prot · H10913 · 2013-10-16 00:00:00 — Jag tror att det är viktigt för att klarlägga detta. Oavsett detta är vi 440 000 fler svenskar än när ni tillträdde. Det kan inte diskuteras; det är ett faktum. Det innebär i praktiken att de som arbetar i välfärden har mer att göra i förhållande till befolkningen. Det är obestridligen så. har ni i era satsningar lagt 27 gånger så mycket pengar på skattesänkningar som ni har gjort på välfärden. Det är en tydlig prioritering. Jag har funderat en del på hur det kan komma sig att det är färre som arbetar i välfärden. Några fler borde det ju vara med en ökande befolkning och eftersom man i alla fall har gjort några satsningar. Jag tror att en viktig förklaring till det är att en allt större del av välfärden utförs av privata vinstdrivande företag. Hur ska man kunna göra vinst på skolor och äldreomsorg? Det gör man genom att ha lägre personaltäthet. I äldreomsorgen var det av arbetskamraterna som försvann, som blev omvandlade till vinst, ofta i ett skatteparadis. I gymnasieskolan är det 17 procents skillnad mellan vinstdriven och gymnasieskola. Det här omvandlar skattepengar som vi har betalat in till välfärden till privata vinster i stället för att få till fler anställda. Det kan vara förklaringen till att andelen anställda går ned i välfärden i . Vad tänker du, , när du läser nyheten om 3,5 miljarder i vinst i Carema, en uppskjuten vinst, eller om en extra utplockad vinst till Attendo? Känner du så här: Oj, det var väl använda skattepengar; nu är jag nöjd? 91 Näringsminister (C) replik: Antalet anställda i kommunfinansierad välfärd finns för att läsa om i regeringens budget. Det finns en tabell där man kan följa det både procentuellt och antalsmässigt och fram till . Det är bra att inte vill leka affär med den svenska välfärden. Att välja vård, skola, omsorg är inte som att välja bil, lunch eller semesterresa. Problemet tycker jag är snarare att vill leka kolchos med den svenska välfärden – storskaligt, enformigt, likformigt. I den här regeringen har vi förbättrat välfärden för dem som använder den och för dem som jobbar i den svenska välfärden. Vi kombinerar det gemensamt skattefinansierade med möjligheten för den enskilde att välja aktör. Oavsett om det gäller privata eller offentliga aktörer har människor blivit mer nöjda. Det är ett faktum. Vi gör kvalitetsmätningar. Man har blivit mer nöjd med både service och bemötande. Det beror bland annat på en ökad mångfald och en förbättrad tillgänglighet. Naturligtvis finns det mycket kvar att göra både för offentliga och för privata aktörer vad gäller såväl skolresultat som kvalitet, vårdköer och arbetsvillkor till exempel. Men likformighet, , storskalighet och enfald som följer av vinstförbud och stopp för den fria etableringsrätten är knappast lösningen på välfärdens problem. Låt mig nämna några siffror som kom från vårdföretagen . När det gäller hela den privata vårdsektorn kan man konstatera att 2,9 miljarder återinvesterades och 2,6 miljarder plockades ut i utdelning. Framför allt är det små producentkooperativ och små företag som gör vinstutdelning då man inte har kunnat plocka ut lön under uppbyggnadsfasen. Det är statistik, svart på vitt. Min fråga till är: Varför vill du leka kolchos med den svenska välfärden? 92 (V) replik: Det vi ser hos riskkapitalbolagsjättarna är just storskalighet och likformighet. Det är det du får i välfärden genom att du låter riskkapitalbolagen ta över och får den underbemannad, med brist på trygga jobb och en personal som får stressa mer därför att det är färre som jobbar där. Det är resultatet av den här modellen. Jag noterar att du inte svarar om det är väl använda skattepengar att miljarder försvinner i vinster. Jag ifrågasätter om det har blivit fler som arbetar i välfärden. Det säger inte Kommuner och Landsting eller . Jag menar att den här extrema vinstfixeringen i välfärden är dålig därför att välfärden inte fördelas efter behov. Det gör också att verkliga alternativ inom eller utom offentlig sektor trycks ut av att man ständigt bara jagar vinstpengar. Jag besökte Kooperativa Hemtjänst. Jag tycker att det är ett jättebra alternativ, men de har inget vinstintresse. Det går att ha kvalitet och valfrihet och sätta brukarna och personalen främst. Men saken är den att det gör inte riskkapitalbolagen. De gör motsatsen , och det är ett problem. 93 Näringsminister (C) replik: Vi ska ha långsiktigt ägande även i välfärden. I partiledardebatterna är det inte jag som har haft vinstfokus. Det är som har pratat vinster. Låt oss titta på siffrorna över vinster. 2,9 miljarder återinvesterades . 2,6 miljarder plockades ut i utdelning. Det var främst personalkooperativ och små företag som plockade ut den största delen av utdelningen. Det stämmer inte att det är storskaliga riskkapitalbolag inom vården. av alla vårdföretag har under 20 anställda, . Låt oss hålla oss till fakta. Jag vet att det inte gynnar din retorik, men låt oss hålla oss till fakta. Mot står en regering som vill ta ansvar för kvaliteten, ha fler händer i vården och en mångfald av aktörer. vill bara ha en stor vårdkolchos. 94 (SD): har vi tvingats bevittna flera tragedier kopplade till den globala flyktingsituationen och många människors strävan efter att ta sig till ett bättre liv här i . Det är ingenting nytt att människor i svåra situationer har en sådan strävan. Det är ingenting nytt att människor är beredda att offra väldigt mycket och riskera sina liv för att ta sig till och in i , utan så har det sett ut under en . är det många som vill ta tillfället i akt att skylla de här tragedierna på påstått hårda flykting- och invandringslagar i . Det pratas om krav på fler lagliga vägar in i EU. Det förs fram krav på möjligheter att söka asyl på ambassader i utsatta områden. Vi här i har lovat permanenta livslånga uppehållstillstånd till alla syriska flyktingar som tar sig hit. Jag menar, fru talman, att det här är helt fel utgångspunkt för flyktingpolitiken. För det första är det precis den sortens signalpolitik som får utsatta människor i nöd att begå desperata handlingar och söka sig till flyktingsmugglare och med falska förhoppningar riskera sina liv på väg mot en bättre tillvaro i . För det andra är inte flyktingpolitik och flyktinghjälp synonymer till flyktingmottagning, även om man kan tro det i den svenska debatten. Tvärtom skulle jag vilja påstå att flyktingmottagning i är i den här sortens situation, med krig och massflykt som följd, ett väldigt dåligt och ineffektivt sätt att hjälpa flyktingar på. Utgångspunkten måste vara att hjälpa så många flyktingar som möjligt, och det gör vi inte genom att ta emot ett antal tusen individer här i , som det stora flertalet flyktingar finns kvar i hemlandet eller i närområdet utan tak över huvudet, utan mat, utan rent vatten, utan mediciner och utan en rad andra av de mest grundläggande förnödenheterna för att över huvud taget överleva. För det tredje, fru talman, är myten om de många utländska hjärnkirurger som kör taxi här i populär när man från den här kammarens övriga partier vill skuldbelägga svenska folket för sina egna misslyckanden med invandringspolitiken. Det är naturligtvis fegt att göra på det sättet, men faktum är att i relativa termer är det inte sällan de mest välutbildade eller de välbeställda som har möjlighet att fly hit från krig och andra katastrofer. Så är det säkert i många fall. Jag tror inte att det är en alltför vågad gissning att säga att så också är fallet i hög grad när det gäller . Jag tycker att man måste fråga sig om det är bra och vad det får för konsekvenser för och för människorna som blir kvar där om landets mest välutbildade och mest välbeställda erbjuds livslånga uppehållstillstånd i . Är det någonting bra? Kommer det att underlätta för och för folk när konflikten, förhoppningsvis snart, är över? Svaret är nej. Vad gör den i den här frågan? Det har vi talat om . Man tar pengar från biståndet och lägger dem på bostäder och bidrag till invandrare i . Man gör avräkningar i biståndet på flera miljarder för flyktingmottagande i , och så ger man några tiotal miljoner, 40 miljoner tror jag, extra till , där behoven är flera miljarder. Det är en ologisk och ineffektiv politik, fru talman. (Applåder) Debatten kring detta borde inte handla om hur fler lättare ska kunna ta sig in i eller för den delen i . Debatten borde handla om prioriteringar. Den borde handla om hur vi kan rikta om flyktingpolitiken och börja använda våra begränsade resurser till att hjälpa så många som möjligt och börja reda upp den situation som den ansvarslösa invandringspolitiken har skapat för oss här i . behöver kraftigt begränsa invandringen, inte öka den ytterligare. (Applåder) Fru talman! En sak som är helt avgörande för vår möjlighet att reda upp den här situationen är jobben. Jobben har varit regeringens mest prioriterade vallöfte . Med mindre än kvar till nästa val kan vi konstatera att det har varit ett kapitalt misslyckande. Trots det skryt om 200 000 nya jobb som vi har hört är det ett faktum att befolkningen har ökat med nästan en halv miljon . framhärdar man i sina påståenden att vi har arbetskraftsbrist och att arbetsutbudet behöver öka ytterligare. Det man framför allt har lyckats med från regeringens sida är att skapa ett stort överutbud på arbetskraft, framför allt lågkvalificerad arbetskraft. Den rådande situationen borde väl ändå en gång för alla slå fast att det inte är mer invandring som är lösningen på framtidens välfärdsutmaningar. Det stora problemet inom överskådlig tid är massarbetslöshet, inte generell arbetskraftsbrist. Där kan det ändå inte råda någon tvekan. Men visst, om man är ärlig i sin oro över den framtida personalrekryteringsproblematiken i välfärden måste man göra något för att förbättra personalens villkor där. Åtgärdas inte dagens problem med kronisk underbemanning, stress, ofrivillig deltid, låga löner, delade turer och så vidare kommer varken svenskar eller för den delen invandrare att vilja jobba i den svenska välfärden . Problemet ligger inte i första hand i brist på människor utan – möjligen – i brist på människor som vill och kan utbilda sig till att jobba i välfärden. Det brukar heta i debatten att det framför allt är antalet arbetade timmar som måste öka. Ändå har vi drygt 100 000 deltidsarbetande i offentlig sektor som skulle vilja jobba mer än vad de får göra . Skulle alla de som vill jobba heltid också få möjlighet att göra detta skulle det skapa uppemot 25 000 nya helårsarbetskrafter. Det är något som vi väljer att prioritera i vår budgetmotion, genom ett stimulansbidrag till kommuner och landsting. Det handlar om en övervägande majoritet kvinnor, och den här frågan får därför en tydlig jämställdhetsprofil i det avseendet. Det räcker inte, fru talman, att – som Socialdemokraterna gjort nu – prata och lova. Det räcker inte, och det duger inte att lägga över ansvaret för att lösa detta på kommunpolitiker. Om man menar allvar måste man visa det i konkret politik. Man måste vara beredd att skjuta till de resurser som krävs, annars är det inte något annat än klassisk plakatpolitik. (Applåder) En utökad möjlighet, fru talman, till heltid i offentlig sektor är också en ambitionshöjning för välfärden. Det behövs fler händer i omsorgen, och det behövs fler händer i vården, inte minst om det ska vara möjligt att långsiktigt göra något åt den oroväckande minskningen av antalet vårdplatser. Det rör sig om ungefär 400 vårdplatser som försvinner, och det gör att vi halkar efter i ett internationellt perspektiv. Det leder inte bara till sämre tillgänglighet och sämre vård, utan det ökar också sjukhusrelaterad dödlighet, det ger längre vårdtid och det ger också en högre kostnad för vårdgivaren än vad som skulle behöva vara nödvändigt. Om den svenska hälso- och sjukvården framgent ska kunna hålla en hög internationell klass är frågorna om tillgänglighet helt avgörande. Det krävs att vi utvecklar och förnyar sjukvården, att kroniska sjukdomar behandlas och att patienter får en kvalificerad palliativ vård i livets slutskede. Det finns mycket att göra i välfärden, mycket mer än man hinner ta upp i en sådan här debatt. Det kräver satsningar. Den senaste tidens debatt om skattepolitiken har gett sken av att man måste välja, antingen satsningar på skattesänkningar eller satsningar i välfärden. Jag menar att den motsättningen inte är självklar. Jag vågar till och med påstå att med rätt prioriteringar kan man göra både och. Det visar vi i vår budgetmotion. Vi visar att genom att begränsa en kostsam invandring, effektivisera ett ineffektivt bistånd och prioritera om flera av regeringens misslyckade, missriktade skattesänkningar – krogmoms och annat – går det att göra satsningar i välfärden, satsningar på fler vårdplatser, satsningar på trygghetssystemen, satsningar på äldreomsorgen och satsningar på skolan som vi sänker skatten för vanligt folk, som vi gör betydande förstärkningar av rättsväsendet, som vi gör det billigare och enklare för de små och medelstora företagen att anställa, som vi satsar 25 000 nya jobb på en stark och levande landsbygd och som vi över budgetperioden har ett positivt finansiellt sparande. Det handlar, fru talman, bara om politisk vilja och prioriteringar. 95 (MP) replik: Jag sade i mitt anförande att det drar kallt i . Minoriteter får det allt tuffare, och flyktingpolitiken leder till humanitära katastrofer. Det finns partier i som driver på och pressar fram den här utvecklingen, partier som sätter människa mot människa och inte drar sig för att hetsa mot flyktingar eller minoriteter. vill vinna svenskarnas förtroende för att få representera oss i . Därför söker man nu samarbetspartner inför ett inträde i parlamentet. medarbetare berättar om möten med partier som inte ens eller skulle vilja samarbeta med, såsom , vars ledare dömts för att ha förnekat förintelsen, eller Vlaams Belang i , vars föregångare var så extrema att de helt enkelt förbjöds. De här partierna har tre saker gemensamt: De är emot flyktingar, de är emot minoriteter och de är emot kvinnors rätt till abort. I allt fler europeiska länder ifrågasätts nu kvinnors rätt till sin kropp och möjlighet till abort. brukar inte tala väl om EU, men när det kommer till abort säger de att de vill harmonisera reglerna med resten av , alltså följa efter ett där kvinnors rättigheter sätts på undantag. Den här politiken leder inte i första hand – det har vi sett från länder där abort är förbjudet eller begränsat – till färre aborter utan till farligare aborter. Kvinnor dör när de inte får den vård de behöver och när de tvingas att resa någon annanstans för att genomföra en abort. Jag skulle vilja formulera min fråga till så här: Har du någon teori om varför det så ofta är organisationer där makten domineras av män som vill begränsa kvinnors möjligheter till abort? 96 (SD) replik: Det var mycket på en gång, men om jag får koka ned det här handlar det om framtid i någon mening och om att vi har ett förestående val till som är viktigt. Vi har ingen representant där . Det vill vi naturligtvis ha, och vi kommer att göra vårt yttersta för att ta oss in också i det parlamentet. Vilka partier vi ska samarbeta med efter valet vet vi inte . Det är mycket riktigt så som påpekar: Vi sonderar terrängen, och vi tar reda på vilka intressanta partier det finns runt om i och som kanske liknar oss. Naturligtvis är det minst lika viktigt att ta reda på vilka som inte liknar oss. Det måste man veta sedan. vet likaväl som jag att det är viktigt att tillhöra en partigrupp i för att få möjlighet till talartid, resurser och sådana saker. Det är en viktig sak, men vi klarar detta alldeles utmärkt själva utan hjälp. När det sedan handlar om den mer konkreta politiken ställde en fråga om abortpolitiken. Jag har aldrig talat om att förbjuda abort. Det är en taskig och direkt ohederlig typ av argumentation, där man försöker klistra på mig åsikter jag inte har. Däremot är jag – och det har jag aldrig hört nämna i något sammanhang – bekymrad över de höga aborttalen i till exempel . Det gör mig väldigt bekymrad. Jag tycker att det är så pass bekymmersamt att det är värt att lyfta till diskussion. Det är något vi bör tala mer om och hitta en långsiktig lösning på, utan att förbjuda fri abort. Det är naturligtvis ingen väg för att gå. Håller inte med om att 30 000–40 000 aborter i är ett problem? 97 (MP) replik: har helt rätt: I samarbetar man i partigrupper, och att ge sitt stöd till i EU-parlamentsvalet är också att ge sitt stöd till de partier som parti väljer att samarbeta med. Ni har däribland träffat och Vlaams Belang, som jag nämnde. Vi ser i hur kvinnors rättigheter sätts på undantag, delvis frampressade av partier som dessa. Det brukar börja med att man säger att man vill begränsa aborträtten lite grann. När man har kommit så långt tar man nästa steg och nästa steg. Resultatet ser vi i länder där aborträtten är så begränsad att kvinnor drabbas när de söker vård och att kvinnor till och med dör därför att de inte får en möjlighet till en legal, i sammanhanget relativt ofarlig abort. svarade inte på detta. Han svarade genom att ställa en motfråga. Men min fråga kvarstår obesvarad. Det ni sade om att begränsa aborträtten, gäller det inte längre? Är inte längre med de här partierna om att aborträtten ska begränsas? 98 (SD) replik: Jag vet inte vilka de partierna är. Vi träffar partier och sonderar terrängen, som jag sade. Men att gå så långt som att säga att vi stöder deras abortpolitik är orimligt och omöjligt, eftersom vi fortfarande inte vet vilka partier vi kommer att samarbeta med. Jag får väl återkomma till den frågan. Jag vidhåller ändå att det är en djupt ohederlig argumentation att klistra på oss deras politik. Vi vet också att det ser mycket olika ut i olika länder, vilket har historiska och religiösa förklaringar och har väldigt lite med mig att göra. Jag känner mig inte särskilt skyldig till att kvinnor runt om i far illa av illegala aborter. Det gör jag faktiskt inte. Det finns säkert andra som har ansvar för det, men jag har faktiskt inget ansvar för det. Jag tycker inte heller, , att du är trovärdig i dina försök att klistra dem på benen på mig. 99 Näringsminister (C) replik: har pratat om allt vackert som han vill lägga pengar på. Problemet är att hela finansieringen gör att budgeten är ett enda stort, ihåligt, brunt luftslott. Man planerar att finansiera reformer med genom minskad invandring. Detta baseras på en beräkning från som anger en siffra . Det är ganska långt ifrån de som har fått ihop. Resten är alltså hobbysnickrade beräkningar helt utan verklighetsförankring. Jag skulle vilja citera några av alla de ekonomer som ifrågasätter hur har räknat. , som är professor i nationalekonomi, säger: Det finns inga beräkningar av nettoeffekten av invandringen. Stoppar vi invandringen skulle vi kanske kunna spara kortsiktigt, men vi förlorar långsiktigt. , som är chefsekonom på , hävdar att besparingar på invandring, integration och bistånd på mer än 50 miljarder bygger på oseriösa antaganden och saknar förankring i verkligheten. , professor i nationalekonomi vid Linnéuniversitetet, konstaterar: Det går inte att räkna så. Svenskt Näringslivs ekonom menar att kalkylen är amatörmässig och osannolik. Min fråga till är: Anser själv att kalkylerna på är förtroendeingivande? 100 (SD) replik: De är åtminstone både bättre och mer förtroendeingivande än och regeringens beräkningar, för ni har ju inga över huvud taget, och det gör det hela ganska svårt att diskutera. (Applåder) Det finns inget alternativ att utgå från. Så, ja, vi har den mest trovärdiga beräkningen. Sedan är det alldeles riktigt att detta är oerhört svårt att räkna på. Men vi har med stöd av och med stöd av annan forskning gjort vårt yttersta för att få det så korrekt som möjligt. När vi inte har varit säkra har vi gjort så här. nämner till exempel ekonomen , som kritiserar oss. Hon kritiserar oss därför att vi menar att nyanlända invandrare generellt konsumerar välfärd i högre grad än infödda svenskar. Det finns inga sådana siffror som är övergripande. Men det finns i detalj siffror som man kan utgå från som visar att det finns en kraftig överrepresentation. Men vi väljer att räkna med en överrepresentation på ungefär en och en halv gång. Det menar jag är att ta i i underkant, just för att försöka vara så trovärdig som det går där det inte finns klara siffror att tillgå. Jag menar alltså att det är en mycket trovärdig beräkning, väsentligt mer trovärdig än och regeringens. Med tanke på regeringens, och förmåga att göra prognoser är det lite förmätet och blir lite märkligt när man kritiserar oss för vår förmåga att räkna. Tycker man att man är så trovärdig själv när det handlar om att räkna långsiktigt? Jag är tveksam till det. 101 Näringsminister (C) replik: Anledningen till att jag tar upp frågan är att detta ska finansiera alla era fina satsningar som ni snackar om, . Faktum kvarstår: Ekonom efter ekonom sågar dessa hobbyberäkningar – det stämmer. Inte ens menar att man kan använda de siffror som ni talar om på det sättet. Det här är ett citat från det RUT-uppdrag som har beställt som de har glömt att ta med: Beräkningarna kan därmed inte utgöra underlag för att bedöma den statsfinansiella effekten av denna del av invandringen på . – – – De beräknade nettoutgifterna kan inte heller rakt av tolkas som en potentiell besparing. Med detta som grund kan man inte se budget som något annat än ren, brun populism. Jag skulle vilja fråga : De som kommer hit för att jobba eller de som flyr undan bomber, krig och förtryck, vilka är det vill stoppa vid gränsen? 102 (SD) replik: Sådana typer av uttryck som brun populism, vad är det? Vi kan väl försöka hålla debatten på någorlunda respektfull och sansad nivå och inte ta till den typen av uttryck. Det är fortfarande så, fru talman, att regeringen inte har några egna beräkningar på detta. Regeringen har inget alternativ. Man presenterar inget alternativ till våra beräkningar. Då kan man ju stå här och i svepande ordalag kritisera de beräkningar som vi har lagt ned oerhört mycket tid och resurser på och som är de mest trovärdiga och mest korrekta som finns i . Det kan man naturligtvis göra. Men är man verkligen trovärdig i det, när man inte kan tala om vad invandringen faktiskt kostar? Det kan man ju inte. kan inte tala om vad invandringen kostar. Men det kan jag göra, för jag har räknat på det. Det är den stora skillnaden. Sedan kan vi hålla på att kasta olika epitet på varandra. Men jag vill inte spela det spelet med . 103 (V) replik: Det som slår mig när jag lyssnar på när han talar ekonomisk politik är hur väldigt likt det är vår regerings sätt att tänka runt ekonomi. Många av de avgörande beslut som regeringen har tagit om skattesänkningar har slutit upp bakom. Ett exempel är den sänkta bolagsskatten, som är väldigt dyr. Det är framför allt de stora bankerna, som redan gör enorma vinster, som vinner på det. Det har vi talat om . Det gäller privatiseringarna i välfärden, där stöder tvångs-LOV, att man ska tvinga kommunerna att privatisera äldreomsorgen, så att fler resurser kan dras ur välfärden. stöder ni det femte jobbskatteavdraget. Det är den dyraste satsningen som regeringen gör i sin budget. Det som är typiskt för jobbskatteavdraget är att den som har en hög inkomst får ett högre avdrag i kronor och att den som har en låg inkomst får ett lägre avdrag i kronor. Det innebär att man förstärker inkomstklyftorna. Det jag tycker är fel av er att ni har varit med om att sänka skatten och sedan säger att det är bristande resurser till välfärden och skyller det på invandringen. Nej, det beror på en politik som ni är med och stöder att det inte finns resurser till välfärden. Jag tycker att det är en ohederlig argumentation. Det är visst så att man väljer vad man lägger pengar på, och man kan inte få allt. Men ni påstår att ni kan få allt. En annan effekt av jobbskatteavdraget som är själva kärnpunkten är att den som har haft oturen att vara sjuk och den som är arbetslös och har blivit av med jobbet inte får någon sänkt skatt alls.