prot · H00998 · 2013-04-25 00:00:00 — I detta anförande instämde och (båda C). 101 (S) replik: Det är oerhört glädjande att här i kammaren höra , som också är ordförande i näringsutskottet, redogöra för att man är beredd att driva frågan om att ta bort andra sjuklöneveckan. Under den här debatten har vi konstaterat att det från allianssidan finns två partier som stöder vårt förslag. Därför ska jag inte ställa en fråga till om sjuklöneveckan. I stället har jag två andra frågor. Kvinnors företagande har utvecklats . Vi har gjort framsteg. Dock finns mer att göra, inte minst på grund av att kvinnor fortfarande blir diskriminerade som företagare. Socialdemokraterna är beredda att förespråka en kvotering till bolagsstyrelser, vilket skulle ge en normsättande effekt på näringslivet i stort. Vi vet från , där man har kvotering, att den har haft mycket tydliga effekter. Mot bakgrund av detta undrar jag hur ställer sig till den frågan, . Min andra fråga handlar om vårt förslag om en nationell strategi för socialt företagande. Hur ställer sig till en nationell strategi? 102 (KD) replik: Jag är lite förvånad över att tar upp diskriminering av kvinnligt företagande när hon representerar ett parti som ska kasta hela lass med grus i det kvinnliga företagande som spirar inom välfärdssektorn. Vore det inte lämpligt att fundera över detta? Ni skickar in missiler rakt in i kvinnligt företagande. Det är en fullständigt häpnadsväckande fråga som ställer till mig. Fundera lite grann över vilka signaler ni skickar till alla de duktiga kvinnor inom välfärdssektorn som vill starta och har startat företag. Det skapar en osäkerhet, en otrygghet, en ambivalens om vad man håller på med. Där tycker jag att vi först ska få tydliga svar på vad som gäller. Är det de som bygger sjukhusen som kommer med sina lastbilar, alla män som jobbar där? Där har ni inga synpunkter. Men för de områden som domineras av kvinnor kommer det kraftiga bannbullor: Aj, aj, aj, här ska ni akta er. Företagen ska ombildas till non-profit-företag eller läggas ned. Detta är en kontraproduktiv politik om man vill gynna kvinnligt företagande. Vi säger absolut nej till kvotering. Det är få som vill inkvoteras på en arbetsplats. Både män och kvinnor vill ta sig in med hjälp av egna kvalifikationer. Jag hade ansvar för statlig arbetsgivarpolitik och för statsförvaltningen , 20062010. Vi ökade jämställdheten bland statliga chefer från kvinnor till . Vi är uppe i . Det går att göra detta utan kvotering. 103 (S) replik: Det var ett mycket tydligt nej till fler kvinnor i bolagsstyrelser och att använda redskapet kvotering. Det är bara att beklaga denna syn. Jag kan inte låta bli att sätta detta i samband med vad sade tidigare. Han använde kraftord som missiler och häpnadsväckande. Med den erfarenhet och kunskap jag har om härskartekniker är sådana kraftord ett sätt att i debatten försöka förminska en fråga och förminska kvinnor. Det är allvarligt. Det finns så oerhört många välfärdsföretag i som drivs av både kvinnor och män. Vet vad de säger? De vill ha ordning och reda och tydliga regler. Vi socialdemokrater vill ha en politik där det är helt okej med vinster i företagen, men vi vill att våra skattepengar ska gå till vård, omsorg och skola, inte till några brevföretag någonstans i världen. Det är inte okej. Det är utifrån de argumenten man får fundera på hur man formar sin politik, . Jag fick inget svar på min andra fråga om är beredda att ställa upp på en nationell strategi för socialt företagande. 104 (KD) replik: Frågan om en nationell strategi för socialt företagande lämnar jag över till min partikamrat , som kommer att tala om just detta. Vi är varma anhängare av socialt företagande, och det kommer att framgå tydligt av vad ska säga om . Jag håller inte alls med om att jag försöker förminska kvinnor. Det är ni som gör det genom att lägga så kraftfulla begränsningar i just kvinnligt företagande. När det gäller de män som dominerar byggbranschen, som bygger förskolor, sjukhus och så vidare, finns inga synpunkter. Det är också skattepengar som går till den typen av investeringar. Sanningen är att det träffar rakt in i det kvinnliga företagandet och skapar stor osäkerhet. Jag skulle vilja se dem som säger att de tycker att det är bra eftersom de vill ha ordning och reda. Det kan finnas sådana, men jag tror att den absolut dominerande känslan är att det här skapar en osäkerhet om man kan fortsätta med sitt upplägg eller måste bilda om bolaget. Det skapar inte framtidstro utan oro och ängslan för dem som driver den typen av företag. 105 (V) replik: hade i sitt anförande en genomgång av regeringens politik inom näringspolitiken och det lyckade resultatet, att den har lett till tiotusentals nya jobb och tusentals nya företag. Låt oss titta lite grann på hur det ser ut . Vi kan se att produktiviteten i företagen har fallit. Vi tappar marknadsandelar i den svenska exporten. Investeringsnivån är historiskt låg. Och framför allt har det här lett till utslagning av företag och till ökad arbetslöshet. Dessutom ska vi komma ihåg er strategi när det gäller arbetslinjen. Ni tog ju bort 75-dagarsregeln för deltidsarbetslöshet, som drabbar deltidsföretagare speciellt hårt, alltså de företagare som vid sidan av sitt företag hade ett jobb. Blev de av med jobbet trädde den här nya regeln in, vilket gjorde det omöjligt för dem att ha sitt företag kvar. De blev arbetslösa och var tvungna att lägga ned sitt företag. Det är en del som ni inte pratar om över huvud taget. De försämringar och de regelbördor som ni har lagt på företagen tar ni aldrig upp, utan ni hävdar med bestämdhet att det ni har infört i form av skatteförändringar och så vidare har medfört nya jobb. Men sanningen är ju den att arbetslösheten ökar, antalet företag minskar, konkurserna ökar, produktiviteten faller och vi tappar exportandelar på världsmarknaden. Det är sanningen. 106 (KD) replik: Ja, det ligger någonting i det säger om exporten, produktiviteten och allt detta. Men har missat någonting om han tror att det är regeringens politik som har medfört detta. Har helt missat att vi har haft en global lågkonjunktur och fortfarande har en kris i våra viktigaste exportländer? Mycket gör regeringen, men inte har man lyckats påverka intresset i för att köpa lastbilar. Det tror jag vore en överdrift. Produktiviteten har fallit. Vad beror det på? Jo, det beror i så fall på att företagen har behållit arbetskraft även när orderingången har minskat. Det är den andra sidan av det myntet, . Vad beror det på att vi har tappat marknadsandelar? Ja, inte har vi slagit klubban i bordet i och sett till att det har hänt. Det är ju daglig rapportering om detta. Det finns ingen människa utanför oppositionen, höll jag på att säga, som på allvar vill mena att det är regeringens politik som ligger bakom detta. Det är en låg investeringsnivå. Ja, men tacka för det när efterfrågan på våra produkter har minskat! Det är klart att man börjar investera igen när man ser att det finns en efterfrågan, när man har ledig produktionskapacitet. Ökad arbetslöshet ja, det är alldeles riktigt. Men grejen är ju att sysselsättningen har ökat med över 200 000 personer . Det är då en väldigt effektiv arbetsutbudspolitik, som jag nämnde i mitt anförande, nämligen att fler har kommit ut på arbetsmarknaden. Den andra sidan av det myntet är att även om sysselsättningen går upp kan arbetslösheten öka. Så är det måttet konstruerat. Där måste vi nu hjälpas åt att utforma en politik som gör att sysselsättningen vänder när konjunkturen vänder. 107 (V) replik: Det var intressant att lyssna. hade gärna kunnat få trassla in sig ännu mer i sitt anförande. Det må väl ändå vara så: Vem har ansvaret för den politik som förs som leder till denna utveckling? Ansvaret lägger på någon annan. När det går bra, när sysselsättningen ökar och när företagandet ökar beror det på regeringens politik. Det hörde vi här i kammaren i samma debatt. Men när det vänder och går åt andra hållet är det någon annans fel. Det finns ingen logik i det hela över huvud taget. Det blir ett väldigt märkligt resonemang. Som resonerar spelar det faktiskt ingen roll vad regeringen gör och vilka politiska beslut man fattar. Det är den slutsatsen jag måste dra av det resonemanget, och det är väldigt märkligt. Givetvis kan regeringen göra mycket här. som vi har en hög arbetslöshet har vi företag som skriker efter arbetskraft. Vi har en arbetsmarknad som inte fungerar därför att de arbetssökande och behovet inte matchar varandra. Men i resonemang är inte det heller regeringens politik, utan det är någon annans politik. Nej, , jag vet att du kan bättre än så. 108 (KD) replik: Låt oss då slå fast några fakta. Sysselsättningen har ökat i genom finanskris och genom skuldkris. Ca 200 000 personer fler är sysselsatta än 2006. Vem som har ansvar för det kan vi diskutera. Jag menar att en stor del av det ansvaret ligger på regeringen, som har lagt om politiken från att dölja arbetslöshet i förtidspensioneringar till att ha en arbetslinje som har gett resultat. Vem har ansvar? Ja, regeringen har inte ansvar det kan väl inte mena för lågkonjunkturen eller för finanskrisen, som minskar efterfrågan på våra exportprodukter. Jag tror att är ganska ensam om att tro att regeringen hade kunnat kompensera för detta och se till att nyckeltalen hållits uppe trots en så kraftfull internationell lågkonjunktur. Då menar han: Spelar det ingen roll vad regeringen gör? Det är klart att det spelar roll! Men det finns inga vare sig finanspolitiska eller penningpolitiska åtgärder som kan kompensera för en så kraftig konjunkturförsvagning på våra viktiga exportmarknader som har lett till den avmattning i ekonomin som vi har sett. Sanningen är att det är viktigt att göra rätt saker även i lågkonjunktur, att utbilda människor, att se till att vi har god ordning i våra offentliga finanser, att se till att vi är konkurrenskraftiga, att vi har en forsknings- och innovationspolitik som gör att kan hävda sig när det tar fart igen och att vi då kan se till att vi får en utväxling i ytterligare ökad sysselsättning och sjunkande arbetslöshet. Det går med regeringens politik, men det går inte med den politik som och oppositionen representerar, där enbart våra socialdemokratiska vänner vill höja skatterna på jobb och företagande med . Det är inte rätt medicin. 109 (S): Det har varit en lång och intressant debatt så här långt. För mig som socialdemokrat är det extra viktigt att ha en näringspolitisk debatt eftersom jobben är vår viktigaste fråga. Jobb, att ha ett jobb, ger en inkomst och därmed förutsättningar för egen försörjning. Det ger förutsättningar för individer att göra egna val. Jobben är också förutsättningen och grunden för hela vårt välfärdssamhälle. När man diskuterar näringspolitik, när man diskuterar jobbpolitik, vad som ger effekt, vad man borde göra och hur prioriteringarna för framtiden borde se ut är det extremt viktigt att man tar sin utgångspunkt i verkligheten den verklighet som är, inte den verklighet som man önskar var. Om man ska titta på den verklighet som är och ta sin utgångspunkt i får man börja med att konstatera några fakta. Den är historiskt hög; den har varit så . Det är det största bekymret med arbetslösheten, att den har bitit sig fast på höga nivåer. Ungdomsarbetslösheten är än värre. Vi har en ungdomsarbetslöshet som ligger på . Den gör det i lågkonjunktur och i högkonjunktur. Det är givetvis ett jättestort bekymmer, och det borde engagera var och en av oss som sitter i denna sal i varje debatt som handlar om jobb. och det är här det blir riktigt komplicerat i någon mening, riktigt obegripligt för många, skulle jag vilja påstå har vi en situation där företag rapporterar att de har svårt att hitta personal med rätt kompetens. Hälften av företagen i den senaste undersökningen uppgav att de hade haft problem att rekrytera personal med rätt kompetens. En femtedel av företagarna uppgav att problemet hade varit så allvarligt och så stort att det hade lett till att de hade misslyckats med att rekrytera. Arbetstillfällen, jobb, går därmed förlorade i , som vi har en jättehög arbetslöshet. Det kan i min värld inte vara tecken på en lyckad politik. Arbetsmarknadens funktionssätt har allvarligt försämrats med den här regeringen. Går vi sedan vidare och tittar på andra viktiga nyckeltal och andra viktiga fakta som borde ligga till grund för hur man utformar sin politik på det näringspolitiska området kan vi konstatera att antalet nyregistrerade företag 2012 visade på en minskning . behöver fler och växande företag, inte färre. När det gäller förutsättningar, som ofta diskuteras när man diskuterar näringspolitik och grunden för att man ska få fler nya och växande företag, finns det en ganska stor samstämmighet i debatten om behovet och vikten av att satsa på forskning och innovationer. Och vi är ganska bra på det i . Vi satsar förhållandevis mycket pengar på forskning. Vi har en förhållandevis hög kvalitet på den forskning som bedrivs i vid internationella jämförelser. Men på ett område mäler vi ut oss, och det är hur många av forskningsresultaten som sedan blir till varor och produkter som når en marknad och betalande kunder, som blir till export, skatteintäkter och så vidare. Här ser det inte alls lika bra ut. Här finns bevisligen stora problem. Man brukar tala om det som den svenska innovationsparadoxen. De som kan de här frågorna lyfter ofta fram ett antal olika problem som man menar är en del av grunden till problemet. Ett sådant problem är tillgången till riskkapital, framför allt i de tidiga skedena. Det är lätt att tänka sig att det finns en brist på riskkapital. Men stämmer det? Man kan konstatera att av de 17 miljarder som avsätts i statligt riskkapital låg 6 miljarder i princip outnyttjade . Av de fonder som är regeringens tillskott till riskkapital och riskkapitalsystemet, som ju har en antingen geografisk inriktning eller branschinriktning, kan man konstatera att merparten, nästan 4 miljarder av de 6 miljarderna, ligger outnyttjade. Det är pengar i en lågkonjunktur som har nämnts i debatten som skälet till problemen på arbetsmarknaden. I en lågkonjunktur lyckas regeringen inte få riskkapitalet som ändå finns att verka och möta de behov som finns. Det är givetvis ett jättestort problem. Därför vill vi socialdemokrater att man tar utgångspunkt i det som är verkligheten. Vi vill att man satsar på strategisk samverkan, att man samlar de aktörer som har ett intresse av de här frågorna politiken, akademin, näringslivet och parterna med utgångspunkt i gemensamma framtidsutmaningar. Som ett steg i detta vill vi satsa på innovationsråd. Vi vill dessutom höja statusen på innovationsfrågorna så att de hamnar på högsta politiska nivå. Vi tycker att ett innovationsråd borde ledas av statsministern för att visa på hur betydelsefullt det är och för att visa på behovet av att alla de många bra saker som ändå görs i , för det görs många bra saker på det här området i , verkar i samma riktning och tillsammans. Så sker inte . Vi vill satsa på innovationsupphandling och ta fram modeller för det. Vi tror att det skulle vara väldigt betydelsefullt i det här sammanhanget. Vi vill göra en översyn av riskkapitalet i syfte att bättre möta de behov som finns. Vi vill också koppla en del av riskkapitalet direkt till de regionala inkubatorerna, så att de får finansiella muskler och därmed kan fungera bättre. Vi vill satsa på utbildning. Det är inte rimligt i ett läge med hög arbetslöshet att en stor andel av våra företagare inte kan få tag i personal med rätt kompetens. Vi vill avskaffa den andra sjuklöneveckan. Vi vill korta betaltiderna för företag. Och vi vill satsa på ökat exportstöd. I en lågkonjunktur som drabbar vår närmaste omvärld och där vi ser att det går nedåt på marknader som vi är extremt beroende av och exporterar mycket till är det givetvis angeläget att se till att minska sin sårbarhet. Det behövs riktade insatser för att hjälpa svenska företag ut på nya tillväxtmarknader. För detta har vi föreslagit en särskild satsning. Detta är ett axplock av våra förslag. Jag skulle kunna stå här och räkna upp fler förslag. Som ett exempel tjänar det ändå att visa på den starka kontrast som finns mot den politik som förs , mot den borgerliga regeringens uppenbara ointresse för de här frågorna. Politiken som levereras fungerar bevisligen inte. Tittar man på verkligheten, tittar man på facit, tittar man på hur det ser ut på område efter område kan man konstatera att oavsett om det nu har varit högkonjunktur eller lågkonjunktur ligger arbetslösheten fortsatt högt. Kompetensgapet har av flera i debatten identifierats som en av de viktigaste frågorna. Jag tror att det var som sade i sitt anförande att när hon möter företag ute är den fråga som de lyfter fram som allra viktigast bristen på rätt personal med rätt kompetens. Om man nu är överens om den analysen, hur kan man komma fram till att det är rätt medicin att minska antalet utbildningsplatser såväl på högskolan som i den arbetsmarknadsinriktade utbildningen? gör visserligen regeringen, som så annars, en liten abrovink här. Först minskar man väldigt mycket och lägger sedan till lite grann och kallar det för en satsning. Men det hjälper ju inte. Faktum är att en lägre andel av våra ungdomar kommer att ha möjlighet att läsa vidare på högskolan . är det enda land som jag vet i världen som sänker sina utbildningsambitioner. Det är anmärkningsvärt. Sedan kommer det inga förslag från regeringen. Det blir väldigt tydligt i den här debatten på det näringspolitiska området, det område som vi behandlar i vårt utskott i riksdag. Den debatt vi har till exempel handlar ju om att diskutera oppositionens förslag, inte regeringens förslag. Där är det väldigt tomt och fattigt. Jag kan också konstatera att jag har suttit i näringsutskottet i lite . Inte , trots lågkonjunktur och trots att varslen stod som spön i backen , har näringsministern besökt näringsutskottet när jag har varit där. Jag tror inte att hon heller har besökt näringsutskottet när jag inte varit där. Inte har näringsministern varit på plats i kammaren när vi har haft en debatt, inte ! Inte något förslag med direkt bäring på de här frågorna har presenterats för vårt utskott att behandla. Den enda frågan som man faktiskt har jobbat med och som vi hade väldigt stora förhoppningar på var innovationsstrategin, ett väldigt viktigt verktyg som vi med fördel hade kunnat debattera här . Det hade varit ett konkret förslag från där man ville någonting, där man tog tag i några av de problem som vi ser på det här området och som vi gemensamt identifierar. Då väljer regeringen att inte skicka skrivelsen till riksdag för förankring, debatt och beslut. Man väljer att inte över huvud taget, åtminstone inte publikt, lägga upp en plan för den här strategin, som ju är en ganska bra vision som de flesta kan ställa upp på. Man väljer att inte på något sätt redovisa hur man ska få den att tränga ut, verka och få effekt och genomslag. Det är märkligt. Trots att vi har ett besvärligt konjunkturläge, trots att regeringen lade fram en budget baserad på helt fel prognoser och trots facit och verklighet och resultat av den förda politiken gör man i vårpropositionen som kom justeringar på marginalen. Det är mycket märkligt och beklagligt. Låt mig avsluta med att konstatera att om regeringen bara kunde bli aktiv och intresserad skulle mycket vara vunnet. Har man inga idéer får man gärna ta av våra. Det gör ni lite till och från, men gör det mer så att det händer något. Det förtjänar , företagare och befolkning. (Applåder) (forts. 9 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 8 § Beslut om ärenden som slutdebatterats AU8 Arbetsrätt Punkt 3 (Övergång till tillsvidareanställning efter rullande visstidsanställningar) 1. utskottet 2. res. 2 (S, V) Votering: 195 för utskottet 113 för res. 2 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 23 MP, 20 FP, 18 C, 19 SD, 18 KD För res. 2: 96 S, 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 7 (Turordningsfrågor) 1. utskottet 2. res. 5 (S, V) 3. res. 6 (SD) Förberedande votering: 115 för res. 5 19 för res. 6 174 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 176 för utskottet 113 för res. 5 19 avstod 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 23 MP, 20 FP, 18 C, 18 KD För res. 5: 96 S, 17 V Avstod: 19 SD Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 9 (Frågan om när ett anställningsförhållande ska anses upplöst) 1. utskottet 2. res. 8 (SD, V) Votering: 272 för utskottet 36 för res. 8 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 97 M, 23 MP, 20 FP, 18 C, 18 KD För res. 8: 19 SD, 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 14 (Rätt till heltid) 1. utskottet 2. res. 12 (S) 3. res. 13 (V) Förberedande votering: 97 för res. 12 17 för res. 13 194 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 195 för utskottet 96 för res. 12 17 avstod 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 23 MP, 20 FP, 18 C, 19 SD, 18 KD För res. 12: 96 S Avstod: 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 17 (Integritetsfrågor) 1. utskottet 2. res. 15 (MP) Votering: 267 för utskottet 23 för res. 15 17 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 96 M, 20 FP, 18 C, 19 SD, 18 KD För res. 15: 23 MP Avstod: 17 V Frånvarande: 16 S, 11 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SfU7 Migration och asylpolitik Punkt 1 (Flyktingpolitiken) 1. utskottet 2. res. 1 (SD) Votering: 271 för utskottet 19 för res. 1 17 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 97 M, 22 MP, 20 FP, 18 C, 18 KD För res. 1: 19 SD Avstod: 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 3 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 2 (Förstärkt skydd för tolkar) 1. utskottet 2. res. 3 (S, V) 3. res. 4 (SD) Förberedande votering: 114 för res. 3 19 för res. 4 175 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 175 för utskottet 112 för res. 3 19 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 22 MP, 20 FP, 18 C, 18 KD För res. 3: 96 S, 16 V Avstod: 19 SD Frånvarande: 16 S, 10 M, 3 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 3 V, 1 KD Punkt 9 (Synnerligen ömmande omständigheter) 1. utskottet 2. res. 13 (S, V) Votering: 195 för utskottet 113 för res. 13 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 23 MP, 20 FP, 18 C, 19 SD, 18 KD För res. 13: 96 S, 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 10 (Uppehållstillstånd i andra fall) 1. utskottet 2. res. 14 (SD) Votering: 272 för utskottet 19 för res. 14 17 avstod 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 97 M, 23 MP, 20 FP, 18 C, 18 KD För res. 14: 19 SD Avstod: 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Punkt 11 (Arbetskraftsinvandring) 1. utskottet 2. res. 16 (S) 3. res. 18 (V) Förberedande votering: 97 för res. 16 17 för res. 18 194 avstod 41 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 169 för utskottet 96 för res. 16 43 avstod 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 16 MP, 20 FP, 18 C, 18 KD För res. 16: 96 S Avstod: 7 MP, 19 SD, 17 V Frånvarande: 16 S, 10 M, 2 MP, 4 FP, 5 C, 1 SD, 2 V, 1 KD Per (MP) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 15 (Anhöriginvandring) 1. utskottet 2. res. 21 (SD) 3. res. 22 (V) Förberedande votering: 20 för res. 21 19 för res.