prot · H00996 · 2013-04-23 00:00:00 — har frågat mig om jag avser att verka för att förbjuda import av ritualslaktat kött som producerats utan att djuret bedövats innan avblodning, om jag avser att verka för märkning av sådant kött, om jag avser att verka för ett förbud mot inköp av sådant kött vid offentlig upphandling och om vad jag har gjort för att förhindra användandet av sådant kött eller för att förbättra märkningen av detsamma. För mig är det viktigt att djur skyddas från onödigt lidande. I ska djur i enlighet med djurskyddslagen alltid bedövas före slakt. Även inom EU är grundregeln att bedövning ska ske före slakt. I den EU-gemensamma lagstiftningen ges dock möjlighet till undantag för viss slakt som kan ske utan bedövning på grund av religiösa skäl. Därför kan inte ha ett förbud mot införsel av kött, oavsett om det kommer från djur som slaktats utan bedövning eller inte. Medlemsländerna får dock ha striktare nationella regler vad gäller obedövad slakt, och i och ytterligare några medlemsstater är det förbjudet att slakta djur utan bedövning. Även reglerna för märkning av livsmedel tas fram gemensamt av medlemsländerna i EU. Inom ramen för för djurskydd och djurs välbefinnande 20122015 har kommissionen tagit initiativ till att genomföra en undersökning om möjligheten att ge konsumenterna relevant information om bedövning av djur vid slakt, och resultatet ska presenteras . Jag ser fram emot att ta del av resultaten från undersökningen och den diskussion som kommer att följa därefter. Även inom offentlig upphandling har vi en gemensam lagstiftning på EU-nivå. Den innebär att det inte är tillåtet att hänvisa till sådana nationella bestämmelser om upphandling som är oförenliga med EU-lagstiftningen. Det går däremot att ställa specifika djurskyddskrav. Inom ramen för satsningen det nya matlandet har erhållit medel för att höja kompetensen och sprida information om offentlig upphandling av livsmedel. arbetar bland annat med att ta fram kriterier för att göra det lättare att upphandla varor med tanke på miljö, innovation och sociala krav, där djurskydd ingår. Jag vill också framhålla att jag har tagit upp frågan om obedövad slakt som inte är religiöst motiverad på jordbruks- och fiskerådet . Jag anser att djur ska skyddas från onödigt lidande, och jag kommer därför att fortsätta verka för att all slakt i EU ska leva upp till de gällande EU-gemensamma bestämmelserna. 13 (SD): Jag vill rikta ett stort tack till landsbygdsministern för svaret, som tydliggör den överstatlighet som sju av riksdagspartier har varit med om att skriva in i grundlag, den överstatlighet som i detta fall drabbar miljontals djur även om den önskade förbjuda medeltida slaktmetoder. I detta sammanhang skulle det vara intressant om ministern om möjligt skulle se till att import av kött som är slaktat på detta sätt förbjöds. Det sägs att grundregeln inom EU är att slakt ska ske under bedövning. Faktum är att det slaktas oändligt många fler djur utan bedövning runt om i än vad som ens är nödvändigt med lagens undantag. Att det över huvud taget finns undantag för denna form av djurplågeri kan verka märkligt. Men jag tar för givet att detta är något som landsbygdsministern arbetar med att förändra vid sina internationella kontakter. Landsbygdsministern säger även att reglerna för märkning av livsmedel tas fram gemensamt av medlemsländerna. Detta innebär alltså att lägger sig platt inför EU:s överstatlighet när det kommer till märkning av något så viktigt som köttets ursprung och djurens behandling före slakt. Att genomföra en undersökning om möjligheterna att ge konsumenterna relevant information om bedövning av djur vid slakt kan tyckas bra. Men faktum kvarstår att miljontals djur tvingas genomlida fruktansvärda slaktmetoder. Här tycker jag att borde sätta press. Jag är naturligtvis glad över det besked som landsbygdsministern ger om att han på jordbruks- och fiskerådet tog upp frågan om obedövad slakt som inte är religiöst motiverad. Det som gör mig fundersam och besviken är dock det faktum att ministern enbart har tagit upp frågan om obedövad slakt som inte är religiöst motiverad. Ska det verkligen vara okej att låta djur plågas för några enskilda personers trosuppfattning? 14 Landsbygdsminister (C): Det som är att konstatera i denna debatt tycker jag är att den som inhandlar svenskt kött kan vara övertygad om att djuret i fråga är bedövat före avblodning. Det är en fördel för de svenska producenterna, alltså bönder, och för alla dem som i efterföljande led hanterar de produkter i form av kött, charkuterier och liknande som kan komma från ett djur. Som jag har sagt i mitt interpellationssvar avser jag att följa frågan inte bara vad gäller att de undantag som finns inte missbrukas i andra delar av utan också vad gäller de frågor kring märkning som är under diskussion just . Det gäller inte bara den här saken utan också andra saker, vilket är väl känt av kammaren. Det handlar om till exempel sammansatta produkter som vi äter och konsumerar på skilda sätt. 15 (SD): Det är glädjande att ministern avser att arbeta för att unionens medlemsstater ska följa de rådande bestämmelserna, men varför stanna där? Är verkligen bestämmelserna bra, enligt landsbygdsministern? Som jag tydliggjorde i interpellationen uppskattas den globala halalmarknaden till . Det är alltså den globala halalmarknaden, inte marknaden inom . Ministern lägger i sitt svar väldigt mycket fokus på de europeiska bestämmelserna och på att vi som land måste lyda under EU. Han har givetvis rätt i att vi dess värre måste följa EU:s överstatlighet när det kommer till handel med andra EU-länder. Faktum kvarstår dock att ritualslakt tyvärr förekommer i länder runt om i världen som inte ingår i den europeiska unionen och som även handlar med. Om landsbygdsministern går tillbaka till mina ursprungsfrågor och bortser från EU tror jag att svaren kan bli än mer intressanta för mig, för väljare och inte minst för landets djurvänner. 16 Landsbygdsminister (C): Jag kan konstatera att denna fråga var föremål för en intensiv debatt i Europeiska unionen . var det få egentligen var det, skulle jag vilja säga, endast som stod upp för att minimera de möjligheter till undantag som finns i den europeiska lagstiftningen vad gäller att för konsumenter tillhandahålla kött från obedövade djur före slakt och avblodning. Detta tror jag har sin grund i att det finns andra traditioner och även andra händelser i många medlemsstater i , även om de tycker som vi gör i jag vill vara noga med att påpeka att det är vad vi gemensamt gör i , för detta har inte varit någon stridsfråga i som beror på den historia man har bakom sig. Särskilt påtaglig är denna fråga i ett land som till exempel . 17 (SD): Landsbygdsministern fick svara på en interpellation av min partivän, en interpellation som handlade om Matlandet . Det är mycket möjligt att ministern minns den interpellationsdebatten. Interpellationen skrevs med tanke på vilket företag utsåg som årets uppstickare. Företaget fick bland annat besök av statsministern . Under /09 hade de en omsättning på . Det är tydligt att regeringen ser detta som något positivt ett företag som växer snabbt och har en god omsättning. På sin hemsida skriver de att deras kött kommer från djur som bedövats före slakt, och på så sätt tycks det inte ha skett något fel. Allt verkar vara frid och fröjd. Faktum kvarstår dock att den absoluta merparten av det kött som säljs genom detta företag är importerat. Köttet är importerat från länder som , som inte omfattas av EU-bestämmelser, eller från länder inom EU som omfattas av men som kan fortsätta med sitt djurplågeri på grund av de undantag som finns i bestämmelserna. av , som är en tidning för personer som har kunskap om detta och gång på gång varnar för den här typen av slakt, lyfter man fram problematiken. Ett helt kapitel har avsatts för ändamålet. Trots vetskapen om företag som det jag tidigare nämnde fortsätter regeringen att indirekt eller direkt prisa företagen. De belönas för att de växer och på ett smidigt sätt går förbi svensk lagstiftning eller svenska djurskyddsbestämmelser. Detta får mig att skämmas, och jag hoppas innerligen att landsbygdsministern tar problemet på allvar och på ett tydligt sätt säger ifrån när det kommer till obedövad slakt. 18 Landsbygdsminister (C): Vad jag känner till importerar det företag som är i fråga bara kött från djur som är bedövade före avblodning. Det är alltså ingen relevant fråga i sammanhanget. Det företag som har varit föremål för diskussion i en annan interpellationsdebatt men som togs upp också i denna interpellation tycker jag är väl värt det pris livsmedelsindustrin har tilldelat det, apropå att det sysselsätter många människor i glesbygd. Därmed bidrar man till landsbygdens och glesbygdens utveckling i vårt land, vilket jag är glad över och arbetar för. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2012/13:349 om bristen på specialistläkare 19 Socialminister (KD): har frågat mig på vilket sätt regeringen kommer att agera för att förhindra att det uppstår brist på specialistläkare. har regeringen tagit flera initiativ för att minska bristen på läkare och specialistläkare. har regeringen beslutat att ge ökade medel för en utbyggnad av antalet utbildningsplatser på läkarutbildningen. Satsningarna kommer att få fullt genomslag 2015 och har då medfört en ökning . Antalet läkare som får legitimation och som kan påbörja sin specialiseringstjänstgöring ökar därmed. Regeringen har vidare beslutat att ge för att utveckla kursverksamheten för läkares specialiseringstjänstgöring. Satsningen bedöms leda till ett ökat kursutbud, vilket förväntas ha en positiv effekt på utbudet av specialistläkare. En specialitet inom vilken det länge rått en brist på specialistläkare är psykiatrin. Regeringen har därför gett extra medel för att öka antalet specialister inom psykiatrin genom det så kallade . Projektet innebär att av läkare i , Ipuls, har haft i uppdrag att utveckla och förstärka specialistkompetenserna i allmänpsykiatri. För att förbättra processen för godkännande av läkare som utbildats utanför EU/EES, så att den går snabbare, har och gett i uppdrag till en särskild utredare att lämna förslag. Rapporten bereds nu i . Regeringen ger också i uppdrag att rapportera om tillgång och efterfrågan på bland annat läkare. Syftet med rapporten är att hjälpa landstingen i deras bedömning av behovet av att anställa läkare för specialiseringstjänstgöring, och det gäller samtliga specialiteter. I sammanhanget bör också nämnas att alldeles överlämnade sitt betänkande För framtidens hälsa en ny läkarutbildning, SOU 2013:15, till . Utredningen föreslår att utbildningen förlängs till , att kunskapsmålen för allmäntjänstgöringen inkluderas i examensordningen för läkarexamen medan kravet på allmäntjänstgöringen för att få legitimation tas bort. Därmed bör läkare kunna få legitimation snabbare och påbörja specialisering tidigare. Mot bakgrund av detta ser jag inget behov av att vidta ytterligare åtgärder. kommer att fortsätta följa utvecklingen noga. 20 (S): Jag ber att få tacka ministern för svaret. Jag vill börja med vad som sades i sista stycket av svaret, att man inte anser att man behöver vidta ytterligare åtgärder. Då måste jag ställa den något retoriska men ändå viktiga frågan i det här sammanhanget: Hur många vårdplatser ska vi acceptera att man stänger? Det har ju inte minst i den här regionen varit en stor diskussion om att det försvunnit ett antal hundra vårdplatser, och man grälar nu som bäst om vems felet är. Det lilla grälet kan vi ju alltid fortsätta, men det är inte det som är det intressanta. Det som just nu händer i sjukvården är att man stänger vårdplatser för att det saknas läkare och i några fall även sjuksköterskor. Det finns inga specialister som kan ta hand om dem som behöver specialistvård. Frågan måste ställas, för detta händer . Jag kan främst tala för neurologins räkning. Om det inte är så är det åtminstone man får stänga ett antal vårdplatser på grund av att det saknas just läkare. Många specialistläkare är också komna. Många väljer att jobba kvar , men det finns en gräns för hur länge man kan jobba om man är läkare. Det är bra att regeringen håller på att se över läkarutbildningen. Det är bra och välkommet. Men innan man har fått dessa nya specialister på plats kommer det att hända saker inom svensk hälso- och sjukvård. Att bli specialist kan ta nästan lika som grundutbildningen om det är en besvärlig specialistutbildning. Dessutom är det kanske brukligt eller till och med önskvärt att man ägnar åt forskning innan man går in i den mer kliniska verksamheten. Därför ställer jag mig lite frågande till svaret. Det är bra att man har satsat på den grundläggande läkarutbildningen, men det måste också bli en satsning på specialistutbildning, på att locka dem som får sin legitimation att påbörja en ordentlig specialistutbildning och då inte bara inom de områden som är populärast. Låt mig ta ett exempel från neurologin. var det ett problem att nästan inga ville utbilda sig till neurologer. finns det ett litet tryck inte ett stort men ett litet för att bli just neurologer. Det är vi från patientorganisationerna naturligtvis väldigt tacksamma för. Problemet är dock att det är sådan konkurrens om platserna att de inte räcker till trots att det var eller rapporteras att man måste stänga neurologkliniker eller rättare sagt vårdplatser på neurologkliniker, för ännu har jag inte läst om att en hel neurologklinik har behövt stängas, tack och lov på grund av att det saknas läkare och i några fall även sjuksköterskor. Min fråga är: Hur många vårdplatser tycker socialministern att man kan stänga innan läget blir så allvarligt att man borde göra något? 21 (S): Tyvärr sammanfaller bristen på specialistläkare även med brist på specialistsjuksköterskor, och det förvärrar krisen ytterligare. Hade läget varit bra när det gäller specialistsjuksköterskor hade det kanske i liten mån kunnat kompensera för problemet, men har vi en dubbel kris. Det har gjorts en undersökning där man har tittat på just primärvården. Diskussionen handlar mycket om de stora sjukhusen, men även i primärvården är det viktigt att det finns specialistläkare. Denna undersökning, som har genomfört, är den första i sitt slag . Man har frågat alla vårdcentraler i hela , både privata och offentliga, hur det ser ut när det gäller specialistläkare. Svarsfrekvensen var , vilket man får säga är en hög svarsfrekvens. Det visade sig att det finns stora problem på de flesta vårdcentraler i när det gäller just specialistläkare. Det är bara på en av fyra som man känner att behovet är fullgott tillgodosett. Man kan se konsekvensen av detta: Det riskerar kvaliteten och patientsäkerheten, den ordinarie personalen riskerar att bli pressad, och risken är också att man tvingas hyra in läkare, så kallade hyrläkare eller stafettläkare, vilket kan bli väldigt dyrt och pressa budgeten ytterligare. Ofta är budgeten inom vården redan ganska pressad. varnar för att läget kan bli ytterligare försämrat när det gäller specialistläkare. De som riskerar att drabbas av detta är inte minst äldre och multisjuka. Detta sammanfaller ofta, det vill säga att man är både äldre och multisjuk . Vårdcentralerna har ett uppdrag där man genomför hälsosamtal. Man tar emot rätt många med psykisk ohälsa, och det är väldigt viktiga uppdrag. Många upplever dock att det på grund av dessa uppdrag och på grund av bristen på specialistläkare blir en väldigt svår situation. Man kan se stor variation över landet när det gäller specialistläkare. Det som räknas som idealet är förhållandet i , där man har 1 584 listade patienter per specialistläkare. I är siffran högst, 2 422 listade patienter per specialistläkare. Man kan alltså se att variationen är stor över landet, men över lag upplever vårdcentralerna att man inte når det behov som finns. Det är tre av fyra vårdcentraler som känner att de behöver fler specialistläkare. Det som man redovisar att regeringen gör är bra, för vi behöver verkligen satsa på läkarutbildning över hela bredden, men det behövs speciella satsningar på specialistläkare. förslag om att regeringen ska ta större ansvar när det gäller utbildning av specialistläkare tycker jag är mycket bra, så att det inte bara blir en fråga för enskilda lärosäten att välja vad man ska satsa på. De har ju inte helhetsbilden över hela riket, och det måste ju regeringen ha. Jag hoppas att regeringen jobbar vidare med den här frågan och också överväger förslag. 22 Socialminister (KD): Jag skulle vara glad om den här debatten inte blev alltför slagordsmässig. Det skulle vara lätt för mig att säga att om ni hade skött er i regeringsställning hade saken varit biff. Vi har ökat antagningen till läkarutbildningen, vilket gör att vi kommer att ha fler än tidigare som strömmar igenom. Men detta är naturligtvis en allvarlig och viktig fråga att fundera på ur många olika aspekter. Jag skulle vilja ta upp ett par olika perspektiv. Det finns vissa grupper och specialiteter där vi kan se uppenbara brister, och bristerna ser olika ut för olika specialiteter. Det råder brist inom psykiatrin, som jag nämnde. Vi saknar och kommer att sakna patologer, som ju är en nyckelgrupp till exempel när det handlar om cancerbehandling. Vi saknar allmänmedicinare. Vi skulle behöva fler radiologer, för att nämna några kategorier där vi har mycket stora behov. Vi har gjort en del insatser; bland annat har vi särskilt utrett patologernas verksamhet och hur många fler som behövs där. Det kommer av allt att döma att komma en hel del åtgärder längre fram. Där ser vi dock också jag ska komma in på ett bredare perspektiv sedan vikten av till exempel distanslösningar för att hitta kolleger. Det gör att vi kan få bättre utväxling av de personer som vi redan har. När det gäller radiologer ger telemedicin möjligheter att använda radiologisk expertis som är väldigt djuplodande, inte bara i utan i världen i stort. Det handlar om att hitta de allra bästa på en viss typ av verksamhet och dra nytta av dem också i . Det finns en del ny teknik när det gäller psykiatrin, till exempel internetpsykiatrin söder om staden, där man når lika goda resultat som man gör i öga-mot-öga-behandling, men man kan behandla gånger så många som man gör med traditionella metoder. Jag tycker att det skulle vara värt att växla några ord om det bredare perspektivet. Det är i huvudsak landstingen som ska klura över detta, men det är också en nationell angelägenhet. Det kom en kortrapport som ger en överblick över läget i . Där kan man se att ligger på tredje plats uppifrån när det gäller antalet läkare räknat mot folkmängd. Vi ligger bra till när det gäller tillgången på läkare. Tittar man dessutom på antalet patientbesök är vi ett av de länder som har det lägsta antalet besök. Där är skillnaderna mycket stora. I snitt går svensken till läkaren en fjärdedel så som till exempel ungraren. Vi har jättemånga läkare i ett OECD-perspektiv, och vi har nästan minst antal besök av alla länder. Vad är det som gör att vi inte får ut mer av den resurs som vi har? Sköterskorna i tar också ett större utrymme än vad de gör i väldigt många andra länder där man har en än mer hierarkisk organisation. Det är också någonting att fundera på. Hur använder vi de fantastiska personalresurser som vi har på bästa möjliga sätt? 23 (S): Vi kan naturligtvis gräla om vem som har gjort mest på det här området, men jag tror inte att det ger speciellt mycket . Vi står inför en situation där det är väldigt många av specialistläkarna som är på väg att gå i pension. Vi vet att en del kan jobba kvar , men det handlar om . Vi kan inte räkna med att de jobbar tills de är . Jag tycker att det projekt som fanns när det gäller psykiatrin var utmärkt. Man borde kanske utöka den typen av aktiviteter till att gälla andra områden också. Man borde kanske vara lite framåt och se vilka problem som kommer lite längre fram i tiden. Var riskerar man att få stora vakanser inom vården? Det gäller fler områden. Jag har pekat på reumatologin och neurologin eftersom de ligger mig varmt om hjärtat. Det är klart att vi kan lösa mycket med e-hälsa. Det är en väg att gå. Att ha en bättre utvärdering är naturligtvis också viktigt. Sedan har vi den eviga frågan som jag tror att alla som har sysslat med sjukvårdsfrågor har funderat över. Hur kan vi ha så många läkare i när vi dessutom har lägst antal besök, vilket var någonting nytt för mig? Varför har man inte sett över detta? Vad är det som har gått fel? Det borde man titta över. Låt mig också kommentera detta med att vi tar in utländska läkare. Det är absolut ingenting nytt, utan det har vi gjort . Frågan är hur man har tagit hand om de läkare som har kommit. Där får jag väl skämmas och säga att den socialdemokratiska regeringen inte gillade att man hade mycket dyra utbildningar, men det var någonting som varenda länsarbetsnämnd jag tillhörde en av dem i struntade fullständigt i. Vi tyckte att det var viktigt att vi snabbt fick in de här läkarna i verksamheterna, och det går ju också. Men vår omvärld blir rikare, och då kan vi inte räkna med att andra länder ska försörja oss med läkare. Därför måste vi göra väldigt mycket själva också. Jag vidhåller att regeringen måste ta ett större ansvar, inte bara för att det behov som finns ska uppfyllas det är ett stort behov utan också för hur detta kommer att se ut . Det är minst lika viktigt i det här sammanhanget. Det är också bra att man ser över läkarutbildningen. Men även om man ser över läkarutbildningen kommer de här specialisterna att vara klara jag går i pension, och jag skulle tycka att det var mycket otillfredsställande. Jag tänker jobba till. 24 (S): Det är inte bara som är oroande över den här bristen på specialistläkare utan även som har undersökt hur det ser ut i landstingen, och det finns stora problem. Även om den här debatten handlar om specialistläkare tycker jag att det är viktigt att lyfta in bristen på specialistsjuksköterskor också eftersom detta går hand i hand och förvärrar problemet. Precis som ministern säger finns det ett stort problem inom psykiatrin när det gäller specialistläkare. Inom det området kan man också se stora problem när det gäller specialistsjuksköterskor. En stor del av den här debatten handlar om risken för pensionsavgångar. Det är många som går i pension, och det utbildas inte tillräckligt många som kan anställas. Det är väldigt få specialistsjuksköterskor inom psykiatrin som är . De som finns är framför allt äldre som närmar sig pensionen. Jag hoppas att ministern, när han funderar vidare på lösningar på det här problemet, låter de här två frågorna gå hand i hand, det vill säga bristen på specialistläkare och bristen på specialistsjuksköterskor. är de mycket oroade för bristen på specialistsjuksköterskor. En sak som de menar är problematisk är att de här sjuksköterskorna inte får någon lön medan de utbildar sig till specialistsjuksköterskor. En beräkning som har gjort visar att det tar att få igen de kostnader som det har inneburit för den enskilda. Det innebär att det kanske är färre som tycker att det är mödan värt att gå vidare och utbilda sig till specialistsjuksköterskor trots att behovet är mycket stort. Jag hoppas att regeringen tar till sig detta och tar ett övergripande ansvar. Det kan inte bara vara upp till de enskilda lärosätena att utbilda specialistläkare. 25 (FP): När min far blev färdig läkare 1943 fanns det ungefär 3 000 läkare i det här landet. Det rådde stor läkarbrist och även brist på specialistläkare. Han blev röntgenolog. När han pensionerades fanns det ca 13 000 läkare. Det var stor brist på specialistläkare. , senare, har vi ca 33 000 läkare. Och hur ser situationen ut? Vi har stor brist på läkare och särskilt på specialistläkare. Vad beror detta på? Det beror framför allt på att vi har nya krav på behandlingar, nya kunskaper och nya möjligheter. Allt fler människor ställer berättigade krav på att bli väl behandlade och kunnigt behandlade, kunnigare än .