganska lång erfarenhet av att ta emot ensamkommande barn. Flera minns kanske de barn som kom hit från –eller de barn som kom hit utan vårdnadshavare under . är ett av de större mottagarländerna för asylsökande ensamkommande barn i . Antalet barn som söker sin tillflykt till har ökat . När de nya reglerna trädde i kraft kom ungefär 400 barn till . ser det annorlunda ut. Enligt är prognosen att 3 700–4 000 barn kommer att söka sig hit. Den genomsnittliga åldern på asylsökande barn som kommer hit är , och det är pojkar. Så länge ensamkommande barn inte kan anvisas är bristen på platser ett allvarligt problem. var det 800 barn som inte kunde anvisas till en kommun. Det är en alldeles för hög siffra och i grunden inte acceptabelt. har 242 av 290 kommuner avtal med . Det är alldeles för många barn som blir kvar i ankomstkommunerna. Det vet vi. Därför är det viktigt att alla kommuner tar ett solidariskt ansvar. Det är inte bra att sitta i ankomstkommunen och vänta . En ung människa behöver så snabbt som möjligt komma i gång med sitt nya liv och få en positiv utveckling. Det kan inte nog understrykas hur viktigt det är att barnen och ungdomarna snabbt kommer till en kommun där de kan börja om med livet. Det är utlänningslagens princip om barnens bästa som är vägledande. Alla barn har rätt till lärande. Alla barn har rätt till utveckling och stimulans, och därför är det av största vikt att kan anvisa barn när de kommer till en ankomstkommun. Ett väl fungerande mottagande av de asylsökande barnen är absolut avgörande för att ge dem en bra start i livet. Det finns inga perfekta system. Vi måste ständigt blicka framåt och ta nya grepp för att förbättra mottagandet av ensamkommande flyktingbarn. Därför fortsätter också alliansregeringen att driva på förnyelsen och vidga möjligheterna att kommunplacera ensamkommande barn just av hänsyn till barnens bästa. I detta anförande instämde (M). 10 (KD): talar vi om barn som inte har kommit till för att få gnälla på att skolmaten är för dålig, utan de har kommit hit för att de vill ha mat att äta. Det är barn som inte har kommit hit för att slippa föräldrar som tjatar på dem för att de har spelat för mycket tv-spel eller hängt för mycket framför datorn, utan de önskar att de visste var deras föräldrar var och att föräldrarna levde. Det handlar om barn som har tvingats fly hit. Vi har ett ansvar som medmänniskor att ge dem en trygg start i vårt land. Det är riktigt att beslut ska fattas på lägsta möjliga ändamålsenliga nivå. Men det betyder inte att jag själv ska fatta de beslut jag har lust med för att det annars blir lite obekvämt, utan det handlar om att vi ska ta ett gemensamt ansvar i vårt land. Vi har nämligen ett samhälle som vi är överens om ska bygga på att vi bär varandras bördor. Åtminstone är detta den princip vi kristdemokrater använder när vi talar om subsidiaritetsprincipen. Beslut ska fattas på lägsta möjliga ändamålsenliga nivå. Den principen innefattar också ett ansvar för högre nivåer att stödja de lägre nivåerna. Detta återkommer man till i den budget som kommer att debatteras . Det handlar om hur vi ska stödja kommunerna i att ta sitt ansvar för att ta emot och ge barnen ett tryggt boende och en trygg start i vårt land. Det finns ingen plats i vårt land som inte är en kommun. Vi kan inte ha lagar som säger att vi ska erbjuda barnen skydd och sedan säga: Ja, men de får vara någonstans där det inte är någon kommun. Vi har i alla kommuner ett gemensamt ansvar för att skydda de barn som behöver det allra mest. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 11 Statsrådet (M): träffade jag ett ensamkommande asylsökande barn från . Han lär inte bli det sista. Utvecklingen i världen går framåt på vissa punkter men bakåt på andra, och utvecklingen i fyller våra diskussioner både här i kammaren och på den internationella scenen. Våldet har tvingat mer än två miljoner människor att lämna sina hem i för att söka skydd i grannländerna. En miljon av dem som flyr är barn, och ännu fler är kvar på flykt inne i landet. Mitt i dessa världshändelser som spelas upp framför oss finns de män, kvinnor och barn som inte är spelare vid bordet utan bönder på brädet och som skyfflas runt eller flyr för sina liv. En konkret förändring som har vuxit fram är att fler och fler väljer att försöka rädda ett barn ur den kommande generationen från det kaos och den ovisshet som råder. Det kan handla om föräldrar till flickor i som ser hur talibanerna gör sitt återtåg och som kraftsamlar för att rädda den smarta unga kvinna som kan och vill göra något av sitt liv men som riskerar både sitt liv och sin framtid om hon är kvar. Det kan handla om den åldrande farbrodern i som lägger allt han kan på att sända den 15-årige familjeförsörjande brorsonen till säkerhet. Det kan handla om några av de miljontals människor i som inte vill se sina barn bli nästa offer för kemvapen eller andra övergrepp. Varje asylsökande har sin berättelse och sitt ursprung, men gemensamt för alla ensamkommande asylsökande barn är att de kommer till vår dörr och knackar på utan några band och utan säkra, fasta punkter. De behöver bli mottagna på ett ordnat och bra sätt, ges chans att landa och veta att de åtminstone under asylprocessen har en fast punkt i tillvaron. Under alla år som passerat sedan kommunerna övertog ansvaret för mottagandet av ensamkommande barn har det inte vid ett enda tillfälle funnits tillräckligt många platser ute i landets kommuner. –2008 var det nära ett kort slag, men sedan ökade skillnaderna mellan tillgång och behov igen. har vi fört samtal och gjort förändringar för att förmå kommunerna att ta emot dessa barn. har det saknats platser ute i landets kommuner. Det har huvudsakligen varit kommuner som , , och som har fått lösa uppgiften eftersom barnen gett sig till känna där. Även ett par andra kommuner, som , har fått uppleva hur det är att vara destinationskommun. Mitt tålamod med kommuner som duckar för sitt ansvar är slut. Därför har regeringen och tagit fram en proposition som gör att det blir lättare för att anvisa asylsökande ensamkommande barn både till kommuner som har en överenskommelse med om mottagning och till kommuner som inte har det. Den senaste prognosen för är att 3 600 ensamkommande barn kommer att söka asyl i . Den stora ökningen av antalet ensamkommande barn har lett till att det har uppstått brist på platser i kommunerna. Flera åtgärder har vidtagits för att skapa fler platser, men det råder fortfarande brist. För att mottagandet av asylsökande ensamkommande barn ska ske på bästa sätt behövs därför fler platser. Bara har strax över 800 ensamkommande barn inte kunnat anvisas. Resultatet har blivit att ankomstkommunerna tvingas ta emot dessa barn eftersom ingen annan ställer upp för dem. Om Kommuner och Landsting och landets kommuner lever upp till sitt upprepade löfte om att ta ansvar och ordna fram platser på frivillig väg behöver aldrig använda den lagstiftning som vi debatterar här i kammaren . Då tillkommer tillräckligt många platser, ansvaret delas över hela landet och barnen kan direkt anvisas till en trygg plats där de kan tillbringa tid då deras asylansökan prövas. I annat fall kommer att använda de nya regler som föreslås börja gälla . 12 (S) replik: Jag vill börja med att säga att jag delar många av de ståndpunkter som migrationsministern framförde. Jag tycker att han tydligt beskriver vad som händer när människor tvingas lämna sitt land. Med anledning av den här propositionen måste jag ändå ställa frågor till migrationsministern utifrån de signaler som kommer från kommunerna. Vilket stöd kan kommunerna nu förvänta sig när det gäller kvaliteten? Vilket stöd kan man få? Många kommuner som tar ett stort ansvar säger att de har svårt att säkra kvaliteten när det gäller skolan och barnomsorgen men också aktiviteter runt ikring. Vilket stöd kan kommunerna förvänta sig från regeringen i den här frågan? 13 Statsrådet (M) replik: Frågan om stödet till kommunerna sönderfaller egentligen i två delar. Delvis handlar det naturligtvis om ersättningsfrågorna. Där har regeringen beslutat om ändringar i förordningen om statlig ersättning för asylsökande vilka träder i kraft , 2014. Ändringarna innebär att ersättning kommer att utgå med ett schablonbelopp även till kommuner utan överenskommelser om platser som blivit anvisade ett asylsökande ensamkommande barn. Schablonersättning kommer att utgå endast om barnet vistas i ett hem för vård och boende med stöd av socialtjänstlagen. I annat fall kommer ersättning att utgå för faktiska kostnader liksom . I boendefrågan agerar regeringen – och man har gjort så – för att ensamkommande barn ska tillgodoses mer effektivt och för att mer individanpassade boendeformer ska utvecklas som ett alternativ till dagens hem för vård och boende. Detta är kanske de två viktigaste åtgärderna som vi tar fram på det här området för just ensamkommande barns väl och ve i relation till kommunerna. 14 (S) replik: Jag ställde inte frågor om vad redan har tagit beslut om utan om det var nya åtgärder som skulle kunna komma på plats. Det kommer ändå en signal från kommunerna om att de inte klarar av att hålla kvaliteten. Min följdfråga till blir: Tror statsrådet att kommunerna kommer att vara nöjda? Tror statsrådet att kommunerna kommer att klara av sitt uppdrag med de här förutsättningarna? Min bild är i alla fall, när man pratar med de kommuner som har ett stort mottagande, att de har svårigheter att hålla den kvalitet som behövs. 15 Statsrådet (M) replik: Det är inte som har fattat beslut om förordningsförändringarna, utan det är regeringen som har gjort detta. Men oavsett vilket vill jag tydligt understryka en sak i den här debatten. Ingenting av det vi diskuterar, det vill säga de problem vi upplever med att vissa kommuner gör väldigt mycket och att andra kommuner gör väldigt lite, löses utan att fler kommuner tecknar avtal med och tar emot fler barn. Det finns ingen annan lösning. Detta handlar inte ytterst om ersättningsfrågor. Ersättningar när det gäller ensamkommande barn är, om vi tittar på det i förhållande till flyktingmottagandet i övrigt, i särklass. Vi har ett mycket bra och utvecklat ersättningssystem . De förändringar vi gör nu är visserligen viktiga. Det är klart att vi ska ha en schablonersättning, och den kommer att komma . Min övertygelse är att detta kommer att hjälpa de kommuner som har upplevt problem. Min uppfattning är också att vi måste se över boendeformerna, precis som jag sade tidigare. Men grundfrågan är: Varför tar inte fler kommuner emot? Det är den fråga som vi måste arbeta med även i våra egna politiska partier. Jag ska inte inleda någon ny debattomgång, men jag märkte att tog upp som ett exempel. är en kommun som tar emot. De tog emot 23 barn. Det var för övrigt 13 utöver det antal platser som de hade. Socialdemokratiskt styrda och socialdemokratiskt styrda , som dessutom har haft socialdemokratiska majoriteter ungefär sedan vi fick allmän rösträtt i det här landet, har fortfarande inte tecknat några avtal med . Vi måste alla göra vår hemläxa, även i mitt eget parti. Det gäller också övriga som är representerade här i kammaren. Det tycker jag att vi ska ta med oss från den här debatten. Vi kan fatta beslut om vilka lagar vi vill egentligen. Men vi vill ytterst att mottagandet ska ske på frivillig väg, om det går att uppnå. Det är enbart annars som den lagstiftning som vi nu sätter på plats kommer att vara behövlig. Men det medskick som jag skulle vilja göra till alla härifrån är väl att vi ska prata med våra egna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 10 § Graviditetspenning till egenföretagare på grund av risker i arbetsmiljön betänkande 2012/13:SfU15 Graviditetspenning till egenföretagare på grund av risker i arbetsmiljön (prop. 2012/13:159) föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 16 (MP): välkomnar de förändringar som föreslås och som gör att gravida egenföretagare i likhet med vad som gäller arbetstagare ska omfattas av rätten till graviditetspenning vid risker i arbetsmiljön. Det är också bra att flera rättsfall har kommit till som kan skapa större tydlighet om vad som gäller. Vi anser dock att området behöver belysas mer. Det är svårt för läkare och handläggare på att i enskilda fall förstå exakt vilka arbetsuppgifter som en enskild gravid har på sin arbetsplats och hur den individuella graviditeten är och hur den påverkas. Denna otydlighet är jobbig inte minst för gravida som inte vet huruvida det kommer att vara möjligt att avstå från arbete om det blir tungt i slutskedet och i så fall på vilka premisser. skriver i sitt remissvar att en generell graviditetspenning bör införas. Förslaget finns beskrivet i en rapport från : Gravida kvinnors situation. Det är som ska bedöma om arbetsmiljön innehåller någon risk för skadlig inverkan på hälsan, graviditeten eller fostret. Vid bedömningen tittar man på arbetsmiljöfaktorer. Det innebär inte att myndigheten kan bortse från andra risker som inte är upptagna i de så kallade föreskrifterna. När nu skriver så tydligt i sitt remissvar tycker jag att man bör väga in det när vi också ska ta ställning här i kammaren. Vi tycker att förslaget är intressant, som man har tagit fram tidigare, och anser att regeringen bör utreda frågan närmare. Det är möjligt att ett sådant förslag har betydligt fler fördelar än det osäkra läge som fortfarande kommer att råda trots de domstolsutslag som gjorts. Hur det än är ska en individuell bedömning göras. Om den kvinna som är gravid själv kan ta större ansvar för sin arbetssituation är det positivt. Det är hon som är gravid och känner sin kropp som bäst kan bedöma om arbetssituationen behöver ändras eller om det är alltför stora påfrestningar eller risker med att fortsätta arbeta i slutskedet. En större enhetlighet skulle dessutom minska onödig administration. Det här förslaget är därmed väl värt att utreda närmare. Att allianspartierna i det här betänkandet kategoriskt avfärdar en utredning trots expertmyndigheten synpunkter är tråkigt och visar på nonchalans. beslutade vi här i dessutom om ett tillkännagivande om att man borde göra en särskild översyn av regelverket och tillämpningen av de olika socialförsäkringsförmåner som kan komma i fråga vid graviditet och överväga om det behövs förändringar eller förtydliganden i socialförsäkringsbalken. Men när regeringen nu återkom till gjorde man det bara i en del av uppdraget. Någon ytterligare översyn aviserades alltså inte. föreslår därför att det ska göras i enlighet med reservationen. Jag yrkar bifall till reservation. 17 (M): Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen. Jag tycker att det är ett bra steg att vi jämställer när det gäller egenföretagare och deras situation. Däremot tycker jag att vi kan avvakta svar på de uppdrag som vi har gett till , som ska redovisa en analys av rättsläget utifrån en del domar när det gäller vilka arbetssituationer som kan vara anledning till graviditetspeng. Jag tycker att vi kan avvakta det. Uppdraget ska redovisas . uppdrog vi åt ISF att följa upp tillämpningen. Den rapporten kommer . Jag håller med om att vi ska titta vidare på detta. Men jag tycker att vi kan avvakta de rapporter som vi enligt uppdrag ska få in. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Enklare regler i socialförsäkringen betänkande 2012/13:SfU16 Enklare regler i socialförsäkringen (prop. 2012/13:169) föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Kammaren beslutade kl. 9.50 på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till , då debatten med anledning av budgetpropositionens avlämnande skulle äga rum. 12 § Debatt med anledning av budgetpropositionens avlämnande Finansministern överlämnade regeringens proposition 2013/14:1 med förslag till statsbudget , finansplan, skattefrågor och tilläggsbudget m.m. 18 Finansminister (M): överlämnas budgetpropositionen , Politik för tillväxt och jobb, till riksdag. Det är vi presenterar en budgetproposition i en mycket bevärlig internationell miljö. återhämtar sig långsamt. Vi ser att bostadsmarknaden repar sig, men industriinvesteringarna är låga, och alltför många står utanför arbetskraften. I eurozonen går återhämtningen ännu långsammare. Problemländerna kämpar med massiva skuldberg. Banksektorn är för klen för att ge stöd för en återhämtning. Arbetslösheten i eurozonen ligger på . I , , och har tillväxten avtagit och marknadsoron tilltagit. Världen läker långsamt efter finanskrisen, så långsamt att export, investeringar och industri inte kommer att dra jobben i . Eurokrisen och världsekonomin ger motvind och uppförsbacke. Offentliga finanser i är starkare än i praktiskt taget alla andra länder. Underskotten är lägre. kommer snabbare tillbaka till både balans och överskott. Skuldsättningen är påtagligt lägre, och den långsiktiga uthålligheten är starkare än i de flesta andra länder. De flesta andra länder har sämre, svagare, klenare och mer sårbara offentliga finanser än . ska använda denna styrka. ska använda denna styrka för att säkra jobben. Att skapa förutsättningar för fler jobb i växande företag är den centrala uppgiften för svensk politik. I budgetpropositionen föreslår regeringen att fyra och en halv miljon löntagare får sänkt skatt. Genom att skatterna sänks stöttar vi hushållen i motvinden. Det är centralt i ett läge när ekonomin går i uppförsbacke att vi ska stötta den inhemska sektorn. Dragkraften för jobben måste komma genom att ekonomin i växer. När hushållen får lite mer i plånboken blir det lite mer energi i ekonomin. När skatterna sänks förbättras den ekonomiska tryggheten för alla som arbetar. Då lägger vi grunden för mer av framtidstro; då lägger vi grunden för fler jobb. Detta är centrala förändringar i svensk ekonomi. Att det blir mer lönsamt att arbeta påverkar hur arbetsmarknaden fungerar. I är det för få som arbetar, och det vore bra om många jobbade mer. När det lönar sig bättre att arbeta söker fler jobb i vidare kretsar. När det lönar sig bättre att arbeta lämnar människor olika bidragssystem snabbare. När det lönar sig bättre att arbeta blir löneförhandlingarna mer ansvarsfulla, och jobben spelar större roll för parterna. Då kan sysselsättningen öka och arbetslösheten minska. Då kan vår ekonomi växa mer utan att kostnadstrycket tilltar. För att säkra den inhemska efterfrågan har regeringen också föreslagit sänkt skatt för landets pensionärer med 2 ½ miljard kronor. Det är centralt att även pensionärerna får del av en välfärdsförbättring. Regeringen väljer att ta bort den differentierade avgiften i arbetslöshetsförsäkringen. Det innebär att två miljoner löntagare får sänkt a-kasseavgift, och det innebär att den ekonomiska tryggheten förbättras. I budgetpropositionen föreslår vi förbättrade bostadsbidrag. Det är viktigt för att klara sammanhållningen. I perioder av ekonomiska svårigheter finns det en ökad risk att utsatta familjer drabbas, och då är det rimligt att vi förbättrar bostadsbidragen så att vi håller samman . Sysselsättningen ökar för långsamt i . För få företag vill växa, och för få företag vill anställa. Trösklarna in på arbetsmarknaden är för höga. Ungdomsarbetslösheten i är för hög och har varit för hög . Regeringen arbetar tillsammans med arbetsmarknadens parter för att hyvla ned trösklarna. Yrkesintroduktion handlar om att bygga ett nytt kompetensförsörjningssystem för hela den svenska arbetsmarknaden. Det vi föreslår är breda insatser. Arbetsgivaravgifterna tas helt bort . Vi inför ett handledarstöd på som förbättrar introduktionen. Vi stärker samarbetet i yrkesnämnderna, och vi sänker samlat kostnaderna för att anställa en ung människa utan yrkeserfarenhet med . För att ytterligare förstärka vägarna in på arbetsmarknaden bygger regeringen ut lärlingsutbildningen. Vi inför en förstärkt ersättning för de företag som erbjuder lärlingsplatser och en eleversättning så att det blir mer attraktivt att delta i lärlingsutbildningarna. Vi sänker arbetsgivaravgiften för dem under till . Därmed koncentreras sänkningen till dem som behöver den bäst. Genom att sänkningen koncentreras får den förmodligen större effekt på sysselsättningen. Då blir det lägre avgifter som underlättar, då blir det lägre avgifter som är effektivare och då blir effekten på jobben större. De som kommer till måste snabbare komma i arbete. Det är orimligt att människor fastnar i system och tvingas leva på bidrag i både fem, sex och innan de kommer in på arbetsmarknaden. Alla som kommer till ska ges en bättre chans och en bättre möjlighet att försörja sig själva. Därför föreslår vi en lång rad åtgärder. Undervisningen i svenska ska ökas kraftigt upp till årskurs fem. Det förstärker den satsning på ökad undervisningstid vi gjort från årskurs sex till nio. Vi förstärker etableringsersättningen så att det blir en minskad avtrappning och därigenom starkare argument att vara i arbete. Vi förstärker stödet för de kommuner som tar större ansvar vid mottagandet. ska vara ett land som är öppet, men då måste integrationen fungera så att vi säkrar att alla som vill och kan ska vara i arbete. Det måste vara vårt mål, och det måste vara vår inriktning. Det är centralt att inse att världen har förändrats. En halv miljard människor har gått in i världsmarknaden . Säkert kommer många fler att följa dem framför oss. Det här är ett stort framsteg när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter. Det betyder att marknadsekonomi har ersatt planekonomi, korruption och överregleringar i det forna , i och i . Underskott och inflation har pressats tillbaka. Handelshinder och transportkostnader har reducerats. Informationsteknologi har kopplat världen samman. Välståndet har ökat snabbbare än . Fattigdomen har minskat snabbare än . är det här en utmaning för den gamla världen. Att klara förändringar blir allt viktigare. Kravet på att vi ska utveckla nya produkter, förstärka våra affärsmodeller och ge bättre service till kunderna blir bara skarpare och skarpare år för år. har klarat det här väl. Vi har en kultur som präglas av öppenhet och kreativitet. Vi satsar mer på forskning och utveckling än de flesta. Vi har fler forskarstudenter och tar fler patent per invånare än de flesta länder. Våra företag är högteknologiska och nyskapande. Våra myndigheter och förvaltningar är effektiva. Vi har färre etableringshinder och mindre regelkrångel än andra länder. Medborgarna har större förtroende för varandra och för sina politiker än i andra länder. Det här betyder inte att vi kan slå oss till ro. står inför stora utmaningar. Våra lönekostnader är höga. Reallönerna har stigit snabbare än i de flesta länder. Vi är ett höglöneland. Vi ska förbli ett höglöneland. Vi är ett välfärdsland. Vi ska vara ett välfärdsland. Vi ska hålla ihop . Vi ska erbjuda trygghet för alla. Vi ska säkra att alla barn får en bra skola. Vi ska säkra att alla får chansen och att alla får chansen igen. Men om det ska fungera måste vi vara mer effektiva, mer kreativa, mer omställningsbenägna och mindre hindrade än andra länder. Det är därför regeringen lägger fram en bred politik för att förstärka konkurrenskraften. Vi förstärker kunskapsuppdraget i skolan.