prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — Som det ser ut har endast 41 länder ratificerat tilläggsprotokollet till , vilket jag tycker lite grann speglar komplexiteten i konventionen, om det verkligen är rätt väg att gå. Det har sagt är att vi vill se hur man ska gå till väga för att på bästa sätt utnyttja . 47 (S) replik: Om jag inte minns fel ska tilläggsprotokollet träda i kraft . När betänkandet skrevs hade tio länder ratificerat tilläggsprotokollet. Jag får därför säga att det är oerhört glädjande att på de få veckor från det att betänkandet skrevs är antalet länder nu uppe i 41. Om den uppgiften är riktig har vi tagit ett rejält kliv framåt. Tilläggsprotokollet varken upphäver eller på något vis rangordnar rättigheter, utan alla har samma tyngd. Genom att inte skriva på, vilket inte gjort, har man motarbetat dess möjlighet att träda i kraft. finns det andra länder som har agerat klokare. Den har alltså inte skrivit på. Jag måste säga att jag tycker att det faktiskt är lite pinsamt för en regering som påstår sig arbeta för de mänskliga rättigheterna. säger att det inte är rätt väg att gå. Vad är det som är fel? Förklara för mig vad det är som är fel, . 48 (M) replik: Tilläggsprotokollet till är oerhört komplicerat. Därför har, som jag sade tidigare, inte alla länder ratificerat det. Den har den bestämda hållningen att vi vill se vad som blir konsekvenserna av detta tilläggsprotokoll innan vi ratificerar det. Vi har gått med på att i konsensus godkänna , däremot inte ratificerat den på de grunderna. 49 (MP) replik: Jag har tre frågor. De gäller global nivå, EU-nivå och nationell nivå. Jag börjar med den globala nivån och går tillbaka till det som jag talade om tidigare, ett bindande regelverk gällande företagens ansvar. Som jag sade i mitt anförande tror jag att för de företag som sköter sig väl skulle det vara en hjälp på vägen om det fanns ett bindande regelverk och sanktioner för de företag som inte sköter sig. Det skulle gynna dem till exempel i konkurrens med icke-seriösa företagare. Därför har jag svårt att förstå varför regeringen inte vill arbeta för att man ska få ett bättre bindande regelverk. Att det ska vara frivilligt öppnar för väldigt mycket. Corporate social responsibility innebär att man lite grann kan välja och vraka, att välja det som man tycker är viktigast. Ett bindande regelverk för miljö, mänskliga rättigheter, socialt ansvarstagande etcetera tror jag skulle gynna svenska företag ute i världen. Jag anser att regeringen borde hålla med om det. Därför vill jag veta vad tycker om det. Nästa fråga handlar om de kulturella rättigheterna, som jag också tog upp i mitt förra inlägg. När vi tar in länder i EU ställer vi krav på att de ska respektera minoriteters rättigheter, inklusive de kulturella rättigheterna, men när länderna väl är med har vi inte längre några verktyg för att kunna ställa sådana krav. När det till exempel gäller fick jag svaret av att det kan vara en intern spansk angelägenhet. Det är klart att det kan vara en intern spansk angelägenhet, men hur kan vi trycka på för att de ska ta sitt ansvar? Det skulle jag vilja ha utrett lite grann. 50 (M) replik: Det var många frågor hade. Jag skulle vilja börja med att säga att har utarbetat riktlinjer för multinationella företag och hur de ska agera när det gäller mänskliga rättigheter, miljö, arbetsmiljö, anställningsförhållanden och så vidare. Vi har sagt att dessa rekommendationer inte är bindande, men regeringarna i anslutna länder stöder . Här har valt att arbeta i en trepartssamverkan mellan stat, näringsliv och arbetstagarorganisationer. Vi ställer krav på att man ska följa de riktlinjer som tagit fram gällande näringsliv och mänskliga rättigheter. När det gäller kulturella relationer och kulturella frågor inom EU kan jag hålla med om att vi måste se om det är fråga om ett lands egna angelägenheter eller någonting som vi som utomstående part kan vara med och påverka och lyfta upp i debatten. Det måste avgöras från fall till fall, det vill säga när man anser att det är lämpligt att göra det. 51 (MP) replik: Jag vet att har riktlinjer och hur arbetar. Jag vet också att frågan är på agendan. Vi kommer dock inte ifrån att det är fråga om riktlinjer som inte är bindande. Det räcker inte med att regeringen stöder dem, utan det handlar om att de ska påverka hela vägen fram till där företaget är verksamt. Det är där det brister . Med ett bindande regelverk och sanktioner skulle man kunna komma åt många av de företag som inte sköter sig. Det är dem man ska komma åt. De andra har stöd av att man sätter åt dem som inte sköter sig. Här når vi inte riktigt varandra, känner jag. När det gäller kulturella rättigheter undrar jag varför det är vår angelägenhet då det handlar om länder utanför EU. Vi driver att ska respektera kurdernas rättigheter. Vi driver att andra länder ska respektera sina minoriteters rättigheter. Men när vi kommer till de länder som finns i EU säger vi nej, det är ländernas eget ansvar. Jag menar att vi måste kunna trycka på de länder i EU som har samma problematik inbyggd som . Det finns fler länder än , och det kan komma ytterligare länder. Vi måste ha verktyg för att klara av den situationen. Jag tror absolut att vi kan vara en påtryckare just vad gäller de kulturella rättigheterna, som är så fundamentala för att människor ska kunna leva i fred i ett land. En sista fråga som handlar om migranterna här i : På vilket sätt är migrantarbetarkonventionen införlivad i den svenska lagstiftningen med tanke på det vi ser och har sett med etcetera i tunnelbanan? Jag menar att vi inte lever upp till migrantarbetarkonventionen. Enligt utskottet har vi egentligen allt, så vi behöver inte underteckna den. 52 (M) replik: De mänskliga rättigheterna gäller alla. Det har vi varit väldigt tydliga med och är överens om. Jag kan hålla med om att ska ha en ledande roll och att ska vara en påtryckare där vi kan göra skillnad och ställa krav på att de mänskliga rättigheterna ska upprätthållas. Ja, det kan vi göra, och det gör vi . När det gäller migrantarbetarkonventionen är det precis som jag sade att inget land i EU har undertecknat den konventionen. Vi är eniga om att de lagar och regler som konventionen innefattar redan finns i vår lagtext. Där anser vi att vi har en starkare skrivning som gör att vi inte behöver underteckna migrantkonventionen. 53 HANS (V) replik: Jag ska säga till att anledningen till att jag blev politiskt aktiv hemma i var att jag trodde på förändring, att förändring var möjlig att uppnå. När jag tittar ut över världen ser jag att vi jag har suttit i just sett förändring på flera punkter. Den kanske största förändring som skett i världen i är faktiskt det som har hänt med hbtq-personers rättigheter runt om på jordklotet. Vi har sett hur samkönade par har fått rätt att gifta sig i , och . Vi har sett framsteg inte bara i norra utan runt om på jordklotet. I har man infört kanske världens kanske mest progressiva lagstiftning gällande transpersoners rättigheter, långt bättre än den skamliga lag som vi fortfarande har kvar i . I har man infört möjligheten att ha ett tredje juridiskt kön. I har man infört en könsneutral äktenskapslag. I det polska parlamentet har man valt in en öppet transsexuell kvinna, någonting vi fortfarande väntar på ska hända här i . Vi ser att det har skett en maktförskjutning globalt. Även om det finns en ganska lång rad länder som fortfarande har en oerhört restriktiv och konservativ syn på de här frågorna ser vi att det har hänt någonting. I FN kan man nu lägga fram deklarationer och resolutioner om hbt-personers rättigheter, och de går igenom. Det finns nu alla möjligheter att bygga internationella allianser och vara framgångsrik på det här området, om man har viljan, om man har modet. Tyvärr konstaterar vi när vi läser betänkandet att de borgerliga partierna återigen säger nej till att ska driva kravet på en . Vi har konventioner när det gäller migrantarbetare, kvinnor, barn och personer med funktionsnedsättning, men vi saknar en konvention som skyddar hbtq-personer mot diskriminering. Frågan till är: Varför säger ni nej till en konvention som skulle skydda hbtq-personer och deras rättigheter? 54 (M) replik: Jag ska börja med att säga att jag håller med : Politik är att vara engagerad i förändringar. Det är precis det vi har sett. Jag håller med om att just när det gäller hbtq-personers mänskliga rättigheter har det skett en stor förändring, vilket jag är väldigt tacksam över, och jag är glad att är drivande i de här frågorna. Det pågår ett stort arbete inom EU för att lyfta fram de här frågorna för att vi ska kunna hitta möjliga vägar för att alla människor ska ha samma rättigheter, även hbtq-personer. Det pågår alltså ett arbete inom EU. 55 HANS (V) replik: Jag frågade om det konkreta förslag som ligger på riskdagens bord , nämligen krav från som vi ställt i motioner om och om igen på att ska verka för en som skyddar hbtq-personer mot diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet. Även om det i många länder sker framsteg ser vi många länder där det finns enorma behov av stöd och uppbackning. En skulle vara en del i det arbetet. Det är nu vi hade här i och jag hade möjlighet att guida en grupp hbtq-aktivister i riksdag. Vi var bland annat i kammaren. Det var hbtq-aktivister från länder som , och , länder där det är förbjudet att vara hbtq-person och inleda en samkönad relation. De hade behövt en sådan uppbackning som en skulle kunna innebära. Jag beklagar att man återigen från och de andra borgerliga partierna säger nej till detta. Jag vill återkoppla till den diskussion som vi hade här med angående de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. I den så kallade finns i artikel 2 ett tydligt förbud mot diskriminering. Man har tolkat att detta förbud också omfattar diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet. Det är ett av många argument för att vi skulle behöva ett tilläggsprotokoll och att det skulle vara så bra om ratificerade det. Det skulle innebära att hbtq-personer fick en individuell klagorätt att lyfta frågor om diskriminering. Det skulle ge fler människor runt om på jordklotet rätten att kräva sina rättigheter gentemot sin regering. Även här ser vi att återigen tar på sig den roll de tyvärr haft alltför i svensk politik, att man bromsar och kommer i sista ledet när det gäller hbtq-personers rättigheter. Jag är helt övertygad om att och hennes parti kommer att göra som brukar göra i svensk politik: I sinom kommer de att inse att det här är bra, och då kommer de att följa efter oss i andra partier. Jag hoppas att vi inte behöver vänta alldeles för . 56 (M) replik: Som jag sade i mitt anförande kommer EU att presentera riktlinjer för mänskliga rättigheter och hbtq-personers rättigheter. Jag ser fram emot att få ta del av dessa riktlinjer. När det gäller har vi konsensus, som jag sade till tidigare, men vi har inte ratificerat tilläggsprotokollet. Vi vill se vilka konsekvenserna blir av den ratificeringen innan vi gör det. Det här är en komplexitet. Som sagt är det inte mer än 40 länder som har ratificerat tilläggsprotokollet. 57 (FP): har arbetat och arbetar fortfarande för att främja demokrati och mänskliga rättigheter i världen. måste fortsätta att vara den starka kraften för öppna samhällen, stödja demokratiutvecklingen och ha ett fortsatt starkt svenskt engagemang för mänskliga rättigheter. Vi har ett förtroendekapital i dessa frågor som inte många har och kan därför agera för global fred och säkerhet på ett sätt som inget annat land kan göra. Försvaret av mänskliga rättigheter har varit och ska vara en central del av utrikespolitik. Därför är det viktigt att även i fortsättningen agerar för och har förhoppningar om en värld där människor kan leva i fred och inte förtrycks. Fokus måste ligga på att tillgodose individens grundläggande behov och syfta till att garantera friheter. Med stöd av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, som antogs av FN , ska grundläggande normer för de mänskliga rättigheterna vara överordnade politiska, kulturella och religiösa skillnader. Alla stater har en skyldighet att värna alla människors lika värde och rättigheter. Ingen regering ska kunna hävda särskilda förhållanden som skäl för att kränka mänskliga rättigheter. Man kan fråga sig: Har dessa folkrättsliga åtaganden omsatts i praktisk handling i världen? Har dessa grundläggande normer, som slagits fast i FN:s allmänna förklaring och i ett antal folkrättsligt bindande konventioner, efterlevts? Begreppet skyldighet att skydda är centralt i utvecklingen av folkrätten. tycker att det är bra att fokus nu har flyttats från staters säkerhet till att människors säkerhet i stället sätts i första rummet. Ett tydligt uttryck för principen skyldighet att skydda gavs i FN:s säkerhetsråds resolution om situationen i . Tyvärr har och blockerat allt agerande vad gäller . Civila dör, och civila mål attackeras medan säkerhetsrådet ser på. Det är inte acceptabelt att över 70 000 människor har mördats och att ett inbördeskrig pågår i utan något agerande från FN:s sida. Regimens våld gentemot det syriska folket har pågått medan världssamfundet ser på. Det är viktigt att står upp för de mänskliga rättigheterna i världen. När vi ser diktatorer begå brott mot mänskligheten ska vi inte avvakta och se på. När mänskliga rättigheter kränks ska vi inte blunda och gå förbi. Som medlem i FN har enligt rätt och förpliktelse att agera för att främja respekt för mänskliga rättigheter. Efter Förintelsen och slut var den vanligaste meningen i varje människas mun: Aldrig mer. Det fruktansvärda som har hänt under Nazityskland får inte upprepas. Tyvärr dröjde det inte länge innan det var dags för folkmord i bland annat , , före detta , med mera. måste vara en stark aktör vad gäller att försvara de universella normerna och värderingarna såsom demokrati, yttrandefrihet, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Krig och väpnade konflikter är ett av de största hindren för länders utveckling. Målet måste vara att uppnå välstånd genom demokrati, mänskliga rättigheter och en fungerande rättsstat. Utan fred och säkerhet kan dessa mål inte uppnås. Ett starkt och välfungerande FN är en förutsättning för försvar av mänskliga rättigheter. Det underlättar att finna vägar och politiska lösningar för olika politiska och globala problem. Ett starkt och fungerande FN är garanten för fred och stabilitet i världen. Det blir lättare att skydda människor mot folkmord och brott mot mänskligheten. Demokrati och respekt för mänskliga rättigheter utgör en grund för en bättre värld där barnets rättigheter skyddas, där kvinnors rättigheter garanteras och där diskrimineringen och förföljelsen förebyggs. Genom att stärka den , , kan man lättare skydda och försvara mänskliga rättigheter men också granska brott mot mänskligheten samt krigsförbrytelser. Att folkrätten och respekt för mänskliga rättigheter prioriteras och intar en framträdande roll i utrikespolitik är välkommet. Det utgör en viktig del i arbetet för fred och säkerhet. Prioriteringen att stärka sambandet mellan demokrati, mänskliga rättigheter och utveckling byggd på rättsstatens principer ligger inte bara i intresse utan i allas intresse för att vi ska kunna ha en värld där människor ska kunna leva i fred och frihet utan fruktan och nöd. 58 HANS (V) replik: fick vi lyssna på . Det som slår mig är att här har vi en företrädare för som står i en debatt om svensk utrikespolitik och mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik och håller ett anförande och inte med ett ord, inte med ett kommatecken nämns ordet kvinnor. Inte med ett ord eller ett kommatecken nämns ordet jämställdhet. Det är som om en majoritet av jordens befolkning har försvunnit ur utrikespolitik. Jag måste säga att jag blir förvånad. Hur är det möjligt för en folkpartist att hålla ett anförande i en debatt om mänskliga rättigheter utan att nämna alla de orättvisor, all den diskriminering och alla de brott och kränkningar som begås mot kvinnors rättigheter runt om på jordklotet? Jag är fullt medveten om att det är ett ganska klassiskt grepp från oppositionen att säga: Ni har inte nämnt någonting om detta i ert anförande. Det brukar vi ta till ibland, och det är inte alltid helt hederligt eller ärligt. Men talar vi om majoriteten av jordens befolkning. Jag minns i denna kammare när det var som företrädde . Då var man garanterad att varje anförande i nästan varje debatt skulle vara ett brandtal för kvinnors rättigheter. Jag måste säga att jag stödde det som sade. Hon hade många kloka invändningar. Men när blev statsråd och i stället ersattes av tre män från i utrikesutskottet dog uppenbarligen också engagemanget för kvinnors rättigheter. Jag har lyssnat, och jag har läst, och jag ser inte ett enda kommatecken från när det gäller kvinnors rättigheter. Frågan till är: Varför är ni så tysta från ? Är det feministiska engagemanget dött och begravt nu när har flyttat över på andra sidan vattnet? 59 (FP) replik: brukar vara noggrann med att lyssna. Tyvärr har han inte lyssnat den här gången. Jag ska upprepa det jag sade om jämställdhet: måste vara en stark aktör vad gäller att försvara de universella normerna och värderingarna såsom demokrati, yttrandefrihet, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Jag har också tagit upp kvinnorna i ett annat stycke som du tydligen inte har lyssnat på: Demokrati och respekt för mänskliga rättigheter utgör en grund för en bättre värld där barnets rättigheter skyddas, där kvinnors rättigheter garanteras och där diskriminering och förföljelse förebyggs. Du har fel, Hans. 60 HANS (V) replik: Jag ber om ursäkt i så fall. Det är lätt att missa när man plockar in kvinnorna och jämställdheten i små pliktskyldiga bisatser och allmänna uppräkningar av vad man vill med världen. Då är det lätt att kvinnorna försvinner. Det är precis det vi ser, . I de fall då kvinnor finns med finns de i bästa fall med i de långa uppräkningarna och i de pliktskyldiga bisatserna. Men engagemanget och de konkreta förslagen var finns de någonstans? Vi är flera här från oppositionen som har använt ganska mycket av vår talartid till att tala om brott mot kvinnors rättigheter och skyddet för kvinnors rättigheter runt om på jordklotet. Det är viktigt att bekämpa mödradödlighet och att hävda kvinnors rätt till sin egen kropp och till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Om detta sade ingenting. I stället har tillsammans med de övriga tre borgerliga partierna valt att avslå alla förslag som finns från oppositionen om att tydligare ska skärpa sin profil när det gäller jämställdhet. Frågan kvarstår, . Vart tog jämställdhetspolitiken vägen? Vart tog det feministiska engagemanget vägen i när blev statsråd och ersattes av tre män från i utrikesutskottet? 61 (FP) replik: Först hette det att kvinnor och jämställdhet inte berördes med ett ord eller ett kommatecken. handlar det om bisatser. Nej, , det är inte med ord man ska bekräfta om man jobbar för kvinnors rättigheter eller för jämställdhet. Det handlar om vad vi gör i praktiken. Vi har , som är vår minister och som tar upp dessa frågor. Vi har den nya jämställdhetsministern som tar upp de här frågorna feministiska frågor, kvinnofrågor, jämställdhetsfrågor och mycket annat. Detta är viktiga frågor för oss. Det gäller såväl jämställdhet, kvinnors rättigheter och hbt-frågor som barns rättigheter. Vi från kommer inte att backa en millimeter när det gäller dessa frågor. Vi är aktiva, och vi kommer att behålla den ledartröja som vi har på oss i dessa frågor. Du kan vara lugn; dessa frågor kommer inte på något sätt att vara i bakgrunden. De kommer att vara i första ledet för oss i . Det kan du vara lugn för. 62 (C): behandlar vi utrikesutskottets betänkande nr 15, som handlar om de mänskliga rättigheterna och svensk utrikespolitik. Med andra ord talar vi om hur ska hålla fram de mänskliga rättigheterna i vår utrikespolitik. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Det är glädjande att vi har kommit till en fas i utvecklingen där det är ett argument som håller när vi säger att en viss händelse, en företeelse eller en stats agerande bryter mot de mänskliga rättigheterna. Så var det inte förr, men är det så. Argumentet att en stat kränker sina medborgares mänskliga rättigheter är ett argument som håller. Det visar att de mänskliga rättigheterna är universella, odelbara och ska gälla lika för alla. De mänskliga rättigheterna ska inte enbart vara en lyx för oss människor som bor i västländer. är det viktigt att påpeka att det är mycket svårt att efterleva kraven på mänskliga rättigheter i icke-demokratiska stater, och däri ligger den största utmaningen. Utan en fungerande demokrati är det förbaskat svårt att förverkliga de mänskliga rättigheterna. Därför är denna fråga inte enbart juridisk utan i allra högsta grad också politisk. Och därför är de mänskliga rättigheterna också så viktiga att ständigt framhålla och i alla sammanhang lyfta fram varje kvinnas, varje mans och varje barns rättigheter. I många människors liv är FN det största hoppet. Utlämnade åt diktatorer, krig, svält och törst ser många människor FN som symbolen för hoppet om en , om att någon där ute bryr sig, om att någon orkar se och inte bara blundar och går sin väg. För mig personligen var det genom en FN-resolution jag fick tillbaka min far. Han hade suttit i , det ökända irakiska fängelset i utkanten av , , och jag var fråntagen min far under min barndom, men genom FN-resolutionen fick jag tillbaka honom. Detta med FN som symbolen för hopp är något jag tror att många människor som lever i hopplöshet i världen står för. För mig är också FN mycket personligt. Jag är väl medveten om att det inte är jag som äger FN, men jag tror att FN är personligt för många människor just för att det är symbolen om hoppet. Trots denna mycket viktiga position för världens befolkning har FN inte kunnat uträtta sitt jobb. FN behöver fortsatt reformeras för att bli ett folkens FN, inte enbart staters FN. Självklart är det en sammanslutning av stater , men vi måste orka vända på steken. Vi måste få FN att bli folkens, människors, FN och inte enbart staters. När vi pratar om ansvaret att skydda, responsibility to protect, är det ofta diskussioner om staters gränser, interna angelägenheter och suveränitet. Det finns en verklig konflikt mellan de artificiella gränser som stater har och vad stater gör mot sina befolkningar, inom sina gränser. Vi premierar staters rättigheter före människors rättigheter. Det är en reell konflikt som jag anser måste adresseras. Vi måste skifta fokus. Det skulle göra att FN lättare kunde fatta beslut om när det internationella samfundet ska agera eller ingripa. Det är problemet i till exempel och för mänskliga rättigheter. Där sitter icke-demokratiska stater. Det är ett riktigt problem, och det måste adresseras. har varit pådrivande i FN:s reformarbete under olika regeringar, och det är jag stolt över, men vi får inte låta reformarbetet avstanna. Lissabonfördraget ger EU möjligheter att tydligare arbeta för demokrati och mänskliga rättigheter. Det behöver dock ständigt utvecklas och bättre anpassas till de rådande omständigheterna runt om i vår värld, i och i . Därför tycker att det är bra att det utrikesdeklaration slogs fast att vill stärka skyddet och få till stånd en effektiv granskning av respekten för de mänskliga rättigheterna inte bara i EU utan i hela . Därför är det särskilt välkommet med det strategiska ramverk och den handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati som antogs av EU . Det är första gången som unionen har ett sammanhållet strategiskt ramverk, alltså ett verktyg. Kanske är det viktigaste målet, som jag ser det, att mänskliga rättigheter ska ingå i alla former av utrikespolitik som EU bedriver. Mänskliga rättigheter ska vara en ledstjärna i den utrikespolitik som EU bedriver. Det är oerhört viktigt. EU har ett särskilt ansvar att alltid lyfta fram de här frågorna och vara en förkämpe för dem.