prot · H10917 · 2013-10-23 00:00:00 — I stället går man utanför och söker medfinansiering och riktar sig till hårt ekonomiskt belastade kommuner som har andra viktiga uppgifter att finansiera: skolan, vården och äldreomsorgen. Vi vet att dessa inte fungerar till fyllest . Och ska kommunerna också börja ta på sig ett statligt ansvar! Om det är någon som har ekonomiska muskler är det staten. Varför ska inte staten kunna göra det här? Varför är det nödvändigt att sänka skatterna med 12 miljarder när det finns så stora behov av nödvändiga investeringar för att vi ska få en hållbar transportpolitik? Vi behöver hållbara transporter där sjöfartsinfrastrukturen har en nyckelroll. Låt oss börja där. Gå inte till de här kommunerna. 86 miljoner är ingenting i en statsbudget, men för en kommun är det oerhört mycket pengar. Det kanske handlar om 160 lärare som man inte kan finansiera. Jag tycker att det är ekonomiskt oförsvarbart att göra på det här sättet i ett läge där man skulle kunna ta det fulla ansvaret själv. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 15 § Modernare reglering av statsluftfarten betänkande 2013/14:FöU3 Modernare reglering av statsluftfarten (prop. 2012/13:165) föredrogs. 63 (V): Det betänkande som vi nu lite kort ska debattera, Modernare reglering av statsluftfarten, kan låta tråkigt. Och det är väl egentligen inte så där jättemycket som man hoppar upp i luften för därför att man tycker att det är jättekul. Vi har dock från reagerat på några saker i frågan när det gäller den förnyelse av lagstiftningen för statsluftfarten som är på gång. Vi har i vår reservation lite grann beskrivit våra tvivel på vad som är viktigt när det gäller de här bitarna. Jag börjar med att yrka bifall till vår reservation. Vi har i en situation med allt fler övningar med andra länder. Framför allt gäller det luftfart och militära övningar. Det finns pågående övningar, och flera Natoövningar ska komma i gång. Det finns också övningar som är kopplade till testverksamhet när det gäller till exempel krigsmateriel. Det är också kopplat till exporten. Vi ser att detta är en utveckling som vi har jobbat emot, och vi är tveksamma till om det är rätt att göra så här. Den proposition som har lagts fram andas hela vägen igenom att det ska vara regeringen eller den myndighet som man utser som bestämmer. En ramlagstiftning ger rätt stora och vida utrymmen för både myndigheter och regering att fatta vissa beslut som kanske är kontroversiella. Vi menar att just koppling till främmande länder och deras övningsverksamhet tillsammans med svenska styrkor eller själva är en sak som ligger i potten. Här pekar vi på risken att det händer olyckor. Vi skulle vilja ha en mycket striktare skrivning om detta redan i lagen som antas av riksdag. I propositionen menar man att det är tillräckligt med de föreskrifter som finns . Vi menar att det skulle kunna stå mycket mer om detta i lagstiftningen. Med ökat antal övningar, ökat antal dagar som man övar och med en ökad omfattning kommer också risken för olyckor att öka, och då bör man också reglera det starkare. Vi har fått exempel på olyckor som föranleder våra tankar runt detta. Vi menar att det går att göra detta på ett bättre sätt, och vi uppmanar regeringen att komma tillbaka med förslag på det. Vi kommer inte att lägga fram något förslag här själva, utan vi kommer alltså att uppmana regeringen att göra det. Den andra delen handlar om kontroll. Där är det samma sak. Regeringen menar att Försvarsmakten ska kontrollera sig själv när det gäller statsluftfarten. Vi menar att det är fel. I det remissvar som kom in med förordar man en utomstående kontroll. Vi tror att det är bra att det inte över huvud taget kan misstänkas att man kontrollerar sig själv på ett sådant sätt att det förekommer fel och misstag. Vi tycker alltså att Transportstyrelsen skulle få i uppdrag att göra den här kontrollen. Vi tror att de skulle kunna göra det på ett bättre och mer trovärdigt sätt eftersom det blir en utomstående myndighet som kontrollerar. Det är vad del två i vår reservation handlar om. När det gäller övningarna och samarbetet med andra länder har vi en utveckling som vissa talar klart om och som vissa mumlar om, och det gäller samarbete med Nato. Vi tror att det är en utveckling som inte kan bestämmas av regering och Försvarsmakten själva. Samarbete med andra länder måste vara en lagreglerad verksamhet, och det tror jag att de håller med om. Vi har bra exempel på det. Vi kan samarbeta med de nordiska länderna på ett bra sätt, och det fungerar utifrån de förutsättningar vi har där. Det kanske fungerar mindre bra med andra länder. Jag har pratat om den lilla smygvägen in i Nato, och detta är en del av den. Vi menar att detta är någonting som måste regleras på ett bättre sätt genom att man redovisar bilaterala, skrivna samarbetsavtal med de länder som ska få flyga över svenskt territorium och öva på svenskt territorium. Vi tror att det är ett ganska enkelt krav att genomföra. Vi måste på något sätt förhindra den utveckling som vi har där man egentligen, utan en riktigt öppen debatt, utökar samarbetet, framför allt med Nato. Det är vår stora käpphäst. Därigenom får vi också en utveckling som inte är önskvärd, och jag tror att utvecklingen går snabbast när det gäller statsluftfarten. Vi har nya JAS-plan som ska in i svenskt försvar, och vi har samövningar i norra med de nordiska länderna som fungerar jättebra. Men det hindrar inte att vi skriver avtal med de länderna om hur det ska gå till. Jag tror att det är jättebra att göra det, och det ska göras på ett sådant sätt att det faktiskt klubbas i riksdag vad vi gör tillsammans med andra länder. Det är de poänger vi har i vår reservation. Därmed yrkar jag återigen bifall till reservationen från . 64 (M): I detta betänkande behandlar vi en ny, modernare reglering av statsluftfarten. Statsluftfarten är den luftfart som huvudsakligen bedrivs av en stat för offentligt ändamål utan att ha som syfte att tjäna pengar. De aktörer i som bedriver statsluftfart är huvudsakligen Försvarsmakten i form av militär luftfart och polisen och i form av annan luftfart för statsändamål. Syftet med detta betänkande är att skapa en ny ramlagstiftning som ska sätta gränserna för ett område som i stor utsträckning regleras i lagstiftning . Denna ramlagstiftning ska sedan kompletteras med förordningar och föreskrifter från regeringen eller den myndighet som regeringen beslutar. I betänkandet föreslås att regeringen ska få meddela föreskrifter om att en statlig myndighet ska bedriva militär luftfart. Om någon annan aktör än staten avser att bedriva verksamhet inom det militära luftfartssystemet krävs tillstånd från regeringen eller från annan myndighet som regeringen bestämt. Grundprincipen är, vilket bör betonas, fortfarande och ska så förbli att främmande militära luftfartyg inte får vistas i svenskt luftrum utan tillstånd. Om de skulle ges tillträde till vårt luftrum ställer regeringen eller annan av regeringen utsedd myndighet, i detta fall med stor sannolikhet Försvarsmakten, upp tydliga villkor och föreskrifter för detta tillträde. Oförmåga att uppfylla dessa villkor renderar i att tillstånd ej ges och att utländska militära luftfartyg nekas tillträde till svenskt luftrum. När det gäller frågan om utprovning av materiel för militära ändamål föreslås att regeringen eller den myndighet regeringen beslutar får meddela föreskrifter, eller i enskilt fall besluta, om luftfart som utförs i av en annan stat, eller företag med säte i annan stat, och som avser underhåll, modifiering eller utprovning för militära ändamål. Här bör betonas att för det fall utländska förband samövar med svenska förband i gäller svensk lag. Detta har sin direkta påverkan på såväl tillståndet för utländsk makt att vistas i svenskt luftrum som det tillstånd som avgivits enligt för det aktuella övnings- och skjutfältet. När det gäller tillsyn av militär luftfart föreslås att den myndighet som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn. Den som utövar tillsynen ska erhålla de uppgifter som behövs för tillsynen och ges tillträde till luftfartyg, flygplatser, anläggningar, lokaler och andra objekt med undantag av bostäder. Denna tillsyn inom statsluftfarten ska vara avgiftsfinansierad. har lämnat en reservation till betänkandet där man vill begränsa de länder som kan samöva med svensk militär till att gälla endast länder som har samarbetsavtal med. Vidare vill man ha en oberoende tillsyn via Transportstyrelsen samt tydligare lagstiftning som reglerar ansvarsfrågan vid övningar kopplade till svensk krigsmaterielexport. Låt mig börja med sista invändning i ansvarsfrågan. Denna fråga är synnerligen klar avseende så kallade tredjemansskador. Det är ägaren till luftfartyget eller den som använder det som är fullt ut skadeståndsansvarig. Den vidare ansvarsfördelningen i frågan mellan parterna regleras i sedvanliga kontrakt och bör således inte regleras i lagstiftningen. Tillsynen är inte reglerad i lag eller förordning. Dock har Försvarsmakten i sitt eget regelverk, Regler för militär luftfart, tydligt meddelat föreskrifter om tillsyn. Dagens tillsyn regleras genom säkerhetsinspektionen. I denna inspektion ingår den militära flygsäkerhetsinspektionen som svarar för tillsyn av militär luftfart. Det fungerar väl , och i propositionen kan man finna fler exempel på god tillsyn genom till exempel generalläkaren inom Försvarsmakten, som ansvarar för tillsyn över miljöskydd, hälso- och sjukvårdsfrågor med mera inom organisationen. I betänkandet poängteras dock att för att ett system där Försvarsmakten utövar tillsyn över den egna verksamheten ska vara effektivt och trovärdigt är det avgörande att funktionens oberoende kan garanteras. Nuvarande system anses uppfylla dessa krav. Slutligen anser att endast länder som har samarbetsavtal med ska tillåtas öva i . Grundprincipen är, som jag tidigare nämnt, att främmande militära luftfartyg inte får vistas i vårt luftrum utan tillstånd. Om tillträde önskas sätter upp villkor för detta tillträde. Att då sätta upp ett villkor att ett samarbetsavtal ska finnas utan att närmare gå in på vad detta samarbetsavtal skulle hänföra sig till innehållsmässigt är mycket svårt och ärligt talat ganska svårförståeligt. Men som min kollega tidigare sade är det Natofrågan som är käpphästen för . Vid tillståndsgivningen för främmande militära luftfarkosters tillträde till svenskt luftrum görs en helhetsbedömning av alla variabler som kan ligga till grund för bästa möjliga beslut. Samarbetsavtal allena kan inte ligga till grund för detta. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. I detta anförande instämde Abdirizak Waberi (M). 65 (V) replik: står och läser det som står i propositionen, lagstiftningen och betänkandet, och sedan försöker han på slutet komma in på det som jag och vi i har lyft upp i vår reservation utan att egentligen, tycker jag, kommentera det som vi vill få fram. Du nämnde Nato, och det var väl bra att du vågade göra det, för det är ju nyckelfrågan när det gäller reglering av statsluftfart. Det här är gammal lagstiftning som egentligen bara är lite prolongerad, och så har man fyllt på lite grann för att få bättre klarhet i det hela. Vi tycker inte att det räcker. Tycker att det är problemfritt när det gäller de här tre frågorna som vi har? Är det problemfritt att Försvarsmakten själv bestämmer exakt hur det ska vara – om det blir så att myndigheten får göra det, vilket den ofta gör – utan att man från riksdags sida skriver in vilka vi ska samarbeta med? Jag tittar på den borgerliga bänken här, och det finns ett antal debattörer där som kommer att säga hur de tycker att det ska vara. Vi har från sida varit tydliga med att vi har jätteproblem med den här utökade övningsverksamheten, framför allt med Nato, därför att det egentligen inte finns någonting skriftligt. är det enda parti som är tydligt och säger: Skriv på så går vi in i Nato! Tycker och alliansregeringen att vi ska gå med i Nato smygvägen och alltså utan att reglera det? Är det så vi ska göra? Den andra saken handlar om kontrollen. Det finns olika regleringsbrev och sådant, men om man gör kontrollen internt, som man kan göra i Försvarsmakten, finns det ändå alltid en misstanke om att det inte blir riktigt klart om man har det inom sitt eget skrank. Det är därför lyfter upp det här att ett utomstående kontrollorgan skulle göra det bättre. 66 (M) replik: Naturligtvis kan jag hålla med om att det hade varit intressant att diskutera Natofrågan också, men för att slippa få en tillsägelse av talmannen tror jag att jag ska försöka hålla mig till betänkandet om statsluftfart. Visst är det så att vi har ett delegerat ansvar för hur vi ska genomföra övningar. Regeringen har medgett att vi har andra myndigheter som kan ge tillstånd till övningar. I detta fall ser jag inga bekymmer med att genomföra övningar med våra nordiska grannländer eller med Nato när Försvarsmakten ser ett behov av det och har att vinna på det. Jag känner mig trygg med det förfarandet. Avseende tillsynen tycker jag att där är en poäng. Jag vill ge det att det absolut finns en poäng i att man ska ha tillsynen fristående. Jag tog med i mitt anförande här tidigare att man har sagt att för att det ska vara trovärdigt och effektivt är det avgörande att funktionens oberoende kan garanteras. I propositionen som ligger till grund för vårt betänkande har man tagit upp exemplet med generalläkaren som har ett tillsynsansvar. Arbetsgruppen säger att detta har fungerat alldeles utmärkt, eftersom generalläkaren klarar av sekretessen och de komplicerade frågor som finns inom Försvarsmakten och man har säkerhetsklassificering. Arbetsgruppen anser därför att generalläkaren bör tjäna som modell för tillsynsfunktionen i fråga om militär luftfart. 67 (V) replik: Jag förstår resonemanget som för, men det finns vissa saker som jag tycker ändå måste kunna lagregleras mer i detalj. Det är det som är den springande punkten här. Vi har, utifrån det som beskriver, olika regler och föreskrifter för hur saker och ting ska hanteras, och man tycker att det funkar bra. Men det finns faktiskt en utveckling framåt, till exempel utökad testverksamhet. Vi vet att lagstiftning när det gäller vem som är ansvarig för olyckor och så vidare finns där, men frågan är om det räcker. Jag tror att man behöver ha ett riksdagsbeslut på hur lagen ser ut när det händer sådana olyckor, så att det inte finns några som helst tvivel om exakt hur lagen ser ut. Det finns möjlighet att man i föreskrifter tappar vissa saker, menar jag. Vi har en utökad verksamhet både när det gäller övningar och när det gäller tester. Det handlar ju faktiskt både om att testa krigsmateriel för vårt bruk och kanske också för export. I den utökade verksamheten, när det finns större risker och man utökar den delen, för det handlar om vapenexport också, menar vi att det inte räcker med den här ramlagen. Vi behöver ha en mer detaljerad lag för att veta hur det ska fungera när det händer saker som vi inte vill ska hända. Annars kan det rusa iväg. Jag sitter i , och jag kan se vissa saker som bara rullar på. Det här kan vara en sådan sak som kan rulla på. Jag är nöjd med att tycker att det ändå finns en poäng i den utomstående kontrollen, för jag tror att det kan utvecklas och att man kan jobba vidare med det. Även om det fungerar kan det vara bra för att undvika spekulationer och diskussioner om vad som egentligen är rätt och riktigt att det är en utomstående organisation som gör det, menar jag. Det är den springande punkten. Sedan tycker jag nog att hur vi än bär oss åt i våra debatter i försvarsutskottet kommer Nato upp. Så är det, och så kommer det att vara också. 68 (M) replik: Jag tänkte börja med tillsynen. Jag vill återigen betona att jag tycker att har en poäng i att det kan vara en utomstående organisation. Med det sagt har jag just också visat här att vi har system som fungerar . Jag tycker att man ska vara så pass ödmjuk att man kan säga att det är någonting som man kontinuerligt får följa upp så att oberoendet kan garanteras. Som jurist i grunden skrattar jag lite åt formuleringen att det behövs ett riksdagsbeslut på hur lagen ser ut för att öka tydligheten. Det kan bli lite jobbigt om ska ta beslut för att säga hur lagen ser ut. Jag förstår andemeningen i vad menar, men bör kanske hålla sig till att stifta lag och inte stifta lag bara för att folk ska veta hur den ser ut. Vi kommer osökt in på när vi har utländska intressenter som testar materiel i , och jag vill återigen poängtera att det är svensk lagstiftning, tillstånd enligt den svenska lagstiftning, som gäller. Vi ställer alltså höga krav på vad som får genomföras på våra övnings- och skjutfält. kan man få känslan av att vi lämnar ut detta till någonting som vi inte kan veta vad det blir för något. Men just här har vi ju tillstånd för våra övnings- och skjutfält som är väldigt klara. Vi har till och med reglerat antalet dagar som man får öva, antalet skott som man får skjuta och antalet flygtimmar som man får ha. Vi har alltså i själva tillståndsprocessen också en möjlighet att ha en verksamhet som vi verkligen har kontroll över. 69 (MP): lyfter fram en viktig del i sin motion som handlar om ansvarsfrågan vid övning kopplad till svensk krigsmaterielexport. Jag tänkte ta upp just den delen i mitt anförande. och regeringen är helt överens om den lagstiftning som gäller , nämligen att det är förbjudet att exportera vapen till länder som är i krig och till diktaturer. Trots att vi på papperet har en ganska bra lagstiftning som tydligt säger vilka vi får exportera vapen till kringgås detta gång på gång med olika undantag. Det kan inte heller vara rimligt att vi kan tillåta att utländska bolag får möjlighet att testa krigsmateriel på svensk mark. Det är en liten del av det som finns med i motion. Vi menar att det måste regleras mycket tydligt i den svenska lagen hur detta ska gå till. är ett av de länder i hela världen som exporterar mest krigsmateriel, räknat per capita. Vi ligger tyvärr i topp, bland de åtta till tio högsta, räknat i dollar när det gäller detta. Över 740 000 människor dör som ett resultat av de väpnade konflikterna. Jag menar att är en del av detta, dels genom vår export och dels genom att vi inte har en riktigt tydlig lagstiftning i frågan. Länder som befinner sig i konflikt eller postkonflikt har inte alltid möjlighet att garantera att mänskliga rättigheter efterlevs. Ett av de största hoten mot att minska fattigdomen är en återgång till väpnad konflikt. Frågan är också kopplad till PGU. Det är nu exakt beslutade att svensk vapenexport enligt vår politik måste vara samstämmig med målet för global utveckling om att bidra till en rättvis och hållbar värld. Detta inkluderar rättvise- och fattigdomsperspektivet samt centrala frågor kopplade till politiken, som demokrati, mänskliga rättigheter och omsorg om miljön. har också genom ett särskilt tillkännagivande uppmanat , som har tillsatts av regeringen, att beakta de aspekter som ryms inom PGU. regler för vapenexport ställer tydliga krav på mottagarländerna vad gäller rättighetsperspektivet. Varje exporttillstånd ska ta hänsyn till situationen för mänskliga rättigheter i mottagarlandet. Respekt för mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att bevilja tillstånden. Det gäller även export av materiel som i sig inte bedöms kunna användas för att kränka mänskliga rättigheter. Rättighetsperspektivet är tätt sammanflätat med demokratiska fri- och rättigheter. är också bundet av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport som slår fast att den hållbara utvecklingen i mottagarlandet ska beaktas vid prövning av vapenexporten. Efter den arabiska våren gjorde ett antal särskilda satsningar med fokus på demokrati och yttrandefrihet i och i i biståndsbudgeten . har godkänt export av krigsmateriel till hälften av de 20 länderna i regionen, där samtliga har ett stort demokratiskt underskott. beslutade att regeringen ska återkomma till med förslag om ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot just icke-demokratiska stater. Men ännu har ingen lag införts eller utredning tillsatts. totala export av krigsmateriel uppgick till nästan , 13,9 för att vara exakt. De fyra största mottagarländerna, som tillsammans köpt svenskt krigsmateriel för nära 7,8 miljarder, var , , och . Alla dessa är länder där det förekommer allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter. Krigsmaterielexporten till diktaturer har ökat dramatiskt . går cirka hälften av den svenska vapenexporten till icke-demokratier såsom , och . köpte 2011 ensamt vapen för , vilket motsvarar en femtedel av totala krigsmaterielexport. Svensk vapenexport är inte samstämmig med den svenska politiken för global utveckling. Det är nu fattade beslutet att så skulle vara fallet. Exporten bidrar till brott mot mänskliga rättigheter. Den stärker diktaturer, den bidrar till väpnade konflikter och den försvårar en hållbar ekonomisk utveckling. Det är mot denna bakgrund anmärkningsvärt att regeringen inte längre behandlar krigsmaterielexporten i sina resultatskrivelser. Att det behövs en skärpning i lagen för hur vi ska stoppa exporten av vapen till diktaturer står utom allt tvivel. Det är en liten del av det som tar upp i sin motion. Den delen av motionen är bra, men jag är lite tveksam till andra delar som tar upp. 70 (M) replik: Tack, , för ett kärnfullt inlägg kring statsluftfarten! Det var mycket träffsäkert. Det är tur att jag är reservofficer inom luftvärnet och kan skjuta ned detta flygplan som befann sig långt utanför räckvidden för dagens ämne. Jag får också be om ursäkt till som var inne och nafsade på Natofrågan. Det var en västanfläkt mot vad gör just nu med vapenexporten. För att försöka få in på ämnet vill jag ändå hänvisa till reservation, men skulle gärna vilja veta vad anser om företag inom försvarsindustrin i som behöver ta emot till exempel flygplan eller annan materiel för att kunna modifiera och underhålla och därmed hålla i gång svensk försvarsindustri och alla arbetstillfällen det innebär. Min fråga till blir: Vad anser du om att ge tillåtelse för utländsk statsluftfart att komma in till ? 71 (MP) replik: Det är det som är själva poängen, och det var det jag försökte lyfta upp. Det krävs en lagstiftning för detta. Jag delar den uppfattning som har. Du kopplar sedan det till arbetstillfällen, , och det är typiskt att vapenexporten ger så många arbetstillfällen att den är viktig på det sättet. Export av vapen är en moralisk och etisk fråga. Därför ska det i lagstiftningen regleras väldigt tydligt hur detta ska gå till. vill tillåta att man kan komma in till viss del, men då ska det stå tydligt på vilket sätt. Det gör det inte , och det är den delen vi vill lyfta upp. Vapenexporten är en del av detta, blir en följd av det och får oerhörda konsekvenser. Därför tycker vi att reglering av detta är helt nödvändigt. 72 (M) replik: Vi pratar om statsluftfart och om reservation. Ska vi tillåta utländska militära luftfartyg att öva i ? Får de komma hit och även modifiera och underhålla sina flygplan? Det är det vi tycker, och det gläder mig, om jag uppfattade det rätt, att också tycker det till viss del. Det är egentligen någon form av ytterligare lagstiftning som han tycker ska finnas på plats för själva övningen. För min del kan jag säga att dessa övningar redan är omhuldade av många regler. Vi har tillstånd för våra övnings- och skjutfält enligt . Och vi har samma förfarande för hur vi ger tillstånd till utländska militära luftfartyg att över huvud taget komma in i svenskt luftrum. Jag skulle vilja veta om det är någonting mer i lagstiftningen beträffande att tillåta utländska militära luftfartyg att komma in och öva i som anser vara bristfälligt. 73 (MP) replik: Som jag försökte säga till måste det följa PGU, politik för global utveckling, som vi fattade beslut om i . Den lagstiftningen går inte ihop med den export av krigsmateriel som vi har . Det krackelerar på punkt efter punkt.