prot · H00966 · 2013-02-15 00:00:00 — har de trots en ekonomisk kris stått still eller i termer av låg materiell standard, till exempel, minskat. Jag förstår att det svider i den socialdemokratiska själen att vi klarar sammanhållningen bättre än Socialdemokraterna. Det beror på att vi har ett instrument som Socialdemokraterna vägrar att acceptera, och det är arbetslinjen. Det är viktigt för människor att arbeta. 38 (S): har två parallella kärnor i sin politik. Den ena är att krympa staten och avveckla den välfärdsstat som vi känner. Den andra är att ändra maktrelation mellan fackliga organisationer och kapitalet. Det var därför man drev fram gigantiska skattesänkningar och sköt in sig på reformer på arbetsmarknadens område. Detta försöker man drapera med en annan diskussion. Politiken handlar om att få människor i jobb. När beskriver effekterna säger : Det här gör vi för att kunna satsa på verksamheten och på sjukvården. Gå ut och basunera det på gator och torg här i ! Tala om hur lysande sjukvården är i denna region under ledning! Det är inte det jag brukar läsa i tidningar eller höra när jag lyssnar på radioprogram. Det är inte det jag ser i det moderatstyrda . Inte fungerar sjukvården! Detta är åter en ordkaskad för att ni inte vill ta den egentliga och verkliga debatten. Svagast av allt när man hänvisar till fakta och akademi är att vi har en finansminister som inte kan säga att är . Den förfärliga massarbetslöshet som fanns 2006 en alldeles för hög arbetslöshet finns knappast . Det är den stora lögnen i svensk politik. I debatterna om dessa områden måste alltid ha med sig en defensiv backlinje som backar upp. är det bara två innebackar, men ofta är det en fulländad fyrbackslinje som försvar. 39 BO (S): framhärdar i att kalla välfärdssamhället för bidragsstaten. Det förklarar också varför han sysslar med det han sysslar med. Han har en sådan nedlåtande syn på det som i stora delar beskriver välfärdssamhället och inte ett bidragssamhälle. En bra a-kassa och en bra sjukförsäkring är inte ett uttryck för ett bidragssamhälle. Det är just vad jag säger: Det är försäkringar. Det är helt avsiktligt försäkringar för att se till att människor inte drabbas för hårt när olyckan är framme. Vård av sjukt barn är inte bidragsstaten. Det är välfärdssamhället. De som studerar, utbildar sig och förkovrar sig räknade ni också in i utanförskapet. Det är inte bidragsstaten, utan det är välfärdssamhället, . Försök att ta det till dig! Det är möjligt att det var socialdemokrater som införde begreppet helårsekvivalenter jag vet inte. Men jag tror inte att de använde det för att beskriva utanförskap. Det är det som är poängen. Det är hur man använder statistiken som är intressant inte alltid vem som hittar på den. Det handlar om två saker till. Det är de med låga inkomster, , som har störst intresse av att det tas ut rättvisa och tillräckliga skatter i det här landet. Det är just de som har detta intresse. När det gäller jobben är vi överens. Detta är viktigt. Man kan inte ha bra försäkringar om man inte har många i arbete. Men ni har inte varit i närheten av den sysselsättningsgrad som vi kunde visa upp under socialdemokratiskt regeringsinnehav. 40 Finansminister (M): Ingen regering har prioriterat välfärden mer i än vad vi har gjort. Det är uppenbart sant att det bland EU-länderna bara är som brett har kunnat tillföra resurser till välfärden under krisåren. I praktiskt taget alla andra länder har man skurit ned välfärden. Man har genomfört uppsägningskampanjer bland de anställda, höjt pensionsåldrar och genomfört kraftiga neddragningar. tillförs kommunsektorn en inkomstökning på i storleksordningen . är det nästan 100 miljarder i ökade anslag för den kommunala välfärdssektorn. Det är unikt i . Vi har vårdat offentliga finanser, hållit uppe sysselsättningen och inte fått den massarbetslöshet som plågar övriga . Här går skiljelinjen. Det finns inte en seriös diskussion i välfärdsstaten om bidragssystem och transfereringar som inte bygger på att det görs en avvägning mellan trygghet och drivkrafter. Det unika med Socialdemokraterna är att de helt bortser från detta. Det finns tydligen inga svårigheter med att ha omfattande bidragssystem som driver ut människor från arbetsmarknaden. Det är bara att höja bidragen, och ingenting händer. Men vi vet att en fjärdedel av den arbetsföra befolkningen satt fast i de socialdemokratiska bidragssystemen. Vi vet att det var därför man inte klarade av att prioritera kärnan i välfärden. Det var därför man lämnade efter sig ett utbildningssystem i ruiner. Det är det vi har fått hantera därefter. Inte i något av sina inlägg vill socialdemokraterna försvara den socialdemokratiska politiken. Hur blir det bättre med 30 miljarder i skattehöjningar och omfattande bidragssatsningar? Hur får vi fler människor i arbete och ett enda företag till att vilja anställa med kraftiga skattehöjningar och stora bidragssatsningar? Det är en politik som misslyckats förr, och detta kommer naturligtvis att vara en huvuddiskussionspunkt i den kommande valrörelsen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:190 om granskning av budgetpropositionen 41 Finansminister (M): har ställt några frågor till mig med anledning av granskning av budgetpropositionen. Dels undrar vad som är anledningen till att budgetpropositionen inte uppnår tillräcklig transparens och om jag avser att vidta några åtgärder i detta syfte, dels undrar varför regeringen gör en annan bedömning av finanspolitikens effekt på konjunkturen i budgetpropositionen än i vårpropositionen. Regeringen kommer att svara på i en skrivelse till . Låt mig dock ändå svara kort på frågor. En tydlig redovisning är viktig för förtroendet för finanspolitiken. Regeringen har sedan tillträdet genomfört flera förbättringar i detta avseende och arbetar kontinuerligt med att öka transparensen i de ekonomiska propositionerna. Detta framgår också av granskning. anser att regeringen inte förklarar varför bedömningen av finanspolitikens inriktning skiljer sig mellan vår- och budgetpropositionen. Granskningen fokuserar på förändringen av det strukturella sparandet. Detta är ett vanligt sätt att bedöma finanspolitikens inriktning. Förändringen av det strukturella sparandet är dock ett mekaniskt och osäkert mått och därför svårt att jämföra mellan år. Som framgår av budgetpropositionen kan en ändrad bedömning bland annat bero på en förändrad sammansättning av bnp. Förändringen av det strukturella sparandet är endast ett sätt att bedöma finanspolitikens inriktning. En transparent redovisning bör utgå från en bredare analys som beaktar flera aspekter av den ekonomiska politiken. 42 BO (S): Tack för svaret, finansministern! Jag ska rekapitulera lite av synpunkter. För det första säger man att regeringen inte tydligt redovisar hur den ser på de makroekonomiska obalanser som EU i sin tur har pekat på. Det handlar om stigande huspriser och hushållens ökade skuldsättning. skriver: Någon utvärdering av allvaret i denna risk och vilka konsekvenser en minskning av hushållens skuldsättning, privat eller påtvingad, skulle få på ekonomin görs inte. Det var den första kritikpunkten. För det andra säger man att regeringens redovisning av de konjunkturella, det vill säga de stabiliseringspolitiska, effekterna av regeringens politik kan fördjupas. Det är av stor vikt att redovisningen är förståelig, transparent och rättvisande, skriver . Det är underförstått att det är dåligt med det, det vill säga med förståelsen. fäster dessutom uppmärksamheten på att regeringen i vårpropositionen 2012 beskrev politiken som åtstramande men i budgetpropositionen beskrev den som expansiv. Riksrevisorerna hittar inga bra förklaringar till omsvängningen. För det tredje pekar på brister när det gäller budgetpropositionens redovisning av budgeteffekterna av reformer och besparingar. Det är svårt för läsaren att förstå sammanhangen, skriver . Den här rapporten från lämnades . fattade beslut om budgeten . Till grund för den budgeten låg och beräkningar om en tillväxt på och en sjunkande arbetslöshet. Det var alltså när fattade det sista beslutet om budgeten. höll och reviderade ned tillväxten mycket kraftigt och skrev upp arbetslösheten. Då uppstod det förstås en debatt om huruvida det skulle kunna vara så att politiserar sina prognoser. Man undrade på sina håll om de skönmålade när det passade eller om det kunde vara så att allianspartierna förhandlade om prognoserna för att pressa in reformer. Jag ska säga med en gång att jag inte tror på det. Jag tror inte att det går till så när man gör prognoser. På den punkten vill jag friskriva , och alliansregeringen. Det är svårt att göra prognoser. Jag tror helt enkelt att och inte är särskilt bra på att göra prognoser eftersom man tänker fel och räknar fel när det gäller hur den riktiga ekonomin fungerar. Man har helt enkelt dåliga underlag. Det är min tro, och jag ska återkomma till detta. 43 Finansminister (M): Enligt min uppfattning har och jag samma uppfattning och borde i stället ställa en del frågor till . ska jag förklara varför och jag har samma uppfattning. är ledande när det gäller öppenhet i finanspolitiken. När granskar detta är vi det land som har störst transparens, öppenhet och tydlighet i finanspolitiken. När gör samma bedömningar är vi ett av de länder, jag tror till och med det europeiska land, som har bäst öppenhet och tydlighet. IMF har dragit liknande slutsatser. Vi ser det konkret nu när vi får kommentarer från kommissionen om att man ska utvärdera om finanspolitiken står i överensstämmelse med mål och att det måste finnas någon som gör det. I gör , som är oberoende, det, , som är oberoende, gör det, , som är en oberoende myndighet, gör det och , som är en oberoende myndighet, gör det. Vi har alltså fyra myndigheter som utvärderar om vi har följt de finanspolitiska målen. Det tycker jag är mycket bra. Det ger en mycket hög grad av öppenhet och tydlighet. är alltså världsledande när det gäller öppenhet och tydlighet i finanspolitiken. Det visar i princip alla de här bedömningarna. ska jag förklara varför och jag inte håller med . och en del andra kritiker har en tendens att tillämpa de finanspolitiska målen väldigt mekaniskt. Antingen försöker de räkna ut ett tioårigt bakåtblickande genomsnitt eller också räknar de ut sjuårsgenomsnittet och de kommande tre åren eller också tar de det strukturella sparandet och tittar på det i förhållande till . Sedan säger de att utifrån de här mekaniska måtten är det bara att dra i gång räknesnurran. Då vet man hur många miljarder som finns, och så använder man dem. Så mekanisk är inte ekonomisk politik. Man kan inte reducera bedömningarna av prognoser, sidoscenarier, risker, sammansättningseffekter och arbetsmarknadsutveckling till en mekanisk siffra. Det är precis den diskussion vi har haft om penningpolitiken. Kan vi göra penningpolitiken till bara en fråga om exakt inflationen ? Särskilt inte om man, som och jag, tror på en aktiv stabiliseringspolitik. Då har man en särskild anledning att vara skeptisk till en sådan mekanisk hållning. I sådana fall skulle vi lika gärna kunna delegera hela demokratin till ett antal räknesnurror och tjänstemän som gör de där kalkylerna och sedan lägger fram förslagen. Så är det inte. Det är fråga om en bedömning av det ekonomiska läget, och den handlar både om huvudscenario och om riskbild. Sedan handlar det också om att ekonomisk politik har fler mål än bara stabilisering. En avvägning är naturligtvis hur vi ser på långsiktig tillväxt. Vad gör vi för att höja den långsiktiga tillväxten? En annan dimension är fördelning. Hur anser vi att vi bäst håller ihop samhället vid den aktuella tidpunkten? Det finns inte ett mekaniskt mått som man kan reducera ned detta till. påpekar att det finns ett antal indikatorer och undrar varför vi inte följer dem slaviskt. Vi skriver varje gång i finansplanen, och det har vi varit särskilt tydliga med sedan jag blev finansminister, att den ekonomiska politiken är en samlad bedömning av den ekonomiska prognosen, av den bedömning man gör av långsiktig uthållighet i offentliga finanser, av den riskbild man ser för ekonomin och av de bedömningar man gör av långtidsarbetslöshet och arbetsmarknadsutveckling. Sedan samlar man ihop detta, och det är en mycket mer komplex process än att bara sätta en siffra utifrån ett genomsnitt, till en bedömning. Sedan utvärderas det i riksdag, och i efterhand utvärderas det av ESV, , KI och alla de andra. Det är en transparent ordning för politiken. Det blir inte bättre av att man försöker hitta ett index och säga att man följer det, utan det måste finnas samlade bedömningar i ekonomisk politik. 44 BO (S): Jag får börja med att tacka för att han så välvilligt och förtjänstfullt pratar om vad vi är överens om och vad jag egentligen tycker. Då slipper jag upprepa detta. är öppet och har en oberoende och bra granskning av prognoser och finanspolitik. Där är vi helt överens. Men poängen med att man gör prognoser är ju att man försöker förutse vad som ska hända och vilka åtgärder som då krävs för att parera konjunktursvängningar och så vidare. Det är politiken som är målet. Det är därför man har prognoser och statistik och försöker att göra så bra prognoser som möjligt. Vi är helt överens om att det här inte är mekanik, utan det är politik. Däremot kan jag ibland bli lite bekymrad över det som händer till exempel i det europeiska sammanhanget när man mer eller mindre försöker ersätta politiker med detaljerade regelverk. Grejen är att detta är politik, och det är intressant att diskutera varför och så ofta hamnar fel i sina prognoser och föreställningar. Risken är att man hamnar fel även i sina åtgärder. Då ska vi ta oss, tycker jag, från det tekniska och siffrorna till det mer praktiska, till den verkliga ekonomin. Jag tror att det i grund och botten handlar om att har fel föreställningar om vad som händer i ekonomin och hur reformerna som man sätter i sjön och olika stimulansåtgärder egentligen fungerar i verkligheten. Jobbskatteavdraget skulle ge många jobb, och upprepar att det har gjort det. Det är väldigt tveksamt om det finns något vetenskapligt stöd för att det skulle ha gjort det. Men man vågar nog påstå att det har gjort att fler bjuder ut sitt arbete. Vi hade ett seminarium i då det kom fram att man i varje fall kan säga att fler äldre bjuder ut sitt arbete. Men det är inte alls detsamma som att det blir fler jobb, alltså att utbudet av arbeten ökar. Det finns svagt vetenskapligt stöd för påståendet att jobbskatteavdraget har varit effektivt. tror att hög a-kassa försämrar jobbtillväxten och att sänkt a-kassa och sänkt sjukförsäkring gör att det blir fler jobb. Det är också en sådan där föreställning som bland annat TCO-ekonomerna i en sammanställning har påvisat fel i. Det är inte de som har hittat på detta, för det har funnits tillgängligt länge, men de sammanställer det. Vad som däremot sker när man sänker a-kassan och försämrar socialförsäkringarna är att efterfrågan faller bort, inte minst om man går in i en kris som vi gjorde. har rätt i att det har varit en ganska svår resa, men man sänker efterfrågan om man när man går in i en kris tar köpkraften från dem som alldeles säkert skulle konsumera och öka efterfrågan. Då slår man ut arbetstillfällen, och det vägs inte upp av det som händer i den andra änden av processen, det vill säga att fler bjuder ut sitt arbete. 45 Finansminister (M): Det finns skäl att lägga fast hur det svenska ramverket ser ut. Vi tror inte på stabiliseringspolitik i största allmänhet. Vi tror att det behövs strama ramverk som gör att man upprätthåller långsiktig uthållighet. Klarar man inte det hamnar man i en spansk-brittisk-amerikansk situation där åtgärderna inte fungerar och man bygger upp stora skulder som arbetslösheten och sysselsättningen utvecklas på ett besvärligt sätt. Vi tror inte att vilken stimulanspolitik som helst fungerar, utan vi tror att det som fungerar är en politik som bygger långsiktig tillväxt, förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt, bygger infrastruktur och gör investeringar i utbildning. Det här är den centrala utgångspunkten. vill i stället diskutera att skulle hamna fel därför att vi har någon underliggande felaktig syn på hur ekonomin fungerar. Då vill jag till att börja med påpeka att vi har samma syn på hur ekonomin fungerar som , och för den delen också . Där har man gjort precis liknande analyser av jobbskatteavdrag och arbetslöshetsförsäkringar som har gjort. Det är för att vi utgår från den allmänna bedömningen bland ekonomer. Att det sedan finns politiker på TCO som driver någon kampanj är en annan sak, och man kan undra om det handlar mer om att profilera sig lite på vänsterkanten för att i något internt spel med LO vara viktiga. Slår man upp Handbook of Labour Economics kommer man i den att kunna läsa att forskningens samlade bild är att en kraftig höjning av a-kassan leder till att de som är arbetslösa söker efter jobb , är mer benägna att välja bort arbeten som innebär att de måste flytta eller gå utanför det yrke de tidigare haft och att vi får en tendens att fackföreningarna inte fullt ut beaktar arbetslösheten när de sätter lönerna. Det är inte uppfattning, utan det är den konsensus som vi har inom forskningen som återspeglas i Finanspolitiska rådets, , och bedömningar. Vad som är viktigt att framhålla är att det inte är prognoser, utan det är prognoser. Jag är alltså inte anställd som prognoschef på . Jag har tidigare jobbat med prognoser på andra institutioner och haft det ansvaret, och då har jag ofta upplevt som centralt att man skiljer på vad som är beslutsfattarens ansvar att göra för samlade bedömningar och vad som är de opolitiska tjänstemännens ansvar, nämligen att göra den bästa möjliga ekonomiska bedömningen. Det där är olika roller, och på skiljer vi dem åt rätt tydligt. Vi har inte politiserade prognoser, och vi har inte politiserade bedömningar av arbetsmarknaden, utan vi grundar oss på de bedömningar som tjänstemännen gör. De skiljer sig inte åt från andra institut. Sedan är det centralt att vi är tydliga med att ekonomisk politik är en samlad bedömning. Tillämpar man ett överskottsmål eller en indikator på ett sådant sätt att man säger att vi nu mekaniskt ska räkna ut vad vi ska göra skulle man hamna i en situation där vi i en problematisk ekonomisk period skulle strama åt ekonomin. Trots att vi har starkare offentliga finanser än alla andra skulle vi mekaniskt trycka på bromsen när ekonomin redan bromsar in. Det är viktigt att vi kan vara expansiva och föra en politik som tillför energi till ekonomin. Vi kan inte säga att vi isolerar från lågkonjunktur, för det kan vi aldrig göra. Vi är en del av världen. Vi kan luta oss mot vinden, motverka, säkra och skydda. Det är vad vi kan göra det är den kraft som vi har i våra instrument och det ska vi göra. Det centrala med den ekonomiska politik som regeringen driver är att vi försöker säkra full sysselsättning i genom att också bedriva en aktiv stabiliseringspolitik inom de svåra ramar och avvägningar som man där har. 46 BO (S): säger att man inte kan bedriva vilken stimulanspolitik som helst. Nej, det kan man naturligtvis inte göra. har gång på gång gått ut och sagt att jobbskatteavdraget har en mycket bra effekt när det gäller nya jobb, och så säger han att det finns starkt stöd i forskningen för detta påstående. Jag menar att det inte gör det. Det finns ett visst stöd för att det har en viss effekt, men den positiva effekten tas ut av att man sänker a-kassan, försämrar möjligheterna för människor att efterfråga och försämrar sjukkassan. Summan av det hela blir, vill jag påstå, ett försämrat sysselsättningsläge. Det finns möjligen en viss effekt av detta. En effekt fick vi redovisad på ett seminarium i , och den var man ganska säker på. Den handlade om att äldre personer visade större intresse av att ta jobb. Då kan man säga att det förmodligen beror på att pensionerna urholkas. Där finns ett ganska starkt incitament för människor som är på väg att gå i pension att bjuda ut sitt arbete mer på marknaden. Men om det redan finns den typen av incitament kan man fråga sig varför det då behövs en extraskatt på just pensionärerna. påstod att restaurangmomsen skulle ge 6 000 nya jobb. Det är ingen som tror på det. Om det över huvud taget ger några nya jobb det är möjligt att så är fallet är det i så fall fråga om få jobb. har sagt att det kanske handlar om 1 000 jobb, och de har då kostat 5 miljoner styck. Det är tio nya sjuksköterskor i en sjukvård som går på knäna eller tio nya lärare i en skola som ständigt presterar sämre. 47 Finansminister (M): Det är inte så att forskningen säger att arbetslinjen kanske fungerar och att den fungerar lite grann. När man gör en samlad bedömning av forskningslitteraturen är det tydligt att drivkrafterna är avgörande för hur många som är på arbetsmarknaden. Det är anledningen till att regeringar runt om i världen kämpat med tröskeleffekter och marginaleffekter . Man vet att det för människor som har ett tungt jobb, som arbetar i en hierarkisk miljö där det inte finns en inkomstkarriär och där jobbet inte sammanfaller med ens fritidsintressen, om man uttrycker saken så, vilket det gör för många akademiker och för oss som har förmånen att få jobba med det vi är intresserade av, behövs ekonomiska drivkrafter. Det var det som gjorde att introducerade de breda skattereformerna . Det var det som gjorde att gjorde detsamma i . Det är det som gjort att de flesta industriländer jobbat med den typen av reformer. Det hänger ihop med att många olika effekter går i samma riktning. Om vi har ett system, som vi hade tidigare, där en ensamstående mamma med två barn har så hög tröskeleffekt att hon faktiskt förlorar på att jobba heltid är det rätt uppenbart att drivkrafterna går emot. Men även om drivkrafterna är svaga, vilket gör att man blir kvar lite längre i arbetslöshet eller sjukskrivning, ökar risken även då eftersom man tappar humankapital, man tappar den sociala kontexten kring arbetet. Därför har vi skäl att tro att det är väldigt centralt att det finns drivkrafter för arbete. Det är det som gör att alla bedömningar av arbetslinjen landar på ungefär samma siffror, oavsett om det är , eller som tar fram dem. Det är en central del av arbetsmarknadspolitiken att vi har starka drivkrafter för att delta på arbetsmarknaden, och det är ett centralt problem i svensk politik att Socialdemokraterna vill motarbeta arbetslinjen. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2012/13:202 om bankerna och de små företagen 48 Finansminister (M): har frågat finansmarknadsminister mot bakgrund av vilka fakta och omständigheter han ökar storbankernas aktieutdelning och genom vilka åtgärder småföretagens kreditvillkor ska förbättras. Interpellationen har överlämnats till mig. Frågorna ställs bland annat mot bakgrund av den genomförda bolagsskattesänkningen och dess effekt för banksektorn. Bolagsskattesänkningen gör mer attraktivt för inhemska och utländska investeringar. Dessa investeringar omfattar även investeringar i banksektorn där de nya kapitaltäckningsreglerna kräver att bankerna måste ha ett större eget kapital. Bolagsskattesänkningen finansieras delvis genom att möjligheterna till skatteplanering med hjälp av ränteavdrag begränsas. Kombinationen av dessa åtgärder innebär att skatteuttaget minskar i de företag som inte ägnar sig åt sådan skatteplanering. Regeringen arbetar kontinuerligt för att förbättra företagens villkor. Bland de åtgärder som regeringen har genomfört för att förbättra småföretagens finansiering kan den genomförda sänkningen av expansionsfondsskatten nämnas. Därutöver avser regeringen att lämna en proposition till om ett investeraravdrag som ska införas. Båda åtgärderna gör det lättare för de mindre företagen att finansiera sina verksamheter. 49 (S): Tack, finansministern, för svaret! Jag känner väl ingen överväldigande glädje över svaret. Det gjorde inte heller de som skrev brev till .