prot · H009135 · 2013-09-05 00:00:00 — Försök föra ett resonemang i stället, . Frågan är: Tycker att det fungerar bra ? Tycker att det är vettigt att man kan pressa ut pengar ur skattemedel genom att erbjuda en sämre kvalitet i skolan? Säg det då! Men kom inte med några pamfletter som handlar om politisk retorik, utan ha en resonerande ton. Annars blir det ingen respekt för den här diskussionen. Vi tycker att det ska finnas mångfald. Vi tycker att det ska finnas ordning och reda. När det gäller byggsektorn, , vill jag säga: Se till att det tas tag mot den ekonomiska brottsligheten där i stället. Se till att det finns kollektivavtal. Men det struntar ni i. 10 (FP): Jag skulle vilja att interpellanten lyssnade lite bättre på . Det är ändå den här regeringen som tar itu med de problem som har uppstått. Man måste ge regeringen det erkännandet att den reder ut detta . Egentligen är problemen inte alltid nya. Jag har själv suttit i fullmäktige som beslutade om att bygga en skola och där entreprenören gick i konkurs. Den hette förut , av alla namn. Vem tar hand om detta? Jo, ytterst är det skattebetalarna genom kommunen eller genom lönegarantin. Jag tror, herr talman, att det här var typiskt för interpellanten i ett avseende. Jag ställde en konkret fråga om man får göra vinster på att köra elever till skolan, vinster som skulle ha kunnat användas till att öka lärartätheten, läromedlen och så vidare. Den mest centrala frågan av alla är: Får man göra vinster eller inte? De är olika stora, det inser jag också, men får man göra vinster? Jag menar att om man inte får göra vinster på bussbolag som kör elever till skolan så kommer det inte att finnas någon som vill driva sådana bussbolag. Det är den centrala frågan. Man måste få göra vinster. Men i övrigt, herr talman, måste jag i den här debatten ändå säga att vi ska vara glada över att vi har en bra skola med många skickliga lärare. Den håller på att bli ännu bättre enligt mitt sätt att se. Jag är övertygad om att även om olyckan skulle vara framme och vi får ett regimskifte kommer nästan ingenting att ändras i den situation vi har fått. Vi kommer att fortsätta på den vägen, för en bättre kunskapsskola i . Ingen vill tillbaka till den skola jag gick i. 11 Finansminister (M): Vad den här debatten ytterst handlar om är hur vi ska få en skola som ger våra elever goda kunskaper. Där är regeringens hållning glasklar. Vi ska sträva mot en kravskola med betyg, ordning, prov och välutbildade lärare som får bättre betalt ju mer utbildade de är. Det ska också finnas valfrihet. Det centrala är naturligtvis att alla barn, varav går i den kommunala skolan, ska ha och vara i en kunskapsskola. Det är där vi egentligen har skiljelinjen. Socialdemokraterna tror inte på kunskapsskolan. När det gäller vinsterna är Socialdemokraternas resonemang mer än lovligt märkligt. Det är okej att göra en vinst på 8 miljarder avseende köpta varor till skolan, men det är förkastligt med lönsamhet när man säljer tjänster. Det är okej med en högre vinst, på 70 miljarder, i byggsektorn, och då talar vi om de 70 miljarder som det offentliga köper för av byggsektorn. Där är det okej med högre lönsamhet. Detta resonemang är med förlov sagt väldigt märkligt och inkonsekvent. Sedan är det inte som Socialdemokraterna gör gällande, att vi inte har gjort någonting. Den här regeringen har tagit tag i hela friskolesektorn med skolinspektioner, kontroll, åtgärder och krav på ordning och reda i verksamheten. Det är vi som har stängt de möjligheter till skatteplanering som Socialdemokraterna öppnade. Sedan är och förblir det så att om vi ska ha valfrihet och om det ska finnas privata företag som är intresserade av att driva verksamhet måste vi ha lönsamhet. Ska det fungera i hela landet måste vi ha en fri etablering. Det är de två sakerna Socialdemokraterna vill komma åt. De vill få bort lönsamheten och lägga makten hos kommunalråden. De börjar med att säga det här om skolan. Men varför inte säga det också om barnomsorgen, sjukvården, apoteken eller äldreomsorgen? Varför inte stå upp för det resonemang man har? Man är emot valfrihet, och visionen är att makten ska tillbaka till de kommunalgrå kommunalråden. Där är skiljelinjen i politiken. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2012/13:497 om kvotering som medel för att uppnå jämn könsfördelning i bolagsstyrelser 12 Statsrådet (FP): har frågat om han avser att vidta åtgärder så att en lag införs för att nå av vartdera könet i börsbolag och offentligt ägda bolag, om han avser att verka för att ge uppdrag till mig som jämställdhetsminister att överväga kvotering samt vilka initiativ finansministern är beredd att vidta med anledning av sina uttalanden om att överväga kvotering. Interpellationen har överlämnats till mig att besvara. Regeringens inställning till lagstiftning om kvotering är den jag upprepade gånger, bland annat här i kammaren, har gett uttryck för: Det är ägarnas ansvar, inte politikernas, att se till att styrelsen präglas av mångfald och att den samlade kompetens som finns bland både kvinnor och män tas till vara. Regeringen har tagit olika initiativ för att stärka kvinnors företagande och ledarskap. Som exempel kan jag nämna programmet Styrelsekraft, som drivs av , och stödet till Golden Rules of Leadership. Att utvecklingen går alltför långsamt är vi överens om. Jag fortsätter därför dialogen med näringslivet och andra centrala aktörer för att diskutera strategier för hur synen på bemanningen av ledande positioner och av styrelser kan utvecklas, med en jämn könsfördelning som mål. 13 (MP): Tack för svaret, ! Det var tråkigt att alldeles lämnade kammaren. Han svarade ju på interpellationen precis före den här. Min avsikt med interpellationen var just att fråga vad han egentligen menade när han återigen uttalade sig positivt om kvotering. Det var faktiskt från honom jag ville ha ett svar. För vilken gång i ordningen sade nu representanter från att de överväger kvotering? Jag har full respekt för att återigen stänger dörren, om den nu någonsin har varit på glänt i den här frågan. Eftersom jag är fullt medveten om regeringens samlade svar är det mycket förvånande att finansministern gång på gång uttrycker någonting annat. Frågan är: Är det bara snack utan innehåll? Uppenbarligen är det så. säger i sitt svar att regeringen har tagit olika initiativ för att stärka kvinnors företagande och ledarskap. Men vad har då effekten blivit? Enligt SIS Ägarservice är det nu 27 börsbolag som helt saknar kvinnor i styrelsen jämfört med 25 . Totalt sett är 353 ledamöter kvinnor. Det kan jämföras med 1 129 män. Det är inte särskilt imponerande. , av diskussioner, är det alltså fortfarande män i börsbolagens styrelser. Man kan fundera på vilken effekt de här metoderna har haft. Jag skulle verkligen önska att vi inte behövde kvotering. Kvotering är inget mål för mig eller , utan kvotering är en metod som fungerar. I svaret står det som sagt att man ska stärka kvinnors företagande och ledarskap. Men hur ser det ut på företagarsidan? Mäns överrepresentation bland företagare ökar även i kvinnobranscher. Konkurrensutsättningen av den offentliga sektorn skulle leda till att fler kvinnor startade företag. Det var politikernas förhoppning, men resultatet så här långt är att fler män än kvinnor driver företag i flertalet branscher även inom de kvinnodominerade branscherna. Det visar en lic-avhandling i företagsekonomi vid som kom . Licentiat har studerat samtliga småföretagare i 16 kvinnodominerade näringsgrenar som påverkas av konkurrensutsättning. Hon konstaterar att kvinnors företagande har ökat, men det har också mäns. Kvinnors andel av företagandet har minskat i nio av näringsgrenarna, och kvinnors underrepresentation bland företagarna har förstärkts . Det går alltså helt emot det vi egentligen ville. Enbart i näringsgrenarna barnomsorg i förskola, annan barnomsorg och annan hälso- och sjukvård har kvinnor en representation bland företagarna som motsvarar deras andel av de sysselsatta. Vad har de här insatserna haft för effekt? Man kan fundera på om det finns någonting annat som regeringen tänker göra. Finns det över huvud taget någon öppning att diskutera någon annan metod än det som regeringen har gjort? 14 Statsrådet (FP): Jag delar uppfattning att kvotering är en bra metod. Det är också den vi har använt i politiken. Det har både ditt parti, mitt parti och parti gjort. Med ett medvetet arbete har vi sett till att skapa mångfald i styrelser, regering, riksdag, kommunala beslutsnämnder och också i de statligt ägda företagen där vi med ett medvetet kvoteringsarbete fått en fifty-fifty-situation i styrelser, och kommer vi också att få det i ledningsgrupper. Vi är överens om kvotering som metod. Vi är också överens om att det är oacceptabelt och förfärligt att näringslivet inte har kommit längre än vad det har gjort. Det vi inte är överens om är vilka metoder vi ska använda. Jag kan också känna uppgivenhet och frustration. Jag stänger inga dörrar, men tycker jag inte att jag har prövat de vägar till samtal och påverkan som jag också har att använda. Därför är jag och regeringen fortsatt negativa till att lagstifta om kvotering till börsbolagens styrelser. Den undersökning om kvinnors företagande som jag inte har hört talas om tidigare sträcker sig . Det finns mycket att göra, men enligt de siffror jag känner till har andelen kvinnor bland nyföretagare ökat fram . De åtgärder som regeringen vidtar spelar någon roll, och jag tror att det är viktigt att utvärdera dem, att fortsätta med dem och att söka nya lösningar . 15 (MP): Den här undersökningen sträcker sig . Det är också intressant att se att andelen kvinnliga företagare ökade , men det svängde . Då dyker andelen kvinnliga företagare igen. Resultatet på en detaljerad näringsgrensnivå visar att det finns en stabilitet även där när det gäller underrepresentation bland företagare, och det handlar om strukturella villkor. Kombinationen av stordrift och upphandling gynnar mäns företagande, medan smådrift och kundval gynnar kvinnors. Det skulle naturligtvis vara intressant att se om det har skett något stort trendbrott efter 2008, så jag hoppas att hon gör en uppföljning av den här studien. När det gäller representationen i bolagsstyrelser har det egentligen inte hänt någonting, och det bekymrar mig jättemycket. Jag hör att tycker att kvotering är en bra metod, men jag anar att inte hela regeringen är överens om det. Och därför kan inte lägga fram det förslaget. sade till : Jag tror inte att företagen klarar av att rätta till det här själva. Så sade han, och även Per Schlingmann har sagt liknande saker. Om man menar allvar med det borde regeringen ta tag i den här frågan och införa kvotering. Vi kan väl ta bort kvoteringen när det blir möjligt . förlitar man bara sig på samtal, och det har inte gett någon som helst effekt . Vi fick ett initiativ från EU . antog ett förslag till direktiv med målet att kvinnor ska utgöra av styrelseledamöterna i börsnoterade företag. Kärnan i förslaget bygger på en transparent urvalsprocess med ambition att nå . Det var baserat på tydliga kriterier och en jämförelse av kandidaternas färdigheter och kvalifikationer. För statliga bolag satte man upp målet till 2018 och för privata bolag till 2020. Vi i borde kunna ha en sådan lagstiftning för kommunala och statliga bolag, det vill säga offentliga bolag, och privata bolag. Medlemsstaterna skulle införa sanktioner för brott mot reglerna, och enligt kommissionens förslag var det helt upp till medlemsländerna att utforma sanktionerna utifrån relativt vaga riktlinjer. Men regeringen gick emot det här förslaget. Jag beklagar verkligen det. Det hade varit ett sätt att få spelregler. Det är inte enbart en ägarfråga. Det handlar om att inte ta vara på halva befolkningens kompetens. Man kan fundera på vad som är regeringens linje om finansministern överväger kvotering men inte hela regeringen. Finns det någon annan möjlighet? Jag tyckte att jag hörde en aning av en fundering i förra inlägg om att kvotering var en bra metod som har fungerat i politiken. Skulle det inte vara lämpligt att sätta upp spelregler för alla bolags styrelser, offentliga som privata, att använda den här metoden tills vi når en bättre representation i våra bolag oavsett om de är offentliga eller privata? 16 Statsrådet (FP): Jag upprepar det som jag har sagt tidigare, nämligen att jag tycker att kvotering är en bra metod. Jag tycker inte att det är en bra princip att också lägga den på näringslivet. Jag har sagt tidigare och jag säger igen att det finns en gräns, det ska jag inte neka till, där jag liksom slutar tro på att näringslivet kan klara av det på egen hand, men jag är inte där . Vi kommer nog inte längre i den delen av vårt samtal. När det gäller EU-kommissionär initiativ har riksdag avvisat de idéerna mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen, så oavsett vilken ställning man har i sakfrågan handlar det också om huruvida det här är ett förslag att hantera på den här nivån. När det gäller företagandet är det så som säger att kundval och valfrihet gynnar det småskaliga företagandet. Det är intressant att se att det är ett antal av våra kommuner till exempel som använder sig av LOV, och att sådana företag växer fram. Jag hyser gott hopp om att vi är på rätt väg, men självklart finns de strukturer som ligger bakom löneskillnader, mäns våld mot kvinnor och en massa andra saker som jag jobbar med också närvarande i näringslivet och i företagen, och de behöver bekämpas där också. 17 (MP): Jämställdhetsministern kryper runt detta och försöker vara tydlig med att regeringen inte vill det här. Jag har förståelse för att man kan ha en annan ideologisk hållning och inte vilja lägga det här på företagen, men om vi nu var överens alldeles om att vi är bekymrade över att det inte händer någonting måste vi också kunna se att det finns en anledning att ändra metod, och det är därför som jag tycker att det är viktigt att återigen lyfta frågan om att ha en lagstiftning i som ger tydliga spelregler. Som sagt var, vi har diskuterat den här frågan i och ändå inte kommit någon vart, och det gör att jag inte delar ministerns uppfattning om att inte gå fram , för måttet är rågat för mig. En fundering som jag har rör att nu är på gång med att besluta om att ta fram ett direktiv. I andra frågor, till exempel när det gäller visstidsanställningar, har ju sagt att man inte så gärna bryr sig om de direktiv som EU har lagt fram, men hur kommer regeringen att göra i den här frågan? Om man antar ett direktiv på EU-nivå om att införa en kvoteringslagstiftning, kommer att bry sig om det? 18 Statsrådet (FP): Glädjande nog har det ju hänt någonting . har vi fifty-fifty i de statliga bolagens styrelser. Det visar att det finns vägar att gå och metoder att använda. Jag kryper inte, utan jag står rakt upp och säger: Jag tycker att ni i näringslivet ska lära er av oss. Jag hyser fortfarande hopp om att det ska hända. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2012/13:506 om visstidsanställning 19 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig när regeringen avser att ändra lagstiftningen för att stoppa missbruket med att olika visstidsanställningar kan staplas på varandra . Möjligheterna till tidsbegränsade anställningar är en viktig och engagerande fråga. Ingen vill att arbetstagare ska fara illa. Svensk arbetsmarknad ska präglas av ordning och reda och goda villkor. Fasta jobb ska vara grunden, och arbetsgivare som har ett längre arbetskraftsbehov bör erbjuda tillsvidareanställningar. måste arbetsgivare ha möjlighet att anpassa sin verksamhet efter nya förutsättningar, såväl bättre som sämre, bland annat genom tidsbegränsade anställningar. Regeringens arbetslinje tar sin utgångspunkt i att alla som kan och vill arbeta ska kunna göra det. Vi ser att ungdomar ofta kan ha särskilt svårt att finna sin plats i arbetslivet. Därför arbetar regeringen aktivt med att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden och med att skapa nya möjligheter till arbete för unga. Bland annat har vi halverat kostnaderna för att anställa ungdomar. Kopplingen mellan skolan och arbetslivet har stärkts genom införande av lärlingsutbildningar. Vi går också vidare med satsningar på så kallade yrkesintroduktionsanställningar, där ungdomar kan få utbildning inom ramen för en anställning. Visstidsanställningar är ofta ett viktigt första steg in på arbetsmarknaden. Siffror från visar att finns med bland de länder som har allra störst flöden från tillfälliga till fasta jobb. Varje kvartal går ungefär 70 000 personer från en tidsbegränsad anställning till en tillsvidareanställning. I av internationell ekonomisk kris ställs den svenska arbetsmarknaden inför betydande utmaningar. Att då begränsa möjligheterna till tidsbegränsade anställningar är fel väg att gå. Min och regeringens uppfattning är att reglerna i lagen om anställningsskydd är i linje med och visstidsdirektivet. Att skärpa regelverket skulle inte automatiskt leda till fasta jobb. Det stämmer att kommissionen har gett ett så kallat motiverat yttrande avseende svensk rätts överensstämmelse med visstidsdirektivets bestämmelser. besvarade det motiverade yttrandet . Kortfattat menar vi att det samlade regelverket kring tidsbegränsade anställningar, med krav på objektiva skäl, tidsgränser, företrädesrätt till återanställning samt möjligheten att få frågorna avgjorda av domstol, skapar ett rimligt skydd. Även arbetsmarknadens parter har en viktig roll när det gäller visstidsanställningar. Det handlar dels om att motverka missbruk av regelverket ute på arbetsplatserna, dels om att genom kollektivavtal anpassa regelverket till behoven inom olika branscher. 20 (S): Jag vill tacka statsrådet för svaret. När man tar del av ministerns svar skulle man kunna tro att jag har föreslagit att man ska begränsa möjligheten till visstidsanställning, men så är inte fallet. Visstidsanställningar är viktiga och fyller en mycket viktig roll på vår arbetsmarknad, och de bör vara kvar. Det är väldigt många människor som börjar sitt yrkesliv med en visstidsanställning. Det är bra för arbetsgivarna att kunna ta in någon tillfälligt vid en arbetstopp eller för att fylla ett vikariat och därmed också få en chans att pröva om personen passar på arbetsplatsen. För individen är det också viktigt att kunna prova på ett arbete, att få in en fot på en arbetsplats och visa upp sin kompetens. Visstidsanställningar behövs på en väl fungerande arbetsmarknad. Vi har inte ifrågasatt visstidsanställningar. Det vi ifrågasätter, och det jag ifrågasätter, är missbruket av visstidsanställningar, och det är där konflikten ligger. Det förekommer att man staplar visstidsanställning på visstidsanställning år , och det kan man göra genom att byta mellan olika typer av visstidsanställningar. Det har väl aldrig varit avsikten att människor ska kunna gå tre, fyra, fem, sex, sju eller och rulla runt mellan visstidsanställningar bara för att arbetsgivaren utnyttjar att man kan flytta mellan olika typer av visstidsanställningar. Det är alltså missbruket som vi diskuterar, och det är där som vi är oense. Regeringen har ju svajat hit och dit när det gäller hur man ska se på missbruket av visstidsanställningar som gör att man kan rulla runt mellan olika visstidsanställningar . Det här har kritiserats av . regler så som de praktiseras strider mot EU:s visstidsdirektiv. När regeringen har bemött den kritiken har man först sagt att de inte strider mot det alls. Sedan har man sagt att jo, man måste kanske förtydliga, därefter att här uppenbarligen krävs en ändring av lagstiftningen man har också tagit fram ett sådant förslag för att så ändra sig igen och säga nej, det krävs ingen ändring. Regeringen har tydligen själv problem med bedömningen av huruvida regelverket strider mot visstidsdirektivet eller inte. Jag menar att det finns en stor poäng i att vi har ett regelverk som är tydligt. Det är också ett försvar för visstidsanställningar, som har en viktig plats på den svenska arbetsmarknaden, men då måste vi politiker ta ansvar och säkerställa att de inte missbrukas så att enskilda individer rullar runt i dessa anställningar. 21 Arbetsmarknadsminister (M): Jag vill vara tydlig med att säga att svensk rätt ska vara i överensstämmelse med . Regeringen menar att vi implementerat direktivet på ett korrekt sätt, och det har vi nu en dialog med om. Det är viktigt att i det här sammanhanget peka på något som jag alltid lyfter fram, nämligen den svenska kollektivavtalsmodellen. Vi har en mycket hög täckning inom våra kollektivavtal, , framför allt kanske i de branscher där många har visstidsanställning; det är fler kvinnor än män som har visstidsanställning. Därför ligger det ett stort ansvar på parterna att teckna kollektivavtal som är i överensstämmelse med lagen om anställningsskydd men också göra de anpassningar som behövs. Jag tror att branscherna är duktiga på att se hur de behöver anpassa sig för att få bra kollektivavtal för sina medlemmar och anställda, avtal som också passar branschernas förutsättningar. Man kan läsa TCO:s rapport på lite olika sätt, och jag delar inte uppfattningen beträffande hur pass omfattande det här problemet är. En sak som jag är överens med om är att missbruk ska beivras. Det vill jag vara tydlig med. Men det finns också behov av flexibla lösningar. När jag reser runt i möter jag många arbetsgivare, inte minst inom industrin, som säger att de har det svårt, att de inte vågar ge människor en tillsvidareanställning eftersom de vet så lite om hur konjunkturen blir, hur orderböckerna kommer att se ut eller . Därför löser man det på olika sätt, speciellt inom industrin. Ofta sker det genom bemanningslösningar där man har en pool av duktiga industriarbetare som man hyr in. Andra företag löser det i form av visstidsanställningar. Om det vore så enkelt som att en ändring av lagstiftningen skulle leda till fasta jobb vore vi i ett annat läge. Så är det inte. Det kommer inte per automatik att leda till att de visstidsanställda får en tillsvidareanställning. I stället kommer det nog att bli så som en del fack påpekat, att man helt enkelt blir av med jobbet, lasas ut. Om vi tittar på de kollektivavtal som är tecknade inom till exempel public service-sektorn ser vi att man tecknat kollektivavtal med längre tidsgränser just för att man vet att medlemmarna inte får tillsvidareanställningar utan blir utbytta mot andra. Det är därför viktigt att parterna tar sitt ansvar i den här frågan. Man ska inte tro att det finns en quick fix-lösning, att om vi ändrar lagstiftningen så får alla människor en tillsvidareanställning. Så enkelt är det inte. Till syvende och sist är det arbetsgivaren som bestämmer vilken typ av anställning man får. Jag vill understryka att i är fast anställning. när vi har ett lite jobbigt konjunkturläge ser vi en svag ökning av visstidsanställningarna, men de har i princip hållit sig på samma nivå ända sedan den tidigare socialdemokratiska regeringens tid och de regler som då fanns för visstidsanställningar. Det är alltså ungefär lika många människor som rör sig i det häradet. Målsättningen är sjysta villkor och att människor får fast förankring på arbetsmarknaden. 22 (S): Jag tror att ministern och jag lite grann talar förbi varandra. Vi talar inte om någon quick fix som ger alla fast anställning på arbetsmarknaden. Jag har inte föreslagit det. Vi tycker att det är bra att det finns möjligheter till visstidsanställning. Visstidsanställningar har en viktig uppgift att fylla på den svenska arbetsmarknaden. Det är inte det som det handlar om. Vad det handlar om är missbruket av visstidsanställningar. Det drabbar enskilda individer, ofta kvinnor, som rullar runt. Man utnyttjar systemet för att rulla runt och flytta människor mellan olika typer av visstidsanställningar år . Där har jag en fråga till ministern: Det var väl inte avsikten att man skulle göra så? Eller var det avsikten? Om det inte var avsikten borde det vara rimligt att stoppa det så att det finns en gräns för hur länge man kan rulla runt.