prot · H00996 · 2013-04-23 00:00:00 — Jag tänker i mitt nästa inlägg peka på de utmaningar jag ser för minoritetspolitiken framöver. 74 (S): Jag måste säga att jag trivs i den här debatten. Vi har en väldigt fin ton i den, för vi har förståelse i frågan. Sedan gäller det för oss att jobba över partigränserna, och i vår förening här i jobbar vi över partigränserna. Vi jobbar väldigt mycket för att vi ska kunna känna till mer, för sakfrågan är så viktig. När och jag besökte var vi på , en finsk förskola. Det var jättetrevligt, jättekul. Det som slog mig med en sådan kraft var att de ganska unga föräldrar som lämnade sina små barn där inte kunde tala finska så bra. Däremot hade de finska föräldrar eller mor- och farföräldrar. Revitaliseringen kom genom att barnet och barnbarnet fick leka med finska ord. Man lärde sig, man var i en läroprocess. Det var jätteroligt. Arvet och kulturen genomsyrar hela identiteten. Det kändes jättebra för mig. Man vill där rekrytera ny personal som verkligen kan finska ordentligt. Vi ska inte glömma bort sakfrågan. Den är jätteviktig, som så många andra här har sagt. För mig är inte det här en fråga om en enskild högskola. Det är en fråga för hela nationen, för regeringen och att börja bygga på arvet mellan länderna och göra det på ett bra sätt. Vi har tagit steg framåt, och det tycker vi är jättebra. måste vi fortsätta. Det betyder inte att vi ska ta steg bakåt. Enligt är utbildningen ett av de allra svagaste områdena i den svenska minoritetspolitiken. Man konstaterar i sin uppföljningsrapport att modersmålsundervisningen behöver förbättras och tillgången till tvåspråkig undervisning ökas om vi ska kunna uppfylla våra förpliktelser när det gäller undervisningen av minoriteterna. Man skriver vidare att samma problem på undervisningsområdet år återstår. Trots en massiv kritik från eller andra granskningsinstanser och minoritetsorganisationer har regeringen tyvärr saknat intresse för att på allvar ta itu med minoritetsutbildningens problematik. är det här ett område som är centralt när det gäller att bevara språk och kultur på . Det är därför, statsrådet, som den här interpellationen är så viktig. Här gäller det faktiskt att peka ut en väg. I och för sig stakar vi ut den steg för steg, men att en sådan här institution skulle tillåtas falla därför att det finns ett generellt sparkrav på de mindre högskolorna är helt enkelt fel. Låt oss vara överens här i kammaren om att vi vill bevaka den här möjligheten och förstärka den. Vi får väl återkomma när det är allmän motionstid. Vi kanske kan skriva en gemensam motion från föreningsmedlemmar just i den här saken därför att vi är övertygade om att den är viktig. Jag tycker att det är roligt att sitta här och lyssna på en historielektion. Jag har precis lärt mig en sak. Jag sade till att han inte får prata främmande språk i denna kammare. Han sade: Ja, men jag bad om ursäkt. Det är väl bra, men fick jag lära mig att kunde man tala finska i riksdag med hjälp av tolk. 75 (FP): Jag känner mig väldigt trygg med att integrationsministern heter och är väldigt engagerad i minoritetsfrågor, oavsett om vi pratar om romska frågor eller finska förvaltningsområden. Jag tycker att det är bra att vi i lyfter upp de här frågorna, inte minst vi från , och där det bor många med finsk anknytning. Det jag skulle vilja skicka med statsrådet är att regeringen bevakar frågan. Lagen om minoriteter och om finska förvaltningsområden tillkom 2010. Jag var med och införde detta själv som kommunalråd i . Detta förpliktar kommuner, landsting och samhället att säkerställa tillgången till revitaliserande insatser inom språk, kultur, äldreomsorg, förskola och så vidare. Basen måste vara kvalitet, som jag var inne på tidigare. Det som jag tycker är viktigt att regeringen bevakar, eftersom det inte är något beslut fattat ännu i denna fråga, är: Hur ser infrastrukturen ut i hela landet , , och ? Om det skulle vara så att allt ska läggas ned, därför att det inte finns någon efterfrågan men även om det finns efterfrågan från finska förvaltningsområden på biståndshandläggare, äldreomsorgspersonal eller förskolepersonal, måste regeringen titta på det här. Det är väl mitt medskick. Men när det gäller just tror jag att också lärosätet får titta på: Hur ser tillgången till lektorat ut? Hur ser tillgången till forskningsanknytning ut? Hur ser prissättningen ut? Är det sådana detaljer som påverkar efterfrågan eller intresset från närliggande kommuner när det gäller att köpa uppdrag av dem eller inte? Det är ju lokala frågor som också måste beaktas i hela den här frågan. 76 (M): Tack, , för en fantastisk historiebeskrivning! Det här ämnet är icke kontroversiellt i minoritetsskydd och minoritetsskydd för den finska befolkningen. Jag har förmånen att vara vice ordförande i . Vi har väldigt olika uppfattningar om mycket där, men inte om en sak, och det är just det här med svenska språket i och finska språket i och de 700 000 människor som har rötter på det här sättet och som måste fungera. Statsrådet nämnde också det oerhörda samarbetet industriellt mellan , Ehrnrooth och alla de här grupperna och hur det här utbytet också när det gäller produkter är väldigt viktigt. kan man säga så här: Jaha, det är som ska besluta om det här. Nej, jag tror faktiskt inte det. Jag tror faktiskt att det är regeringen som ska besluta om det här. Det här är en bas som jag tror är oerhört viktig för verksamheten i . Och det är bra att det ligger i och . Vi har ju de här bruken runt omkring, statsrådet. Vi har , , och alla de bitarna. är en mycket bra högskola när det gäller de tekniska frågorna och så vidare. Men det är en högskola; det är inget universitet. Problemet där har varit att man har skaffat sina egna sponsorer från näringslivet. Man har nästan enbart fått in sponsorer från näringslivet för den tekniska utvecklingen. Men det skulle vara ett naturligt centrum att ha det kvar, och jag tycker inte att det skulle vara ministerstyre om statsrådet kunde göra en stöt. Det är kanske en av få frågor där alla partier i är eniga. 77 (S): Det var en intressant historiebeskrivning som männen här på bänken gav oss. Jag har en historiebeskrivning kring när han var på sin Lapplandsresa . Han skriver i sin dagbok när han kommer till den första byn i nuvarande kommun. Han befinner sig i Säivis och skriver: är jag i Säivis. Här är bara purfinnar. Jag förstår ingen. I går var jag i . Där förstod jag alla. Det var mellan de här två byarna. Men så skarp var språkgränsen . Hela var helt finskspråkig. Det här var kanske någonting som man skämdes för i hela . Och man satte i gång en försvenskningsprocess . Barn fick till och med aga för att de talade finska. fick en uppgift att skriva en bok och beskriva landskap och befolkning, . Hon lät gåsen flyga över hela , men fick inte flyga över , för man skämdes så mycket för det finskspråkiga . Det är klart att sådant här har satt spår. Och det är känsligt när en sådan här debatt kommer upp, särskilt för mig som bor och verkar i de här bygderna. Men jag har också sett i modernare historisk tid vad och finsk befolkning har betytt för , inte minst när man räddade svensk industri som skrek efter arbetskraft. Jag såg som barn de som kom från finska . De fick två veckors kurs för att lära sig om det svenska samhället, och sedan gick de ned i industrierna. Jag vädjar till statsrådet. Lyssna på den här debatten och vidta åtgärder så att vi kan behålla ett bra språk och en bra kultur! Den finska befolkningen är stor i . 78 HANS (S): Jag tycker att vi har haft en bra diskussion om den här frågan. Men det som bekymrar mig är just vad som händer när man släpper loss krafter i organisationer och förvaltningar och det blir rationaliseringskrav och så vidare och det inte finns tydliga saker som måste utföras. Jag tror att de nationella minoriteterna glöms bort av stora organisationer om det inte finns riktade uppdrag. På i har man lagt ned finskan. På har man lagt ned finskan. I gör man kraftiga neddragningar. Vi har just pratat om vad som sker på . behöver vi ha människor som kan finska i förvaltningsområdena. behöver nu ha förskollärare som kan finska. Ska vi i vara beroende av ett annat land för att kunna få personal till vår egen befolkning? Ska människor tvingas flytta från till för att vi ska kunna serva vår egen befolkning? Ska äldre personer som tappar sitt inlärda språk vara beroende av personal som ska flytta från ? Vore det inte rimligt om sjuksköterskestudenter kunde komplettera med en kurs i finska? En del kanske har finskan med sig hemifrån och behöver kanske bättra på den. Är det inte rimligt att tar ett nationellt ansvar för det? Då tycker jag inte ens att det är ett ansvar för . Jag tycker att det är ett ansvar för landet . Det handlar om våra rötter, vad vi står för och vad som står i vår grundlag. 79 Statsrådet (FP): Allra först ska jag säga något som har stått på min lapp länge det finns fördelar och nackdelar med manus. Jag skulle faktiskt särskilt vilja tacka för insatserna i i . Det spelar roll. Det spelar roll att vi har en livaktig förening med ledamöter över partigränserna som faktiskt lyfter fram de här frågorna. Vi är flera som har beskrivit och vittnat om en historia som vi har mycket att lära oss av. Där gör mycket stora insatser. När det gäller vikten av att värna och ta ett nationellt grepp delar jag helt och hållet bild. Jag förstår oron över den här högskolan, men låt oss ändå beskriva minoritetspolitikens kärna som just handlar om att ta ett nationellt grepp kring rätten att tala finska språket, rätten att utöva finsk kultur och möjligheterna att själv välja sin identitet. Detta är viktigt i minoritetspolitiken. Jag kan inte bestämma vilken identitet människor har, men jag vet att vi har haft en historia av försvenskning som gjort att människor har valt bort sin identitet. Då måste jag ge verktygen för att man ska kunna återta den och själv styra detta. Jag börjar med det positiva. Jag har nämnt att allt fler förvaltningskommuner kommer in. Det sker rätt mycket runt om i landet. Vi är flera som har besökt finskspråkiga förskolor. Det är flera saker som har skett som har ökat intresset. Vi ser det på de Sverigefinska organisationerna. Vi ser det också på yngre människor som börjar vilja återta ett språk och en kultur och som tar plats i den här diskussionen, vilket är nog så viktigt för att vi ska klara det. Det är den positiva sidan. Delar av är otroligt positiv till vad som har skett i , men jag antydde att jag skulle peka på vilka utmaningar jag nu ser. En första utmaning handlar om det som några talare har varit inne på. I vissa förvaltningskommuner sker mycket bra. I andra uppfyller man inte riktigt den lagstiftning vi har. Får man statliga medel för att göra saker ska man leverera, även ifall det behövs tillskott kommunalt. Åtar man sig det ansvaret måste man leverera. Där kommer vi att bli tuffare från statens sida. har vi i hög grad haft ingången att vi vill ha allt fler kommuner som kommer in. Vi har beviljat alla som har sökt. Det finns några till på kö. Jag välkomnar verkligen det. Men har de fått del av statliga medel ska de inte in i ett svart hål, utan det ska handla om att se till att lyfta minoriteters rättigheter. Sedan är det så som flera talare har varit inne på. Det är skolan och utbildningssystemet som är den stora utmaningen. Där har alldeles rätt i den kritik som har funnits. Det är också bakgrunden till den satsning som jag nämnde på ämneslärarutbildning. Vi måste få fram ämneslärare i finska för att kunna klara både förskola och skola. Något som inte har varit uppe i diskussionen har varit det krav som finns på att man inom förvaltningsområdet ska ha grundläggande kunskaper i ett minoritetsspråk, i det här fallet finska, för att få minoritetsspråksundervisning i skolan. Den regleringen vill jag se över, delvis utifrån internationell kritik. Men det är också en paradox att vi har varit i en situation då det har funnits ett växande intresse av att ha meänkieli och finska på sina håll och att man då från olika rektorers sida med stöd i lagstiftningen har sagt att man har begränsat eftersom man har saknat grundläggande kunskaper. Det behöver vi se över. Andra utmaningar som jag ser gäller förskola och äldreomsorg. När det gäller äldreomsorg vill jag vara tydlig på en punkt: Det måste handla om att det är organisatorisk fråga. Med de hundratusentals människor som vi har i och med de människor som jobbar i äldreomsorgen har vi människor som kan tala finska. Det handlar om en vilja, ett ledarskap och organisationen totalt. När det gäller förskolan är utmaningen lite större. Där kan vi ha lärarbrist. Jag delar synpunkt att vi kanske kan vara beroende av folk utifrån. Problemet det är en helt annan diskussion är väl att om man jämför läraryrkets status i och i ser man att det finns något som vi kan lära oss att . Där är sak verkligen vår. Vi behöver göra hemläxan och få lite större status på läraryrket i . Får vi inte det får vi inte heller över lärare i det här sammanhanget. 80 (S): Tack, statsrådet och alla goda riksdagsledamöter som känner starkt för den här frågan! Jag tänker på min gamla mamma, som är och finns på Persgården i . Hon har också stort behov av att få service och omsorg på finska, eftersom det svenska språket sakta glider undan. De diskussionerna har jag naturligtvis med kommunen, som är förvaltningsområde. Jag tycker att det är positivt att statsrådet vill kunna ha lite påtryckningar på de förvaltningsområden som inte sköter detta riktigt. Det är en fråga som vi får återkomma till. Jag vill citera lite från en utredning som Sverigefinländarnas delegation har gjort tillsammans med . Det står: Finskans ställning inom högskolevärlden är osäker och försämringar har skett. Undervisningen har lagts ned i och . I har man skurit ned på tjänsterna. Finskt språk- och kulturcentrum (FSK) vid riskerar att läggas ner. Man skriver vidare: Det är oklart hur den planerade lärarutbildningen ska lyckas komma i gång vid eftersom den finansiering som beviljats är betydligt mindre än den som krävs enligt tidigare utredning. Det är lite alarmerande signaler. Om vi, statsrådet och vi övriga i kammaren, kan vara överens om att detta är en fråga som egentligen ska hanteras av regering och riksdag tycker jag att vi har kommit långt. Det vore väldigt olyckligt om detta utmärkta centrum vid lades ned så att den liksom bara försvann, utan att vi hörde något eller såg något. Då har vi liksom förlorat det. Är vi, statsrådet, överens i den här frågan, då bör vi baxa den vidare också, eftersom vi har en gemensam syn på finska språkets ställning i och hur den ska växa. Tack för debatten! 81 (S): Talmannen var vänlig nog att låta mig få skjuta på ett avrundande inlägg. Syftet var att jag ville höra statsrådet utveckla sin syn på den här frågan inte bara ur perspektivet mänskliga rättigheter utan också utifrån samhällets kollektiva synvinkel. Jag tycker, herr talman, att jag hört det från statsrådet, med referaten från och så vidare som jag också känner mycket för, men här finns ändå ytterligare dimensioner. Jag tycker också att mina kolleger har lyft fram just detta: Det står egentligen något större på spel. Regeringarna i våra båda länder har skickat signaler om att vi vill ha finska i och svenska i . Låt mig få säga att jag tycker att det skulle vara möjligt för regeringen att uppmuntra högskolan och säga: Det går ju inte att ni inte har studenter, att ni inte får forskningsanslag ni måste väl, kanske tillsammans med regeringen eller , kunna göra något som lyfter institutionen ur den kanske för låga rekrytering som man har. Det är vad jag tycker att debatten pekar på. Nog är det, som kollegerna säger, mycket viktigt att regeringen har en helhetsbild av hur mycket universitets- och högskoleväsen klarar av, för att bära upp alla de åtaganden som statsrådet själv säger måste ske för att vi ska få finska i nu och svenska i . 82 Statsrådet (FP): Man lär sig något nytt . Jag har lärt mig en hel del om vår egen historia, och jag lärde mig också trots att jag har suttit i denna kammare av en före detta talman att man kan skjuta på ett inlägg i interpellationsdebatter. Det var intressant. Jag tror att det var en nyhet även för ytterligare någon ledamot. Jag tackar också för att det var möjligt. Det gjorde att vi kunde fördjupa diskussionen lite grann. När det gäller väldigt konkreta saker får jag vara lite tråkig och tydlig: Det är klart att jag inte styr över hur universitet och högskolor fattar sina beslut. Å andra sidan kan jag, förankrat i , säga att jag med oro ser på ifall vi har en utveckling där finska språket eller studier i finska monteras ned inom ramen för akademin och universitet och högskolor det behöver jag titta närmare på. Jag pekar just på en av huvudutmaningarna i utbildningsväsendet när det gäller att värna finska språket och den finska kulturen. Jag skulle också vilja säga, utöver det jag skissade tidigare: Vi har pratat om förvaltningsområden, det vill säga kommuner och landsting, som går in och tar på sig extra ansvar. En annan stor utmaning inom minoritetspolitiken är det vi kallar grundskyddet, om jag nu ska bli lite mer juridisk, det vill säga att jag när jag tillhör en minoritet har rätt över hela . Jag har, därför att jag tillhör den finska minoriteten, rättigheter även utanför de kommuner som har gått in som förvaltningsområde. Det är kanske märkligt att man från regeringens sida pekar på detta, men jag har ändå ansvar för dessa minoritetsfrågor: Där har vi en väldig hemläxa att göra. Vi får vara ärliga och säga att trots att minoritetspolitiken har utvecklats är den rätt okänd, med de rättigheter som människor har. Där har vi ett gemensamt arbete att göra, och jag ser fram emot ett fortsatt arbete tillsammans med . Jag tror att det var som sade: Ska vara beroende av människor från ett annat land för att klara vår utbildning? Självklart ska vi försöka se till att få fram duktiga människor, men vi ska väl också påminna om vår historia, som handlar om att vi har varit och är oerhört beroende av människor som har flytt eller invandrat från i olika generationer. Vi hade inte klarat svensk industri utan detta. Vi hade 100 personer som kom till och byggde upp vår välfärd. Vi ska vara väldigt tacksamma för deras insatser. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2012/13:380 om svensk-norskt samarbete för dubbelspår mellan och Kornsjö 83 Statsrådet (M): har frågat mig om jag och regeringen har tagit intryck av den norska regeringens förslag på infrastrukturområdet samt om jag och regeringen har för avsikt att presentera ett förslag till om att förbereda dubbelspår mellan och Kornsjö. Det är med stort intresse som jag och regeringen följer vad som händer på transportinfrastrukturområdet i våra grannländer. Jag har också bjudit in mina kolleger i , och till , för att vi då bland annat ska kunna informera varandra om våra infrastrukturplaner. För min del kommer min norska kollegas information att bli ett värdefullt inspel för vårt mer långsiktiga arbete med att utveckla den svenska transportinfrastrukturen. fastslog regeringen som bekant att ska ha ett starkt och hållbart transportsystem och föreslog en närmare 20-procentig ökning av medlen till transportinfrastrukturen . biföll förslagen, vilket innebär att totalt ska satsas på att förvalta och utveckla transportinfrastrukturen . gav regeringen och länsplaneupprättarna i uppdrag att ta fram förslag till ny nationell plan för utveckling av transportsystemet och länsplaner för perioden 20142025 utifrån regeringens intentioner och riktlinjer. I detta arbete kommer nya projekt att utredas, analyseras och förankras. ska, i egenskap av ansvarig myndighet, presentera ett förslag till ny nationell plan för perioden 20142025 till regeringen . Därefter kommer förslagen att beredas inom innan regeringen avser att ta ställning till förslagen . Därför vill jag inte uttala mig om specifika satsningar innan regeringen tagit ställning. 84 (S): Tack, statsrådet, för svaret på interpellationen! Som framgick av interpellationen tyckte jag när jag läste om den norska regeringens satsning på att göra en ganska omfattande insats för att bygga ut infrastrukturen i att det skulle vara intressant att se på vilket sätt det skulle kunna sammanfalla med den satsning som görs i . Den norska satsningen var ju väldigt stor, hela . Om man ser till befolkningen och ser till landets storlek jämfört med var den satsningen betydligt större än den svenska satsningen, hela 50 procents ökning jämfört med tidigare planperiod i . Infrastrukturplanen var dessutom väldigt detaljrik, till skillnad mot den svenska. Man har ju en annan process i , som också visar väldigt konkret hur man skulle bygga ut järnvägssystemet i , inte minst mot den svenska sidan. Det var det som föranledde den här interpellationen. Jag noterade när jag tittade på regeringens proposition respektive kapacitetsutredning att de talar ganska litet om samverkan mellan och att det är mycket framför allt utefter som sammanfaller mellan våra länder. I kapacitetsutredning pekar man dock på att godsprognoserna tyder på att lastbilstransporter mellan och kommer att öka till 2025, att det uppstår betydande trängselproblem på och att järnvägen inte har tillräcklig kapacitet. Därmed kommer vi att få brister och svårigheter att kunna utöka godstrafiken mellan och . Det jag tycker är intressant är att man ändå redovisar det i , men drar inga direkta slutsatser av detta. Vad gör man då åt problemet? Då kommer vi över på den andra frågeställningen, som handlar om att reducera våra miljöutsläpp inom transportsektorn. kan vi se framför oss en allt större andel godstransporter som går på mellan och som innebär att vi får ökade utsläpp. Vi kan också mäta detta genom att titta på hur det ser ut med antalet transporter över . Vi kan se på hur det utvecklar sig när det gäller transporterna på väg, som ökar väldigt kraftigt. Jag kan då notera när jag läser andra stycket i statsrådets svar, som jag kanske kan tolka positivt vi får se vad statsrådet säger i sitt nästa inlägg att statsrådet talar om betydelsen av det möte som ska äga rum och att man då kommer att ta del av den norska informationen. Det låter ju positivt. Det sägs också att nu ska analysera och utreda nya projekt. Det låter ju också positivt. Den sista meningen är en sådan där standardmening som man har innan man har lagt fram en proposition så den behöver jag inte kommentera så mycket. Innebär detta att regeringen nu är beredd att pröva möjligheten att får förutsättningar att göra en förstudie av sträckan mellan och ? 85 Statsrådet (M): Det är alldeles riktigt att nu gör en omfattande satsning, vilket också är behövligt. Vi har ju någorlunda olika förutsättningar när det gäller hur våra vägar, våra järnvägar men även vårt flyg och vår sjöfart ser ut. som jag har varit statsråd har jag haft ett ganska kontinuerligt utbyte med våra nordiska grannländer, inte minst med vår norska sida. Det har även försiggått under min företrädare. Det som bland annat har tagits upp, och det har varit mycket även inför arbete med kommande trafikplan, precis som vi hade vår kapacitetsutredning för att förbereda vår nya nationella plan, har varit ett utbyte mellan våra motsvarande trafikverk, jernbanestyrelser och annat. Några specifika områden har vi ju tittat på. Ett var väldigt akut, nämligen OfotenbananMalmbanan, som också är en gränsöverskridande infrastruktur. Det har varit mycket uppe om Atlantbanan och Meråkerbanan som vi också kan se har fått utfall även på den norska planeringen. Sedan är naturligtvis frågan hur och på vilket sätt och men också och kan knyta ihop sina banor utifrån ett godsstråksperspektiv. är ju ledande i arbetet på en korridor på järnvägssidan som vi brukar säga går från till . Den har också uttalat att man vill haka på, kanske från Malmös sida. Det är helt riktigt som säger, att det finns ett ökat intresse. Det finns också ett stort behov av att knyta ihop stråken.