prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — När vi pratar om en miljon flyktingar utanför registrerade av UNHCR ska vi inte glömma att det inte är någonting jämfört med de människor som också lider inne i landet där vi har tillträdesbrist och säkerhetsproblem. Det här är en gigantisk utmaning för FN-organen. Vi tänker naturligtvis stå solidariska med dem. Vi är FN-organens största tillskyndare för att vi ska ha ett samlat, bra och effektivt system. Vi är en av de största finansiärerna. Att vi nu avräknar kostnader för mottagandet av flyktingar i , som i ökad grad söker sig hit på grund av oron i världen, innebär inte att vi därmed tar bort pengar när det gäller att möta människor där det behövs. Vi har anslagit i budgeten till bland annat humanitärt bistånd. Dessa pengar går inte minst till att rätta till situationer på grund av flyktingproblematik och annat. Jag vill också säga något kort om och vårt samarbete. Det arbete som gjordes ligger inom ramen för arbete. Vi har den erfarenheten att det är bra att jobba med organisationer i civilsamhället som har kompetens och kunskap. Den typen av aktiviteter som vi har genomfört för att lyfta SRHR-frågorna och få våra ambassader och ambassadörer att jobba konsekvent med detta har skett inom den breda uppslutning som finns i riksdag. Det handlar inte minst om att ha en bra syn på hur vi ska stärka kvinnors och flickors rättigheter. 73 (MP) replik: Jag vill börja med att tacka biståndsministern som kommer hit och debatterar det här med oss. Jag tycker att det är bra att biståndsministern oftast är med i våra debatter. Jag vill också erbjuda mig själv som vapendragare till biståndsministern i kampen för att övriga ministrar också ska anpassa sig och arbeta efter PGU:s principer och inte minst i kampen mot som vill plocka ur biståndets kassa till olika ändamål. I mitt tidigare inlägg tog jag också upp att vi är kritiska till de avräkningar som görs för flyktingmottagande i . Grunden är en annan än den som tog upp alldeles . Vi tycker att det är oerhört viktigt att UNHCR får medel för att hjälpa flyktingar i närområdet. Det råder det inget tvivel om. Men det här handlar om väldigt mycket pengar, vi menar att det viktiga är att man faktiskt försöker förebygga fattigdom och konflikter. Biståndet ska användas där det gör mest nytta. Vi ska se till att den ofrivilliga migrationen blir så liten som möjligt. De flesta människor vill faktiskt bo kvar hemma. Så är det. Det vill de flesta av oss också göra. Vi vill i alla fall inte tvingas i väg. när jag precis har kommit hem från vill jag fråga ministern om den utfasning som vi fick läsa om och som beror på att de är medelinkomstländer. Men precis som ministern säger är det inte rättvist fördelat i landet. De länder vi fick höra om var , , och . Som jag också sade handlar det inte bara om att pengarna försvinner, utan den internationella närvaron försvinner också. Jag skulle vilja höra om regeringen har diskuterat Sidas förslag vidare. Och vad har man i så fall landat i? 74 Statsrådet (M) replik: Jag tycker att utrikesutskottet hanterar den här typen av frågor seriöst. Det är mycket roligt att vi har kunnat ha det här bra samarbetet om just politik för global utveckling. Låt mig klargöra att det inte är någon som nallar ur biståndets kassa. Den här regeringen har en ordning för hur vi fördelar skattebetalarnas pengar. Det är som finansminister som ansvarar för att det sker på ett korrekt sätt. Vi följer de modeller och de avräkningssystem som vi alltid har haft. Vi rapporterar till Dac. Vi är transparenta med vad vi gör och varför. Det här handlar inte om att på något sätt försöka sno pengar från biståndet utan snarare om att se till att vi har trygga och pålitliga system som gör att vi kan ha långsiktighet och vara ansvarstagande. Det kanske är tack vare som biståndsbudgeten har höjts år för år eftersom vi har haft tillväxt i det här landet. Det handlar inte om något enskilt statsråd, utan det är regeringen som har ett samlat ansvar för detta. Alliansregeringen har levt upp till enprocentsmålet och använt de OECD- och Dacriktlinjer som finns på det här området. Däremot har vi nu dramatiska höjningar av beräkningarna från som ställer till problem för oss. Så är det. Vi kan alla här tillsammans, som ett fredsälskande , konstatera att krig och konflikter är några av de allra största fattigdomsorsakerna i världen. Ingen hade, som jag sade tidigare, varit gladare än jag om vi hade sluppit att lägga så mycket pengar på just humanitärt bistånd och i stället hade kunnat jobba mer förebyggande och ännu mer för att människor själva kan ta sig ur fattigdom och kunna leva i fred och säkerhet. Jag ber att få återkomma till Sidas budgetunderlag vid tillfälle. Det är som själva, utifrån befintliga resurser och tydlig styrning, drar slutsatser. Vi har fått ett gediget budgetunderlag nu som regeringen behöver ta ställning till. Men utifrån myndighetens perspektiv gör man denna betraktelse att om vi ska ha bäst träffsäkerhet det finns argumentation har man en återkoppling till regeringen givet att Sida inte heller har hur mycket resurser som helst att spela med. Jag förmodar att de vill fördjupa sig i vissa länder och i vissa fattigdomssituationer. Därför har de lämnat ett budgetunderlag till regeringen som vi nu har att ta ställning till. 75 (MP) replik: När det gäller tog jag upp i mitt anförande att det råder delade meningar om vad man egentligen får använda pengar för flyktingmottagning till. Det vore bra om vi en gång för alla kunde reda ut vad man får göra, vad det är tänkt att man ska kunna göra och vad de olika länderna faktiskt gör. Det är ju sagt att den klimatskuld som vi ska betala tillbaka till fattigare länder ska vara additionell utöver biståndet. Vår biståndsram är , men det lilla vi tar för att betala detta ligger ändå inom biståndet. Låt mig återkomma till Sidas förslag. Jag ser det i två delar. Jag var också på ambassaden, och vi diskuterade detta lite grann med biståndshandläggarna där. Om jag uppfattar artikeln rätt och det var ungefär samma sak som de hade uppfattat handlar det om att det kostar för mycket att förmedla biståndet etcetera. Det står till exempel ingenting i artikeln om att frivilligorganisationerna, näringslivet eller andra aktörer skulle kunna fortsätta att ge bistånd till landet. Jag tycker inte att det viktiga är vem som förmedlar biståndet i landet. Det viktiga är att det finns kvar och att någon gör detta. Som jag också sade handlar det inte bara om ekonomin, utan det handlar också om att vi faktiskt finns där, att vi är där och att det finns en internationell närvaro. Det handlar om att det finns människor från andra länder som ser vad som händer och som rapporterar ut det från , och de övriga länderna så att frågorna uppmärksammas utanför. Annars har man förlorat en stor del av det arbete som vi har byggt upp. När det till exempel gäller , med de enorma problem de har, tror jag att det vore förödande om det svenska biståndet försvann. 76 Statsrådet (M) replik: Tack för det påpekandet, ! Det handlar om att det för den fattiga människan, i vilket land som helst, inte spelar någon roll varifrån pengarna kommer. Det viktiga är att få hjälp och bli sedd. har det svenska biståndet försökt inrikta sig på det gömda och det glömda, att ibland vara där andra inte är eller räcker till. När vi fasat ut det bilaterala biståndet i vissa länder har vi varit mycket måna om att de bra programmen som behöver finnas kvar ska bedrivas på ett ansvarsfullt och bra sätt. Då kan man på samma sätt säga att det inte spelar någon roll varifrån det svenska biståndet kanaliseras. För de fattiga människorna spelar det ingen roll vilket land eller vilka multilaterala parter som gör det. Det viktiga är att saker och ting får fortleva. Vi har möjlighet att engagera oss bilateralt, multilateralt och genom globala program för att arbeta med olika typer av insatser i världen och kunna möta glömda människor som inte har en röst men också gömda företeelser, sådana som ingen har sett men som är fattigdomsfickor. Därför är det intressant med , inte minst en sådan här dag. Där har vi sett mer av demokratisk transition och stark tillväxt. Många länder blir medelinkomstländer. Det händer någonting på den kontinenten. Därför är det viktigt att vi frågar oss var ansvaret nu ligger. Det ligger framför allt i dessa länders intresse att kunna hantera sin egen fattigdom och se till att inte få de enorma inkomstskillnader som vi kan se i en del länder och som är oroväckande. Vem har ansvaret för detta? Är det de svenska skattebetalarna, eller är det dessa länders regeringar? Fattigdomskartan ritas om i snabb takt, och det måste vi förhålla oss till. Jag tror att har alldeles rätt i sin analys av vad som sker i till exempel . Regeringen har inte fattat några som helst beslut, men frågan är var det svenska biståndet ska verka och vad just vi ska vara bra på. Det är en debatt som vi får fortsätta att föra. 77 (S) replik: Till att börja med vill jag instämma med dem som tidigare uttryckt uppskattning över att biståndsministern prioriterar att ta sig till den här debatten. Det tycker jag är särskilt roligt. Sedan vill jag för ordningens skull yrka bifall till de två socialdemokratiska reservationerna nr 1 och nr 7. Jag vill börja med att göra några reflexioner över det som biståndsministern sade i sitt anförande. När man läser analys av det svenska PGU-arbetet kan man konstatera att vi får högt betyg för den svenska politiken generellt sett, även om det finns plumpar i protokollet. Jag tror att det beror på att vi har en i allmänhet ganska bra politik i det här landet som hänger ihop. Det finns en bred värdegemenskap i oavsett om vi har en moderatledd eller en socialdemokratiskt ledd regering. För utomstående, ju längre bort i världen vi kommer, är det ofta svårt att se skillnad på socialdemokratisk och borgerlig politik. Den framstår som ganska socialdemokratisk, och det har kanske varit en bärande idé i framtoning , vad vet jag. Det som saknas är det strategiska PGU-arbetet, och det är det som jag, upprepat, efterlyser i olika diskussioner. pekar själv på att hon sitter på ett av de skarpaste verktygen. Använd det verktyget. Du har, , medgivande att göra det. Du pekar också på hur fattigdomen biter sig fast trots att fler länder är medelinkomstländer. Ja, det behövs fördelningspolitik, och det kan vi faktiskt stimulera med hjälp av vårt bistånd. Jag har avslutningsvis en fråga till . Kommer du att inrätta en mekanism för samordning och intern medling i , alltså den samordningsfunktion som vi socialdemokrater föreslagit i våra motioner och i vår reservation? 78 Statsrådet (M) replik: Tack för erkännandet och påminnelsen om det som vi brukar kalla för svensk värdegemenskap i ett som också förändras i snabb takt givet hur världen ser ut. Där har vi, inte minst i skulle man rent av kunna säga, vissa gemensamma erfarenheter och därmed värderingar som vi sätter högt. Det är värderingar kring öppenhet, solidaritet, entreprenörskap och frihet. Dessutom har vi lärt oss att internationellt engagemang måste ta sin utgångspunkt i att vi vårdar det och ser att samverkan ger styrka. Det är ingenting som Socialdemokraterna har monopol på, utan jag skulle vilja hävda att de är genuint svenska kärnkänslor som väcker respekt i omvärlden och också gör det rätt så lätt att samarbeta i många frågor, inte minst i långsiktiga frågor som biståndspolitiken i . Där finns en betydande samsyn, precis som anfördes här. Vi har också det faktum att oppositionen har en skyldighet att granska och erkänna att här finns goda betyg från men även synpunkter på vad som kan göras bättre. Svaret på frågan om vi vill inrätta en mekanism är att vi bereder ett uppdrag om att be utomstående titta på hur den skulle kunna se ut och ta frågan ett steg längre eftersom det har funnits upprepad kritik. Vi tror att man kan göra mer av politik för global utveckling, och bereder vi gemensamt i alliansregeringen hur en sådan utvärdering ska se ut. Sedan var frågan hur biståndet ska kunna fungera katalytiskt. En av de idéer vi har är att kräva mer resultat och ha mer närvaro ute i länderna. Kan vi förändra synen på hur man kan motverka den typen av inkomstskillnader som finns i många av de länder som växer fastän vi fortfarande ger bistånd? Där har vår idé varit att kunna mäta resultat av bistånd och kanske kunna göra det mer individnära. Vi har jobbat mycket med att stärka människor som röstbärare så att de genom ett starkt civilsamhällesengagemang ska kunna utkräva ansvar av sina egna regeringar. Möjligtvis skulle man behöva göra mer på det området för att kunna jobba ytterligare med socialförsäkringssystem och annat. Även där håller vi på att utveckla. Det svenska biståndet förändras och moderniseras . 79 (S) replik: Jag vill tacka biståndsministern för svaret så här långt. Jag tror att en av de viktiga grunderna för samsynen är att det som präglar är rationalitet. Vi har en tradition i det här landet, alldeles oavsett politisk ideologi, att försöka hantera problem, utmaningar och behov på ett rationellt sätt. Det tror jag gör att vi så här långt har lyckats väldigt väl med vårt PGU-arbete. Men jag tror att vi kan lyckas ännu bättre, och därför är det som biståndsministern säger om den utomstående utvärderingen bra, att den får ligga till grund för att bättre organisera och strukturera regeringens PGU-arbete. Jag välkomnar det. Jag vill fråga biståndsministern hur vi ska aktivera PGU-arbetet och engagera hela samhället. Där tycker jag att vi har misslyckats . Vi hade stolta planer om hur många vi skulle dra in i det. Det har inte blivit riktigt så. Regeringen har gjort åtaganden vid olika biståndspolitiska toppmöten om att inkludera och samarbeta med det civila samhället. Hur tänker biståndsministern involvera och engagera svenska civilsamhällesorganisationer i det fortsatta PGU-arbetet? Jag vill återigen reflektera över en av de saker som biståndsministern sade i sitt anförande, nämligen att arbetsmarknadens parter spelar en viktig roll i PGU-arbetet. Ja, men var finns dialogen med arbetsmarknadens parter om hur de ska kunna spela den rollen? Hur ska svenska staten, regeringen och , och arbetsmarknadens parter kunna samarbeta för att åstadkomma resultat ute i världen? Parterna uttrycker själva att de saknar den dialogen. Har de något att se fram emot, ? 80 Statsrådet (M) replik: Att vi är rationella tror jag handlar om att , och och regeringen, vill ha kunskap. Vi litar mycket på vetenskap, på kunskap. Vi vill veta vad som fungerar och inte. Vi medger när vi ibland känner att vi famlar, och då vill vi veta mer om hur något fungerar. Därav kommer kravet på att nu hitta en mekanism för att bättre kunna arbeta strukturerat med PGU, vilket vi alltså ska titta på. Glöm inte heller att alliansregeringen sedan den tillträdde har valt att fokusera på sex utmaningar för att fördjupa sig i dem och kunna bli duktigare på att hantera information så att vi vet vad vi vill angripa. Om vi arbetar så brett som vi gjorde tidigare blir det kanske inte lika operativt. Det handlar om metodik men också om hur vi ska få in mer kunskap. Med kunskap tror jag också följer engagemang och fler aktörer. Här blir det väldigt lite om man bara säger: Vi ska ha en konferens. Det var därför jag var glad för den hearing som själv hade, och har vi en konferens. Jag tror att det är dags att göra lite av den nystarten och omtändningen, helst gemensamt. Det gäller att se: Vad är det som saknas, och vad är det mer som skulle kunna göras? Vi vill göra den övningen nu på vårkanten. I takt med att fler får komma till tals kan vi hitta ytterligare fickor kring vad som skulle kunna bli bättre. Glöm heller inte att granskning och detta betänkande också har sin betydelse i . Det är vad jag antydde när jag hade flera medarbetare med mig . Vad gäller näringslivet nämner jag arbetsmarknadens parter. När jag talar om näringslivet inkluderar det dem. Många tror att man då menar bara företagen. Här finns det en väldig förmåga att inte bara hjälpa till med det klassiska med röstbärandet och ansvarsutkrävandet. Om vi har mer av transparens kan det hjälpa oss med fakta i olika utvecklingsländer. Det gäller både i det klassiska biståndet och hur vi jobbar i utvecklingspolitiken. Jag ser gärna fler möten. Varför inte en konferens? Men jag tror också att vi måste ytterligare skärpa verktygen för att leva upp till de förväntningar som finns på en PGU som fungerar ännu bättre. 81 (S): Vi har hittat de fem bästa klippen från meteoritnedslaget i , skriver svenska stolt på sin hemsida och länkar till flera filmer av meteoriten. De häpnadsväckande bilderna är tagna med privata bilkameror, så kallade dash cams, som många ryssar har installerat i sina bilar för att skydda sig mot korrupta trafikpoliser och försäkringsbedragare. Ryssarnas dash cam-filmer spred sig som en löpeld via sociala medier. Vetenskapsintresserade människor över hela jordklotet kunde själva via sina smartphones och läsplattor bevittna meteoritregnet över himlavalvet. På tal om himlen: Påven deklarerade att han skulle avgå. Det var en unik och oväntad händelse, en sådan som bara sker . Lika oväntat och unikt var det att han tackade för kärlek och stöd genom en sista tweet på Twitter. Tro det eller ej, men påven hann faktiskt twittra innan han avgick. På påvens Twitterkonto står det , platsen är ledig. Den kommande påven ärver inte bara ämbetet utan också över 1,6 miljoner följare. Om den nya påven kommer att twittra lika flitigt som sin företrädare står fortfarande skrivet i stjärnorna, eller kanske bland molnen. Men man behöver inte titta särskilt djupt i den globala kristallkulan för att förstå att kommunikationsteknikens framfart kommer att fortsätta i högt tempo. De färskaste siffrorna som kom från , , förutspår att det snart kommer att vara lika många mobila abonnemang som människor på jorden, och mer än hälften av dessa mobilabonnemang tecknas i . kommer 2,7 miljarder människor eller var fjärde person att vara uppkopplade till internet. av dessa lever dock i . Men det man kan se är att utvecklingen går snabbt, framför allt i . Frågan är hur det ser ut . Jag ville inleda med denna betraktelse eftersom jag tycker att det i allt väsentligt är en mycket positiv utveckling. Det är en utveckling som kommer att göra det svårare att gömma undan de enorma problem som uppstår när vi överförbrukar våra resurser och missbrukar vår miljö. Den digitala kommunikationstekniken är en del av lösningen på vår tids största utmaning, en lyckosam global utveckling. Den del av den globala utvecklingen som kanske får mest uppmärksamhet är klimatförändringarna. Den globala medeltemperaturen har ökat med . I klimatsammanhang är det en stor förändring, men det väntas gå ännu fortare. kom med en rapport som varnade för att jordens klimat håller på att bli fyra grader varmare. Det är dubbelt så mycket som de två grader många länder tidigare enats om var en möjlig höjning av temperaturen, och det . chef, , höjde ett varningens finger, och sade: Det är mycket, mycket ont om tid. Han menade att det enda sättet att tvinga fram en förändring är genom att chockera, och chockera är just vad rapporten gjorde. En temperaturhöjning med fyra grader är den största som jorden upplevt , och det får förödande konsekvenser för livet och människorna på jorden. Fattiga som bor längs världens kuststäder kan stå inför en dubbel katastrof. Dels blir skördarna sämre så att de inte kan odla eller få fram sin egen mat, dels blir många kuster översvämmade så att de tvingas därifrån som klimatflyktingar. Dessutom innebär ett fyra grader varmare klimat att värmeböljor med höga dödstal blir vanligare. Internationella erfarenheter visar att dödligheten ökar redan vid en dygnsmedeltemperatur på mer än . Forskare vid har beräknat att extremt varma tillfällen kommer att bli vanligare även i . Värmeböljor som har inträffat kommer att inträffa vart tredje till femte år. lever 7,1 miljarder människor på jorden. beräknas jordens befolkning bestå av 8,3 miljarder individer. Efterfrågan på mat kommer att bli stor. Enligt forskarna vid kommer den att öka . lägger sig 1 miljard människor hungriga . Det hjälps inte upp av ett försämrat klimat. Snarare blir produktionen förstörd av omfattande väderstörningar. Odugliga skördar på grund av dåligt väder och torka driver upp matpriserna. Många länder kommer förmodligen inte att ha tillräckliga resurser för att försörja sig själva med mat utan kommer att behöva hjälp utifrån, bland annat från . Det kommer också att råda brist på rent vatten. Enligt beräkningar kommer nästan hälften av världens befolkning 4 miljarder människor att leva i områden där vatten är en bristvara . Tillgången till rent vatten är som vi vet en vanlig bakomliggande anledning till konflikter mellan länder, som till exempel mellan och . Där har vi en svår nöt att knäcka. Men vi vet att användningen av ny teknik kommer att vara en avgörande faktor för att det ska lyckas. , som ligger i den högteknologiska klungan, skulle kunna hjälpa till. Ett sätt är att bidra till ett mer effektivt jordbruk i . Många brottas med ogynnsamma miljöer i kombination med en haltande infrastruktur. Det gör det svårt att frakta utsäde och gödningsmedel mellan inlandshamnar och jordbruken. Med tekniska innovationer, och borttagande av handelshinder mellan de afrikanska länderna, skulle mycket vara vunnet. Även och har stora utmaningar framför sig. Jorden är dålig och utarmad. Klimatförändringar, och i övrigt ogynnsamma miljöer, tvingar folk till städerna, som växer lavinartat. Megastäderna tar i sin tur jordbruksmark i anspråk när de breder ut sig. Om dessa två framtida jätteekonomier inte kommer på fötter och arbetar för en större självförsörjning kommer det sannolikt att innebära att de måste importera mycket vatten och mat . Här skulle svenska tekniska innovationer kunna komma till nytta om vi kan enas om att prioritera denna fråga högt. För det är det som det handlar om att prioritera och fokusera på den verkliga utmaning vi står inför. En hållbar global utveckling är inte bara avgörande för våra levnadsbetingelser; om vi inte klarar att hushålla bättre och att med teknikens hjälp effektivisera vår resursanvändning kommer vi att se mer och mer av kamp och konflikter om allt knappare tillgångar. Men då, herr talman, är det . Jag vill avsluta med att understryka bifallet till reservationerna 1 och 7. 82 (M): Vi har varit i i den här debatten. Jag var också med på den resa till för ungefär en månad sedan som relaterade till tidigare. Där stod vi på ett fält där man hade fått bistånd och hjälp att använda utsäde. var därför väsentligt högre på denna bondes tre hektar än på grannens. Men det som gjorde intryck var egentligen inte hjälpen att få bättre skörd. Det som gjorde intryck var när bonden tog fram sin mobiltelefon och sade: På denna får jag ett sms från som säger att nu är världsmarknadspriset på majs så här högt. Därmed kan inte längre uppköparen från lura bonden på priserna. Därmed får han en ingång till att börja värdera vad han ska odla nästa gång baserat på hur världsmarknaden ser ut. Tydligare än denna bondes utsaga där på fältet kan det knappast uttryckas detta att vi nu har kommit i en situation där bistånd möter globalisering och där utveckling i länderna, handel och gemensam utveckling länkar till varandra. Detta är en av de utmaningar vi står inför. Om vi ser det från ländernas sida kan vi ha ekonomisk kris i för tillfället, men vi har en tillväxt på i . Det är ungefär samma siffror i och i andra delar av . Världen går alltså inte riktigt i fas. Den rör sig i olika faser på olika ställen. Med denna bild är det såklart mer en tidsfråga när vi kommer att se att en stor del av den ekonomiska tyngdpunkten på vår glob flyttas till andra ställen än vad vi är vana vid detta utan att för den sakens skull säga att man överallt är rik. Men vi måste förhålla oss på ett annat sätt till detta. Med det ekonomiska inflytandet måste också på något sätt politiskt inflytande följa.