prot · H009106 · 2013-05-16 00:00:00 — 1 § Anmälan om protokollsutdrag från utskott Förste vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2012/13:30 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från justitieutskottet. 2 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen, m.m. Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2012/13:FPM98 Modernisering av handelspolitiska skyddsinstrument KOM(2013) 191, KOM(2013) 192 till näringsutskottet. 3 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades EU-dokument KOM(2013) 265 till miljö- och jordbruksutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 4 § Arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2012/13:UbU13 Arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare (skr. 2012/13:62). 1 (S): ska vi debattera utbildningsutskottets betänkande om arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare. Socialdemokraterna yrkar bifall till den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, och . med den borgerliga regeringen sjunker fortfarande kunskapsresultaten, och oroväckande många elever lämnar utan att ha nått kunskapsmålen och vara behöriga till gymnasiet. Trots att många lärare gör fantastiska insatser ökar kunskapsklyftorna. Tvärtemot den svenska skolans uttalade uppdrag att kompensera för elevernas hemförhållanden är föräldrarnas utbildningsbakgrund i allt större utsträckning en avgörande faktor för hur ett barn klarar skolan. Vi socialdemokrater vill att alla barn ska få en skolgång som rustar dem för livet, som stimulerar kunskap, kreativitet och kritiskt tänkande och som tar fram deras intressen, kreativitet och skapande förmåga. Skolan ska ge de kunskaper och färdigheter som behövs för att klara en snabbt skiftande framtid, och den ska hjälpa eleverna att hitta ett yrke att utbildas och utvecklas inom. är forskarna ense om att det är i mötet med en skicklig lärare detta sker. Det är helt enkelt avgörande för om eleven ska klara skolan. Därför måste varje barn få möta välutbildade och motiverade lärare. Runt om i landets skolor finns gott om skickliga och älskade lärare som arbetar hårt för sina elever. Men det finns anledning att oroa sig för läraryrkets framtid. Så här skriver i sin lägesbedömning för skolan 2013: Det är mycket oroväckande att svenska lärare är mindre nöjda med sitt yrkesval än genomsnittet för andra EU- och . Så många som varannan lärare överväger att byta yrke. Några ljusglimtar finns, till exempel ökar intresset för lärarutbildningen, men över lag är bilden problematisk. Detta ger naturligtvis anledning till oro. Inget är viktigare för elevers framgång i skolan än att de möter skickliga lärare. Det vet vi alla. Trots det ser vi att läraryrkets attraktivitet inte alls står i proportion till det viktiga uppdrag lärarna har. Det är lärarna som skapar grunden för vårt samhälles framtida välstånd och framgång, och därför har vi socialdemokrater föreslagit en nationell samling för läraryrket. Vänder vi inte utvecklingen för läraryrket vänder vi inte heller utvecklingen i skolan. Fler begåvade studenter behöver välja lärarutbildningen, fler skickliga lärare behöver vilja vara kvar i läraryrket och lärare behöver en arbetssituation som gör det möjligt att ständigt utveckla och förbättra utbildningen. Läraryrkets attraktivitet måste höjas. Det var också huvudsyftet när den förra socialdemokratiska regeringen tillsatte en utredning om auktorisation av lärare. Vi socialdemokrater menar att lärarlegitimationen är en bra utgångspunkt för att stärka attraktiviteten i yrket. Vi är överens med regeringen och med lärarnas egna organisationer om att det stärker läraryrkets status. Det underlättar rekryteringen till läraryrket och stärker den svenska skolan. Vi vet ju att en större andel elever når kunskapsmålen om de undervisas av behöriga lärare, och är det verkligen vad som behövs för en framgångsrik skola. Med det sagt, fru talman, har vi socialdemokrater också haft viktiga invändningar. När fattade beslut om legitimationen pekade vi socialdemokrater på att regeringens förslag var bekymmersamt på en del punkter. Genomförandet av lärarlegitimationen omfattar tusentals individuella bedömningar av många års varierade lärarutbildningar vid ett flertal lärosäten. Uppgiften att genomföra legitimationsbedömningarna är omfattande och komplex. Detta var ingen överraskning för regeringen. Vi påpekade vikten av att inte förhasta sig utan låta allt falla på plats innan arbetet drog i gång. Det kanske inte är så förvånande att regeringen inte lyssnade på oppositionen. Men man kunde åtminstone ha lyssnat på utredaren, på lärarna och på lärarnas egna organisationer. De framhöll tydligt vikten av ett ordnat införande med långsiktiga, tydliga och väl förankrade spelregler. Men regeringen gjorde tvärtom. I stället för att först lyssna, låta det ta lite tid och sedan agera så spikade regeringen snabbt ihop en lösning, den enda lösningen, på hur det skulle gå till. Därefter har genomförandet präglats av att regeringen på punkt efter punkt har tvingats till den ena helomvändningen efter den andra. Beslutet om lärarlegitimation hänger också ihop med hur dagens lärarstudenter ska kunna starta sitt arbete som lärare. Redan när beslutade om lärarlegitimation pekade vi socialdemokrater på att regeringens förslag var bekymmersamt när det gällde hur introduktionsåret skulle utformas och genomföras. Vår tanke med introduktionen var att den skulle bestå av både praktik, handledning och lärande. Eftersom detta är en självklar del i lärarlegitimationen för en ny lärare är det också ett nationellt ansvar att skapa förutsättningar för att alla studenter ska få sitt introduktionsår efter avslutad utbildning. Men finns det flera hinder för att introduktionsåret ska fungera. Det är utformat så att lärarstudenten måste visa upp sitt examensbevis för att få en , och många rapporterar att lärosätena inte delar ut examensbevis . Det betyder att flera färdiga studenter inte får sitt introduktionsår och att de hindras i starten på sin lärarbana. Det är svårt att skaka av sig misstanken att regeringen helt sonika har dumpat introduktionsåret i huvudmännens knä. I stället behövs här ett nationellt ansvar för att se till att alla studenter får en plats. Man behöver också säkra det avancerade innehåll i utbildningen som krävs under det här året för att det ska bli mer än en förlängd provanställning. Unga, nyutbildade lärare behövs i skolan. De ska inte fastna i moment 22-liknande situationer som hindrar dem från att starta sitt arbetsliv. De ska kunna lita på att de får en introduktion där de kan fördjupa sin förståelse och lära sig mer inte bara visa vad de redan lärt sig och hur väl de kan utföra det. Den osäkerhet som gäller för introduktionsåret är varken bra för lärarutbildningen, för läraryrket eller för eleverna. ser vi effekterna av regeringens förhastade och oövertänkta hantering av legitimationsbeslutet. Genomförandet har präglats av sena besked och en ryckighet som fått många lärare och lärarstudenter att förtvivla inför sina utsikter att få en legitimation med rimlig arbetsinsats och inom rimlig tid. Många huvudmän drar sig för att använda Lärarlyftet på grund av otydliga och kortsiktiga regler och oklara besked om vad som kommer att gälla. Många uppskattade lärare blir utan möjlighet att läsa upp sina kunskaper genom en rimlig valideringsinsats. De ställs inför krav på att läsa långa tider trots att de har gått en utbildning till lärare. Alltför många lärarstudenter får problem i starten på arbetsmarknaden. Kortsiktigheten kritiseras från flera håll. I stället för att lyssna till dem som har kunskap i frågan och först reda ut förutsättningarna har regeringen försökt ta varje ny fråga på volley. Det är pinsamt hur regeringen behandlat landets lärare så här. Det är inte ansvarsfullt mot en verksamhet med tusentals anställda, i synnerhet inte verksamheter som faktiskt har vår framtid i sin hand . Förutom lärarlegitimationen pågår stora förändringar i skolan. Skolorna arbetar med nya läroplaner, nya kursplaner, ämnesplaner, ny betygsskala, betyg i årskurs 6 och fler nationella prov. Alltsammans påverkar lärarnas förutsättningar att göra ett bra jobb och att känna tillfredsställelse med sin arbetssituation. I sin lägesbedömning framhåller vikten av långsiktiga planeringsförutsättningar för skolan. Man skriver: Staten behöver vara ihärdig i sitt stöd till kommuner och fristående skolor och ytterligare satsningar bör kopplas till de insatser som redan pågår. Skolor och förskolor behöver långsiktighet för att klara av att möta de utmaningar som den svenska skolan står inför. Det tristaste som finns är att säga vad var det vi sade. Därför säger jag i stället: Låt oss nu gemensamt hitta vägar fram för att säkra långsiktigt goda förutsättningar för lärarlegitimationen och för att stärka läraryrket ! Här gäller det faktiskt inte att vara den som är mest påhittig och kommer med de mest kreativa idéerna. Här handlar det framför allt om att ge skolan en fast förankring i professionen och i forskningen. Det behöver lärarna, den svenska skolan och framför allt eleverna i , och . 2 (MP): Varje elev har rätt att möta engagerade, kompetenta och behöriga lärare i klassrummet. Det är en utgångspunkt för vår politik. Vi i har ansett och anser fortfarande att lärarlegitimation för lärare och förskollärare är en bra sak som förhoppningsvis kommer att bidra till att höja statusen hos lärare och förbättra utbildningen för barn och elever. Men det har ju varit en del problem på vägen. Kravet på lärarlegitimation är en statlig åtgärd. Det är någonting som vi här i har kommit överens om, och det är självklart så att det har medfört extra kostnader för kommunerna och för skolorna i . Det vi har krävt är att regeringen ska presentera de merkostnader som reformen medför för kommunerna och för skolorna. Vi har krävt en finansieringsplan för lärarlegitimationen inklusive kostnadsberäkningar för den kompetensutveckling som kommer att behövas för att alla lärare och förskollärare ska nå upp till de kompetenskrav som lärarlegitimationen ställer. Det här behöver finansieras fullt ut. När regeringen då inte riktigt gjorde det blev vi bekymrade. gav därför regeringen i uppdrag att återkomma med en finansieringsplan. I betänkande stod det bland annat följande: De kostnader som finns och som uppstår på grund av legitimationsförfarandet måste identifieras och en finansieringsplan arbetas fram där statens och huvudmännens kostnader ingår. Den så kallade finansieringsplanen som regeringen nu har presenterat svarar inte helt och fullt mot uppdrag till regeringen. Regeringens finansieringsplan saknar hela kostnadsberäkningen, vilket gör det svårt för oss och även för andra att avgöra om resurserna är tillräckliga. Bland annat saknar regeringen en finansieringsplan när det gäller medel till huvudmännen för kompetensutveckling, anställning av vikarier med mera i samband med införandet av lärarlegitimationen. Av den anledningen kan inte regeringens skrivelse anses uppfylla kravet i beställning om finansieringsplan för lärarlegitimationen. Det tycker vi är allvarligt. Både kostnader för administration och skolhuvudmännens kostnader för kompetensutveckling, anställande av vikarier och så vidare måste framgå. För att reformen införande av lärarlegitimation ska falla väl ut och bli en lyckad beståndsdel i en bättre skola måste lärare som behöver kompetensutveckling för att nå upp till de nya behörighetskraven få goda möjligheter till en sådan fortbildning. Lärarlyftet II syftar också till en sådan möjlighet. Det är en statlig satsning med inriktning att få lärare i grund- och gymnasieskolan att bli behöriga i de ämnen som de undervisar i. Tyvärr ser vi att alltför många utbildningsplatser står tomma. Det beror ju till stor del på brist på resurser. De kommunala företrädarna vittnar om att de inte har råd att ersätta lärare för den kompetensutveckling de behöver. I den situationen kommer huvudmännen förmodligen antingen att ta pengar från skolans verksamhet för att finansiera Lärarlyftet II eller också måste lärarna själva betala för att utbilda sig i ämnen som de har undervisat i. När staten brister i ansvar för kompetensutveckling av alla lärare som ska göra verklighet av reformen brister man ju i ansvar. Något annat som jag också tycker är väldigt allvarligt är introduktionsåret. Det är av de nyexaminerade lärarna som inte får plats i en introduktionsperiod. Att få en hör till ovanligheterna. Det finns en del högskolor som har den här mentorsutbildningen, men de platserna stod också tomma. Att inte redovisa alla kostnader som lärarlegitimationsreformen medför för kommunerna och skolorna är inte helt rätt. Det kom tydligt fram under en utfrågning av statssekreterare . Då sade han helt öppet att beredningen av den här propositionen kunde ha varit bättre och att finansieringsplanen borde ha innehållit de aspekter som vi berörde. Det här är vår kritik. Det är det den handlar om. Kommunerna och därmed skolorna ska inte drabbas och tvingas till besparingar som i slutänden faktiskt drabbar eleverna. Avslutningsvis vill jag naturligtvis yrka bifall till den gemensamma reservationen i betänkandet. 3 (M): Vi lever i ett ganska komplext samhälle, och jag tror inte att någon här kan vittna om att vi har sett den mest perfekta reformen vare sig 2011, 1990 eller 1970. Alla reformer kan innehålla behov av justeringar som görs . Släpper man prestige, som kan vara en tråkig sjukdom i politiken, inser man också att de kan göras om för att göra allting bättre. Betänkandet är ju föranlett av en skrivelse från regeringen, och anledningen till den är att det finns ett tidigare tillkännagivande från utbildningsutskottet om oron över en av de största reformerna i skolvärlden, den om lärarlegitimation. Bakgrunden är att det har varit en stor röra vad gäller lärarnas utbildning och behörighet. Det har funnits en massa olika utbildningar . Vi har haft olika behörighetsgivande myndigheter. Det har varit problem med gamla examina och vad kurserna avsett. Det har visat sig bli problem när man skulle skicka in sina examensbevis via post eller via mejl. Så reformen har inte varit helt oproblematisk, och en del problem kunde man inte förutse från början. Delvis beror det här också naturligtvis på att kommunerna i många fall har struntat i gamla behörighetsregler. Det är därför det har varit en djungel av olika examina och behörigheter i skolan. Det tjänar inte någonting till att nu prata så mycket om historien, för nu är det ett betänkande vi pratar om, men fanns det alltså obehöriga lärare på gymnasiet. Tanken är naturligtvis att vi ska få bättre lärare, att vi ska höja statusen på läraryrket. Syftet är naturligtvis vår omsorg om eleverna. Staten måste ta ett lite större ansvar. Det gör vi . Vi stramar upp skolan och lärarutbildningen, och vi inför alltså en lärarlegitimation. Vi höjer statusen på yrket för att detta ska kunna bidra till att fler duktiga studenter vill bli lärare. Det yttersta syftet är som jag sade naturligtvis omsorgen om våra elever. En utvärdering bör naturligtvis kunna utvisa vilka fallgropar man ska undvika när man ska genomföra stora reformer och därmed undvika alltför många justeringar men det är alltid lätt att vara efterklok. När vi skriver 20162017 kommer reformen att ha satt sig, och alla kommer att inse att den var mycket bra. Den är en av alla politiska partier och lärarfacken omhuldad och av få kritiserad reform, möjligtvis för att det har visat sig vara en del problem på vägen. ska förslag läggas fram som ska göra valideringen av vissa äldre utbildningar enklare och bättre. I detta nu finns förslag om att ge behörighet till äldre lärare som har varit i yrket länge men som har saknat formell behörighet. Vad gäller vidareutbildning och Lärarlyftet tycker vi också att många kommuner måste ta ett större ansvar. När i många fall av budgeten i en kommun går till skolan måste även kommunstyrelser och arbetsutskott i det avlånga inse att det är av största vikt att varje kommun satsar rejält på skolan. Möjligen kan man som allianspolitiker glädja sig åt att undersökningar har visat att det är något bättre skolresultat i alliansstyrda kommuner, men det är en klen tröst. Om vi inte här kan förmå alla kommuner att satsa rejält på sina skolor måste vi naturligtvis ytterligare förskjuta ansvarsfördelningen. Jag hyser stor tilltro till att departementet noggrant och nära kommer att följa implementeringen av denna reform och även tillse att finansieringen är sådan att reformen blir lyckosam. Jag yrkar avslag på reservationen och bifall till förslaget i betänkandet. 4 (S) replik: I finns en lärare, , som har undervisat på gymnasiet. blev direktrekryterad till en skola innan hon riktigt hade gjort klart sin utbildning till lärare. Hon blev fort uppskattad, och hon har arbetat i både friskola och skola. Hon drev det pedagogiska utvecklingsarbetet, och hon deltog i panelen om digitalt lärande på Skolforum. Hon utvecklade konceptet Ungdomsparlamentet som finns i såväl som . vann Karin utmärkelsen efter att nöjda elever och föräldrar hade uppmärksammat hennes insatser i skolans värld. Men när skulle ansöka om legitimation fick hon beskedet att hon måste läsa upp 65 poäng, halvtidsstudier, därför att hon hade missat en sammanfattning i en C-uppsats på sin utbildning. började plugga, men den orimliga arbetstiden, med arbete och pluggande , höll inte. Hon kunde inte överklaga. Det skulle inte hjälpa fick hon veta, och är sjukskriven med utmattningsdepression. En högpresterande, engagerad och kunnig lärare, en förebild för elever och andra lärare, har klappat ihop och lämnat klassrummet. Var det detta ville åstadkomma med den förhastade hanteringen av lärarlegitimationen? Var det en klok användning av hennes och våra gemensamma resurser? 5 (M) replik: Vi är inte här för att diskutera enskilda fall. Jag skulle säkert också kunna leta fram ett antal människor som har ansett att reformen är lyckosam. Det är bara att beklaga att i detta fall har fått utmattningssymtom och är sjukskriven. Menar verkligen att denna berättelse ska äventyra en hel reform? 6 (S) replik: Det jag menar äventyrar reformen är slarvigheten som präglar genomförandet av den. Reformen äventyrar alltför många lärares tilltro till sin framtid i skolan. Jag läste tidigare ur lägesredogörelse. Varannan lärare funderar över att lämna yrket, och reformen är en del av detta. Det är många som har berättat om detta. Jag är säker på att också har fått höra den typen av vittnesbörd från många lärare. Införandet av lärarlegitimationen är ett bra beslut, men genomförandet är slarvigt. Ni behöver givetvis ta ställning till hur det ska bli bättre. Det behöver och hennes kolleger höra mer om, det vill säga hur det ska bli lugn och ro. Det handlar om att få kunskap om hur besluten ska hanteras framöver och se till att det slarviga genomförandet inte återupprepas. är ett enskilt fall, men alla enskilda fall tillsammans blir många. 7 (M) replik: Vi kan vara överens om att vi vill ha någon typ av körkort i form av behörighetsregler och legitimation för samtliga lärare. Det innebär naturligtvis att om man har missat en uppsats, som jag själv gjorde i historia för , får man läsa till om man vill undervisa i skolan, förutom den kompletterande pedagogiska utbildningen. Det här gäller naturligtvis för alla. Det är det som kallas att ha ett rättssäkert samhälle och ett rättssäkert system. Men det finns också undantag som görs under reformens genomförande. Det finns exempelvis musiklärare och danspedagoger som behöver en kortare komplettering. Det är väl alldeles utmärkt att regeringen och departementet tar till sig dessa fakta. När jag har deltagit i debatter i kommuner har jag beklagat att vi har så olika glasögon på oss, men jag tycker att samtliga reformer har mottagits med enormt stor tacksamhet. Många lärare och rektorer har sagt: Äntligen en riktigt bra reform. Det tycker jag att man också ska lyssna på. 8 (FP): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionen. I detta betänkande behandlar utskottet endast regeringens skrivelse Arbetet med legitimationsreformen avseende lärare och förskollärare tillsammans med en motion skriven av delar av oppositionen. Skrivelsen innehåller dels en finansieringsplan för arbetet med legitimationsreformen, dels en rapport om hur arbetet fortskrider. Detta tycker inte delar av oppositionen är tillräckligt och har därför reserverat sig, trots att vi nu har en nationell samling i frågan om hur arbetet med lärarlegitimationerna ska fortsätta, i form av en enig regering, båda lärarförbunden och . Betydelsen av lärare som är välutbildade och har djup ämneskunskap, kompetens att lära ut för den åldersgrupp man arbetar med och en förståelse för läraryrket att det inte är vilket yrke som helst utan fordrar så pass mycket specialkunskap att det är ett yrke som borde ha inneburit ett körkort, en legitimation är en fråga som har drivit . Det var en glad dag när vi tillsammans i Alliansen kunde fira att vi fått majoritet i kammaren och att arbetet med legitimationsprocessen nu kunde påbörjas. Föga anade ens den mest luttrade av oss vilken röra vi stod inför. Det visade sig att kommunerna hade mycket dålig koll på vilken utbildning deras anställda hade om de var ämnesbehöriga, behöriga alls eller inte det minsta. Inte ens lärarna visste vilken behörighet de hade på grund av otydliga regler tidigare för både behörighet och lärarutbildningen som sådan. Ämneskurser kunde heta lite hipp som happ och ha ett mycket varierande innehåll som inte alls behövde ge den kompletta kunskap man behövde för att vara behörig. Ansökningarna om legitimation som skickades in till för bedömning var i många fall inte kompletta, definitivt inte digitala något hade räknat med men inte till den milda grad och man fick äska mera pengar och be om uppskov hos regeringen. Så har också skett. Kravet på legitimationen har senarelagts och mer pengar tillskjutits enligt de önskemål som inkommit. Regeringen följer arbetet noggrant, och samtal förs kontinuerligt, vilket regeringen tydligt redovisat liksom finansieringen av reformen. har fått de pengar som har ansetts behövas. Det gäller även . Hur mycket pengar som ska ges framöver blir en fråga i budgeten och måste avgöras efter hand när vi ser hur arbetet med att utfärda legitimationer fortskrider. Vad gäller finansieringen av kommunens arbete, som väl är vad oppositionen är orolig för, kan man säga att diskussioner förs kontinuerligt med SKL. Dessutom måste vi också se att kravet på behöriga lärare fanns redan före legitimationsreformen. Kommunerna borde redan ha ordnat fortbildning för lärare som är duktiga men som så att säga har kvackat i något ämne som de inte hade utbildning för. Kommunerna som arbetsgivare är de som borde ha haft koll på läget. De borde ha haft koll på lärarnas behörigheter och kunskaper för att kunna planera sin undervisning. Fortbildning är arbetsgivarens ansvar, men staten går ändå in med resurser för att finansiera Lärarlyftet II, eftersom vi anser att det är av så stor vikt att man kan se det som ett delat ansvar mellan huvudmannen, den enskilde läraren och staten. En lärare som har läst flera ämnen på före anställningen har själv tagit studielån för att finansiera studierna. Det kan då inte vara rimligt att den som inte har läst alla ämnen som den undervisar i helt plötsligt ska få alla studier finansierade genom detta ett förslag som oppositionen lägger fram. De pengar som kommunerna lägger på Lärarlyftet kommer skolan och därmed eleverna till del. Det är duktiga, kunniga lärare som är den enskilt viktigaste faktorn för att höja skolresultaten det är nog alla överens om. För övrigt tror jag inte att det kommer som någon överraskning att gärna säger ja till ett ökat statligt ansvar.