prot · H10948 · 2013-12-17 00:00:00 — En förutsättning är att rätt sak görs i rätt ordning. Det lär alltid behövas prioriteringar. Hela konstruktionen av fyrstegsprincipen lägger fokus på drift och underhåll av befintlig infrastruktur. Just drift och underhåll har legat i fokus för alliansregeringen sedan tillträdet 2006. Vad vi än diskuterar när det gäller drift och underhåll till järnväg, där det diskuteras miljoner hit och dit, har de facto nivån fördubblats . Det går inte att komma ifrån eller att argumentera bort. Det är avgörande att vi har lagt oss på den nivån. Det krävs långsiktighet när vi måste reparera årtionden av eftersatt underhåll av vår svenska järnväg. Sedan finns det andra saker som inte ens en borgerlig regering ger sig på, bland annat vädret. Jag har en liten kommentar till . Hon uttryckte att kapitulerade genom att ha en reduceringsplan när det föll ymnigt med snö. blir det en liten logisk kullerbytta. Några meningar senare säger att spåren måste röjas. Det hänger ihop. Det är därför reducerar trafiken, för att det ska finnas plats att röja i spåren och smälta is i växlarna. Det går inte att göra det som det rullar tåg i växlarna. Vi får ändå se detta som ett effektivare och robustare system. satsade regeringen extra på underhållsresurser till järnvägen. Det är ett välkommet besked att vi ligger kvar nivå. disponerar nästan för drift och underhåll av järnväg. Summan innehåller både anslag, banavgifter och en del lånetak. Jag vill säga några ord om sjöfarten. Jag vet att min allianskollega kommer att säga en hel del om sjöfarten, men jag vill ändå från sida välkomna den process som just nu pågår för att stärka sjöfarten som transportslag. Vi har konstaterat att det inte finns några kapacitetsproblem på havet, inte heller på de mindre vattenvägarna. Svensk sjöfart är en viktig näring som ger arbetstillfällen. Det är en annan sida av sjöfarten som är viktig. Vi har våra handlingsplaner att luta oss tillbaka på. Vi ser fram emot en marin strategi. Vi håller på att genomföra en process för ett regelverk för de inre vattenvägarna. Det pågår en utredning om tonnageskatten. I budgeten finns en del satsningar som ändå ger sänkta kostnader för sjöfarten. Inte minst i skuggan av kommande svavelregler är det naturligtvis nödvändigt att sjöfarten får möjlighet att sänka kostnaderna. Jag har några reflexioner om budgetförslagen från de tre partierna Socialdemokraterna, och . De gör ändå anspråk på att bilda en rödgrön regering. Vi har uppfattat det så, även om tydligen öppnar för alla partier. Jag kan konstatera att förslagen spretar betänkligt. Det finns en gemensam nämnare, en nämnare som oppositionen delar med alliansregeringen, nämligen att måste göra en långsiktig, uthållig satsning på den svenska järnvägen. Här är vi tydligen helt överens. När det kommer till vägsatsningar blir det lite mer komplicerat på den rödgröna sidan. läser jag att vill ta bort 2 miljarder i vägsatsningar och att vill ta bort 1 miljard, förutom omdisponering av trängselskatten i . och säger tydligt nej till Förbifart . Vad vi har hört säger och tydligt ja. Jag ser fram emot den diskussionen, och så får vi hoppas att ni landar den. Jag vill också passa på att ge och lite beröm. Även om jag inte delar uppfattningen om att inte höja banavgifterna ger jag dem beröm för att de är konsekventa. De kompenserade sina budgetförslag för de icke-höjda banavgifterna. Jag ser att det finns en viss nyansskillnad mot S, som nöjer sig med att säga nej i största allmänhet. Till slut vill jag göra ett konstaterande. En fråga har varit uppe i debatten, och jag tycker att vi ännu inte har fått något bra svar. från Socialdemokraterna säger att det är kutym att lägga fram siffror . Det är inte sant att det är kutym. Jag har visserligen bara varit här , men det är första gången jag ser att något parti gör så. Det kan inte vara så att regeringen i budgetpropositionen lägger fram förslag för , samtliga andra tre oppositionspartier gör det, men S lägger fram förslag . Det skulle alltså egentligen vara S som gör rätt. Det kan inte vara möjligt. Långsiktighet måste väl ändå vara ett adelsmärke, inte minst när det gäller infrastruktursatsningar. Det är kanske just därför vi har tioårsplaner; vi måste kunna se framåt. Det kändes som att vill ha en chans att ytterligare förtydliga detta, så nu har han ett alldeles ypperligt bra tillfälle att göra det. Sedan vill jag tala om något helt annat. Det hör i och för sig till ämnet och finns med i betänkandet. Det gäller avsnitten om det uppföljningsarbete som trafikutskottet gör och som är grunden för att se om det med de pengar vi satsar verkligen blir som vi tänkt oss. Det är en tendens att vi inom politiken säger att resultatet är satsningen, men resultatet är ju faktiskt någonting helt annat. Det är vad det blir i verkligheten. Vi har haft upprepade uppföljningar av regeringens resultatredovisning. Vi kan konstatera att samspelet mellan riksdag och regering gör att det blir en allt bättre produkt. Bland annat har vi utvecklat indikatorer som gör att mål- och resultatredovisningen blir tydligare. Vi i tycker att det är väldigt viktigt, och vi kommer att fortsätta med det här arbetet. I och med samspelet med regeringen tror jag att det kommer att bli än bättre . En annan uppföljning som vi har gjort handlar om transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Det finns mycket att säga om det. Vi kan konstatera att utvecklingen går framåt, men den går väldigt långsamt. En av de viktigaste slutsatserna är att det är svårigheter med att få hela resan att fungera. Fungerar inte hela resan fungerar inte någon del av resan. Det skapar naturligtvis en otrygghet som gör att en person som känner att det kommer att slå slint någonstans inte ens kommer att starta resan. Här har vi ett väldigt viktigt arbete framför oss för att få hela resan att fungera även för personer med funktionshinder. Får man resan att fungera för personer med funktionshinder är det bra för alla. Det är inte så att man skapar något problem, utan man skapar ett gynnsamt läge för alla. Som vi konstaterar måste användarperspektivet in i debatten och förstärkas för att man ska få rätt perspektiv på frågan. I detta anförande instämde (C). 41 (S) replik: Det verkar finnas en väldig vilja att diskutera dispositionen och tabellerna i den socialdemokratiska budgetmotionen, och det är naturligtvis glädjande. Men precis som och vet är budgetbesluten ettåriga. De har aldrig varit något annat än ettåriga, och såvitt jag vet finns det inget parti som har föreslagit något annat än ettåriga budgetbeslut. säger att järnvägsunderhållet har varit i Alliansens fokus , . Är vi nöjda? Har det gått åt rätt håll? Hur har det gått? Antalet allvarliga fel har fyrdubblats. konstaterar att organisationen inte förmår leverera underhåll, att organisationen inte har koll på banans skick och att det inte sker några överlämningsinspektioner när man byter entreprenör. Vi har ploglyft . Det kommer en snöplog och åker in på ett område, kommer till nästa entreprenörs område och tvingas lyfta plogen, åker vidare och sätter ned plogen igen. Nästa års nyord i kanske blir just ploglyft om vi inte hunnit byta regering då. Dessutom påpekar att regeringens styrning har styrt bort resurser från det planerade underhållet till det avhjälpande underhållet, rakt motsatt mot vad regeringen säger sig ha velat uppnå. Det leder, trots att regeringen år påstår sig ha storsatsat på järnvägen, till att det blir mindre underhåll utfört. Över 700 underhållsarbetare varslas om uppsägning. Om det är jobben och järnvägsunderhållet som har varit i alliansregeringens fokus får väljarna i vara otroligt glada att Alliansen inte har hunnit fokusera på någonting annat, för då hade väl resultatet blivit likadant. 42 (FP) replik: Egentligen har vi kanske inte så stort intresse för dispositionen i Socialdemokraternas budget. Vi gör bara ett konstaterande att det inte finns någon långsiktighet i den, utan man lägger i ett infrastrukturssammanhang en budget . Det är helt riktigt, som säger, att man lägger en budget . Men både regeringen i sin proposition och de övriga partierna tänker framåt, och det måste i det här sammanhanget vara det rätta sättet att gå till väga. Så har också Socialdemokraterna gjort förut. Är vi nöjda? Jag kan bara säga att vi är på väg åt rätt håll, men nöjda kan vi inte vara förrän vi har ett fungerande system och har kommit i kapp det underhållsberg som vi trots allt är eniga om att vi har på järnvägssidan. rapporter ska vi naturligtvis notera. De är ett led i att utveckla verksamheten så att man gör rätt saker. Jag tror inte att man ska vara tvärsäker på att man gör rätt och utnyttjar resurserna på bästa sätt. Naturligtvis ska man ta del av rapporterna, och det är vad regeringen har gjort. Det har varit en lång serie av rapporter från som har behandlats under de senaste fyra fem åren. Alla dessa har lett utvecklingen framåt. Det samspelet fungerar bra, tycker jag. 43 (S) replik: Långsiktighet i all ära – vi har redovisat vad vi vill göra . Men regeringens budgetförslag är också bara ettårigt, . När man pratar om långsiktighet som denna, då regeringen på försöker ändra sin budget innan den är antagen, skulle man kanske prata med lite mindre bokstäver. Problemet med underhållsdiskussionen är att det låter som om lever i sitt eget lilla universum. Man påstår att underhållet har blivit effektivare, trots att man inte har kunnat visa någon forskning eller fakta på det. kommer fram till motsatt slutsats. De ser accelererande brister i underhållet. Jag frågade infrastrukturministern var underlaget fanns och varför man inte redovisat underlaget för . Regeringen har haft möjlighet att granska och komma med synpunkter. Om regeringen då hade haft revolutionerande slutsatser, som att man har fått bättre och billigare underhåll, borde väl regeringen ha redovisat det. Sanningen är att det redovisas bara i debatter, debattartiklar och pamfletter, inte när fakta är på bordet. Problemet är att järnvägsunderhållet inte har levererat det som och regeringen säger. Det har levererat uppsägningar av underhållsarbetare. Det har genererat mest missnöjda resenärer, och det har genererat en fyrdubbling av antalet allvarliga fel. De järnvägsarbetare som satt på läktaren förut hotas av uppsägning på grund av Tysklinds politik. De berättar om tiotusen oåtgärdade fel i järnvägen, tiotusen oåtgärdade fel, som de varslas om uppsägning, som säger sig storsatsa på järnvägen. Hur går det ihop? 44 (FP) replik: Det var någon som nämnde ordet dysterkvist här förut, och det får jag kanske instämma i. Jag vet inte hur många järnvägsresenärer som efter anföranden avstår från järnvägen, eftersom den beskrivs som någonting fullständigt omöjligt. Vi är många här som åker tåg och vet att det fungerar ganska bra. Jag menar ganska bra, för de flesta gånger går och kommer tågen . Vad gäller långsiktighet begriper jag mig inte riktigt på Socialdemokraternas argumentation. Även om man säger sig ha ett eget nationellt planförslag måste väl även det ha en konsekvens . Ygeman pratar om tydlighet och säger att regeringen ändrar sin budget innan den är fastslagen apropå att man kommer att lägga till 600 miljoner i regleringsbrevet så att vi får en annan nivå. Det är väl att vara tydlig. vet vad man har att utgå ifrån när året börjar. Det vore väl dumt att vänta till vårbudgeten med detta. Jag förstår att vill prata om andra saker. Nästan 9 miljarder går till drift och underhåll av järnväg . Motsvarande siffra 2006 var 3,8 miljarder. Det är klart att det gör skillnad. Sedan har vi inga olika uppfattningar om att det ska organiseras på bästa sätt. 45 (MP) replik: tyckte att jag var motsägelsefull i mitt anförande, så det är bäst att jag förtydligar vad jag menade. Jag sade att jag tycker att det är att kapitulera när ställer in tåg och stänger banorna vid ovädersvarningar. Man är rädd att träden ska ramla ned över banan. Det är bättre att ta bort träden. Det kan också göra om man får mer pengar så att man kan genomföra sitt planerade trädsäkringsprogram. Det är som att och regeringen är beredda att kapitulera också när det gäller de regionala banorna. SVT har granskat olika tillbud på järnvägen. Många av tågurspårningarna sker på de mindre banorna. Det är godståg som spårar ur därför att banorna är i så dåligt skick. Det beror ju på att inte har pengar, så därför väljer man att prioritera bort dessa banor. I – hemregion – finns det ett antal regionala banor. I går skickade ut ett pressmeddelande där man berättade att hastigheten på den hårt trafikerade Kinnekullebanan kommer att sänkas på grund av att banan är i så dåligt skick. –– DVVJ-banan mellan och – är ett annat exempel. Den järnvägen tänker man stänga helt efter julhelgen med argumentet att den är i för dåligt skick. Det innebär att lasten på åtta till tio godståg i stället ska fraktas på väg. Tycker att det här är en bra järnvägs- och klimatpolitik? 46 (FP) replik: Det var ju bra att redde ut denna motsägelsefullhet. När det uppstår väderfenomen med till exempel mycket snö måste vi inse att det råder en annan typ av förutsättningar. Att reducera antalet tåg för att säkerställa snöröjningen måste ju vara en bra politik från och tågoperatörernas sida. Trädsäkringsprogrammet fortgår ju . När det har inträffat stormar är det de banor som man inte har hunnit röja som stängs. De andra banorna fungerar ofta. Det är glädjande att det pågår en lokal och regional diskussion med staten. Från är man helt enig om att se över dessa banor. Det gäller banan genom och samt Lysekilsbanan. Vi kan ju inte bevara en järnväg bara för dess egen skull. Vi måste se vilken potential som finns. Jag känner bäst till Lysekilsbanan, och jag har uppfattat att det där finns en stor potential med tanke på dess position vid hamnlägen och så vidare. Det tror jag är den rätta nivån för att se över vad man ska ha banorna till . Det måste utgöra grunden för vad man sedan ska göra med dem och hur mycket insatser som krävs. Det bygger alltså på vad man ska ha dem till. 47 (MP) replik: Jag tycker att en bana där det körs åtta till tio godståg har en klar potential för att få vara kvar. Det tycker ju också politikerna i . Det är precis som säger, att där är man överens om att man vill ha kvar dessa banor och satsa på dem. Man finansierar utredningar, och man är beredd att förskottera medel om det kommer med satsningar på banorna i planen . Men det har vi inte sett. Det visar sig. I har vi en särskild pott i vår gröna plan på 9 miljarder , det vill säga 750 miljoner . Det tror vi är en nödvändig åtgärd för att inte behöva lägga ned banorna. Jag undrar vad skulle vilja se i planen när det gäller satsningar på de regionala banorna. 48 (FP) replik: Jag vet ju inte riktigt när det ska vara klart. Men det arbete som pågår när man ser för dessa banor är väldigt viktigt, och det måste utgöra grunden för nästa beslut. Jag tror inte att det går att tala om exakt vad man ska använda banorna till . Om man ska utnyttja den potential som Lysekilsbanan har krävs det väldigt stora ombyggnader. Det som det hänger på nu är om man ska lägga ned banan eller inte, och det tycker jag definitivt inte att man ska göra. Det är ju ändå elektrifierad bana. Detta med lokala och regionala prioriteringar är viktigt. Vi diskuterade vägsatsningar här tidigare. När det gäller E20 genom vill bland annat vara med och finansiera för att höja upp E20 till motorvägsstandard. Så den regionala nivån har ju en väldigt viktig roll i det här sammanhanget. 49 (C): Jag vill inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer i detta betänkande. Vi är några här som har försökt vidga diskussionen i denna trafikpolitiska debatt till att omfatta alla trafikslag. Ur resenärens, användarens och transportköparens perspektiv är alla trafikslag precis lika viktiga när vi diskuterar trafikpolitik, det vill säga järnväg, väg, flyg, farleder för fartyg samt telekommunikationer. Det är ju hela resan som måste fungera. Jag tycker att statsrådet beskrev detta väl i sina anföranden. Men detta är sorgligt förbigånget och förbisett av den samlade oppositionen, Socialdemokraterna, . De har haft ett näst intill ensidigt fokus på järnväg i sina inlägg. är viktig, men den står ju inte för hela landets transportpolitik. För oss som i anförtros att besluta om andra människors pengar – det vill säga de skatter och avgifter som staten tar in för att finansiera gemensam välfärd och andra åtaganden – är det särskilt viktigt att vara lyhörda för människors beteende och behov. Därför är det viktigt att ha perspektiv på hela resan. Det är bara genom att se till helheten, till resenärens, användarens och transportköparens alla behov som vi kan driva fram de bästa lösningarna för ett transportpolitiskt väl fungerande samhälle. Att staten genom riksdag och regering lägger nästan – – av människors pengar på transportpolitik är inget självändamål. Det är för att hela samhället ska fungera och fylla de behov som medborgare, företag och andra med rätta har. Det finns de som i debatten här och annorstädes ställer vägen mot järnvägen och bilen mot tåget, i ett slags antingen-eller-resonemang. Men så ser ju inte verkligheten ut för den som nyttjar trafiksystemet. Cykeln, promenaden, bilen, bussen, flyget, tåget och it konkurrerar inte med varandra – de kompletterar varandra i nyttjarens vardag. För miljöns och för samhällets skull är det inte bilen, bussen eller lastbilen som ska stoppas, utan det är de utsläpp som bilen, bussen och lastbilen orsakar som ska bort. Utsläppen är otrevliga vare sig de kommer från en dålig bil, ett gammalt tåg eller en dålig buss. Jag vill mot bakgrund av detta passa på och fråga några av de talare som har varit uppe här och som i andra sammanhang också har pläderat för att införa kilometerskatt, eller vägförbättringsavgift som Socialdemokraterna har utvecklat det till, på lastbil i syfte att styra över gods från gummihjul till järnhjul. Hur tänker ni? Vi vill väl alla se att större mängder gods går på järnväg för miljöns och för trafiksäkerhetens skull. Men vi är ett land med mest avreglerade järnväg och med banavgifter i det absoluta bottenskiktet, och vi leder utvecklingen vad gäller andel gods på spår. Det är ju bra. Låt oss då fortsätta med den förda politiken, som uppenbart driver gods mot järnväg, i stället för att införa en skatt på avstånd. Det är precis det som förslaget från Socialdemokraterna, innebär – en skatt på avstånd i ett av glesast befolkade länder med ett perifert läge i utkant. Då förespråkar ni skatt på avstånd. Hur hade ni tänkt klara godsförsörjningen i de delar av landet som saknar järnväg? Ska de delar av landet som saknar järnväg läggas ned? Ska näringar som skogsindustri, byggnadsindustri, livsmedelsproduktion eller vad det månde vara – näringar som inte ligger vid en järnvägsstation – upphöra? Politikens uppgift är att se till att transportsystemet underlättar vardagen för människor och företag genom att erbjuda säkra, effektiva och miljöanpassade resor. , alliansregeringens och min målsättning är att hela ska vara möjligt att bo i. Då fordras ett trafiksystem som håller ihop hela landet och att olika trafikslag fungerar bättre, vart för sig och tillsammans. I ett sådant tänkande, i ett sådant samhälle och i en sådan planering är det obegripligt att man hyser ett närmast religiöst förhållningssätt till om ett hjul är gjort av järn eller beklätt med gummi – att det ena är fint och det andra är fult. Idén med att införa skatt på avstånd, den så kallade kilometerskatten, eller vägförbättringsavgiften, är ett uttryck för att stora delar av vårt land ska läggas i träda. Det är självklart en politik som och alliansregeringen inte ställer upp på. Vi är väl alla överens om att nyinvesteringarna och underhållet i tågtrafiken historiskt har varit eftersatt i vårt land. Vi är dock inte överens om att det har blivit bättre. Men så är det ju. Pengarna för drift och underhåll av statliga vägar och järnvägar har ökats på i flera steg. , när alliansregeringen tog vid efter den av och stödda , avsatte man för drift och underhåll av järnväg. är nivån 7 miljarder, och i denna budget tillför vi ytterligare resurser för underhåll. Vi kan konstatera att intresset för och resurserna till underhåll av väg och järnväg har ökat rejält under Alliansens ledning av landet. Men jag är ödmjuk, herr talman: återstår att göra, och det finns anledning att fortsätta med den höga ambitionsnivån. Vi inledde under den förra mandatperioden ett mycket omfattande arbete med renovering av landets infrastruktur, och det arbetet fortsätter med full kraft. medverkade jag vid invigningen av den nyrenoverade järnvägen –. Det var en glädjens dag i sydöstra . Nära är investerade i ett järnvägssystem i sydöstra . Det är en satsning som knyter samman människor, regioner, landsändar och länder. Denna satsning och många andra liknande satsningar och investeringar har varit möjliga tack vare den höjda ambitionsnivå alliansregeringen haft för vägar och järnvägar i vårt land. Vi är en bit på väg, men vi är inte i mål. Jag vill hävda, herr talman, att denna höjda ambition har varit möjlig tack vare alliansregeringens rejält ökade satsningar – satsningar som alltid är fullt ut finansierade, till skillnad från under den av och stödda . Det är bara med riktiga pengar man kan bygga vägar, järnvägar, it, farleder och annat. 50 (S) replik: Jag blir lite konfunderad när jag hör . Är det så att en avståndsbaserad vägslitageavgift som gör att även de utländska lastbilarna får betala – och inte bara de svenska, med den höjning av koldioxidskatten och dieselskatten som regeringen har föreslagit – är en skatt på avstånd? Men höjningen av banavgifterna, femdubblingen av banavgifterna, skulle inte vara en skatt på avstånd? Hur går resonemanget ihop? Det är 40–av skogsindustrins transporter som går på järnväg. Varför kan man bära en femdubbling av banavgifterna på den halvan av transporterna men inte bära en höjning av vägslitageavgiften? Jag förstår inte det resonemanget. I den budget som ligger på bord skär ni ned bärighetsanslag och tjälsäkerhetsanslag för flera hundra miljoner på landsbygden. Hur går det ihop om ni ska klara hela resan, som pratar om? I den plan som har lagt på regeringens bord skärs underhållsanslagen för väg ned med 2 miljarder . Hur går det ihop med tal om hela resan? Jag har förstått det som att är nöjd med att regeringen storsatsar på järnvägsunderhåll. Man öser ut pengar, enligt , och allt fungerar bra. Men hur kommer det sig att det där inte ger något avtryck i verkligheten? har mest missnöjda järnvägsresenärer. Antalet allvarliga fel på järnvägen har fyrdubblats. Hur är det möjligt att Alliansen är så nöjd med järnvägen och järnvägsunderhållet när resenärer, och regeringens egen utredare är så missnöjda? Vad beror den här diskrepansen på? Varför har resenärerna och inte märkt allt det goda som regeringen har åstadkommit i värld? 51 (C) replik: Låt oss bena ut det här från början. Vad gäller avgift på lastbilar är likabehandling, oavsett om de är svenskregistrerade eller utlandsregistrerade, primärt och viktigt. Vi har höjt och höjer banavgiften på järnvägen. Det är riktigt, herr talman. Men vi ligger fortfarande i bottenskiktet vad gäller att ta ut avgift på järnväg i vårt land. Det viktigaste, herr talman, är att avgiftsintäkten oavkortat går till att förbättra drift och underhåll av systemet. Jag tycker att det är roligt, herr talman, att använder begreppet planperiod när hans parti nöjer sig med att lägga en ettårig budget. Det är lite intressant. Jag vill fråga : Hur får man ihop ambitionen att hela landet ska leva och vara möjligt att bedriva verksamhet i, när man vill införa en kilometerskatt, i Ygemans parti omdöpt till vägförbättringsavgift, som kraftigt skulle fördyra för näringar som skogsindustri, byggnadsindustri, livsmedelsproduktion, ja, all form av produktion av varor som inte ligger vid en järnvägsstation?