prot · H00952 · 2013-01-16 00:00:00 — Det är uppenbart att det är de som har ett egenintresse i detta som är de mest aktiva i denna debatt. Men det var också här som det obegripliga argumentet dök upp, det argument som man först inte riktigt förstår hur det hänger ihop. Det är påståendet att det skulle vara bra för jämställdheten att ha privata vinster i välfärden. Det har faktiskt varit en bärande del i vissa personers, både politikers och företagares, argumentation att detta egentligen är en jämställdhetsreform. Kanske riktar man detta mot oss eftersom vi är ett feministiskt parti som tycker att jämställdheten är så viktig. Detta resonemang går ut på att privatiseringarna och vinsthysterin i välfärden skulle öppna dörrar för kvinnor att bli företagare och entreprenörer och att konkurrensen på marknaden skulle göra att de får bättre arbetsvillkor och får bättre betalt. Dessa påståenden återkommer ofta. Problemet är att det inte finns några belägg för dessa påståenden om att det är bättre arbetsvillkor och bättre betalt på den privata sidan. Vi tror att det är precis tvärtom, och vi menar att man ska ta bort vinsterna just därför att vi värnar jämställdheten. Jag ska också helt tydligt säga att min avsikt inte är att raljera över kvinnligt företagande. Det är viktigt att jämställdheten ökar på många områden. Vi behöver fler kvinnor med makt i svenska företag. Det finns ett glastak som ligger ovanligt lågt i delar av näringslivet, och det måste ändras. Men som feminist och som skattebetalare vill jag att varje krona ska användas så effektivt som möjligt. Jag vill att varje krona ska komma till nytta och faktiskt stärka jämställdheten. Där är en väl fungerande välfärd en av de absolut viktigaste jämställdhetsfrågorna. av dem som arbetar i välfärden är kvinnor. Tillsammans är de fler än 900 000. De bär upp den svenska välfärden med sitt arbete. Oavsett hur mycket man privatiserar kommer de att vara oändligt många fler än de kvinnliga direktörerna i välfärdsföretagen. Dessa kvinnor har ofta för låga löner, för liten rätt till utbildning och för liten rätt till heltid. Många har det tufft på arbetsmarknaden. Där behöver det göras stora insatser för att de ska få en bättre arbetsmiljö, bättre betalt och bättre möjligheter att göra ett bra arbete. har vi haft en kampanj som heter Prata om jobbet. Vi har varit ute och bett människor berätta om hur de har det på sina arbetsplatser. Många av dem som hör av sig jobbar just i välfärdssektorn. De vittnar om hur tung arbetssituationen är. En kvinna som kom upp till mitt kontor arbetar för det stora privata välfärdsföretaget . Hon berättade hur de som var kritiska till missförhållanden frystes ut på arbetsplatsen. Hon berättade att personalen var rädd att säga ifrån därför att man då inte fick någon förlängning av den tillfälliga anställningen. Hon berättade om hur vinsttänkandet genomsyrade verksamheten och ställdes före behov och kvalitet. Det är tydligt att de privata vinsterna i välfärden sker på både brukarnas och personalens bekostnad. De privata äldreboendena med vinstintresse har i genomsnitt lägre bemanning. Det är från en utgångspunkt som redan är för låg på många av de kommunala äldreboendena. I skolan är det ännu tydligare. Lärartätheten är lägre i fristående gymnasieskolor än i kommunala. Vad betyder detta i praktiken? Jo, det betyder att det är undersköterskan och läraren som får mindre tid för sitt arbete, som får mindre tid att sätta sig ned med den som egentligen behöver det och som får springa snabbare genom korridorerna. Det är dessa kvinnor som betalar privatiseringens pris. För oss är det helt enkelt så att deras arbetsmiljö och deras rätt till bra arbetsvillkor är viktigare än att några kvinnor kan bli direktörer i privatiserade välfärdsföretag därför att de gör jobbet och därför att de är den stora majoriteten. Det är dessa kvinnor som vi värnar. Naturligtvis löser man inte alla problem genom att ta bort det privata vinstintresset. Jag inbillar mig inte att det är så enkelt. kan debatten förenklas alltför mycket. Det har funnits stress och dålig arbetsmiljö inom stora delar av välfärdssektorn . Men att gömma privatiseringar och vinstkaruseller bakom att det skulle vara bra för jämställdheten håller helt enkelt inte. Det har verkligheten visat. Lösningen är i stället utbildning, att vara tillräckligt många, att ha rätt att arbeta heltid och att ha en demokratisk organisation där man har både inflytande och ansvar. Alla som arbetar ska ha möjlighet att försörja sig på sitt arbete. Det kan låta som en självklarhet, men så är det faktiskt inte . Mer än en miljon människor arbetade deltid . Av dem var kvinnor. Det är kvinnorna som arbetar deltid. En del vill arbeta deltid. Men väldigt många var tredje säger att de skulle vilja arbeta mer. För den som jobbar deltid är det ofta mycket svårt att klara försörjningen för sig själv och för sina barn. Man blir helt enkelt beroende av någon annan. Man kan inte försörja sig själv. Det är framför allt i de kvinnodominerade yrkena som det ofrivilliga deltidsarbetet breder ut sig. Inom vård, omsorg och delar av den privata tjänstesektorn är deltider det enda som man kan få på många ställen. Det är också otrygga anställningar, framför allt timvikariat och behovsanställningar. Detta är en av de viktigaste förklaringarna till inkomstklyftan mellan kvinnor och män. De otrygga anställningarna är särskilt vanliga hos de privata arbetsgivarna, hos dem som har ett vinstintresse. Dessa kvinnor som arbetar deltid betalar inte bara genom lägre inkomst. Deltidsarbetet ger sämre utvecklingsmöjligheter, sämre löneutveckling och lägre ersättningar från socialförsäkringar, a-kassa och pensionssystem. Det är kvinnorna som drabbas av det ofrivilliga deltidsarbetet. I de branscher där män dominerar ser det inte ut så här. Man kan jämföra olika delar av till exempel handeln. Där har det varit möjligt att organisera det på ett annat sätt. Man kan fråga sig varför det ofta är möjligt när det är männen som arbetar. Men det är ingen naturlag som säger att det måste vara så här, att kvinnors arbete värderas lägre och att deras rätt till heltid inte tas på allvar. Det handlar om makt, och det handlar om maktförhållanden mellan män och kvinnor. Kvinnors frihet och oberoende har växt av träget arbete. Men det är dags att arbetsmarknaden också anpassar sig till det. Rätten till heltid bör stärkas genom ändringar i lagen om anställningsskydd. Deltidsanställning ska ingå som ett alternativ om man vill det, men heltid ska vara norm. Det skulle ha verklig effekt på jämställdheten. Det gynnas inte av utvecklingen i den privatiserade tjänstesektorn och i den privatiserade vårdsektorn. Det som jag talar om ligger väl i linje med det som de som arbetar i välfärden själva beskriver. går in i den kommande avtalsrörelsen med krav på ökad jämställdhet och tryggare anställningar. Man lägger särskild vikt vid att förbättra för de visstidsanställda. Det finns mycket att göra, men det kräver att man vill göra det. Jag tycker att regeringens ambitionsnivå har sjunkit. Man talar om jämställdheten ungefär som man talar om klimatet, nämligen att det är någonting som händer och som vi inte kan göra särskilt mycket åt. Men vill man göra det kan man göra det. I den utvecklingen är den privatiserade välfärden ett hinder och inte en tillgång. 96 Statsminister (M) replik: talade länge om välfärden. kommer att återkomma till en del av detta. Jag vill instämma i att deltidsarbete är någonting som huvudsakligen kvinnor genomför i . Det är en av våra största arbetskraftsreserver. Tyvärr tycker jag att vänsterledaren ofta delar in sin värld i det som är privat och det som är offentligt. Det privata är dåligt, och det offentliga är bra, och utifrån det ska man också bedöma deltidsarbete. Jag tror inte att det är riktigt så enkelt. Jag tror att omsorgstrycket på kvinnor också är en förklaringsfaktor som leder till att många kvinnor, oavsett om de jobbar offentligt eller privat, hamnar i deltidsarbete. Då vill det till att man säkrar kärnan i välfärden, bra kvalitet i förskolan och bra skola för barnen. Också RUT-avdrag, som bekämpar, hjälper många människor att lätta på omsorgstrycket. Det vill till att förslagen man är med om eller bekämpar också understöder det man vill åstadkomma rent politiskt. Låt mig också säga att vi har utformat jobbskatteavdragen just för att öka drivkraften framför allt för deltidsarbetande, som alltså har sett en kraftig förstärkning av vad som kommer i plånboken av eget arbete. Det har gjort det mer möjligt bland annat för ensamstående kvinnor att klara försörjningen, vilket vi också uppfattar är en svår utmaning för många. Tillbaka till min fråga, som jag ställde också till : Jag hörde att i replikväxlingen med Socialdemokraterna önskade både en ny regering och en ny statsminister. Kan då svara på frågorna: Vilken regering? Vem ska vara statsminister? Kan sedan också svara på hur han ser på de fem punkter som har lovat blir regeringspolitik om makten ges 2014 och som jag här håller upp på ett papper? Är ni redan överens? Ställer också upp på den fördubblade arbetsgivaravgiften för unga, den fördubblade restaurangmomsen, borttagandet av lagen om valfrihet, avskaffandet av läx-RUT och höjningen av skatten för inkomster över 60 000? Är ni redan klara med detta? 97 (V) replik: Statsministern får ursäkta: Jag har mycket hellre som statsminister än . Det är bara så. Jag vill ha en statsminister som tar jobben på allvar. Jag vill ha en regering där idéerna inte är slut. Jag vill byta statsminister. Jag vill ha en rödgrön regering i , och jag tycker att de flesta av förslagen låter bra. Jag genomför gärna dem. (Applåder) Det finns en viktig skillnad här. Det är lätt att vara enig när det är slut på idéer, och det är någonstans där alliansregeringen är. Då är det lätt att säga: Vi är överens. Det kommer nämligen ingenting nytt, och då är det inte så mycket att bråka om. Det finns också en viktig skillnad här. Det är att ni är fyra partier, men du vet ju att det är ni i som bestämmer. Det vet väljarna också. Vem man än röstar på av de fyra allianspartierna är det ni i som i praktiken bestämmer vad som får och inte får göras. Ofta recenserar ni det helt öppet när de andra partierna kommer med förslag. Det är till och med så att era röster är avgörande för att två av dessa partier ska komma in i . Det är inte bara så att ni i praktiken bestämmer, utan det är i praktiken era väljare som avgör vilka partier som kommer in i , eftersom de har svårt att göra det av egen kraft. För mig är det inget riktigt föredöme när det gäller samarbeten mellan partier. Jag vill att det ska spela roll att man röstar just på mitt parti. Sedan förhandlar jag gärna, och jag kompromissar gärna. Om heltiden: Vi genomför rätt till heltid i flera kommuner. Individualiserad föräldraförsäkring är en nyckel för att bryta dessa strukturer. 98 Statsminister (M) replik: Varje gång vi har förhandlat har jag noterat att alla allianspartier säger att de har fått genomslag för sin politik. Så tycker jag att förhandlingar ska genomföras. Det unika vi har haft i svensk politik vid de senaste valen är att vi före valet har berättat vad vi vill göra om vi tillsammans får regeringsmakten. Jag vill understryka att och även tidigare stod här och höll långa tal om allting som ska komma om ni får makt och inflytande, men det ni glömmer att berätta är att en stor del av detta ska skäras bort. Det är bara det att i er värld och enligt er syn på demokrati ska väljarna inte få reda på det. Vi ska tydligen få följa spännande nattliga förhandlingar. har just meddelat att en röst på alltså är en röst på , men han kan inte lova att en röst på är en röst på i regeringen. Det har du nämligen ingen aning om, , och det har ni inte heller enats kring. Du har just sagt att du ställer upp på hela listan. Det är bara det att denna lista, som har satt upp, är Socialdemokraternas budgetförslag ni tycker alltså inte detta. Ni har andra förslag, men du har redan sagt att du ställer dig bakom alla fem punkterna. kommer du snart att säga att du inte har sagt någonting, och det är det som är problemet: Vi har ingen aning. 99 (V) replik: Statsministern får ursäkta; det är lite svårt att läsa listan på det här avståndet. Jag skulle vilja säga till : Underskatta inte väljarna! De vill ha verkliga alternativ att välja mellan. Jag tror inte att de vill ha en allians mellan tre partier där ett parti bestämmer allt där man vet att det egentligen är så. De vill kunna lägga sin röst på , eller Socialdemokraterna och veta att det faktiskt spelar roll. Sedan kommer vi precis som i eller , , , eller att kunna komma överens och förhandla. Vi är nämligen beredda att kompromissa, och det vet väljarna också. De får dock möjlighet att påverka politiken genom sitt val, vilket de inte får genom Alliansen. De får också, vilket är viktigast av allt, idéerna som kan ta ut ur massarbetslösheten, som tar klimatfrågan på allvar och som vill skapa ett jämlikare samhälle. Allt det saknar ni. 100 Näringsminister (C) replik: satte fingret på helt rätt öm punkt i sitt anförande, nämligen att försöker kalla sig feminister och är emot de sektorer där kvinnor arbetar. Jag är feminist, och jag tycker att kvinnor ska ha samma möjlighet till löneutveckling, en god arbetsmiljö och karriär som män. kallar sig feminister, men de säger att en undersköterska inte ska få välja bort en dålig arbetsgivare eller själv bli vd för sitt eget företag. För mig är det helt obegripligt. Över 100 000 människor arbetar inom privata vård- och omsorgsföretag. I enkäter visas det tydligt att anställda inom privata vård- och omsorgsföretag är mer nöjda med sin arbetssituation och sin lön, och de är mer nöjda med sin arbetsmiljö och arbetsbelastning. Dessutom är sjukfrånvaron lägre bland dem som arbetar inom privata vårdföretag. Under en feministisk täckmantel för nu en politik som nekar kvinnor i välfärden möjligheter som är självklara för män i andra sektorer. Man säger ja till att män som driver läkemedelsföretag ska kunna gå med vinst trots att det är skattefinansierat, men man säger nej till att medicinera, som vårdpersonalen gör. Man säger ja till att den manliga förlagschefen ska få gå med vinst när förlaget gör läromedel, men man säger nej till den pedagogiska kvinnan i klassrummet. På samma sätt är det med kvinnliga och manliga bygg-ROT. Jag tycker att har barrikaderat sig i dubbelmoralens högborg. Hur känns det, , att försöka vara feminist men neka kvinnor alla möjligheter till karriärutveckling, löneutveckling och en god arbetsmiljö? 101 (V) replik: Ja, , jag tror inte att det är platt skatt, månggifte och avskaffad skolplikt som för fram kvinnornas position i jag tror att det krävs helt andra saker. Jag ska berätta om några av de saker vi vill göra. Vi vill tillföra sjukvården och skolan mer resurser så att man får bättre arbetsförhållanden. Vi vill att man ska ha rätt att arbeta heltid. Vi vill att alla som arbetar i äldreomsorgen ska ha rätt att få utbildning, med vikarier och betalning, för att kunna göra ett riktigt bra arbete. Vi vill att man ska ha kollektivavtal. Många som arbetar i privata företag i har inte det och är utlämnade till mycket svåra arbetsförhållanden. Vi vill att man ska höja kvinnors löner, och i flera kommuner där vi styr gör vi faktiskt det, precis som vi till exempel genomför rätt till heltid. Detta är politik i verkligheten. Det är sådant som faktiskt förändrar någonting, långt ifrån det retoriska snömoset om att det är ett fåtal kvinnliga direktörer som har betydelse för jämställdheten. Merparten av kvinnorna gör jobbet på golvet, och det handlar om deras verklighet och deras arbetsvillkor. Det är dem vi väljer att försvara. 102 Näringsminister (C) replik: Jag märker att denna fråga tydligt stressar att försöka kalla sig feminist men å andra sidan göra allting som nekar kvinnor möjlighet till såväl karriärutveckling och möjlighet att välja mellan fler arbetsgivare som en god arbetsmiljö. Hälften av alla kvinnor jobbar inom offentlig sektor. Det finns mycket kvar inom såväl ideell och offentlig som privat omsorg och vård att göra mycket bättre. Det jag riktar in mig på här är dock varför tycker att det är okej att sätta in ett fönster och göra avdrag för det men fel att putsa samma fönster. Varför är det okej att tjäna pengar på skattefinansierade läkemedel men inte att medicinera? På punkt efter punkt skiljer sig beroende på om det är mansdominerade branscher eller kvinnodominerade branscher. Jag tycker att det är dubbelmoral och hyckleri. Varför nekar ni kvinnor samma utveckling som män har i mansdominerade branscher? 103 (V) replik: ägnar sig åt det som är skenbar logik, kan man säga. Varför kan man göra vinst när man bygger en skola men inte när man driver en skola? Varför kan man göra vinst när man bygger en riksdag men inte när man driver en riksdag? Det kan man också fråga sig. Det handlar naturligtvis om helt olika slags verksamheter. Det handlar om olika logiker. Det handlar om att varje skattekrona ska användas där den är avsedd därför att tiden är en viktig faktor. Omsorgen går inte alltid att mäta i pengar, och vinstmotivet driver fel. Det gör att man drar ned på bemanning och får fler otrygga anställningar. Det ser vi i praktiken. Den här regeringen har, , väldigt lite att lära om jämställdhet. Effekten av er ekonomiska politik är att inkomstklyftan mellan kvinnor och män har ökat ! Vi går bakåt när det gäller jämställdheten under er ledning. Så fungerar er ekonomiska politik. Detsamma gäller till exempel för förvärvsfrekvensen mellan kvinnor och män, där skillnaden blir större. Du är med i en regering som faktiskt ökar ojämlikheten mellan könen. Jag vill vara med i en regering som gör precis tvärtom. 104 Socialminister (KD) replik: Vi har inom vårdens och omsorgens område, , en väldigt positiv utveckling. Vi kan se att vi har nöjdare patienter och nöjdare brukare inom äldreomsorgen. Vi har fler läkare . Vi satsar mer pengar än vad har gjort historiskt. Vi mäter upp en allt bättre kvalitet, och vi har en allt bättre tillgänglighet. Vårdcentralerna är fler och ligger allt tätare. Arbetade timmar är fler, antalet anställda är större och så vidare. Det finns ändå brister som vi bör ta itu med jag kommer att prata mer om det . ger sig på det som inte är problemet, nämligen vilka som är utförarna. Det tycker jag är signifikativt. Jag tycker att diskussionen borde handla om hur vi åstadkommer en ännu bättre äldreomsorg där den palliativa vården för en döende, en person som vi kan behandla med hopp om bättring, ska fungera på bästa möjliga sätt. Jag tror faktiskt inte att det spelar någon stor roll om det är privat eller offentligt utförd vård, utan det handlar om kvaliteten. Ändå ägnar närmast all tid och all kraft åt att bekämpa verksamheter som drivs av andra än kommuner och landsting. Jag tycker att det är ett ganska stort bekymmer. Jag skulle vilja ha och stöd i arbetet med kvalitetsparametrarna, för det är det som det handlar om. När människor får välja själva tilltror jag människor förmågan att göra det. När den äldre damen väljer en privat utförare framför den kommunala betror jag henne möjligheten att göra det. Däri ligger den stora skillnaden. Grunden för intresse för det här är snarare ideologiskt än kvalitetsmässigt motiverad. 105 (V) replik: Jag tycker att säger någonting viktigt i början av sitt anförande. Det finns väldigt mycket bra sjukvård i . Det finns väldigt mycket bra äldreomsorg. glömmer vi i debatten att det normala är att det är bra och att man gör ett väldigt bra jobb och är stolt över sitt arbete. Det tycker jag är viktigt att komma ihåg. Men det finns mycket som vi kan göra någonting åt. När jag kommer in på ett äldreboende är det vissa saker som man alltid möter: Vi skulle behöva vara några till; vi är för få. Vårdtyngden har ökat, men vi är färre som arbetar. Vi skulle vilja arbeta heltid. Vi skulle vilja ha rätt till utbildning. Det är precis det som är vår politik. Vi tror att det är bra för personalen, och vi tror att det är bra för de äldre också. Det är precis det ni inte gör. Det är det som är skillnaden. Vi kan se hur privatiseringarna inte bara leder till lägre bemanning och fler otrygga anställningar. De drar också servicen mot storstädernas centrum och utarmar servicen både i förorter och på landsbygd. När marknaden styr så styr man dit där vinsten finns, inte där behoven är störst. Det märks allt tydligare runt om i . När det gäller skolan och förskolan, äldreomsorgen och sjukvården menar vi att det ska vara behoven som styr. Det ska inte spela så stor roll var du bor; du ska ha samma rätt. Det fixar inte marknaden, och det här håller på att tippa över i . sade att man ska lägga mer fokus på omvårdnaden av de döende. Jag är helt överens om det, och jag är säker på att man på många privata äldreboenden gör ett alldeles utmärkt jobb. Den Caremasköterska som jag berättade om sade hon att för henne var det droppen när man sparade in på vak när människor var döende, för att göra större vinst. Jag säger inte att det är det normala hos de privata, men det hände där, och det hängde ihop med vinsttänkandet. Det leder fel när man tar hand om människor. Sedan ska vi skilja två saker åt: Valfrihet är en sak valmöjligheter tror jag kan vara bra och vinst är något annat. 106 Socialminister (KD) replik: Valmöjligheter kan vara bra, men det förutsätter att det finns alternativ att välja mellan. Finns det bara till exempel kommunalt driven verksamhet är valmöjligheten för mig som äldre eller som patient synnerligen begränsad. Jag tror att det är viktigt att det finns en flora av verksamheter med tuffa kvalitetskrav, med en effektiv tillsyn och noggranna uppföljningar oavsett om verksamheten drivs privat eller offentligt. Vi har sett att antalet småföretag i vårdsektorn har ökat med 1 900. Det är jättemånga nya företag som kommit till. av dessa drivs av kvinnor. När man pratar med människor som jobbar inom den här verksamheten och frågar vad som är skillnaden nu när de jobbar där i stället för i kommuner eller landsting är det vanligaste svaret: Korta beslutsvägar, jag har ett större inflytande över hur vi lägger upp arbetet. Däri tror jag att det finns mycket näring att hämta för den offentliga verksamheten, och det behövs säkert kunskapsöverföring åt det hållet också. Men det förutsätter mångfald, . 107 (V) replik: I den stora undersökning som presenterade säger de flesta medlemmar att de hellre jobbar åt en offentlig arbetsgivare. De har ändå en betydande erfarenhet av det vi talar om. Det vi ser är en utveckling mot att de stora kapitalstarka riskkapitalbolagen dominerar alltmer och slår ut den idéburna verksamheten. Jag var hos i till exempel, och de sade: Vi kan inte bedriva äldreomsorg i konkurrens med Carema och Attendo. Vi kan inte ha en rimlig kvalitet med tanke på hur de beter sig och hur buden läggs. Det är där vi är . Jag tycker att vi ska vara självkritiska till hur det offentliga har skötts. Men jag tror att man måste ha en demokratisk organisation, man måste kunna ha olika inriktningar på verksamheten och inflytande för personalen. Ingenting av detta erbjuds av riskkapitalbolagen. Det är fullt möjligt att kombinera valmöjligheter, utveckling och inspiration med att inte låta verksamheter dräneras på resurser som är till för barnen och de äldre. 108 Socialminister (KD): Som kristdemokrat vill jag gärna använda de tillfällen som bjuds till att diskutera frågor som kanske mer sällan befinner sig i politikens fokus och passa på att föra in resonemang som inte alltid fångas upp i ekonomiska kalkyler eller i bnp-kurvor. En sådan fråga kunde vi se en del reportage om . Många av oss tv-tittare och tidningsläsare kunde se nyheter som på ett drastiskt sätt belyste situationen för många av våra barn och ungdomar. Vi fick lära oss bland annat att förskrivningen av sömnmedel till barn har ökat med inte . Även användning av läkemedel mot ångest och oro har ökat.