prot · H00975 · 2013-03-08 00:00:00 — Finns det ett enda exempel? Finns det ett enda område i samhället där lönerna är lägre än vad de var när jag tillträdde som finansminister? Nej, det är Socialdemokraterna som har bekymmer. Man biter sig fast i en misslyckad bidragspolitik. Det enda man har att säga till väljarna är: Vi ska höja skatterna på jobben för att höja bidragen. Men jag ska tacka för den hållningen, för håller fast Socialdemokraterna i en politik där man förlorar val, och det är jag naturligtvis den förste att tacka för. 42 (S): Det finns ett problem med . De håller och hans medhjälpare samma tal som de gjorde , när de var i opposition. De vägrar ta ansvar för utfallet av sin politik. Vill du träffa sådana som har fått sänkt lön, ? Hur många av de 34 000 i fas 3 vill du träffa? Du kan få namn och adress och göra en turné till dem och berätta om den gyllene tid du har skänkt dem. Varenda ekonom i detta land vet att det bärande elementet bakom jobbskattesänkningen är att få ned den relativa lönenivån. Många ekonomer säger: , du som är ekonom borde väl kunna erkänna att det är den politiska inriktningen? Sänkningen av a-kassan får ned den allmänna lönenivån. Det är den strategi som ni använder. Det är klassisk utbudspolitik och klassisk högerpolitik. Kan du börja tala om att arbetslösheten faktiskt är lägre i andra länder , , , , , , , särskilt när det gäller ungdomar men också på andra områden? Det är på gränsen till falsifikationer när du, , använder och den djupa kris som vi ärvde efter er som mätpunkt och jämför det med dagens situation. Vad debatten handlar om är att er politik har ökat arbetslösheten med långt över 100 000 personer. Ni har skänkt otrygghet åt dem som är arbetslösa, och backar i trygghetsligan. Jag rekommenderar läsning av Riksdag & Departement nr 2012. 43 (M): Om det skulle vara så att vi i Alliansen håller samma tal nu som 2006 håller och samma tal nu som i valrörelsen . Lyssnar man på den argumentation som till exempel har om att man minsann kan parera krisens alla inverkningar, måste jag faktiskt säga att verkligheten har förändrats lite grann . Svensk ekonomi är global, och svensk ekonomi påverkas av vad som händer i , , och . Det finns ingen politik i världen som kan rädda oss från den enorma lågkonjunktur som drabbade världen . Man fortsätter med påståenden med faktafel om att klyftorna ökar, att välfärden raseras och att lönerna sänks. Detta är inte sant. Jag är den förste att erkänna att det fortfarande finns enorma utmaningar. Det finns fortfarande problem med utanförskap och arbetslöshet. Jag vill inte på något sätt påskina någonting annat. Frågan är hur vi möter denna utveckling, om det är genom att det ska löna sig att arbeta eller om det är genom att öka bidragen. Jag känner en föreläsare som brukar åka runt i världen och föreläsa om kreativitet. Han brukar ställa följande fråga till ungdomar i , och liknande utvecklingsländer: Kommer samhället att vara bättre ? Nästan alla ungdomar i föreläsningssalen räcker upp handen. Jag brukar göra samma sak, och jag har gjort det , när jag träffar skolklasser i . Jag kan säga att bilden inte är riktigt lika positiv. Detta är ett problem som har dragits med . Vi behöver framtidstro och en känsla av att samhället är på väg framåt. Då är frågan hur vi bygger ett sådant samhälle. Bygger vi ett sådant samhälle på bidrag? Bygger vi ett sådant samhälle på att det ska löna sig ännu mindre att arbeta? Eller bygger vi ett sådant samhälle på att det faktiskt ska löna sig att gå upp , gå till jobbet och arbeta och slita en hård dag? Vi måste faktiskt premiera arbete. Det är så vi bygger framtiden. 44 (FP): Det gladde mig mycket att inte upprepade de kritiska synpunkterna på den sänkta skatten på serverad mat. Jag tror att han numera måste glädjas åt detta. Det är viktigt att komma ihåg att minnet inte får vara alltför kort. Gläds åt det som vi har genomfört och som ni har föreslagit. Jag kan själv vara lite fundersam över om det var den mest optimala reformen och så vidare. Jag är mycket stolt över att kunna säga att jag sitter i skatteutskottet, och jag har samma politik. Jag brukar säga att har en mycket tråkig skattepolitik eftersom vi alltid driver samma skattepolitik, nämligen att skatten på arbete ska sänkas i den mån det går och att skatten på konsumtion, energi och så vidare ska höjas. Det är en mycket god vägledning. Ni har den motsatta politiken, nämligen att en höjning av skatten på arbete alltid är bra politik. Där går en klar skiljelinje mellan oss, . Jag ska slutligen ta upp en helt annan sak, nämligen att några av oss var också med besökte det danska skatteministeriet för mindre än månad sedan. Vad fick vi då höra om utbudspolitik och så vidare? Jo, den danska regeringen, med Socialdemokraterna och , har genomfört en stor skattereform med exakt den inriktning som allianspartiernas skattereform har. Den fördömer ni helt och hållet i . Men era partivänner i tar i allt väsentligt efter för att öka sysselsättningen. Det måste vara någon ordning på argumentationen. 45 (S): Jag tror att vi har ganska bra ordning på vår argumentation. Jag märker i debatten att ni försöker försköna den samhällsutveckling som vi har, medan vi pekar på de stora brister som vi ser i samhället. Vi vill också göra någonting åt dem. Ni bortser till exempel från att socialbidragskostnaderna ökar i kommunerna på grund av att a-kassan inte fungerar. Då måste allt fler människor gå med mössan i hand och söka bidrag för att kunna ha en dräglig livssituation. Det är väl ingen bra utveckling? Och detta är någonting som ökar. Unga människor är i allt större utsträckning arbetslösa, och det tar längre och innan de kommer in på arbetsmarknaden. Vi har också stora kullar med ungdomar som inte har den utbildning som fordras på arbetsmarknaden, och arbetsförmedlingarna skickar tillbaka pengar eftersom de inte får vidta åtgärder som en ung människa är arbetslös. Det finns massor av brister i den politik som ni ansvarar för. Det är detta som interpellationen handlar om, nämligen att klyftorna ökar och att välfärden drabbas. Jag tycker att det alltid ska löna sig att arbeta. Det har vi socialdemokrater alltid tyckt. Vi har alltid drivit frågan om att vi ska skapa sysselsättning för alla människor som vill ha ett arbete. Det är oerhört viktigt. Men människor som har arbete vill också ha en välfärd som fungerar. De mår illa av att andra människor är arbetslösa eller slås ut från arbetslivet. Det är därför som välfärden är så viktig att koppla till just sysselsättningspolitiken. De hänger ihop. Att det ska löna sig att arbeta handlar inte bara om att man ska tjäna pengar. Att det ska löna sig att arbeta handlar också om att man ska bidra till samhällsutvecklingen i dess helhet. Då vill man ha ett jämlikt samhälle där alla människor får arbete och där det görs större insatser mot arbetslösheten. 46 Finansminister (M): Denna debatt handlar om huruvida arbetslinjen har varit framgångsrik för att bygga ett samhälle som håller ihop. Alla som har diskuterat och studerat välfärdsstater runt om i vet att fattigdomsfällor, inaktivitetsfällor och arbetslöshetsfällor är baksidan av den inkomsttrygghet som välfärdsstaten ger. Det är klart att vi vill ha en inkomsttrygghet. Men vi måste alltid jobba med drivkrafter. Det är den eviga frågeställning som välfärdsstaten står inför, och det är den frågeställning som Socialdemokraterna konsekvent blundar inför. Det är därför som resultaten ser ut som de har gjort. Gini-koefficienten steg alltså kraftigt under de socialdemokratiska åren, kraftigare än i andra industriländer, trots att det var en period med god tillväxt. Under vår period har denna ökning som Socialdemokraterna orsakade brutits. Vi har sett en stabilisering av inkomstskillnaderna, vi har kunnat minska andelen med låg materiell standard, och vi har kunnat bibehålla social mobilitet. Det är resultaten. står sig mycket väl. Den svenska modellen är en framgångsrik social modell. Vi har haft en arbetslöshet som under den värsta krisen sedan depressionen ökat från 7 ½ till 8 ½ procent, medan den i övriga har ökat från . Vi har alltså haft en tillväxt som har varit högre än i praktiskt taget alla jämförbara länder, vi har haft en sysselsättning som har varit starkare, och vi har haft offentliga finanser som gör att vi står starkt rustade framöver. Mot denna politik står bidragspolitiken. Det handlar inte om att Socialdemokraterna vill höja ett bidrag. Det handlar om att de i grund och botten vill höja alla bidrag. Det är a-kassan, det är sjukförsäkringen, det är förtidspensionen, det är föräldraförsäkringen, det är bostadsbidraget och det är bidragsförskottet. Det är det som är den socialdemokratiska prioriteringen, alltså att höja skatten för alla som arbetar för att det ska bli mindre lönsamt att ta bilen och åka till jobbet och att sedan bygga ut alla bidragssystem. Man vägrar erkänna att arbetslöshetsfällor, inaktivitetsfällor och fattigdomsfällor skulle bli resultatet av en sådan politik. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2012/13:259 om ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen 47 Finansminister (M): har frågat mig om jag anser att den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen bidrar till en ökad produktivitet i ekonomin och om jag bedömer att en höjning av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen skulle leda till närmare 30 000 fler arbetslösa. Det är väl belagt i ekonomisk forskning att höjd ersättningsnivå leder till högre arbetslöshet och lägre sysselsättning. Forskare, oberoende instanser som , och och även internationella expertorgan som IMF och , delar bedömning att effekten på sysselsättningen blir betydande. En väl avvägd arbetslöshetsförsäkring främjar snabb och effektiv återgång till arbete som den ger trygghet vid omställning. Det är viktigt att det finns en tydlig arbetslinje i utformningen av försäkringen. Alliansregeringen har genomfört ett antal reformer för att tydliggöra a-kassans roll som omställningsförsäkring. Vi arbetar kontinuerligt med beräkningar av potentiella effekter där ny information inkluderas, men jag har inga skäl att ifrågasätta sambandet mellan ersättningsnivå och arbetslöshet. 48 (S): Jag tackar finansministern för svaret. Frågan var om man kunde belägga att det finns ett direkt samband, en direkt koppling, mellan arbetslöshetsersättningen och arbetslösheten. Jag har tagit del av en rapport från TCO där man försöker gå igenom och studera dessa påståenden från finansministern och . Man konstaterar att man inte hittar några vetenskapliga studier som bekräftar dessa effekter. Man menar att de rapporter som refererar till inte ger någon studie som direkt uppskattar ersättningsgradens effekter på arbetslöshet eller sysselsättning i . Förklaringen till detta anmärkningsvärda förhållande är att det inte finns några studier som påvisar ett sådant samband. Man tar upp och försöker jämföra med länder som och konstaterar att ersättningsgraden där har varit så stabil att det är svårt att hitta någon variation mellan ersättning och arbetslöshet. Man slår dock fast att ersättningsgradens variation i har varit högst betydande: Ersättningsgraden för en industriarbetare har höjts från till , och sedan återigen sänkts till . Man visar på att man om det hade funnits ett sådant samband som finansministern påstår hade kunnat se detta i datan, när man har sett en sådan förändring som man har gjort i . Korrelationen mellan ersättningsgrad och arbetslöshet är i själva verket i stort sett noll. Man slår fast att orsaken till att det inte finns några direkta belägg i den ekonomiska vetenskapliga litteraturen för ett positivt samband mellan ersättningsgrad och arbetslöshet i är att ett sådant samband troligen inte existerar. Detta är i och för sig en lite omständlig beskrivning av verkligheten. Det är väl alltid så när man jämför kartan och verkligheten, att det är verkligheten som i någon mening får gälla. Men det är ändå bra att man en gång för alla slår fast att verkligheten inte stämmer överens med finansministerns så att säga teorier och synpunkter kring detta. Det är väl ändå bra om vi kan konstatera det. Sedan kan vi också konstatera att vi hade en debatt om arbetslöshetsersättningen i kammaren i går och att finansministerns kolleger i Alliansen, såväl och som , då helt och hållet lämnade denna misslyckade politik och i stället föreslog höjda ersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen. Även där börjar alltså finansministern bli ganska ensam när det gäller att hävda dessa teorier. Det finns naturligtvis frågor man kan ställa till finansministern. Man kan först konstatera allt det jag har gått igenom, alltså att sambanden inte finns. Om man fortfarande skulle tro att de finns om man som finansministern har den tron skulle det dock vara spännande att få finansministern att förklara varför man i så fall inte sänker ersättningen. Vi har trots allt massarbetslöshet i . Om det hade varit ett ofelbart sätt att så att säga radera arbetslösheten att sänka ersättningen, varför gör ni i så fall inte det? Det skulle kunna vara en fråga att ställa till finansministern. En annan fråga man skulle kunna ställa till finansministern är: Vilken nivå är den optimala när det gäller arbetslöshetsförsäkringen? Finansministern konstaterade nämligen i en tidigare interpellationsdebatt att man har haft samma nivå . sänkte man alltså ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen till den nivå som är . Om man ser på den löneutveckling finansministern pratade om att vi har haft innebär det dock i praktiken att vi har en mycket lägre ersättningsnivå jämfört med lönerna än vad vi hade 2007. Vilken ersättningsnivå är det som är optimal för arbetsmarknadens funktionssätt, finansministern? 49 (M): Jag skulle vilja börja med att ge ett erkännande till , som faktiskt för en väldigt saklig debatt i en relevant fråga. Han kastar inte bara klyschor och sprider en falsk bild av verkligheten, vilket gör debatten tråkig, utan driver sakligt frågan om hur en reform påverkar ekonomins funktionssätt. Även om jag inte delar din åsikt säger jag: Hatten av för ditt sätt att driva frågan! Du är också enträgen i den. Jag följde debatten i går, och då efterlyste du en förklaring till vilka mekanismer som ligger bakom att ett höjt tak i a-kassan leder till högre arbetslöshet. Jag tycker att du förtjänar ett svar på frågan. Jag skulle säga att jag har framför allt tre skäl till att jag anser att vi inte bör höja taket i a-kassan. För det första är det den teoretiska aspekten. Ekonomiska incitament spelar roll. För att trivialisera och ta ett kanske överdrivet exempel: Om det är någon som tjänar på att jobba och någon som får för att inte jobba är det klart att detta minskar benägenheten att vara ute på arbetsmarknaden. Det är inte alltid så himla kul att gå till jobbet. Det är inte alltid så att alla känner att det de gör på arbetsplatsen är så himla givande. Det är alltså klart att ekonomiska incitament spelar roll. Om vi tar mig själv och som exempel är det inte säkert att vi kommer att sitta kvar i riksdag efter valet utan då kanske befinner oss i en situation av arbetslöshet. Vi har en god inkomst som riksdagsledamöter, och det är möjligtvis så att jag och inte får jobb på arbetsmarknaden som ger motsvarande lön. Vår självbild kanske dock är sådan att vi känner att vi förtjänar jobb som har mycket högre lön. Skulle det vara så att vi höjer taket kraftigt i a-kassan är det faktiskt stor risk att personer som jag och kommer att vara kvar i a-kassan , tills vi hittar ett jobb vi faktiskt tycker passar oss. Incitamenten påverkas av vilken nivå a-kassan har, och speciellt taket. Det andra skälet är att det av är väldigt tydligt belagt i forskningen att lönsamheten i arbete påverkar deltagandet på arbetsmarknaden. Då måste man ta med två parametrar. Man måste både ta med skattenivån, alltså hur mycket skatt vi betalar på arbete, och man måste ta med frågan hur höga bidragen är. Det är skillnaden däremellan. Vi vill sänka skatterna så att det lönar sig mer att arbeta. Ni vill höja skatterna och höja bidragen så att gapet minskar och det lönar sig mindre att arbeta. du hänvisar till tar inte hänsyn till sambandet mellan skattenivån och a-kassans omfattning. Ofta har det nämligen varit så att skatterna har varit höga när a-kassan har varit låg vi kan se på som genomförde just en sådan politik, eftersom vi hade tuffa tider. Historiskt brukar det dock vara så att man höjer a-kassan och sänker skatterna när det är goda tider, eftersom det finns mer pengar i statens finanser. Det gör alltså att TCO:s rapport inte ger en korrekt beskrivning av verkligheten. TCO är väldigt politiska i denna fråga, för de är ett särintresse som driver ett särintresseperspektiv på frågan. För det tredje är det väldigt tydligt att vi här i har belagt att de reformer vi har gjort har haft effekt. Det kan man tydligt se hos de äldre, där vi har sänkt skatterna extra mycket. Vi har det förstärkta jobbskatteavdraget, vilket gjort att väldigt många fler äldre har stannat kvar på arbetsmarknaden. Ekonomiska incitament spelar alltså roll, och det är fastslaget i forskningen. Det finns ingen anledning att ompröva den ståndpunkten. Jag tycker att svenska folket ska ställa sig frågan vad den för framtiden bästa modellen är: Är det att höja skatterna och höja bidragen eller att fortsätta på den inslagna vägen att arbete faktiskt ska löna sig? 50 Finansminister (M): har i talarstolen här hävdat att det inte finns några studier eller belägg för att en höjd a-kassa höjer arbetslösheten. Låt mig börja med att läsa upp vad har sagt i denna fråga när det samlat gjorde sin bedömning av förändringar av a-kassan. består av sex nationalekonomer jag tror att även ingick vid den aktuella tidpunkten. Rådet skriver: Arbetslöshetsförsäkringen ska ge den enskilde inkomstskydd vid arbetslöshet. påverkar försäkringen såväl den enskildes sökbeteende som lönebildningen. Högre ersättning minskar utströmningen från arbetslöshet till jobb och höjer lönenivån i ekonomin. Ersättningsnivån påverkar därför hur hög arbetslösheten blir. Det gäller att hitta en balans mellan försäkringsskydd för den enskilde och drivkrafter för låg arbetslöshet. Låt mig vidare citera , tidigare generaldirektör i IFAU, och , professor i nationalekonomi den senare tror jag till och med är socialdemokrat. De skriver: Det grundläggande motivet för arbetslöshetsförsäkring är att skydda arbetstagare mot de inkomstvariationer som uppstår till följd av arbetslöshet. Men arbetslöshetsförsäkringen snedvrider också incitamenten. Ett generösare system minskar sökaktiviteten och kan skapa ett tryck uppåt på lönerna. I förlängningen ökar den alltså arbetslösheten. Låt mig så citera och som gett en samlad forskningsbeskrivning i Handbook of Public Economics. De skriver så här: En generös arbetslöshetsersättning försäkrar arbetstagarna mot de inkomstförluster som arbetslöshet är förenad med, men föranleder också att vissa arbetstagare söker jobb mindre intensivt. Idealiskt sett vill man utforma den optimala ersättningsnivån genom att väga de avsedda effekterna mot de oavsiktliga konsekvenserna. Hur arbetsutbudet reagerar på förändringar i ersättningen är en viktig faktor i denna beräkning. Man drar slutsatsen att de empiriska studierna är väldigt tydliga. Om man räknar in både ersättningsperiodernas incidens och varaktighet är de flesta uppskattningar av elasticiteten för den förlorade arbetstiden nära 1,0 för arbetslöshetsförsäkringen, skriver de. Det är väldigt nära , och siffror. Det är en egenhet med som jag kanske ska upplysa om. Det är att han var statssekreterare i det amerikanska under den första Obamaadministrationen. Han blev sedan biträdande finansminister i Obamaadministrationen, och är han chefsekonom och ordförande för det i Obamaadministrationen. Det är alltså inte en högerman, utan dels en av världens ledande arbetsmarknadsekonomer, dels kopplad till det demokratiska partiet. Hans slutsats är alltså helt entydigt i linje med de slutsatser , och har dragit. Det finns således svenska arbetsmarknadsekonomer och de ledande professorerna på området som har sammanfattat forskningen. Vi har ett finanspolitiskt råd som vi avlönar för att bedöma ekonomiska frågor som drar den slutsatsen. Vi har ett konjunkturinstitut som, såvitt jag förstår, kostar en hel del skattemedel som har dragit den slutsatsen. Vi har en riksbank som därtill är oberoende från politiska slutsatser som har konstaterat att de ersättningsförändringar vi har gjort har minskat arbetslösheten med någonstans . Vi har chefsekonom som säger väldigt entydigt att en höjd arbetslöshetsersättning ger en tydligt negativ effekt. På vilket sätt menar att det inte finns några belägg? Det är bara att slå upp vilken sammanställning av forskningen som helst, med undantag från en partivän till i TCO som skriver egna skrifter. Men slå upp i de forskningssammanställningar som gjorts av Ekonomisk Debatt, KI, , , , och i den forskningssammanställning som chefsekonom har gjort. Var saknas beläggen, ? Ja, låt mig påpeka att det är i argumentation. 51 (S): En felaktighet blir inte mindre felaktig bara för att man upprepar den, som finansministern gör. Beläggen saknas, de finns inte. Det är det enkla konstaterandet. Det finns ingen vetenskaplig studie som bekräftar sådana effekter. refererar inte till någon vetenskaplig studie där man försöker uppskattar ersättningsgradens effekter på arbetslöshet och sysselsättning i . Man konstaterar helt enkelt att de inte finns; de finns inte här för att mäta. Finansministern citerar, herr talman, . Finanspolitiska rådets påståenden eller trossatser innebär inte att det är vetenskap. Bara för att någon har en akademisk bakgrund i något sammanhang men sedan kommer med trossatser och påståenden blir det inte vetenskap. Det är inte så det fungerar. Då får man faktiskt belägga det. Bekymret är att verkligheten inte ser sådan ut. när finansministern och alliansregeringen införde den misslyckade arbetsmarknadspolitiken trodde man att den skulle fungera. Vi socialdemokrater argumenterade på goda grunder emot den politiken och sade att den inte kommer att fungera. vet vi att politiken inte har fungerat. Arbetslösheten har ökat, den har inte minskat. Arbetslösheten i jämförbara länder är lägre än i . Finansministerns politik har inte fungerat. Det är oerhört viktigt att komma ihåg att det trots allt är verkligheten vi pratar om. Trossatser och påståenden är en sak. Sådana kan man naturligtvis citera och hitta överallt. Men vetenskapliga studier som bekräftar det finns inte av det enkla skälet att verkligheten inte ser så ut. Den här politiken har inte lett till lägre arbetslöshet. Återigen får jag ställa min fråga som jag inte fått något svar på. Om nu finansministern har den här tron, den här religiösa uppfattningen, skulle det vara spännande om finansministern kunde beskriva hur det fungerar. Varför sänker man i så fall inte ersättningen? Jag utgår från att finansministern anser att den höga arbetslöshet som vi har i är ett problem. Jag utgår från att finansministern tycker att det är bekymmersamt att har en högre arbetslöshet än jämförbara länder. Och jag utgår från att finansministern ärligt skulle vilja göra någonting åt det. Om nu finansministern anser sig ha ett verktyg för att sänka arbetslösheten, varför använder sig inte finansministern av det verktyget i så fall? Det är den ena frågan. Om finansministern nu har den här religiösa uppfattningen om arbetslöshetsersättningens betydelse, hur förhåller sig finansministern i så fall till de så kallade kompletterande försäkringarna? Där har åtminstone arbetsmarknadsministern och statsministern när vi har diskuterat arbetslöshetsförsäkring sagt att det inte gör så mycket att arbetslöshetsförsäkringen inte ger ett inkomstskydd till folk, för man kan teckna kompletterande försäkringar och då få sin inkomst försäkrad.