prot · H00985 · 2013-03-27 00:00:00 — Den sammanfattande bedömningen från utskottet är att kommissionens förslag om utökade befogenheter för Europeiska järnvägsbyrån, ERA, när det gäller godkännande av järnvägsfordon och utfärdande och återkallande av järnvägssäkerhetsintyg, öppnande av nationell persontrafik och konkurrensutsättning av avtal om allmän trafik därför inte är förenliga med subsidiaritetsprincipen. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag. (Applåder) I detta anförande instämde , , , och (alla S). 5 (M) replik: Här anklagas Alliansen både för att ta till höga brösttoner och för att vara undfallande. Jag kan försäkra att vi i vår reservation anger vår tydliga och bestämda mening. Men liksom Socialdemokraterna vill vi inte ha votering i varje fråga. Men jag förstår fortfarande inte riktigt vad det är ni framför från oppositionens sida. uttryckte här att det är bra med en harmonisering. Men å andra sidan är det precis det som ni är emot när ni lägger fram detta förslag. Oppositionen invänder mot beståndsdelarna i sak i förslaget. Där har jag precis sagt att regeringen också gör det. Men där är vi inte . Vi diskuterar subsidiaritetsprövning. Tycker vi att det är rimligt att det på europeisk nivå ska genomföras en harmonisering av järnvägsmarknaderna? Jag tycker självklart att vi ska göra det. Då vill jag ställa en fråga till oppositionen och till . Är det rimligt att vara emot en EU-harmonisering? Det är det som ni egentligen nu framför. Det sätter krokben för den fortsatta processen med en harmonisering inom EU. Är det rimligt för den inre marknadens skull, är det rimligt om vi vill ha fler transporter på järnväg, och är det rimligt om vi vill ha stärkt konkurrenskraft för att vi i detta läge från det svenska parlamentets sida säger: Nej tack, vi vill inte ha någon harmonisering av reglerna kring den europeiska järnvägsmarknaden på EU-nivå? 6 (S) replik: Grunden för subsidiaritetsprincipen är att beslut bör fattas på EU-nivå om det innebär att utfallet blir bäst på det viset. Debatten handlar med andra ord om vilka åtgärder på EU-nivå som är proportionerliga mot nyttan av dem. När det gäller fjärde järnvägspaketet menar vi att det finns goda skäl till att beslut i frågorna lämpligen fattas på nationell nivå och inte på EU-nivå. Att exempelvis öppna inrikes persontrafik för konkurrens är en alltför långtgående åtgärd som EU inte bör bestämma över. Nyttan av att ett sådant beslut fattas på EU-nivå överväger inte de fördelar som finns med att beslutet fattas på lokal eller regional nivå. Därför bör beslutanderätten förbli lokal, regional eller nationell. När vi avreglerade skulle det ha känts fel om skulle ha bestämt detta. Subsidiaritetsprövningen handlar om demokrati, och vad vinner besluten på att flyttas? Besluten ska fattas så nära medborgarna som möjligt. Att upphandla trafik från till tycker vi ändå måste vara ett beslut för värmlänningarna. Men har fortfarande möjlighet att yrka bifall till sitt eget förslag. 7 (M) replik: Jag kan påminna om att syftet med förslaget som anges är att utveckla den gemensamma marknaden på järnvägsområdet. Var görs detta bäst? Jag vidhåller fortfarande att det görs bäst på just europeisk nivå. Sedan kan vi båda två och alla andra i kammaren ha synpunkter på vad denna harmonisering ska innebära i sak. Jag har läst många faktapromemorior i detta ärende där regeringen är mycket tydlig med att man har invändningar i sak. Jag är övertygad om att infrastrukturministern kommer att föra fram dessa invändningar, vilket redan har gjorts i faktapromemorian. Om detta råder det inga tvivel, och där är vi överens. Det finns delar i sak där vi har rätt att invända. Det som jag ställer mig frågande till är den signal som skickas från det svenska parlamentet, från riksdag. Detta är en subsidiaritetsprövning. Det är en fråga som handlar om huruvida vi vill ha dessa beslut på EU-nivå eller inte. Jag menar att om vi vill ha en inre marknad i hela är det självklart att vi också måste ta dessa initiativ på europeisk nivå. Jag kan också ställa mig frågande till det faktum att tycker att det är rimligt att utländska företag kan operera i på den svenska marknaden som är öppen för konkurrens, medan svenska företag inte kan verka på utländska marknader. Är det en rättvis ordning? Nej, jag tror att vi har mycket att tjäna på en harmonisering på EU-nivå. Jag tror att vi måste lära oss att skilja på sak och subsidiaritet. I detta fall har vi faktiskt hamnat snett. Vi är överens i sak om att det föreslås problematiska insatser. Men när det gäller på vilken nivå vi stärker den gemensamma inre marknaden, på vilken nivå vi främjar europeisk konkurrens, och på vilken nivå vi tillsammans kan ta krafttag för att öka järnvägens andel av transporterna menar jag bestämt att det är på en europeisk nivå som samordningen görs bäst. 8 (S) replik: Som jag sade tidigare handlar det inte om ett ställningstagande i sakfrågor. Om SL ska köra i egen regi måste det väl vara ett beslut för och inte för ? Det är viktigt att vi fattar besluten på rätt nivå. I sak kan vi ha olika uppfattningar. Men det är inte det som vi fattar beslut om här och . Det nationella bestämmandet är viktigt för att medborgarna ska känna att de kan vara med och påverka transportpolitiken. Att göra besluten överstatliga är inte i överensstämmelse med subsidiaritetsprövningen. 9 (MP): Om vi ska klara klimatet måste vi resa klimatsmart både nu och . Det är flera talare som redan har slagit fast det. Det är därför viktigt för , för EU och för hela världen att tåget är ett förstahandsalternativ för allt fler resenärer. Att det inte är så har flera orsaker. Det handlar om de ständiga tågförseningarna, de krångliga biljettköpen, de dyra tågbiljetterna och de billiga bil- och flygresorna. Det är några förklaringar till att inte fler åker tåg i och i . Hur kommer man då åt detta? Hur gör vi tågtrafiken bättre i ? Hur ökar vi järnvägens konkurrenskraft gentemot andra trafikslag? Det är frågor som försöker hitta ett svar på. Det är bra. Det hade varit mycket bra om hade uppehållit sig lite grann kring de ständiga tågförseningarna, de krångliga biljettköpen, de dyra tågbiljetterna och de billiga bil- och flygresorna, alltså det som verkligen betyder något för resenärerna. Det hade också varit bra om hade koncentrerat sig på de tekniska hinder som finns för de tåg som ska åka över landgränser olika spårbredder, olika signalsystem, olika regler som gör det krångligare och dyrare att åka tåg mellan länderna i . Men i stället lägger fram ett förslag som ska detaljstyra hur olika länder ska organisera sin nationella järnväg. I stället lägger man fram ett förslag som riskerar att göra det krångligare och dyrare för operatörerna att få sina fordon godkända. I stället för att göra järnvägen konkurrenskraftig vill att det ska vara obligatoriskt för alla medlemsländer att konkurrensutsätta den. Man har spårat in på fel konkurrensspår. Med det fjärde järnvägspaketet skulle EU:s länder få ägna åt att organisera om och sälja ut sina järnvägar i stället för att sälja fler tågbiljetter. Enligt det fjärde järnvägspaketet får inte den som har hand om spåren vara densamma som den som kör tågen. Alla länder måste släppa in privata operatörer på spåren, och kommersiell trafik måste få företräde för upphandlad trafik, det vill säga en avreglerad och privatiserad järnväg. Det är ett järnvägssystem som i sin uppstyckning går ännu längre än det svenska, den uppstyckning som riksdag så sent som beslutade ska utvärderas. Med detta förslag skulle alltså alla länder tvingas införa samma organisation av den nationella järnvägen. Det är en organisationsmodell som en majoritet av de svenska riksdagspolitikerna vill utvärdera och förändra. Jag tycker att det är märkligt att Alliansens företrädare i trafikutskottet tycker att detta är okej, dels därför att ni själva röstade för utredningen av det svenska järnvägssystemets organisation, dels därför att det onekligen finns andra järnvägssystem i som när det gäller antalet resande har lyckats lika bra, eller lika dåligt, som järnvägssystem. Vi i tycker att det ska vara upp till varje land hur man organiserar persontrafiken inom landet. Vi anser att kommissionens förslag strider mot subsidiaritetsprincipen. Detta är inte en fråga som ska avgöras på EU-nivå. Jag yrkar bifall till förslaget i trafikutskottets utlåtande. 10 (C) replik: anför krångel och att det är dyrt och icke förutsägbart. Det är ur ett resenärsperspektiv helt korrekta iakttagelser av det europeiska järnvägssystemet. Jag delar syn på att den som vill göra den miljökloka resan möts av krångel, hinder och bekymmer. Men, , det är precis detta EU-förslaget avser att rätta till. Det ska skapa harmoni och förutsägbarhet för den som väljer att åka tåg mellan och . Min fråga till , herr talman, blir: Hur tror och att internationella höghastighetståg i syfte att transportera passagerare i konkurrens med flyg ska kunna bli möjligt om vi inte sluter internationella överenskommelser? 11 (MP) replik: Jag tror absolut att det är viktigt att vi gör överenskommelser om tågtrafiken. Det sker , och det har det gjort . Vi har ett jättebra exempel på en sådan europeisk överenskommelse, som faktiskt gör det väldigt lätt för tågresenärer att resa i om man väljer detta system. Jag vet inte om har prövat det, men jag gjorde det . Det handlar om våra Interrailkort våra tågluffarkort. Det är ingenting som eller våra politiker i har haft någonting med att göra, men det har fungerat väldigt bra. har det varit lite krångligt när det har kommit in nya tågoperatörer på denna marknad och man ska komma överens om vilka områden biljetterna ska gälla på, vad det ska kosta och så, men man har löst det på ett rätt bra sätt. Visst ska vi alltså göra överenskommelser, men vi ska inte detaljstyra hur man ska åka tåg mellan och eller hur den trafiken ska upphandlas. 12 (C) replik: När det gäller dem som sliter sitt hår för att uppnå en effektivare järnvägstrafik över den europeiska kontinentaldelen och upp i är alltså och svar tågluffarkortet . Jag trodde, herr talman, att tågluffarkortet handlade om att man valde en månads vistelse i att vi ur ett skandinaviskt perspektiv tog oss ut i . Trafikvolymen i persontransport är dock affärsresenärer och familjeresenärer som vill från södra till eller omvänt. Det är deras perspektiv vi måste använda när vi funderar på hur vi effektiviserar och gör det enkelt, möjligt och rimligt att välja det miljövänliga tåget. Ett tågluffarkort som innebär ett planlöst irrande över medan man åker mellan och tror jag inte är det svar vi förväntar oss . Syftet med kommissionens förslag är att effektivisera och öka möjligheterna för ett internationellt, gemensamt regelverk. Avslutningsvis: Enligt och sätt att se det, vari består rättvisan i att danska, tyska och italienska persontrafikjärnvägsföretag kan starta trafik i ? Jag tror att det skulle kunna vara utmärkt sett ur ett produktutvecklings- och effektivitetsarbete, men en svensk järnvägsoperatör kan med dagens överenskommelser inte starta trafik i . Vari består rättvisan och rimligheten? 13 (MP) replik: Jag vet inte om det handlar om rättvisa, men jag tänker att kunde höra hur smart de skånska resenärerna tyckte att den danska järnvägen var inne och körde eller trafiken nere i . Det gick så där, kan man säga. Företaget gick i konkurs, och det var väldigt mycket strul innan man kunde få ordning på trafiken innan SJ fick gå in och börja köra tågen igen, så att resenärerna kom till jobbet. Det kan vara bra med utländska operatörer i landet, men jag tycker fortfarande att det är upp till varje land att bestämma vilka som ska få köra i landet. Jag tog tågluffarkorten som ett bra exempel. Det är fortfarande så att det kan vara den billigaste biljett man kan köpa och det enklaste sättet att resa i även om man inte ska irra runt en månad när man till exempel ska åka till eller . Det finns dock andra bra initiativ som har tagits av EU. Jag tänker på den vitbok vi hade och diskuterade här . Det fanns mycket bra förslag i den, bland annat ett EU-förslag om att man ska sätta ett mål för hur man ska flytta över transporterna från väg och flyg till den klimatsmarta järnvägen. Detta var någonting och hans allianskamrater motsatte sig i sitt yttrande över vitboken. Man motsatte sig också andra saker som var bra i vitboken, men man slog i alla fall fast en sak: Man sade att man tycker att frågor om den lokala och regionala kollektivtrafiken lämpligen bör hanteras inom respektive medlemsstat och att det i det fortsatta arbetet inte ska göras avkall på subsidiaritets- och proportionalitetsprincipen när det gäller detta. Jag kan inte se annat än att Alliansen nu har ändrat inställning. 14 (SD): får vi under behandlingen av denna typ av ärende påminna varandra lite grann om vad det egentligen handlar om. Det är en subsidiaritetsprövning vi gör just , och det handlar kanske i mindre omfattning om det tekniska innehållet i fjärde järnvägspaketet. Vi har under de ungefär jag har varit med haft åtskilliga subsidiaritetsprövningar. Ytterst sällan har det varit ifrågasättanden av dem, utan man har kunnat godkänna dem. Det har som någon sade innan handlat om standardiseringar av ett slag vi har haft stor nytta av. Det kommer vi säkerligen att fortsätta att göra där det verkligen kommer till nytta. Här finner jag emellertid, vilket uppenbarligen en majoritet i utskottet också gör, att det handlar mer om en maktförflyttning från vårt svenska parlament till EU eller , som man i dagligt tal säger. Som sverigedemokrat ser jag ingenting positivt i en sådan gradvis förskjutning av makten, utan där instämmer jag i bland annat och även anförande. En obligatorisk konkurrensutsättning ser jag inte heller som någonting positivt. Man säger att det inte påverkar . Nej, det är klart att det inte gör, för här är alltihop redan utsålt. Det gör det alltså kanske inte i den delen. Dessa teknikaliteter får vi dock anledning att återkomma till. Jag kan, som utskottsmajoriteten skriver, bara konstatera att innehållet i förslagen är alltför långtgående. Utskottet anser att det finns förslag till regleringar som i stället bör hanteras på nationell nivå. Det som först fick mig att studsa till i detta ärende var den europeiska järnvägsbyrån. När jag fick klart för mig att de skulle ta över makten av till exempel vår egen transportstyrelse började jag undra vad denna maktförskjutning egentligen går ut på. Där kan jag än en gång bara instämma i dagens handlingar, där utskottet ifrågasätter om en sådan överflyttning av beslutskompetens från medlemsstaterna till ERA när det gäller godkännande av järnvägsfordon och utfärdande och återkallelse av säkerhetsintyg för järnvägsföretag är en proportionerlig åtgärd för att nå syftet med förslagen. Jag menar att det verkligen inte är en proportionerlig åtgärd. Jag skulle vilja upprepa vad tidigare talare har sagt: Här har funnit anledning att göra en utredning av järnvägssystemets organisation för att säkerställa att järnvägen utvecklas och förvaltas på bästa sätt. Jag kan fråga regeringsrepresentanterna om de vet när denna kommer att tillsättas. har det varit väldigt tyst om den utredningen, som har beslutat. Det är möjligt att vi erhåller ett svar på det. I avvaktan på det yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 15 (M) replik: Att har ett motstånd mot Europeiska unionen, nästan en fundamental, näst intill religiös, uppfattning om att allt som görs på EU-nivå är fel känner vi till . Däremot är jag förvånad över den allians som har skapats här kring motståndet mot EU. Likväl är jag inte förvånad över resonemanget från Wiklander. Däremot ställer jag mig frågande till hur länge detta nästan religiösa motstånd mot EU ska få hindra enskilda människors möjligheter att färdas fritt inom . Det här förslaget syftar till att underlätta människors vardag, att underlätta för människor att göra klimatsmarta val, att hellre ta tåget än flyget. Hur länge ska detta fundamentala motstånd mot EU ställas mot att underlätta människors vardag? Hur kommer det sig att man inte kan se just därför att vi diskuterar subsidiaritetsfrågan och inte sakfrågan att om vi vill göra det enklare för människor att röra sig inom måste det till en samordning på EU-nivå? 16 (SD) replik: Huruvida jag skulle ha en religiös uppfattning om EU överlåter jag åt andra att bedöma; själv känner jag mig inte särskilt anfäktad av sådant. Den uppfattning vi har av EU från mitt partis sida är att vi inte tycker om överstatlighet. Vi tycker inte om att parlamentet sätts under någon sorts förmyndare i andra länder. Vi tycker inte heller om den sortens subsidiaritetsprövning som föreslås här. Det som representerar kan jag möjligen tänka mig, men jag är mot den här fanatismen att allting är till salu, att allting ska konkurrensutsättas vare sig det är bra eller inte. Vi har sett vad vissa konkurrensutsättningar har lett till i vårt land, och vi har fått ganska nog av en del. Jag kan nämna ett par. Taxirörelsen fixade man för ett tjugotal år sedan. Den fungerar inte. Om järnvägen fungerade kanske vi inte hade behövt tillsätta en utredning, som tydligen aldrig kommer till stånd. I stället pratar man här om att vi hindrar människor att resa. På vilket sätt blir det bättre om EU får bestämma hur järnvägsvagnarna ska se ut och hur de ska fungera och göra en överprövning på det? På vilket sätt blir människornas vardag bättre av det? blandar ihop järnväg och flyg. Jag är av uppfattningen att båda trafikslagen behövs och ska kunna komplettera varandra. Det är inte lätt att åka tåg till . Det tar lite när vi ska på våra utskottsresor till exempel. 17 (M) replik: När det gäller att inte ställa trafikslagen mot varandra är vi överens. Det är klart att varje trafikslag har sin plats. Däremot har vi väldigt högt ställda klimat- och miljöambitioner i liksom i . Vi vill vara ett föredöme på miljöområdet, i alla fall vill jag att vi ska vara det. Jag tror att det är ambition och de flesta partiers ambition. Vi har tyvärr sett att järnvägsmarknaderna och andelen av järnväg av hela transportmarknaden inte har ökat. Flyget har ökat , men det har inte järnvägsmarknadens andel gjort. Det tycker jag är tråkigt. Det är ett klimatsmart sätt att resa. Jag tycker också att EU ska vara ett mellanstatligt samarbete, och jag tycker att oppositionen på det här sättet väljer att sätta stopp för en konstruktiv debatt som vi annars kunde ha fört i med de andra medlemsstaterna om hur vi bäst utformar det här förslaget. har oppositionen från början sagt nej till harmoniseringen. Jag tycker att det som här för fram är ganska intressant. Kanske har vi någonstans nått kärnan i resonemanget? Kan det måhända vara så att oppositionen inte alls tycker att det är positivt med en harmonisering? Att döma av tongångarna från är det snarare tvärtom. En konkurrensutsättning av marknaden är inte alls bra. Jag menar att det för varje resenärs skull är rimligt och vettigt att det finns ett större utbud av resor att välja mellan och en större press på priserna, som ju följer av ett ökat utbud. Det gör att människor på ett enklare och ett mer kostnadseffektivt sätt kan välja hur de vill ta sig fram inom . Det är anledningen till att jag tycker att det här förslaget är bra. Jag tror inte att tågluffarkortet är svaret i det moderna , och jag tror att vi måste utveckla sätten att resa. Jag tycker att det är tråkigt att oppositionen, såsom det låter på , är emot en öppen marknad i sin helhet och egentligen emot harmoniseringen som sådan. 18 (SD) replik: Jag tror att och jag är ganska överens. Vi vill båda naturligtvis ha ett bra järnvägssystem, vill att det utvecklas och att folk använder det mer. På vilket sätt skulle denna utveckling garanteras genom att vi lämnar ifrån oss beslutsmakten till EU? Det förstår jag inte. Eftersom det handlar om subsidiaritetsprövning och ingenting annat menar jag utan att ha någon religiös uppfattning i frågan att en ståndpunkt som är ganska vettig är att vi säger ifrån när man vill avlöva parlamenten så som man nu gör. Av handlingarna framgår att det finns exempel på åtgärder som kan underlätta utan att man behöver gå sådana här vägar. Det är gemensam information, gemensamma tidtabeller, biljettsystem och så vidare. Det finns naturligtvis väldigt mycket att göra. Teknikaliteterna i det här järnvägspaketet kan leda till många intressanta diskussioner, och kanske vi i slutändan, förhoppningsvis, får se ett enigt utskott bakom vilka åtgärder som behövs. 19 (V): Jag är mycket nöjd med att majoriteten i trafikutskottet anser att kommissionens förslag i fjärde järnvägspaketet strider mot subsidiaritetsprincipen. Kommissionens förslag om att utöka befogenheterna för Europeiska järnvägsbyrån, ERA, när det gäller att godkänna järnvägsfordon och att utfärda och återkalla järnvägssäkerhetsintyg anser vi i majoriteten inte ska vara underställda överstatliga beslut. Det behövs inte heller överstatliga beslut om att öppna inrikes persontrafik för konkurrensutsättning. Kommissionens förslag till fjärde järnvägspaketet, som presenterades , sägs ha till syfte att skapa en gemensam europeisk järnvägsmarknad. Det sägs vidare att man vill undanröja administrativa och tekniska hinder, öppna marknader, skapa oberoende järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare och undvika förtäckt diskriminering. På sedvanligt marknadsfundamentalistiskt sätt à la EU lägger man allt fokus på de privata tågoperatörernas och infrastrukturförvaltarnas krav. Man lägger inget fokus på medborgarnas och resenärernas vare sig krav eller behov. Och alliansregeringen välkomnar, föga överraskande, kommissionens förslag om obligatorisk upphandling av kollektivtrafik på järnväg, vilket regeringen i stor utsträckning redan genomfört i landet. Trots att vi i tycker mycket illa om att konkurrensutsatt kollektivtrafiken är det ändå viktigast att landet självt har beslutanderätt om hur man vill organisera inrikes kollektivtrafik på järnväg. Det betyder att kan bestämma självt om att förändra dagens organisation. anser att det saknas belägg för att konkurrensutsättningen av järnvägstrafiken innebär att man, som kommissionen hävdar, säkerställer att järnvägen utvecklas och förvaltas på bästa sätt. menar att det är avregleringen och uppdelningen som är huvudorsaken till att vi har ett illa fungerande järnvägssystem med undermåligt underhåll, förseningar och inställda tåg som resultat. Skulle järnvägsunderhåll vara mer samordnat och helhetssyn råda skulle vi ha bättre underhållna järnvägar. Vi behöver alltså mer samordning och gemensamma tag för att få landets järnvägssystem att fungera och förvaltas på bästa sätt och därmed också öka de klimatsmarta transporterna på järnväg. Vi är därför angelägna om att påminna hela om det enhälliga beslutet om att genomföra en utförlig utredning av järnvägssystemets organisation. Man kan ju undra varför allianspartierna , utan att avvakta resultatet av den utförliga järnvägsutredningen, säger ja till överstatliga beslut om att öppna marknaden för inrikes persontransporter. För del handlar det om intellektuell hederlighet när vi kräver att få fakta på bordet innan säger ja till kommissionens förslag att öppna marknaden för inrikes persontrafik. Detta synsätt borde gälla även de borgerliga partierna. Låt oss dra lärdomar av den svenska konkurrenssättningen. Vi måste våga ta till oss det som har hänt, se sanningen i vitögat och sluta upp med allt hyckleri om att avreglering och privatisering ger oss den bästa tänkbara järnvägsorganisationen. Det är ett viktigt beslut att säga nej till överstatligheten i det fjärde järnvägspaketet. Landets medborgare betalar gemensamt för kollektivtrafiken med skatter och biljettpengar. Kollektivtrafiken tillhör oss och är liksom övrig infrastruktur, vård, omsorg och skola en del av den grundläggande samhällsservicen. Avreglering, bolagisering och konkurrensutsättning har varit ledord. Detta har tvingat fram stora förändringar och försämringar inom kollektivtrafiken.