prot · H10948 · 2013-12-17 00:00:00 — Infrastrukturen för mobil telefoni måste förbättras. För att nå målen ska tydligare täckningskrav vid licensgivningen ställas, och det ska ställas hårdare krav på operatörerna att leva upp till sina utfästelser. Vi återkommer till detta i it-betänkandet, som behandlas i trafikutskottet. Jag hoppas att it-ministern kommer till den debatten och att hon orkar stanna i kammaren under hela debatten. Vi lär återkomma till detta för att ska återerövra platsen som värdens främsta it-nation. I detta anförande instämde , , , och (alla S). 64 (C) replik: Det stämmer att Socialdemokraterna i sin skuggbudget skriver att de vill satsa på bredband. Men frågan är hur mycket Socialdemokraterna vill satsa på bredband. Kan berätta det för ledamöterna i kammaren och tv-tittarna? Sanningen är att det inte framgår hur mycket ni vill satsa på bredband. I själva verket framstår det som att ni vill satsa pengar ur det kommande landsbygdsprogrammet och att dessa ska räcka till oerhört mycket. De ska räcka till landets 16 miljömål, till innovationsstöd, till investeringsstöd, utvecklat näringsliv, grundläggande servicetjänster, minskad byråkrati och så vidare. Den önskelistan kan bli mycket lång, . Blir det några pengar över till bredbandssatsning? Ni är mycket vaga i löftena, och de står i skarp konstrast till den miljardsatsning som regeringen genomför. När vi tog över ansvaret för landet hade vartannat svenskt hushåll bredband. har nio av tio hushåll i vårt land bredband, enligt . Hur mycket vill Socialdemokraterna satsa på utbyggt bredband i vårt land, ? Det vore också intressant att få påståendet att mobiltelefonin är mycket sämre än 2006 utvecklat. 65 (S) replik: Det stämmer att önskelistan är lång när det gäller landsbygdsprogrammet. Därför är det katastrofalt att den borgerliga regeringen har misslyckats så totalt och inte kammat hem EU-förhandlingen. förlorar nu det glesbygdsstöd vi tidigare hade, och det är mycket som ska täckas in där. Vi socialdemokrater täcker upp där ni misslyckades. Det stämmer att vi bland annat tänker bygga bredband för dessa pengar. Vi ställer upp på er it-miljard och satsar dessutom på glesbygdsmiljarden. Det är nog fler än jag som kan svara på frågan om mobiltelefontäckningen. kan fråga sina grannar. Han kan åka till , , , , , och inte minst stora delar av och träffa på missnöjda människor. Det är människor som är förtvivlade över att mobiltelefonin fungerar sämre . En del hävdar att det beror på att mobiltelefonerna har blivit så mycket bättre; därför kan vi inte förvänta oss att det ska fungera. Jag tycker tvärtom. Tack vare att mobiltelefonerna är bättre borde vi ställa högre krav på att mobiltelefontäckningen och kapaciteten skulle vara bättre. upplever folk det motsatta. 66 (C) replik: Men är det då inte bra, , att it-minister – som har varit med i debatten under en stor del av förmiddagen men var tvungen att gå och styra landet, vilket jag tror att inser – tidigare och har samlat operatörerna för mobiltelefoni i vårt land, har läxat upp dem och fått dem att leverera det de lovar när de säljer mobiltelefoni och täckning? Har Socialdemokraterna och någon annan lösning än marknadsekonomi på hur man ska få en fristående operatör på mobiltelefonimarknaden att leva upp till de löften man ger? Vi har konsumentlagstiftning i vårt land. Den duger utmärkt. Men har och någon annan lösning än marknadsekonomi och sjyst lagstiftning på hur vi ska få mobiltelefonioperatörer att fullfölja de löften som ges då man ingår civilrättsliga avtal när man säljer och köper en tjänst? Det duger inte att säga att vi har sämre mobiltelefoni än . Det tror ingen på. Det stämmer att täckningen på vissa punkter är usel. Den uppfattningen delar jag och jättemånga andra, men vi dömer inte ut mobiltelefonin generellt för det. Avslutningsvis, , svara på frågan: Hur mycket är Socialdemokraterna beredda att satsa på bredbandsutbyggnad i vårt land? Hur mycket mer än regeringen är ni beredda på att satsa eftersom era ambitioner är oändligt mycket högre? Dessutom ska 16 miljömål, innovationsstöd, investeringsstöd, utvecklande av näringsliv, grundläggande servicetjänster och minskad byråkrati rymmas inom samma satsning. 67 (S) replik: Först och främst: Nej, folk tror inte att mobiltäckningen har blivit sämre; de vet det. De upplever det överallt och märker att det inte fungerar. De är förtvivlade, upprörda och arga. Vi har varit upprörda och arga på it-ministern och har ställt ett antal interpellationer för att visa it-ministern hur illa det har varit ställt. Hon har stått här och upprepade gånger sagt att kartorna stämmer och att täckningskartorna är fina och bra, tills hon vände och ställde sig på vår och folkets sida. ställer hon också krav på mobiloperatörerna. Det välkomnar jag, men det är lite sent vaknat av en it-minister när hon är den sista som börjar ställa krav på operatörerna. Hon är sist i landet. Vi andra har ställt krav på operatörerna. kanske är nöjd med det, men det är i alla fall inte jag. När det gäller pengarna satsar vi den miljard ni satsar och lägger dessutom till det som ni har misslyckats med i landsbygdsprogrammet. 68 (MP): Precis som el- och vägnät behövs fungerande och robust bredband i hela . Vi behöver bredband, snabbt bredband, för att kunna studera på distans, kommunicera med släkt och vänner via Skype, se på tv via SVT play och lyssna på musik via Spotify. Företagare behöver bredband för att klara den dagliga verksamheten. It är kort och gott ett mycket viktigt transportslag för såväl enskilda som samhället i stort. Det är bra att antalet hushåll som har tillgång till snabbt bredband ökar. Däremot är det ett stort bekymmer att landsbygden sackar efter. Enligt Bredbandsforums rapport , Bredband i hela landet – slutrapport från Byanätsgruppen, har i städerna tillgång till fiber och därmed en uppkoppling som ger . Men motsvarande andel för landsbygden är endast . Den nya generationens trådlösa nätverk, 4G, har visserligen, som it-ministern sade när hon var här, omfattande täckning i såväl tätorter som på landsbygden, men är det inte möjligt för dessa nät att leverera . Det krävs alltså en fortsatt målmedveten utbyggnad av fibernät för att det ska vara möjligt att leva väl och arbeta i hela . Jag vill tala om några åtgärder som vi i föreslår för att få fart på processen. En viktig pusselbit, en ryggrad i kommunikationssystemet, är de statliga näten som kan och bör användas för att nå ut till de delar av landet där det inte är kommersiellt lönsamt att bygga ut fiber. säger it-ministern att regeringen ska tillsätta en utredning om samordning av statens bredbandsinfrastruktur till stöd för sin bredbandsstrategi. Men behovet är akut, och de statliga näten, inte minst som höll på att säljas ut, har länge funnits på plats. De täcker stora delar av landet och kan genast komma till stor nytta. Det vore ansvarslöst, dålig hushållning och en politisk dumhet att inte fullt ut utnyttja dessa nät som är byggda och betalda med statliga anslag – det vill säga medborgarnas skattepengar. Man borde använda dem till största nytta för ägarna, medborgarna. Det gäller att redan nu ge kloka direktiv till de bolag och myndigheter som har ansvar för näten, direktiv som stöder samordning, direktiv som ger möjlighet att vara en aktiv part och som bidrar till en väl fungerande marknad. Man ska inte göra som regleringsbrev gällande hantering av dess fibernät och tydligt kräva fokus på att uppfylla eget behov av kapacitet. Allt annat, inklusive att stödja bredbandsstrategin, kommer i andra hand. Detta är inte långsiktigt hållbart om man menar allvar med att till fullo ta vara på fiberinfrastruktur, en av de största och mest heltäckande i landet och dessutom operatörsneutral, för att bygga ut bredband i landet. Med så snäva direktiv riskerar vi att verksamheten utarmas . Vi riskerar att en viktig resurs slarvas bort. Jag hoppas att de relevanta regleringsbreven kommer att ge tydliga direktiv till de statliga aktörerna vad gäller samordning av fibernät och fokus på bred samhällsnytta. Det är synd att infrastrukturministern och framför allt it-ministern har gått. Det hade varit intressant att diskutera frågorna med dem och höra vad de tänker göra framöver. Jag vill ändå ta upp och nämna detta. Jag skickar med det och hoppas att ministrarna lyssnar i alla fall. Det självklara, att använda det vi redan äger på ett förnuftigt sätt, räcker långt men inte ända fram. Det krävs även mer pengar för att bygga byanät som kan anslutas till de större stamnäten. Att ge fler tillgång till snabbt och robust bredband är en alldeles för viktig fråga för samhället och enskilda medborgare för att hanteras lättvindigt. Det är därför förvånande att regeringen hoppas på EU-bidrag i landsbygdsprogrammet för att finansiera utbyggnaden av fibernät på landsbygden. Det är pengar som ingen vet om de kommer att anslås. Det är högst osäkert. Dessutom är det ingen bra idé att pengar för bredbandsutbyggnad ligger i landsbygdsprogrammet och konkurrerar med andra viktiga satsningar, inte minst på miljöområdet. Bredbandsforum pekar i sin rapport, som jag nämnde tidigare, på flera problem med det nuvarande stödsystemet, däribland att det är kortsiktigt och fragmenterat. Det behövs större stabilitet och förutsägbarhet i finansieringen av bredbandsutbyggnaden. Den är helt enkelt för viktig för för att stå och falla med ett högst osäkert beslut i EU. Vi i vill inte chansa. Vi vill säkra en miniminivå och avsätter därför , under utgiftsområde 19 Regional tillväxt, för utbyggnad av bredband på landsbygden. Med samma medfinansiering som skulle det innebära att ytterligare ca 67 000 hushåll kan få tillgång till fiberuppkoppling de kommande fem åren. ser även ekonomiska möjligheter med att satsa på ett statligt bolag eller annan lämplig statligt ägd organisation som hanterar alla statliga fibernät. Ett sådant borde ha potential att skapa vinst som åtminstone delvis skulle kunna användas till att bygga ut bredband på landsbygden. Det skulle kunna ge ett välkommet och välbehövligt bidrag, eftersom behovet och efterfrågan vida överstiger de nu tillgängliga medlen, enligt en inventering av stödbehovet som gjordes . Dessutom avsätter till bredbandskoordinatorer på länsstyrelserna. Dessa behövs för att förstärka hjälpen till byalag och kommuner som vill satsa på att bygga ut bredband, och för att säkerställa drift och underhåll . Att söka EU-stöd är mycket komplicerat, och det är inte rimligt eller resurseffektivt att anta eller kräva att byalag och kommuner ska ha djup specialkompetens på området. Med ett förstärkt stöd på länsstyrelserna kan många få ut mycket av en i budgetsammanhang blygsam satsning. I vår motion om statens ansvar för bredbandsutbyggnad, som kommer att behandlas i it-betänkandet som det arbetas med i utskottet, kommer vi att gå in på ytterligare åtgärder vad gäller it-frågor. Jag återkommer till detta. I detta anförande instämde (MP). 69 (V): För det första kommer jag att i mitt anförande ta upp en fråga som gäller trafiksäkerheten och åtgärder som syftar till att förbättra barns trafiksäkerhet. Den är hämtad från vad vi i trafikutskottets uppföljningsgrupp skriver om regeringens resultatredovisning för utgiftsområde 22 Kommunikationer. För det andra kommer jag att tala om uppföljning av tillgängligheten i transportsystemet för personer med funktionsnedsättning. Rapporten går under namnet Hela resan ! För det tredje yrkar jag bifall till reservation 3 om anslaget för Gotlandstrafiken. Jag återkommer till hur motiverar sitt ställningstagande i fråga om Gotlandstrafiken. Generellt sett är vi fokuserade på vad vi vill åstadkomma . Det är ju inte helt fel, men vi ägnar nog alltför lite tid åt att undersöka vad tidigare beslut gav för resultat. Jag ska ta upp en viktig fråga som uppmärksammades i utskottets uppföljning av regeringens resultatredovisning. Uppföljningsgruppen ser positivt på att resultatredovisningen av trafiksäkerheten utvidgats och på ett tydligare sätt fördelas på respektive trafikslag. Däremot ställer sig gruppen frågande till att den tidigare prioriteringen av åtgärder som syftar till att förbättra barns trafiksäkerhet utelämnats i årets redovisning. Någon förklaring till att denna prioritering inte längre gäller lämnas inte i propositionen. Detta tycker jag är oerhört märkligt, och jag förväntar mig att regeringen återkommer angående detta senast när man lägger fram nästa budget. Helst ser jag att regeringen uppmärksammar barnens trafiksäkerhet redan nu med att exempelvis presentera någon form av åtgärdsprogram, strategi eller något annat som kan förbättra arbetet med trafiksäkerheten för barnen. hade statsrådet och jag en interpellationsdebatt om trafiksäkerhet som en klassfråga för barn. Redan då verkade infrastrukturministern rätt nöjd med regeringens trafiksäkerhetsarbete. Man har tydligen blivit så nöjd att man slutat prioritera arbetet med trafiksäkerheten för barn. I interpellationsdebatten tog jag upp att sociologen publicerat en avhandling där hon visar att klassbakgrund har betydelse för barns och ungas trafiksäkerhet. Hon visar att en persons klassbakgrund tydligt påverkar risken att skadas i trafiken såväl under uppväxten som som yngre vuxen. Det betyder att barn med arbetarbakgrund drabbas i större utsträckning än barn som kommer från så kallade villaområden. Det fanns på information om FN:s konvention om barnets rättigheter. Regeringen skrev i sin proposition 2009/10:232 följande: Aktuell kunskap om barns levnadsvillkor ska ligga till grund för beslut och prioriteringar som rör barn. Det skrev regeringen , men i dagens budgetproposition har man utelämnat denna prioritering, dessutom utan någon som helst förklaring till varför. Jag kan bara uttrycka en tydlig uppmaning till regeringen: Skärpning, skärpning, skärpning! Den andra frågan som jag vill lyfta fram är den rapport som trafikutskottets uppföljningsgrupp färdigställt. Den är en uppföljning av tillgängligheten i transportsystemet för personer med funktionsnedsättning. Jag håller upp den nu så att alla kan se hur den ser ut. Den går under benämningen Hela resan ! Den finns, om jag inte minns fel, på hemsida. Om man går in under Utskott kan man ta del av den. Jag är mycket stolt över den här rapporten, därför att den har varit väldigt efterlängtad. I uppföljningsgruppens bedömning vill jag särskilt lyfta fram följande: Det är viktigt att hela resan ska fungera . Det är av vikt att frågan om kollektivtrafikens tillgänglighet hålls levande. Det finns tydliga mål och regler för tillgängligheten inom transportsystemet. Det är dock inte tillfredsställande att målen för när kollektivtrafiken ska vara tillgänglig flyttas framåt i tiden. Det behövs tydligare styrsignaler för att tillgänglighetsmålen ska kunna uppnås. Det behövs kompetens och resurser för att få tillgängligheten att bli bättre och nå alla med funktionsnedsättning. Det saknas också tydlighet när det gäller vem som har ansvar för att samordna att transportsystemet blir tillgängligt för alla. Kunskapen om resultaten av insatserna är begränsad. Det är viktigt att göra kontinuerliga uppföljningar. Tillsynen behöver stärkas och förtydligas. Utskottet har gjort ett gediget arbete och pekat på fel och brister. förväntar jag mig att regeringen tar del av denna uppföljning och tar initiativ till att ge de funktionsnedsatta mer tillgänglighet i kollektivtrafiken, och jag förväntar mig att man gör det nu och inte . Förutom att höjer anslaget till Gotlandstrafiken med 100 miljoner har vi också en reservation som går ut på hur man redovisar Gotlandstrafiken. Reservation 3 handlar om att eftersom färjetrafiken till måste ses som vägen till – färjan ersätter de broar, vägar och vägfärjor som erbjuds invånarna i andra delar av landet – måste också färjetrafiken ses som en del av den nationella infrastrukturen. Kostnaden bör följaktligen flyttas från anslaget Trafikavtal till anslaget 1:1 Utveckling av statens transportinfrastruktur. Utskottsmajoriteten skriver att regeringen överväger att införa en ny metod för styrning av anslaget för trafikavtal. Regeringen menar att det behövs ett mer utvecklat angreppssätt för att komma fram till storleken på anslaget och hur det bör användas. Det här anslaget har varit på samma nivå . Jag kan lätt konstatera att det finns problem med nuvarande redovisningsupplägg. går längre, men regeringen tar pyttesmå steg som kanske motiveras av prestige. Vårt förslag till lösning passar speciellt mot bakgrund av förslaget i budgetpropositionen om att staten bör anskaffa fartyg som ställs till en eller flera transportörers förfogande för det fall att inte kan teckna ett avtal om Gotlandstrafiken inom ramen för den nu pågående upphandlingen. Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga tack, för det här är min sista budgetdebatt. Jag vill rikta ett särskilt tack till trafikutskottskansliets mycket kompetenta tjänstemän. Jag önskar er alla allt gott men först och främst en god jul, ett gott slut och ett gott nytt år! I detta anförande instämde (V). 70 (FP) replik: Jag vill egentligen bara göra ett förtydligande när vi nu diskuterar uppföljningsarbetet. Jag tycker att det är väldigt bra att vi kan göra detta rakt över partigränserna. Jag vill bara förtydliga att när det gäller de slutsatser vi har kommit fram till finns det ingen partipolitisk motsättning, utan det är en gemensam ståndpunkt. Jag anser inte att det heller står i motsatsställning till regeringen, utan det här är ett utvecklingsarbete som riksdag och regering gör tillsammans, bland annat för att få en resultatredovisning i budgetpropositionerna som vi kan ta till oss och ha som grund för våra beslut. Det finns andra saker i denna resultatredovisning som är klart positiva. Inte minst på it-området har vi fått mycket märkbara förbättringar när det gäller att göra en redovisning mot mål. Det är klart att denna process är viktig liksom att vi upprätthåller den. Jag vill som sagt bara förtydliga att det inte finns någon partipolitisk motsättning i detta utan att det är något vi är skyldiga att göra. Jag tycker att det är bra att vi gör det. Det är kanske att vi tittar på tillgängligheten för funktionshindrade. Det har funnits målsättningar för detta . Jag hoppas att uppföljningen är en del i att driva fram och synliggöra detta så att vi gemensamt kan jobba vidare med frågan. 71 (V) replik: Jag instämmer i mycket av det tog upp i sitt replikskifte. En av viktiga uppgifter är att granska hur regeringen har verkställt beslut. får man en känsla av att regeringen tror att den är det högsta beslutande organet, men det är faktiskt . Det här är ett sätt att fullfölja det. Jag tror att och jag har samma tanke om att det är viktigt att se vad som hänt med de beslut fattat så att vi inte bara tänker på det roliga som kommer . Vi måste också gå tillbaka och se om det blev som vi hade tänkt och var vi behöver lägga in kraft för att få till stånd en förändring så att besluten blir som tänkte sig när den fattade dem. Jag delar också uppfattningen när det gäller funktionsnedsattas möjlighet att få tillgänglighet i transportsystemet. Det finns ett riksdagsbeslut om att samhället ska vara tillgängligt 2010. är det 2013, och det är enormt stora brister inom kollektivtrafiken. Framför allt ser det olika ut runt om i landet. En del landsändar har lyckats med mycket. får jag en känsla av att det beror på att det finns eldsjälar som är väldigt kompetenta och duktiga och brinner för det de gör. Då blir det bra. Att man får samordning och får ta del av olika erfarenheter och inte behöver göra om samma misstag överallt utan kan lära sig av andra tycker jag är en av de viktiga saker som kommer fram här. På riksnivå och inom regeringen behöver man hålla ihop detta och se till att det förbättras allteftersom. 72 (FP) replik: Det budskap vi hade var att vi måste se detta som ett samspel mellan regering och riksdag för att, precis som tar upp, skapa beslutsprocesser som hänger ihop. När vi diskuterar framgångarna är det inte att vi har satsat 4 miljarder som är det intressanta, utan det är resultat av de 4 miljarderna som är intressant. Jag har inte så mycket mer att tillägga, men när jag ändå är här uppe kan jag passa på att önska er god jul och gott nytt år. 73 (V) replik: Jag har inte så mycket att tillägga mer än att önska detsamma. 74 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet Utgiftsområde 22 Kommunikationer och avslag på samtliga reservationer. Jag kommer att fokusera mitt anförande på tillgänglig kollektivtrafik. Att fler börjar åka kollektivt är avgörande för att vi ska klara såväl klimatutmaningar som demografiska utmaningar. När vår befolkning ökar, våra städer blir större och resan till och från arbetet blir längre måste incitamenten för att fler ska välja bussen, tunnelbanan eller tåget framför bilen bli tydligare. Många avstår från att åka kollektivt på grund av otrygghet. Inte sällan saknas ett helhetsperspektiv på kollektivt resande. Vissa hållplatser och perronger kan upplevas som trygga, medan sträckan dit kan vara obehaglig. På andra platser är det just på hållplatserna som otryggheten upplevs som störst. En grupp som i alltför stor utsträckning avstår från kollektivt resande är funktionsnedsatta. Många hinder kan uppstå på vägen med alltifrån hissar som inte fungerar till vägar och perronger som inte är handikappanpassade och som gör att färdtjänsten blir ett tryggare alternativ. Det är därför både bra och viktigt att har beslutat om ett övergripande mål för transportpolitiken för att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar energiförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. I budgetpropositionen redovisar regeringen att det behövs fortsatt utveckling av transportsystemet för att öka tillgängligheten för medborgare. Men det kvarstår naturligtvis många utmaningar. Det måste vi vara ödmjuka inför. Det handlar om punktlighet, trafiksäkerhet och den förändrade värld vi lever i. I funktionsmålet för tillgänglighet står bland annat att transportsystemet ska utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning. Det är inte bara en demokratifråga att funktionsnedsatta ska ha samma möjligheter att använda kollektivtrafiken som andra, utan det är också en möjlighet att minska färdtjänstanvändandet i samhället. Enligt är det av befolkning som skulle kunna åka kollektivt om trafiken vore anpassad och tillgänglig. skulle behöva åka med specialtransporter. Jag är väldigt glad över att regeringen fattade beslut om att ge Trafikanalys i uppdrag att genomföra en förstudie om möjligheten att förändra regleringen för färdtjänst, riksfärdtjänst, skolresor och sjukresor. Översynen av den särskilda kollektivtrafiken är nödvändig av flera skäl. Lagstiftningen har tillkommit och stämmer inte helt överens med dagens samhälle och de behov som den nya kollektivtrafiklagen anger. Den ger de regionala kollektivtrafikmyndigheterna förutsättning att samordna persontrafiken och ta ett samlat ansvar. Genom förändringar av regleringen bör tillgänglighet, valfrihet och samhällsekonomisk effektivitet uppnås. Angående tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning bedömer regeringen att trenden är positiv. Det finns en tendens som visar att skillnaden i mobilitet mellan personer med funktionsnedsättning och övriga resenärer har minskat men också att skillnaderna i resande med allmän kollektivtrafik minskar. har fortsatt att åtgärda hållplatser och stationsområden för personer med särskilda behov. Andelen fordon i kollektivtrafiken med anpassningar för personer med funktionsnedsättningar har ökat . Det är en väldigt positiv utveckling som jag och alliansregeringen kommer att fortsätta att arbeta med. Det finns behov av åtgärder för att göra kollektivtrafiken mer tillgänglig för personer med funktionsnedsättningar. mål om en tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning till 2010 uppnåddes inte, men vi ser att tillgängligheten förbättras.