prot · H00996 · 2013-04-23 00:00:00 — Det är som att det aldrig i svensk historia varit så i offentlig verksamhet att människor kommit till en AMS-kurs där det inte varit meningsfulla arbetsuppgifter. Det är som att det aldrig i svensk modern historia varit så att människor har blivit slussade i åtgärder hos de offentliga AMS-projekten i Socialdemokraternas och Vänsterns som inte haft några resultat alls. Det finns oseriösa aktörer. Trots detta och att Arbetsförmedlingens uppföljning inte har varit tillräckligt bra levererar sammanlagt de privata och kompletterande aktörerna bättre resultat än Arbetsförmedlingen. Det säger ganska mycket om den socialistiska självbilden som finns att staten och det offentliga aldrig kan göra fel. Det kan aldrig vara ineffektivt. Man har alltid medborgarnas bästa och individens bästa för ögonen. Det är som att en verksamhet i det offentliga omöjligt kan bli ineffektiv. Det är en ganska orimlig tanke. som Arbetsförmedlingen har genomfört en ganska stor resa är man uppe i ganska effektiva nivåer i att få människor i arbete. Det är inte tillräckligt effektivt. Men jämför vi med tidigare nivåer med AMS-projekten som hittade på och kramade och älskade var de ännu mindre effektiva. De oseriösa aktörerna spöar arbetsmarknadspolitik. Är inte detta det pinsamma? Vad är receptet för problematiken? Var är recept? Det är att gå tillbaka till det gamla. Logiken är helt frånvarande. Vi märker att kompletterande aktörer är en effektiv metod att få människor i arbete när de gör rätt saker och är seriösa aktörer. Vi vet att det leder till gott resultat. Det är precis som i offentlig verksamhet när det är seriösa medarbetare, seriösa handlingsplaner, seriösa projekt och seriösa insatser. Då ser vi att det också leder till effektiva åtgärder. Lösningen måste väl vara att ha en bra uppföljning och se till att det är effektiva åtgärder och inte att gå åt andra hållet och förbjuda det bara på grund av driftsformen. Problemet är inte effektiviteten, utan det är ett slagträ i debatten. Det verkliga problemet är att hatar privata alternativ. Han tycker inte om dem. Det spelar ingen roll om det hade varit 100 procents effektivitet eller noll procents. Han är principiellt emot. Det framkommer inte i den här debatten. Jag skulle önska att var lite mer ärlig med sina intentioner i debatten. 110 Arbetsmarknadsminister (M): Låt mig återigen vara tydlig. När det gäller dem som är oseriösa och inte följer de regler som finns ska Arbetsförmedlingen vidta tydliga och kraftfulla åtgärder. Vi har ett system med kompletterande aktörer eftersom vi tror på det och har tagit lärdom av de system som funnits mellan LO och i omställningsförsäkringarna. Det behövs hjälp och stöd när människor är arbetssökande. De behöver någon som stärker dem som individer. Vi har sett fantastiskt bra resultat inte minst från systemen inom omställningsavtalen. I stort sett samma leverantörer gör nu arbete åt Arbetsförmedlingen. Jag är övertygad om att de flesta gör ett bra jobb. Det visar deltagarundersökningar där är nöjda eller mycket nöjda med bemötandet, och menar att den kompletterande aktören har rätt kompetens. Men det är inte tillräckligt bra så länge det finns ett enda företag som hanterar skattebetalarnas pengar på ett oetiskt, oriktigt eller kanske till och med kriminellt sätt. Låt mig vara väldigt tydlig med det. Där menar jag att Arbetsförmedlingen måste bli betydligt bättre på uppföljning. Jag tror att vi har en samsyn, Socialdemokraterna och alliansregeringen, om att det kan behövas kompletterande aktörer. I varje fall har gått ut och krävt detta. Det behövs kanske ännu fler. Vi har detta inom arbetsmarknadspolitiken. Vi har nästan all arbetsmarknadsutbildning upphandlad av privata företag, som i stort sett gör detta på ett bra sätt. Vi har rehabiliteringstjänster, och vi har jobbcoacher. Utmaningen ligger i de stora volymer som har blivit till under den stora krisen när det kommer många nyarbetslösa på grund av att företagen varslar och säger upp. Det har då brustit i kontrollen och uppföljningen. Jag har krävt av Arbetsförmedlingens ledning att de ska återrapportera hur de tänker sig att förbättra kontrollverksamheten. Jag ser fram mot rapporten , för jag tror att det behövs något som kompletterar den statliga Arbetsförmedlingen där det finns drygt 13 000 medarbetare på 300 lokala kontor. Jag skulle önska att det fanns fler ideella organisationer och mer av fackliga organisationer som kunde agera som jobbcoacher. Jag kan nästan inte tänka mig någon bättre än till exempel en som skulle kunna coacha och hjälpa sina arbetssökande medlemmar. De vet verkligen att stärka medlemmarnas självkänsla och, och de vet vilken kompetens de har. Det behövs fler aktörer. Eftersom många av de företag som ifrågasätts är auktoriserade och har gått igenom kvalitetskontroller inom bemanningsföretagen och efterlyser jag också från branschen att man tar i med hårdhandskarna mot de få för jag tror att det är få som inte sköter detta på ett korrekt sätt. Det krävs inom all verksamhet att man har regler och riktlinjer, uppföljning och kontroll. Jag tror, till skillnad mot en del andra som tycker att vi har för mycket regler hos Arbetsförmedlingen, att regler är viktiga. Det är viktigt att människor är aktiva och söker arbete för att uppfylla kraven i arbetslöshetsförsäkringen. Det är viktigt att de som arbetar på Arbetsförmedlingen bemöter människor på ett korrekt sätt, på ett professionellt sätt, och att de hjälper till. Det är viktigt att människor får det de har rätt till i form av tidiga insatser , till exempel, för alla ungdomar och så vidare. Det behövs regler i ett samhälle för att det ska fungera. Jag vill nu se vad Arbetsförmedlingen återrapporterar till om sina förbättrade uppföljningsmekanismer. Det är uppenbart så att Arbetsförmedlingen är ansvarig för hur man de facto hanterar upphandlingar, avtal och kontroller. Det ligger på myndighetens ansvar. 111 (V): Det är på sätt och vis roande att ha en debatt med . Han lägger fram en massa helt orimliga saker som jag påstås ha sagt, och sedan säger han att detta var en orimlig tanke. Utan jämförelse i övrigt får jag en bild av scenen i där de står och ropar till sin spegelbild: You talking to me? Det är så att säga svårt att komma in och ta diskussionen där. Men jag ska försöka förklara lite igen vad jag menade. Jag hävdade inte att den offentliga Arbetsförmedlingen aldrig har misslyckats eller att det aldrig har varit någonting dåligt som har hänt. Självfallet har det gjort det. Men min poäng är att de specifika misslyckanden och problem som vi nu har fått se ytterligare exempel på i medieuppgifter inte är slumpmässiga. Det finns inbyggda problem där som, för att använda ett språk som kanske är tydligare och förstås bättre här, bygger på märkliga och problematiska incitamentsstrukturer. Det kan finnas ineffektivitet i den offentliga förvaltningen. Då kan man diskutera det och försöka lösa det. Men när man har det system som man har bygger man in problemet att aktörerna tjänar sina pengar på att få in så många personer som möjligt i verksamheten och inte på vad det är de gör med de personer som finns i systemet. Skillnader mellan olika aktörer låter sig svårligen jämföras därför att det handlar om att folk har olika förutsättningar. Det är olika grupper som kommer till olika aktörer. Många personer skulle naturligtvis ha fått jobb i alla fall, men det spelar mindre roll i det här fallet. Det man tjänar pengar på är att ta in så stora volymer som möjligt. Sedan landar vi igen i diskussionen om att det handlar om oseriösa aktörer. I några av fallen handlar det om några av de allra största aktörerna i branschen på denna marknad som är skapad explicit och helt och hållet med politiska beslut. Det är de som har vinstmarginaler på . Det är helt orimliga vinstmarginaler i denna bransch. Det är tydligt att man helt enkelt håvar in en massa offentliga medel som rimligen kunde ha använts på bättre sätt någon annanstans. Återigen: Det handlar om att man dels ska se över systemet som genererar det ministern kallar för provocerande resultat, dels tänka på om vi genom en mer övergripande bild av arbetslösheten inom Arbetsförmedlingens område skulle kunna få en bättre förmedlingsverksamhet. Vi skulle till exempel kunna satsa på att inte ha så många passiva åtgärder som fas 3 och ha mer aktiva åtgärder som gör människor bättre förberedda på att ta jobb när konjunkturen blir bättre. Det är det som det handlar om, men det verkar inte finnas någon som helst självkritik att skönja i det som regeringen säger och detta trots det som var inne på: Generaldirektören för myndigheten påpekar själv att en del av problemet helt enkelt är att man i regleringsbreven tydligt säger att det ska bli fler som hamnar i den outsourcade verksamheten. Då måste man helt enkelt springa efter med mer och mer kontroll som inte nödvändigtvis behöver vara effektiv utan som tvärtom kan kosta mer än det smakar. Det är det som är problemet, och det skulle vara intressant att höra om något slags frö till funderingar över denna helhetsproblematik från regeringens sida. 112 (S): Jag kan bekräfta vår samsyn, arbetsmarknadsministern. Det är helt riktigt. Jag delar den synpunkten; vi har en samsyn. Till skillnad från har jag och arbetsmarknadsministern en samsyn om att kompletterande aktörer kan vara bra. har inte den uppfattningen. Han har en fundamentalistisk uppfattning: Det ska bara vara privata utförare, och då kan de inte vara kompletterande. Det ska inte finnas någon arbetsförmedling. Men arbetsmarknadsministern och jag är överens om att kompletteringar kan vara bra om de är kompletterande, om de har något nytt och om de har en annan kompetens. Där har vi en samsyn. Arbetsmarknadsministern och jag har också en samsyn, till skillnad från , om att dagens situation är provocerande oacceptabel. Till skillnad från tycker både jag och arbetsmarknadsministern att det som sker är oacceptabelt och provocerande. Det tycker också generaldirektören för myndigheten. Så långt finns det en samsyn. Men sedan har jag en fråga. Det finns inte någon samsyn mellan myndigheten och generaldirektören och ministern och regeringen om var ansvaret är att utkräva. Det är viktigt att vi reder ut detta. Är det en oskicklig myndighet och en oskicklig ledning av Arbetsförmedlingen som har lett till denna oacceptabla och provocerande situation? Eller är det en konsekvens av regeringens politik? Det är det vi måste reda ut, fru talman. Personligen tror jag att vi hittar svaret hos arbetsmarknadsministern och regeringen när det gäller utformningen av kraven på myndigheten. Jag tror att myndigheten i det här fallet har gjort så gott som den har kunnat. Jag skulle vilja höra arbetsmarknadsministern reflektera över detta. 113 (M): Nej, jag anser inte att allt ska vara privat. Däremot anser jag att det är bra att det är privat. Något som gjorde mig väldigt glad var att Socialdemokraterna för inte så länge sedan gick ut och propagerade för privata arbetsförmedlingar. Det var intressant, och det välkomnar vi självfallet. Men jag undrar hur det ska gå ihop med inställning att grundproblematiken är att man vill gå med vinst. Den inneboende faktorn är att man ska eller kan gå med vinst och att det är privata aktörer. Hur ska det gå att få ihop en regering då, när problematiken är just att de är privata? Jag har aldrig sagt någonting som du inte tycker, . Du tycker att den grundläggande problematiken är just incitamentet att gå med vinst. Det är problemet, och det leder till att man inte har incitament att få människor i arbete. Det kan vi såklart åtgärda på många olika sätt. Man kan till exempel öka incitamenten att få människor i arbete genom att öka prestationsbaserade ersättningar. Det finns många sådana modeller. Eller så kan man se till att när Arbetsförmedlingen beställer en spade får de en spade och inte en högaffel. En ganska effektiv metod är alltså att se till att privata leverantörer levererar det som man vill ha. Det finns en ganska stor samsyn i riksdag, med till exempel Socialdemokraterna, om att privata aktörer har en roll att spela och att det är viktigt att de gör det, men man har fungerande kontrollmetoder och förbjuder inte allt privat helt och hållet. Med logik är det så att om privata aktörer beter sig dåligt bör man förbjuda dem just därför att de är privata. Då borde logiken vara även den omvända, vilket är ganska orimligt. 114 Arbetsmarknadsminister (M): Det är viktigt att vi har en väl fungerande arbetsförmedling, vilket jag tycker att vi i stora delar har, men den kan alltid bli bättre. jobbar med kompletterande aktörer inom arbetsmarknadsutbildning, rehabiliteringstjänster eller jobbcoachning är det viktigt att ha en professionell syn på frågan om upphandling, avtalskonstruktioner, betalningsmodeller och framför allt resultatet för verksamheten men också hur deltagarna upplever en tjänst. Det är ett system som finns i väldigt många länder, både i och utanför , och som man har hållit på med under många, . I har det blivit så pass framgångsrikt att det har konkurrerat ut den statliga arbetsförmedlingen. Också i , och arbetar man på det här sättet och, som jag nämnde tidigare, i fråga om de omställningsavtal som finns mellan LO och . Jag tror att det är viktigt att göra flera saker . Man måste dels se till att det här sköts, dels inom branscherna se till att ha seriösa företag som levererar tjänster med hög kvalitet. Jag ser fram emot den återrapport från Arbetsförmedlingen som ska visa hur man kommer att förbättra sina kontrollmekanismer. Det kommer alltid att finnas en risk. Så länge det handlar om pengar och människor finns det risker i all verksamhet, men man ska försöka minimera dem så långt det går och se till att människor får den hjälp och det stöd som de behöver. Om vi ska ha en arbetslinje där alla ska få en plats, där alla som kan arbeta får en chans att göra det tror jag att vi kommer att vara beroende av många olika aktörer på arbetsmarknaden, såväl privata som ideella och statliga. Där har även kommunerna en viktig roll. Jag ser fram emot den återrapporten. Jag vill vara tydlig med att det här är en väldigt viktig uppgift för Arbetsförmedlingen att sköta på ett korrekt och ansvarsfullt sätt. I slutändan är det skattebetalarnas pengar som man förfogar över. Det är mycket pengar som det handlar om, och det är många människor som behöver stöd och hjälp för att komma tillbaka till arbetsmarknaden. 115 (V): Nej, det är inte så att jag tycker att allt som är privat är dåligt. Jag har i två inlägg nu försökt förklara att det finns områden där det är uppenbart problematiskt att lägga ut uppgifter på privata aktörer. För att använda det exempel som nämnde är det ganska enkelt att objektivt konstatera skillnaden mellan en spade och en högaffel. Det är betydligt svårare att utvärdera effektiviteten i jobbcoachning till exempel. Här finns det systemvinster som det är svårt eller omöjligt att prissätta på ett sådant sätt att den marknad som skapas blir fungerande. Vinsterna av en fungerande generell arbetsförmedlingsverksamhet som gör att människor får kompetensutveckling utifrån den situation som de befinner sig i är alltså svåra att föra ned på individuell nivå så att man kan sätta en prislapp på dem och säga: Grattis, företag X, nu får ni de här pengarna från staten för att ni har lyckats bra eller dåligt. Då får vi en situation som finns i en del andra branscher där regeringens privatiserings- och prissättningsiver har fått vara dominerande. Vi får till exempel se vårdcentraler som raggar kunder på studentskivor och skolor som ger bort datorer till eleverna för att de ska komma just dit. Sedan vet man inte riktigt vad som händer. Det här är ett område där vi har sett resultaten på ett väldigt tydligt sätt, och de är inte bra. Det finns saker som Arbetsförmedlingen har upphandlat tidigare och kan upphandla också , men jag konstaterar att det nästan inte finns någon förståelse för att den pseudomarknad som har skapats medför stora problem för de arbetslösa och därmed för samhällsekonomin. Det är en förklaring bland många till att man inte lyckats få bukt med långtidsarbetslösheten, som fortsätter att öka. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2012/13:371 om överutnyttjande av lönebidragsanställningar 116 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag, mot bakgrund av de medieuppgifter som publicerats i , finner anledning att se över på vilket sätt regeringen detaljstyr Arbetsförmedlingen. Jag vill börja med att säga att det i grunden är mycket positivt när arbetslösa får en anställning, oavsett om det sker med stöd eller inte. Det är snarare ett problem att inte fler arbetslösa kan få en anställning med hjälp av de ekonomiska stöd som Arbetsförmedlingen kan erbjuda arbetsgivare. För att exempelvis få ett lönebidrag krävs att personen har en dokumenterad funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Den ersättning som kan lämnas ska kompensera arbetsgivaren för den nedsättning av arbetsförmågan som individen bedöms ha. Jag vill betona att en anställning med lönebidrag i princip motsvarar vilken vanlig anställning som helst. Arbetsförmedlingen ska, vid prövningen av om det finns behov av exempelvis lönebidrag, bedöma både individens nedsättning av arbetsförmåga och om arbetet är lämpligt utformat efter den sökandes behov. Regeringen har inte reglerat hur många personer med praktik eller lönebidrag som en arbetsgivare får anställa just för att lämpligheten av insatsen ska bedömas av myndigheten i varje enskilt fall. Med det sagt vill jag betona att förekomsten av överutnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska stöden är något som regeringen motarbetar aktivt. Arbetsförmedlingen ska säkerställa en god kontroll i sin verksamhet. Jag förutsätter att myndigheten kontinuerligt ser över hur detta görs. Regeringen har beslutat om en utredning om felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, dir. 2013:31. Utredningen ska bland annat kartlägga och analysera situationer där det finns risk för ett icke avsett utnyttjande eller ett överutnyttjande av ersättningar och ska redovisa sitt uppdrag . 117 (S): Tack för svaret, ! Den här frågan har jag ställt med anledning av att har uppmärksammat till att börja med en kafékedja som enligt uppgift skulle ha av sina anställda i olika former av lönebidragsanställningar. Jag blev berörd över den rapportering som haft och där arbetsmarknadsministern har uttalat sig och tyckt till på vilket sätt det här hanterats med ordalag att det inte skadar om det är fler företag som använder olika former av lönebidrag. Självklart är det ur arbetsmarknadssynpunkt viktigt att vi har en politik där vi ser till att personer med olika typer av funktionshinder som är långt ifrån arbetsmarknaden kan få hjälp att komma in på arbetsmarknaden. Där kanske ett sådant stöd är en god idé. Det har fungerat väl. Det har varit aktivt . I dagens uppmärksammas ytterligare en kedja, nämligen taxibranschen. , när det fanns ett par personer med lönebidrag, finns det , i alla fall enligt , 1 032 personer. Om man ser till antalet bilar motsvarar det att av de anställda går på lönebidrag. , Transport, säger att de säger nej till alla typer av lönebidrag. Jag undrar över fackets roll, när de ska göra utlåtanden. Hur ser arbetsmarknadsministern på Arbetsförmedlingens skyldighet att lyssna på fackets utlåtanden? Vi har en person som heter som är regionansvarig på . Han säger att det inte finns någon som helst anledning att den här typen av bidrag ska finnas inom taxibranschen. Jag tror inte att detta är någon enskild händelse i taxibranschen i eller en kafékedja i , utan detta är något som har utvecklats efter regeringens politik. Det finns egentligen två delar i detta. Det ena är avsaknaden av begränsning vad gäller lönebidrag till respektive företag. Hur ser arbetsmarknadsministern på det? har det funnits en begränsning på fem personer per företag. Lönebidrag var ju riktat framför allt till företag som var lite större, där det fanns rätt möjligheter till handledning från arbetsgivarens sida. Men den möjligheten finns inte så som lönebidrag används . Det är det ena. Det andra är att det enligt min uppfattning är en alldeles för hård styrning för att möjliggöra utbildningar efter regionala förutsättningar i en viss region. I ser det inte likadant ut som i , i eller här i . Arbetsförmedlingen måste kunna vara mer flexibel för att kunna använda de medel som tilldelas. Vi har haft en annan debatt här, du och jag, , om att Arbetsförmedlingen har skickat tillbaka till staten . De pengarna skulle gå till olika typer av utbildningar men kunde inte användas därför att Arbetsförmedlingen är så hårt reglerad via sitt regleringsbrev, medan det verkar vara en politik att se till att fler företag ska ta till sig personer med olika typer av bidrag. Är arbetsmarknadsministern beredd att se till att det kan bli en reglering i frågan? 118 (M): Vad gäller olika stöd till personer med funktionsnedsättningar har alliansregeringen gjort betydande insatser inom en rad olika områden. Man har bland annat ökat stödet till , ökat stödet till arbetsgivare som anpassar arbetsplatsen så att personer med funktionsnedsättning får en rimlig chans och större möjligheter att börja jobba. Lönebidragen har förbättrats för att kompensera arbetsgivaren för den nedsättning av arbetsförmågan som individen kan ha. Jag vill också nämna den så kallade , ett initiativ som regeringen tog. Den utredningen har remissbehandlats och fått ett mycket positivt mottagande från nästan alla. Om de förslagen blir verklighet kommer personer med funktionsnedsättning att få ännu bättre möjligheter, bättre levnadsvillkor och större chanser att få ett arbete. Mycket är gjort, men det återstår naturligtvis mycket mer att göra för den här stora gruppen människor. Det gäller att kunna se möjligheterna, inte problemen. Förutom alla de stödformer som finns tror jag att det är viktigt att förändra attityder. Det handlar mycket om det, att se alla möjligheter som finns. Även om det har skett en liten förbättring, eftersom fler arbetsgivare anställer människor med funktionsnedsättning, finns det mycket att göra. Det är många privata arbetsgivare, ofta småföretag, som anställer personer med funktionsnedsättningar. Stat, kommuner och landsting måste bli mycket bättre på det här området. Personer med funktionsnedsättning är en viktig resurs för framtiden, när vi nu talar om att det finns ett stort behov av arbetskraft för att kunna klara framtida välfärd. Det finns stöd och bidrag i olika former, och det finns många insatser man kan göra på olika sätt. Förekommer det missbruk i något eller några fall, så att man missbrukar möjligheten att exempelvis använda lönebidrag, ska det naturligtvis beivras. Arbetsförmedlingen har där en viktig roll. De ska först och främst se till behovet av lönebidrag och bedöma nedsättningen av arbetsförmågan. De ska också kontrollera att reglerna följs. Följs de inte ska man naturligtvis se över detta och vidta lämpliga åtgärder. Det får inte ske något missbruk det kan vi nog vara överens om. Människor med funktionsnedsättning måste ges en rimlig chans att komma in på arbetsmarknaden. Lönebidragen är en viktig del för att underlätta detta. Människor med funktionsnedsättning ska ses som en resurs och inte som ett problem. 119 Arbetsmarknadsminister (M): Tack för interpellationen, för den är viktig! Jag tror att vi kan vara överens om att lönebidrag kan vara en viktig insats för att människor som är funktionsnedsatta och har nedsatt arbetsförmåga kan få ett arbete. Det är viktigt att det grundas på att man har en dokumenterad funktionsnedsättning som medför att man har nedsatt arbetsförmåga låt mig vara tydlig med det. Jag har också följt debatten om vad som har hänt i och tittat lite närmare på vad Arbetsförmedlingen de facto har gjort. Man har på Arbetsförmedlingen skärpt reglerna betydligt kring lönebidragshanteringen. Man har formulerat nya uppdrag till samtliga chefer.