prot · H00967 · 2013-02-19 00:00:00 — Regeringens detaljstyrning av myndigheten och sätt att bakbinda kreativa, skickliga arbetsförmedlare i deras dagliga arbete är problemet. Problemet är inte arbetsförmedlarna. Trots alla lovord som sagts i talarstolen om Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadspolitiken i allmänheten faller mycket tillbaka på att det saknas resurser. En resurs är framför allt tid, tid som läggs på att tillfredsställa våra olika statistiksystem, knappa in uppgifter i våra olika system, Arbetsförmedlingens informationssystem och annat. Det går åt mer och mer tid till administration och mindre och mindre tid till att göra det viktiga förmedlararbetet, att vara ute och besöka arbetsgivare, inhämta nya platser, bistå med den brygga som Arbetsförmedlingen skulle kunna vara för arbetslösa personer så att de ska finna ett arbete. Jag tycker nog att regeringen i en god anda av självrannsakan verkligen borde fundera på om den arbetsmarknadspolitik som förs ger Arbetsförmedlingen de goda förutsättningarna för att kunna göra ett gott arbete. I en tidigare debatt diskuterades hur länge personerna i genomsnitt varit arbetslösa innan de hamnade i det så kallade fas 3. Om jag inte missminner mig statsrådet får gärna rätta mig om jag har fel sade statsrådet att dessa personer i genomsnitt varit arbetslösa . En fråga man kan fundera på är hur länge den nuvarande regeringen suttit vid makten. 86 Arbetsmarknadsminister (M): påstår att det inte hjälper att sänka skatterna. Det får man ta som intäkt för att det, om Socialdemokraterna mot förmodan kommer till makten vi får verkligen hoppas att det inte sker kommer att bli ordentligt höjda skatter eftersom det uppenbarligen, enligt , löser problemen. De förslag som Socialdemokraterna lagt fram i sin budgetmotion, med skattehöjningar för arbetsgivare och enskilda på , förespråkar ingen ekonom, särskilt inte i dessa tider. Många tittar på , vilket också tog upp. De tittar på hur vi under krisåren löst arbetsmarknadspolitiken och hur vi arbetar. I långtidsbudgeten för EU har man till och med lagt in i särskilda ungdomsgarantier. Pengar som medlemsstaterna själva inte har ska, som det troligen kommer att utformas, gå till de mest drabbade för att därigenom kunna ge ungdomar chans till praktik och på olika sätt stötta dem i jakten på ett arbete så att de kan komma tillbaka till arbetsmarknaden. Vi nämns ofta som föregångare, och det är jag stolt över, även om jag inte kan vara nöjd förrän alla som kan arbeta har ett arbete att gå till. Det sägs att Arbetsförmedlingen borde bli matchningsspecialist. Jag blev lite brydd när jag hörde Socialdemokraternas presskonferens där det talades om det överskott som Arbetsförmedlingen har. Det överskottet beror framför allt på att arbetslösheten aldrig blev så hög som vi prognostiserade. Den blev lägre. Det beror också på att man inte fått tillräckligt många arbetsgivare som är benägna att anställa en person med anställningsstöd. Det är orsaken till att det blivit pengar över. Då menar att vi ska ta dessa pengar och lägga dem på utbildning. Vi ska utbilda på olika sätt. Jag ställer mig frågan om det är Socialdemokraternas politik att bekosta längre högskoleutbildningar eller yrkesutbildningar via skattemedel, att man ska få betalt för att gå en utbildning och bli civilingenjör, sjuksköterska, it-specialist, alltså utbilda sig i den typen av yrken som näringslivet efterfrågar. Det som näringslivet efterfrågar är nämligen specialistkompetens, och sådana utbildningar tar . Är det vad ni socialdemokrater avser när ni säger att man ska ge långtidsarbetslösa utbildningar för att matcha det som näringslivet efterfrågar? Det är en relevant fråga, för det skulle i så fall lite grann innebära ett paradigmskifte. Vi har varit ganska överens om att vi i har ett utbyggt studiemedelssystem där alla kan få såväl studiebidrag som studiemedel för att kunna gå längre utbildningar. Menar ni socialdemokrater att det ska ske inom arbetsmarknadspolitiken, genom att utbilda personer till dessa specialistyrken? Den frågan är ni svaret skyldiga. 87 (S): Jag har ställt en interpellation till finansministern om massarbetslösheten i , eftersom den fortsatta massarbetslösheten inte är bra för ekonomin. Det är inte bra med de ökade klyftorna. Det är inte bra att ungdomar går arbetslösa. Jag vill verkligen bejaka och det som är bra med . Jag vill bejaka det livslånga lärandet som vi hade . Vi hade, enligt , 112 000 platser på vuxenutbildningen. har vi 88 000, och vi har betydligt fler arbetslösa. Man kunde tycka att det är nu de platserna skulle behövas. Ja, jag bejakar verkligen . Jag vill att människor ska få chansen, chansen till validering, chansen till utbildning, chansen till en flexibel möjlighet på Arbetsförmedlingen och arbetsmarknaden. Jag vill att vi ska ha flexibla arbetsförmedlare som har möjlighet att använda pengarna på ett annat sätt och inte är strikt bakbundna av regleringsbrevet, arbetsförmedlare som inte behöver säga: Ojdå, vi kan inte använda pengarna på annat sätt, alltså måste vi skicka tillbaka dem. Tänk om vi hade haft en mer flexibel lösning hos Arbetsförmedlingen så att de för varje arbetslös kunnat skräddarsy vad den personen behöver, genom att fråga: Vad är det du behöver för att stärka din kompetens? Behöver du praktik någonstans? Behöver du utbildning? Behöver du validering? Behöver du språkhjälp? Vad behöver du för att stärka dig så att du kan komma tillbaka till arbetsmarknaden så fort som möjligt? Så har vi det inte . har vi en massarbetslöshet där människor får vänta. De får vänta väldigt innan de blir hjälpta. Ungdomar får vänta. Arbetslösa vuxna får vänta tills de blir långtidsarbetslösa, för då är de prioriterade. Det är inget bra system. Jag vill bejaka och de investeringar vi kan göra för varje människa. Tyvärr kan vi inte det i . 88 (S): Jag är benägen att hålla med min kollega i den tidigare debatten, som konstaterade att det inte blir några svar. Det blir mycket om att det är någon annans fel och någon annans problem. Det går dock inte att komma ifrån att den regering som sitter vid rodret, och som suttit där ett bra tag, har talat om hur duktig den är på arbetsmarknadspolitik. Den interpellation som har ställt är intressant ur flera perspektiv. Arbetslöshet i sig är inte bara ett slöseri med de mänskliga resurserna den enskilde individen som är arbetslös utan också ett slöseri med hela samhället och med hela vår tillväxtdrivna ekonomi. Jag kan förstå att statsrådet väljer att inte svara på min retoriska fråga beträffande vilka som styrt eftersom ganska många av dem vi talar om både har blivit och fortsätter att vara arbetslösa under den nuvarande regeringens tid. Vi får väl se statsrådet har ju möjlighet att återkomma i sitt sista inlägg. 89 Arbetsmarknadsminister (M): Jag får tacka för interpellationen. säger att hon ställt en interpellation för att diskutera arbetslösheten eftersom den är dålig för ekonomin och att hon ställt den till finansministern. Jag delar den uppfattningen. Den är skadlig för ekonomin. De skattehöjningar som Socialdemokraterna föreslår i budgetmotionen är också skadliga för ekonomin. Arbetslösheten är därutöver skadlig för den enskilda när den biter sig fast på höga nivåer, och därför är det viktigt att bemöta den . Jag vill understryka, vilket Socialdemokraterna i den här debatten undviker att ta upp, vikten av den bedömning som Arbetsförmedlingen ska göra när man skriver in sig på förmedlingen. Om individen utifrån bedömningsverktygen löper risk att hamna i långtidsarbetslöshet ska han eller hon erbjudas tidiga insatser i form av praktik, arbetsmarknadsutbildning eller annat som kan komma i fråga. Utbildning är absolut viktig. Men det ska inte vara vilken utbildning som helst, och den ska inte ske hur som helst. Det löser inga problem. Det är precis som tog upp. När ni hade den stora volymen av arbetsmarknadsutbildning hade man den för att kvalificera sig tillbaka till a-kassan, och den gav väldigt lite resultat. Den var inte bra. Vi måste hålla arbetsmarknadsutbildningen på en rimlig nivå. Den får inte heller ersätta reguljär utbildning. Det har vi andra system och andra finansieringsmöjligheter för. Jag har fortfarande inte fått svar på om det är Socialdemokraternas politik att bekosta längre utbildningar och högskoleutbildningar med arbetsmarknadsutbildningspengar. Jag vet inte om det är avsikten eller vad ni egentligen menar när ni talar om att skräddarsy utbildningar för varje individ. Ska man kunna utbilda sig genom arbetsmarknadsutbildning för att bli till exempel specialistsjuksköterska, it-specialist, ekonom eller civilingenjör? Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2012/13:234 om regeringen och lönebildningen 90 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat om integrationsministern gjort det ställningstagandet att regeringen bör ta en mer aktiv del i en diskriminerande lönebildning på den svenska arbetsmarknaden. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. har helt rätt i att lönebildning inte är en fråga för riksdag eller regering. Jag kan därför försäkra om att regeringens uppfattning är att det är arbetsmarknadens parter som ansvarar för lönebildningen på den svenska arbetsmarknaden. 91 (S): Jag vill tacka statsrådet för svaret vilket, måste jag medge, var det förväntade svaret. Men trots statsrådets försäkran om att politiken ska låta parterna hantera frågan om lön och lönebildning kommer vi inte ifrån det faktum att den person vars uttalande är upprinnelsen till interpellationen inte enbart är partiledare för utan också är vice statsminister. I debatten menade vice statsministern att vi måste acceptera lägre ingångslöner för de allra yngsta ungdomarna, vilket utan vidare kan uppfattas som en uppmaning att bryta mot diskrimineringslagen. Jag vet att arbetsmarknadsministern och jag själv delar erfarenheter inom detta område. Kanske är det också därför det känns nästan som en tanke som regeringen valt att inte låta integrationsministern, som jag ställde interpellationen till, komma till kammaren för att ta debatten. Det har från denna talarstol talats om rätten till lön. Det är inte en lagstadgad fråga utan en fråga som regleras helt och hållet i de på arbetsmarknaden förekommande kollektivavtalen. Ofta återfinns formuleringar som dessa. Jag citerar ur ett av kollektivavtalen. Lönebildning och lönesättning ska medverka till att målen för verksamheten uppnås och att verksamheten bedrivs effektivt och rationellt. En avgörande förutsättning för en effektiv och välfungerande verksamhet är att arbetsgivaren kan rekrytera, motivera, utveckla och behålla arbetstagare med sådan kompetens som behövs . Lönesättningen är ett instrument för att säkerställa detta och ska stimulera till engagemang och utveckling i arbetet samt uppfattas som rättvis i förhållande till arbetsresultat och arbetsinsatser. En arbetstagares lön ska bestämmas utifrån sakliga grunder såsom ansvar, arbetsuppgifternas svårighetsgrad och övriga krav som är förenade med arbetsuppgifterna, samt arbetstagarens skicklighet och resultat i förhållande till verksamhetsmålen. Därför ska lönen vara individuell och differentierad, om inte arbetsgivaren och den lokala arbetstagarorganisationen funnit skäl att överenskomma om annat för vissa grupper. En väl utvecklad lönesättning som utgår från sakliga grunder är betydelsefull för en ändamålsenlig differentiering av lönerna. Dessutom är det föga förvånande att det ofta är de unga som också är de som har de otrygga anställningarna. Senast i raden att uppmärksamma detta är ett antal journalistklubbar som i samarbete med radio- och tv-distriktet inom ställer frågan: Vem tjänar på otrygga jobb? Kombinationen av otrygga anställningar och den politik som vice statsministern ger uttryck för där de allra yngsta ungdomarna förväntas acceptera lägre ingångslöner riskerar, som arbetsmarknadsministern säkert förstår, att leda till ytterligare oönskade effekter i form av sämre möjlighet till löneutveckling när man byter arbetsgivare med allt kortare intervall, mindre utrymme för konsumtion, för att inte tala om möjligheten att flytta hemifrån och skapa sig sitt eget liv. Mot bakgrund av det jag citerade, kunskapen om ungas situation på arbetsmarknaden och den samlade erfarenhet som statsrådet själv besitter undrar jag om arbetsmarknadsministern anser att det är förenligt med diskrimineringslagen att peka ut de allra yngsta ungdomarna som de som ska acceptera lägre ingångslöner just för att de är unga. Två av fyra partier i den så kallade Alliansen verkar stå för den politiken. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellationerna 2012/13:239 och 246 om Arbetsförmedlingens regelverk 92 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag har gjort det ställningstagandet att det är en rimlig ordning att Arbetsförmedlingen tvingas skicka tillbaka miljoner när det råder massarbetslöshet och företagen har svårt att rekrytera. har frågat mig om jag avser att verka för att Arbetsförmedlingen kan behålla ej utnyttjade ekonomiska medel. Som jag vid ett flertal tillfällen har svarat i tidigare interpellationsdebatter kan jag konstatera att arbetslöshet och varsel runt om i landet innebär en ökad utmaning för Arbetsförmedlingen på regional nivå men att det finns såväl resurser som erfarenhet för att hantera detta. Regeringen har höga ambitioner med jobbpolitiken och avsätter stora resurser för arbetsmarknadspolitiska program och insatser. Det är dock korrekt att hela det anvisade anslaget för arbetsmarknadspolitiska program och insatser inte har använts . Merparten av de medel som inte har använts har dock inte dragits in, utan myndigheten har fått behålla ett omfattande anslagssparande. Jag vill poängtera att det viktiga inte är att alla medel används utan att de används på ett sådant sätt att de gör mest nytta och på bästa sätt bidrar till att motverka långvarig arbetslöshet. Jag vill också vara tydlig med att det är Arbetsförmedlingens uppdrag att se till att de medel som myndigheten förfogar över fördelas så effektivt och bra som möjligt. Jag är övertygad om att stora ansträngningar görs så att de anvisade resurserna utnyttjas på ett effektivt sätt i syfte att motverka långtidsarbetslöshet. 93 (S): Jag har mycket riktigt ställt frågan om det inte är så att de resurser som betalas tillbaka från Arbetsförmedlingen till staten kunde användas på ett mycket bättre sätt. Arbetsmarknadsministern säger i sitt svar att hon är helt övertygad om att ansträngningar görs för att anvisade medel ska utnyttjas på bästa möjliga sätt. Jag är helt övertygad om att det stämmer ur Arbetsförmedlingens perspektiv. Den anstränger sig nog till fullo för att utnyttja alla medel som tilldelas. Frågan skulle likväl ha kunnat vara ställd till finansministern. Det är inte bara som det har betalats tillbaka pengar till staten. Det har varit så . Om man går tillbaka så är det ca 18 miljarder som har gått tillbaka. Det är pengar som skulle ha kunnat användas riktat mot exempelvis arbetsmarknadsutbildningar. Sedan kan man bryta ned det . Man kan ta det ur ett Göteborgsperspektiv jag företräder och där är det 180 miljoner som har betalats tillbaka bara . 120 miljoner av de 180 skulle ha kunnat användas för arbetsmarknadsutbildningar. Det rör sig om 700750 utbildningsplatser. går 25 000 personer arbetslösa bara i . När jag pratar med förmedlare på Arbetsförmedlingen, och för den delen också chefer, säger de att det är ett bekymmer att de inte kan utnyttja de medel som de har tilldelats. Det beror på, enligt Arbetsförmedlingen själv, att de har fått ett så detaljstyrt regleringsbrev från regeringen. Med ena handen delar regeringen ut pengar, och nästa gång skriver den ett detaljstyrt regleringsbrev. Om man ska läsa det får man läsa länge, för det är väldigt mycket text och väldigt uppstyrt. Det gör att de på Arbetsförmedlingen i stort sett inte har något svängrum när det gäller att hitta olika typer av lokala lösningar för att hjälpa en enskild arbetslös på en ort, exempelvis att matcha en utbildning som ska leda till ett jobb som står till buds på arbetsmarknaden. Flera företag skriker efter en viss kompetens men får inte tag på den. De får lägga order till andra företag. En del företag vittnar om att de ibland får lägga order utomlands då de inte får tag i rätt kompetens i . går det ungefär 400 000 personer arbetslösa. är Arbetsförmedlingen så hårt styrd att den inte kan utnyttja de medel den har fått sig tilldelad. Jag ställde en fråga som jag gärna skulle vilja få ett svar på, även om jag har förstått att detta att svara på frågorna inte är den starka grenen. Jag frågar ändå: Kan det vara så att det är en medveten politik från regeringen? Vid årets början säger man att man har lagt en expansiv budget för att hantera arbetslösheten, och sedan skriver man ett så hårt styrt regleringsbrev att det inte går att använda pengarna fullt ut utan de går tillbaka till staten. Sedan kan man säga att står starkt och att budgetutfallet är bra för landet. Det är ganska allvarligt om det skulle vara så. Hade det varit ett enskilt år, 2012, kanske man hade sagt att det fanns orsaker till det. Men det här har varit . Om vi därtill räknar pengar som skulle ha betalats ut i ersättning till dem som är arbetslösa rör det sig om ännu större summor, runt 50 miljarder. Det är oerhört stora summor. Jag vill fråga dig: Är detta en medveten politik från regeringens sida? Vilka förslag har regeringen för att förändra detta framöver? 94 (S): Jag är övertygad om att stora ansträngningar görs, säger ministern. Jag är inte lika övertygad om regeringens ansträngningar. Nej, herr talman, återigen har jag mottagit ett svar från arbetsmarknadsministern som på inget vis stillar min oro kring Arbetsförmedlingens återbetalning av budgetmedel och den höga arbetslöshet vi har hemma i . Inte ett ord om den rekordhöga arbetslösheten och företagens rekryteringsproblem står det att finna i svaret. Nej, herr talman, det korta svaret genomsyras av en ministers ointresse. Det är ett svar som tydligt sänder en känsla till mig som frågeställare: Till detta är jag nödd och tvungen, men mer blir det inte. Ministern har i sitt svar inte lyckats uppbåda någon att skylla ifrån sig på utan visar en påfallande okunskap om dagsläget och ger som vanligt sken av att regeringen har höga ambitioner. Jag kan bara tolka det på ett sätt, och det är att regeringen vid det tillfälle man inte kan hitta någon att skylla på gärna anser att den oerhört höga arbetslösheten inte är ett problem för den förda politiken utan verkar mer gynna en annan agenda, som inte är redovisad här i kammaren. Att företag nu märker av bristen på utbildad arbetskraft både i det korta perspektivet och på länge sikt syns regeringen föga bry sig om. I går presenterade LO en rapport som visade att antalet arbetslösa som inte får ersättning trots att de deltar i Arbetsförmedlingens program har ökat . Över 16 000 arbetslösa får inget stöd alls utan får överleva på socialbidrag eller hjälp från familjen. Detta om någonting borde oroa regeringen, men i stället tar man glatt emot Arbetsförmedlingens oanvända pengar. I stället för att använda dessa i kampen mot arbetslöshet slussar man dem vidare till en aldrig sinande ström av sänkta skatter för dem som inte är i behov av det. Regeringens prat om att man står för den svenska modellen som den förda politiken har slagit undan benen för 60 000 arbetssökande är en skandal. Jag vill påstå att det är en katastrof för som land. Men den stora katastrofen drabbar inte mig, ansvarig minister eller någon annan av kammarens ledamöter personligen, utan det är landets arbetssökande som får försöka värja sig mot denna enorma som sveper över deras vardag, en våg av unga människor som sveps med i regeringens arbetsfientliga politik. Risken är helt uppenbar att dessa ungdomar kommer att tappa tron . När man tappar tron söker man sig till enkla förklaringar, och dessa förklaringar är det gott om ute i landet . Det visar sig att i ungdomsarbetslöshetens spår smyger sig rasism och främlingsfientlighet fram likt en osalig ande. Historien har visat att människor utan hopp om en bättre framtid lätt tar till sig sådana idéer, och det späds skickligt på av dem som önskar en helt annan tingens ordning. Regeringens företrädare må bli upprörda man vill över huvud taget inte lyfta det sambandet i kammaren . Men det ser ut så runt om i landets kommuner där människor har tappat tron . Vi socialdemokrater tror att en aktiv arbetsmarknadspolitik och en konkret näringspolitik skulle kunna bidra på ett helt annat sätt och bidra till en annan framtidstro för dagens arbetslösa ungdomar. har ministern för jag vet inte vilken gång i ordningen gett mig svaret att regeringen har höga ambitioner med jobbpolitiken. Jag kan endast konstatera att det enda höga, herr talman, med regeringens jobbpolitik är arbetslöshetssiffrorna. 95 Arbetsmarknadsminister (M): tar i och använder sig i diskussionen av en rapport från LO som är felaktig. Jag har kommenterat den, och den stämmer inte. Det stämmer inte att 16 000 personer som är i program saknar aktivitetsstöd. Det är i själva verket betydligt färre. Det är nämligen så att Arbetsförmedlingen har fått ansvar för andra grupper, och bland de personer som är i aktivitet är det som saknar ersättning. De övriga har till exempel etableringsersättning eller rehabiliteringspeng. LO gör en stor sak av detta men använder sig av felaktiga siffror, och då blir det väldigt svårt att diskutera och argumentera. Som jag har sagt tidigare i talarstolen har Arbetsförmedlingen just nu helt nya grupper som man försöker hjälpa till ett arbete. Det är personer som Socialdemokraterna tidigare gömde och glömde. sjukskrivning blev man nästan per automatik prövad mot sjukpension. Det satte vi stopp för. Vi sade att om människor har arbetsförmåga ska vi göra vad vi kan för att hjälpa dem tillbaka till arbetsmarknaden, genom insatser som arbetslivsintroduktion, rehabilitering och olika former av stöd. Många har kommit tillbaka, men alla har inte hittat ett nytt arbete, delvis på grund av den ansträngda situationen på arbetsmarknaden. Vi har också gjort ändringar som gör att andra grupper befinner sig på Arbetsförmedlingen än som var där . Det handlar om dem som har kommit till som har etableringsersättning, får stöd från Arbetsförmedlingen och står till arbetsmarknadens förfogande. Under socialdemokratiska regeringar fanns de tidigare på och fick ekonomiskt bistånd. Vi har vänt på skutan och sett till att de som kan arbeta också har möjlighet att göra det eller befinna sig i arbetskraften. Vi har aktivt flyttat människor från att vara utanför arbetskraften in i arbetskraften. Närmare 250 000 har fått sysselsättning. Socialdemokraterna gjorde tvärtom och stämplade bort människor och sänkte på så sätt arbetslöshetsstatistiken. Det är ett vägval. Under de här fem jobbiga åren har det varit extra tufft för dem som har svårt att få fotfäste, när vi har kunnat se att människor blivit varslade på grund av konjunkturen, på grund av att företag flyttar utanför landet, på grund av att företag läggs ned eller att efterfrågan minskar. Det är helt andra utmaningar vi står inför. Jag är också orolig för ökningen i vårt samhälle av människor som söker enkla lösningar på komplexa problem. Där tror jag att det inte finns någon annan lösning än att vi som står för en human flyktingpolitik och alla människors lika värde arbetar tillsammans och bygger broar. Det är också de personer som drabbas av främlingsrädsla och osäkerhet som hamnar i ett utanförskap. Det är därför som det är så otroligt viktigt att få in de här personerna och hjälpa dem till utbildning eller till att få fotfäste på arbetsmarknaden. Och det är ingen enkel resa. Jag tror att alla ansträngningar behöver göras för att se till att framför allt ungdomarna snabbt kommer tillbaka till studier. Där finns det ganska många åtgärder för att stärka ungdomars möjligheter.