prot · H00993 · 2013-04-17 00:00:00 — Vi menar att det ska byggas upp servicekontor i varje kommun för att samordna statlig, och privat service. I dessa kan t.ex. Arbetsförmedlingens, , och delar av kommunernas service samlas i gemensamma utrymmen. Om resurserna används gemensamt finns det stora besparingsmöjligheter. Vidare kan servicekontoren kompletteras med servicepunkter i orter utanför centralorten. Enligt vår mening bör regeringen ge tydliga direktiv till de statliga myndigheterna att samarbeta över myndighetsgränserna och med kommunerna. Det är ungefär samma sak som man själv har sagt att man vill att myndigheterna ska göra. Men man gör det inte. Därför tycker vi att det man själv har sagt bör man ta på allvar, och man bör tala om för myndigheterna att man ska samarbeta. Det avslutas med det klassiska: Det anförda bör som sin mening ge regeringen till känna. 151 (FP) replik: Jag förstår att vi har olika insikt i frågan. Jag tycker att rättssäkerheten är ett skäl att minnas. Ett annat skäl är att vi ska vara säkra på att den modell som vi slutligen landar på det sade jag också i mitt anförande verkligen kommer att fungera praktiskt på det sätt som är tänkt. 152 (V) replik: Jag håller absolut med om det, och det är precis det vi har skrivit i reservationen. Det regeringen säger bör man också göra, och inte bara säga. Det bör vara tydligare så att det blir något av det och att man inte bara fortsätter att lägga ned de servicekontor och de enheter som finns. Jag försökte bara ge information om vad vi hade sagt. 153 (C): I vårt betänkande från om offentlig förvaltning behandlar vi 54 motionsyrkanden, och det gäller frågor om främst myndigheternas organisation. En del av frågorna gäller inrättande av statliga och kommunala servicekontor. Det har genomförts flera statliga utredningar som rör frågan hur staten ska kunna ge en bättre service till invånarna. Det har också skapats servicekontor på många orter i landet. , och ibland Arbetsförmedlingen har skapat gemensamma kontor. På en del orter finns det dock negativa erfarenheter av detta. Till exempel har man använt servicekontoren som förevändning för att flytta bort övrig personal från den ort där servicekontoret skapats. I stället har det blivit en centralisering av bland annat verksamhet. Det som har varit ett skattekontor med tjugotalet anställda har då blivit ett servicekontor gemensamt med med två tre anställda. har kvar kanske bara en eller två av sina anställda, och övriga har fått erbjudande om jobb på ett större skattekontor på en annan ort. Frågan om den regionala indelningen har naturligtvis betydelse för myndigheternas regionala organisation och lokalisering. Osäkerheten kring dessa frågor, som också håller på att beredas inom , bidrar naturligtvis till en viss försiktighet i lokaliseringsfrågorna. Det behöver tas ett gemensamt grepp med frågorna om den regionala organisationen. Jag ska återkomma till det i ett senare inlägg när det gäller regionala och kommunala frågor. Utvecklingen när det gäller dataservice går väldigt snabbt. Man kan ändå inte ersätta alla behov av service, som personliga besök hos myndigheter, men en del besök måste kunna göras. Vi vill från markera att vi naturligtvis ser behovet av att hela landet ska leva, och en del i detta är den lokala servicen. Det är en del i vårt arbete, och regeringen ska se till att det finns lokal service. Hur detta organiseras är en viktig del i regeringens arbete. Man kan bygga upp det i samarbete med kommunerna. Man kan se till att myndigheterna i samarbete med kommunerna skapar servicekontor där de kan förmedla kontakter, en del datamässigt, men också lämpliga lokaler där de kan ta emot personal från statliga myndigheter som finns på plats kanske någon eller för att ge service utifrån de behov som finns på orten. Detta är en del i det som regeringen arbetar med när det gäller underlaget för att skapa en lokal service. Den skulle alltså kunna byggas upp utifrån en nivå. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 154 HANS (S) replik: Den här frågan har beretts i , och frågan är om man inte kunde ha vänt på argumenten på ett sådant sätt att regeringen gör något. Jag tror att vi är överens om att förvaltningar inte gör detta i någon ond avsikt. Det ska man vara medveten om. Förvaltningslogiken säger att man ska rationalisera, flytta till en residensstad, slå ihop två verksamheter och försöka ha kvar lokal närvaro . Sedan blir det svårt för personalen att rekrytera bra folk, och så försvinner det bort. Det finns liksom en inre logik i de här systemen. Det enda sättet att stå emot den logiken är att ledningen lägger på ett helhetsperspektiv och pekar med hela handen. har man berett frågan . Under den tiden har utvecklingen gått vidare, precis som tidigare visat. Frågan är: finns det ingenting kvar att rädda är inte det ett bekymmer? 155 (C) replik: Det kan naturligtvis vara ett bekymmer att komma tillbaka om man har lämnat den serviceorganisation som man har haft. Men det är en del i politikens uppdrag att se till att myndigheterna får övergripande direktiv, inte direktiv i detalj om hur de ska jobba. En viktig del i detta är att man har gjort försök med servicekontor. De har väl inte varit riktigt så framgångsrika som man hade hoppats. har Statskontoret gjort den senaste utredningen, och det är min förhoppning att den kan ligga till grund för att man ska kunna jobba vidare och ta det helhetsgrepp som onekligen behövs. 156 HANS (S) replik: åkte svenska delegationer ned för att titta på danska medborgarkontor, där de hade lyckats förena inte bara information utan också beredning av ärenden och handläggning av olika myndigheter på statlig och nivå och få det att fungera. Detta har man faktiskt lyckats bygga upp här och var här i landet. Jag var själv med som kommunalråd och byggde upp en sådan verksamhet i den mindre staden i kommunen, , där vi också fick den statliga aktören att vara med. kom det dock ett centralt direktiv om att man skulle spara pengar. Då försvann polisen. var det som stack i väg. Med en sådan motpart kan man inte bygga ett stabilt samarbete. Det enda sättet att hantera detta är att staten via regeringen pekar med hela handen åt sina myndigheter. har man berett den frågan . Räcker inte det? 157 (C) replik: Som jag sade har den senaste utredningen från Statskontoret inte funnits så . Den bereds i , och det är min förhoppning att den kan ligga till grund för att skapa bättre förhållanden och att man kan ge tydliga besked till de statliga myndigheterna om den lokala närvaron, som vi anser är viktig. 158 (V) replik: Det är många utredningar det hänvisas till. sade att den senaste utredningen inte hade legat så . Så kan man ju hålla på att göra nya utredningar och alltid hänvisa till att den senaste inte har legat så . Och åren går och verksamheterna läggs ned. Det blir ingen förändring av en sådan politik. Först gör man en utredning och säger att den inte har legat så . Sedan, när den har legat , gör man en ny! Vi andra tycker att det är viktigt att de här verksamheterna faktiskt finns. Jag undrar vad det är i vår reservation som det är så svårt att ställa sig bakom, särskilt för en företrädare för ett parti som påstår sig vara för att hela landet ska leva. Vi skriver: Enligt vår mening bör regeringen ge tydliga direktiv till de statliga myndigheterna att samarbeta över myndighetsgränserna och med kommunerna. Vad i detta är det tycker är svårt att ställa sig bakom? 159 (C) replik: Detta pågår ju redan. Det är ett konstaterande från vår sida att regeringen håller på med det här jobbet. Man har ett utredningsunderlag som kan läggas till grund för ett ställningstagande, och det måste komma som ett ganska generellt besked om att regeringen prioriterar servicen till invånarna. Vi ser det som en viktig uppgift i mitt parti att driva på regeringen för att få igenom ett sådant här beslut. 160 (V) replik: förstod jag inte riktigt. Detta pågår redan, var det svar jag fick av . Jag uppfattar det som att det som pågår är att de statliga myndigheterna i så fall redan har ett direktiv att samarbeta över myndighetsgränserna och med kommunerna. läggs verksamheter ned och servicekontor läggs ned. Sedan avslutade du med att säga att ni driver på för att påverka regeringen att ta ett sådant här beslut. Jag förstår fortfarande inte vad det är som tycker är ett problem med att säga att regeringen bör ge de statliga myndigheterna direktiv om att de måste samarbeta över myndighetsgränserna och med kommunerna i sitt uppdrag att ge service till medborgarna. Jag förstår det inte. Vad är det som är svårt med detta förslag som vi har lagt fram? 161 (C) replik: Beskedet om att de ska samarbete finns ju redan, och det har också redan hänt ganska mycket när det gäller servicekontoren. Men visst har det inte varit helt framgångsrikt. Det behövs nya tag, och det behövs mer besked till myndigheterna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Kommunala och regionala frågor Föredrogs betänkande 2012/13:KU22 Kommunala och regionala frågor. 162 (SD): I betänkandet behandlar 46 motionsyrkanden från allmänna motionstiderna 20112012. Det gäller i huvudsak frågor om kommunalt partistöd, om återkallelse av uppdrag i nämnder och i styrelser, om tjänstledighet från förtroendeuppdrag och andra frågor av liknande karaktär. Då jag har andledning att tro att andra talare tämligen omsorgsfullt kommer att redogöra för utskottets överväganden kommer jag att hålla mig till vår reservation, som jag härmed yrkar bifall till. Den gäller demokratin. Vi berörde vikten av demokratin och hur glada vi är för att den blev genomförd i , men den lever inte av sig själv. Demokratin förutsätter faktiskt att det finns folk som är beredda att verka för den. Oroväckande ser man då och då från olika håll runt om i landet, där många företrädare för kommuner märker att det är svårt att få folk att ställa upp och ta ett uppdrag. Många lämnar sina uppdrag och det kan finnas många anledningar till det men det är oroväckande att många tycker att det kanske finns en hotbild eller, värst av allt, att det inte känns meningsfullt. Många i mindre kommuner tycker inte att det efterfrågas ett engagemang i de kommunala angelägenheterna. Det är rätt lätt att förstå en sådan person om man är i en kommun där man är invald i fullmäktige men inte får ta del av särskilt mycket mer. Då är steget till att lämna ganska kort eftersom det ofta är ett ganska högt pris man får betala för att engagera sig i en demokratiskt vald församling. Det vi vill göra i stället är en förändring som gäller representation i nämnder, utskott och styrelser. Vi tror att det vore värdefullt om man fick närvarorätt även om man representerar en liten minoritet, så att man åtminstone till den egna partigruppen kan redogöra för vad som faktiskt har sagts. Det kan också vara bra med yttranderätt, så att man åtminstone kan få tillfälle att framföra vad den grupp man representerar har tyckt. Däremot är det självklart att vi inte när det gäller förslagsrätt eller rösträtt vill sätta valresultatet ur funktion. Som vi skriver i vår reservation: I diskussionerna som föregår beslut är det rimligt att alla representerade partier får föra fram de åsikter de fått mandat av medborgarna att lyfta. Jag vill särskilt framhålla att detta är viktigt då vissa beslut tas direkt av nämnder och arbetsutskott, och således aldrig lyfts i den större församlingen. Dessutom är det i de olika nämnderna som de verkliga diskussionerna sker, och det är där alla fakta lyfts och klargörs, i beredningen av olika ärenden som senare ska upp till beslut. Utan att själva ha en representant närvarande vid dessa diskussioner är det svårt för enskilda partigrupper att fatta väl underbyggda beslut och ta ställning i frågor. I det läge som vi har i , där vi dess värre kanske börjar ta demokratin för självklar, är det viktigt att vi gör vad vi kan för att värna den. I detta anförande instämde (SD). 163 (S): I detta betänkande, KU22, behandlas kommunala och regionala frågor. Det är ett betänkande som vi socialdemokrater inte har några reservationer i. Jag yrkar därför redan inledningsvis bifall till förslaget i betänkandet. Men jag vill ändå uppehålla mig vid någon fråga som ligger mig varmt om hjärtat. Flera motioner i detta betänkande handlar om kommunsammanslagningar och regionalisering. Alla dessa motioner är skrivna i syfte att föreslå förändringar för att möta framtidens utmaningar vad gäller samhällsservice och styrning och hur detta kan samordnas på bästa sätt. Varje riksdagsår förekommer motioner som berör dessa frågor, och varje gång dessa motioner behandlas i avslås samtliga motioner i avvaktan på en pågående utredning eller beredning i . Det återkommer i varje betänkande , märker jag. Vi kan se på vad som har hänt efter , när län bildades på försök, och , när bildades på försök. Frågorna om landets indelning i kommuner och regioner samt länsindelningar har stötts och blötts i olika utredningar. fattade dock beslut om att permanenta försöksverksamheterna i och som även och gavs samma ansvar. Det innebar att de tre berörda landstingen och fick ansvar för det regionala tillväxtarbetet och den regionala transportinfrastrukturplaneringen. överlämnade sitt slutbetänkande Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. betänkande remissbehandlades, och yttranden kom in från över 500 remissinstanser i landet. lämnade förslag som berörde hela samhällsorganisationen. överlämnade sitt slutbetänkande Styra och ställa förslag till en effektivare statsförvaltning med bland annat förslag om att organisera om länsstyrelserna till betydligt färre myndigheter. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning om en översyn av statlig regional förvaltning med mera med uppdrag att se över möjligheten att i ökad utsträckning koordinera viss statlig verksamhet med landstingsindelning. överlämnade utredaren sitt slutbetänkande Statens regionala förvaltning, förslag till en angelägen reform. Detta betänkande bereds nu i . På uppdrag av regeringen åkte den före detta regiondirektören i runt i landet för att samtala med landets landsting om eventuella önskemål om sammanslagningar. Resultatet av det blev att landstingen i , och 2008 ansökte om att de tre landstingen skulle slås samman till ett landsting. ansökte om att bilda ett nytt landsting där och kommuner skulle ingå. , och läns landsting ansökte 2008 om att de tre landstingen samt läns landsting skulle läggas samman. Kammarkollegiet avstyrkte samtliga ansökningar men förordade fortsatt utredning. Det blir allt tydligare att denna viktiga fråga om hur landets samhällsservice och styrning ska vara organiserad är för viktig för att styckas upp i en mängd utredningar utan samordning. I samband med behandlingen av propositionen Regionalt utvecklingsansvar i vissa län avstyrkte Socialdemokraternas motion om att regeringen borde återkomma med en helhetslösning av regionfrågan. Det är därför med stor tillfredsställelse som vi nu i enats om att det finns behov av att behandla dessa frågor utifrån ett helhetsperspektiv, och utskottet förutsätter att regeringen anammar ett sådant helhetsperspektiv i den fortsatta beredningen. Med detta sagt, fru talman, vill jag återigen yrka bifall till förslaget i dess helhet i betänkandet. 164 (FP): En levande demokrati går inte att föreställa sig utan en fungerande lokal demokrati. På många sätt kan man rent av säga att den lokala demokratin även i en enhetsstat som är folkstyrets själva grund. Det är viktigt att hålla diskussionen levande om hur den kommunala demokratin kan utvecklas och förbättras. Och att den diskussionen pågår visas av bredden i de ämnen som tas upp i det betänkande som vi här behandlar. De flesta av motionerna avstyrks därför att det redan pågår ett utredningsarbete. Faktum är att den kommunala demokratin är inne i ett ganska intensivt reformskede. ökade möjligheterna till kommunala folkomröstningar genom medborgarinitiativ. lade utredningen för förstärkning av den lokala demokratins funktionssätt fram ett brett batteri av reformförslag, från nämndernas sammansättning till partistöd och annat därtill. Just nu pågår ytterligare en utredning. En särskild utredare ska föreslå en modernisering av kommunallagen. Utredaren ska lägga fram ett delbetänkande 2013 och vara färdig 2015. Till detta kommer en översyn av det kommunala valsystemet, som vallagskommittén har gjort. Dessa frågor debatterades i utskottet . Med ett undantag är överens om att motionerna borde avslås mot bakgrund av bland annat dessa reformprocesser som pågår. Låt mig därför bara få tillfälle att kommentera en fråga, nämligen den om kommunalt partistöd. Partistöd behövs för att de förtroendevalda ska få rimliga möjligheter att fullgöra sitt uppdrag. Men frågan är principiellt viktig. Det handlar ju om att de politiska partierna genom fullmäktigebeslut ger sig själva bidrag. Det är därför viktigt att det finns ett tydligt regelverk som gör att det inte uppstår misstankar om att pengarna fördelas på orättvisa grunder. Vad händer till exempel om ett parti som har blivit inröstat i fullmäktige inte ställt upp med kandidater? Här har kommunerna spretat åt olika håll. En del kommuner har vägrat betala ut partistödet. Vissa har reducerat partistödet efter olika beräkningsmodeller. Andra kommuner har betalat ut hela partistödet. Men när ett partistöd ska betalas ut till ett parti som saknas i fullmäktige uppstår nästa fråga: Vem ska då vara rättmätig ägare av pengarna? Låt oss gå tillbaka till grundfrågan. Varför finns det kommunala partistödet? Jo, för att de förtroendevalda ska få möjlighet att fullgöra sitt uppdrag. Men om det inte finns några förtroendevalda alls? Många väljare har med rätta uppfattat det som stötande att kommunens skattemedel skickas som partistöd till partier som över huvud taget inte existerar på nivå. Det är också stötande att praxis har sett så olika ut mellan kommunerna. Det är därför med tillfredsställelse jag ser att Kommittén om förstärkning av den kommunala demokratins funktionssätt har tagit sig an denna fråga och gett förslag till lagreglering. Exakt hur lagstiftningen ska se ut får vi återkomma till eftersom beredning pågår. Men för allmänhetens tilltro till att systemet är objektivt, rättvist och neutralt är det viktigt att reglerna blir tydliga. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 165 (C): Jag ska i mitt inlägg i debatten om betänkande om kommunala och regionala frågor koncentrera mig på två områden: frågan om en regionaliseringsreform och frågan om hur man får använda begreppet stad. Jag gör det här för att belysa frågorna från ett regionalt och ett lokalt perspektiv, respektive . Betänkandet som vi har behandlat i är ett yttrande över 46 motioner från de allmänna motionstiderna 2011 och 2012. Som jag uppfattar det är nästan alla överens om att behöver en regionaliseringsreform. Därför har också ett stort antal utredningar genomförts avseende både landstingen och den statliga indelningen med länsstyrelser och andra myndigheter. Vi i arbetar för att vi ska komma framåt utifrån de utredningar som gjorts. Visst måste vi lyfta upp och lyssna på kritik som finns mot de olika utredningsförslagen. Men vi behöver naturligtvis också komma till beslut. Själv har jag som landstings- och regionpolitiker medverkat i arbetet med att skapa . var först i landet med en regionbildning. Det var ett arbete som tog mycket tid för oss som var inblandade. Huvuddelen av två mandatperioders politiska arbete behövdes för att genomföra förändringarna. Allt har inte blivit bättre i . Men ur demokratisk synpunkt är det angeläget att debatten och besluten om regional utveckling och om infrastruktur sker i regionerna i stället för i statliga myndigheter. I har utvecklingen av infrastrukturen och kollektivtrafiken varit den stora fördelen med . Det regionala demokratiska inflytandet har i de här frågorna varit en stor framgång. En fråga som lyfts fram i en riksdagsmotion som vi behandlat är hur man får använda begreppet stad. Själv har jag fått frågan belyst av genom att fråga om vi som bor i får kalla för en stad. var en gång en dansk stad. I har varit ett municipalsamhälle, en och en kommun . är det en ort i . Det svar jag fått från på min fråga och som vi nu också har med i betänkande är att det står en ort fritt att använda sig av begreppet stad. Vi får alltså kalla för en stad. Det är en liten fråga i vårt betänkande. Men har den blivit utredd och klargjord. Jag yrkar bifall till förslag i betänkandet om regionala och kommunala frågor. 166 (M): I detta motionsbetänkande behandlas många olika frågor av och regional karaktär. Som vi har hört har utskottet valt att avstyrka motionerna eftersom det pågår utredningsarbete i de allra flesta fall. Jag vill ändå uppehålla mig vid några av de förslag som framförs i motionerna. Det första av dem handlar om möjligheten att vara tjänstledig från förtroendeuppdrag. Den frågan har behandlats av , men vi har aldrig funnit några skäl att frångå den ordning som gäller och som regleras i 4 kap. kommunallagen. Det kan i förstone verka tilltalande att ge förtroendevalda möjlighet att vara tjänstlediga . Det känns modernt och flexibelt, och tanken är att det skulle minska antalet avhopp från kommunala uppdrag. Det kanske det skulle. Kanske fler människor skulle behålla sina uppdrag om de hade möjlighet att vara borta för studier på annan ort, eller vad det nu kan vara för någonting. Problemet är bara att en sådan ordning tar ifrån väljarna deras exklusiva rätt att utse ledamöter i kommunfullmäktige och överför delar av den rätten till kommunfullmäktige. Det är en rätt som kommunfullmäktige har när det gäller, i vissa fall, ledamöter i kommunala nämnder och beredningar under fullmäktige. När det gäller sådana ledamöter kan fullmäktige besluta att uppdraget får behållas till mandatperiodens slut, även om den som innehar det lämnar kommunen. Skillnaden är dock att det här är uppdrag som fullmäktige förfogar över och utser ledamöter till. De är inte direktvalda. Väljarna har inte utsett ledamöter i de här nämnderna och beredningarna. Vi menar att väljarnas exklusiva rätt att utse ledamöter i fullmäktige i allmänna val inte får inskränkas. organisation och kommunindelning är ständigt aktuella ämnen, inte bara bland oss nuvarande och tidigare kommunalpolitiker. I årets motionsflora finns det till exempel förslag om en ökad möjlighet för de kommuninvånare som vill bilda en egen kommun att göra det, att så att säga avknoppa sig från storkommunen, om att slå samman kommuner och om olika former för samverkan. Detta är viktiga frågor som berör människor i deras vardag. Dock är det så att de här frågorna har utretts ganska , bland annat inom ramen för arbete och av Kommittén om förstärkning av den kommunala demokratins funktionssätt. Den bereds i just , och vi menar att resultatet av det beredningsarbetet bör inväntas. Vi har slutligen den segslitna frågan om en regionaliseringsreform, det vill säga hur den statliga verksamheten ska organiseras ute i landet. Jag vill inte gå in i detaljer; det skulle föra väldigt långt, och jag tror att vi är oeniga när det gäller hur en sådan regionaliseringsreform skulle kunna se ut. Jag kan bara konstatera att den berör många. Vi har många motioner i ärendet. arbete lämnade så att säga ingen oberörd. Den statliga organisationen har precis som den kommunala utretts . Den senaste utredningen, Utredningen om översyn av statlig och regional förvaltning, lämnade sitt slutbetänkande till regeringen , . Det är nu under beredning, vilket vi har hört tidigare under debatten om ett tidigare betänkande. Därför, fru talman, avstyrker jag utskottets motioner och yrkar bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs civilutskottets betänkande 2012/13:CU10 Ersättningsrätt. 167 (S): Vi ska nu debattera civilutskottets betänkande CU10 om ersättningsrätt.