prot · H009123 · 2013-06-14 00:00:00 — De kommer att möta motstånd på båda sidor, och det kommer att krävas starkt politiskt ledarskap på bägge håll för att föra detta i hamn. Det är också i någon utsträckning relaterat till författningsprocessen. För det fortsatta turkiska EU-närmandet är arbetet med ny författning av alldeles avgörande betydelse. Arbetet pågår i en kommitté med företrädare för alla de politiska partierna. Det är osannolikt att man kommer att kunna bli helt eniga, men står det och väger hur man kommer att hantera detta. Kommer AKP att gå fram ensamt, eller går man fram med något eller några av de andra partierna till en ny författning? Jag hoppas att slutsatsen av det som pågår blir att man går fram med en ny författning så snabbt som möjligt i en överenskommelse med något eller några av oppositionspartierna. Så brukar vi göra i riksdag. Det kan inte vara en modell i hela världen, men det är i alla fall viktigt med en viss enighet över blockgränser och andra gränser i en författningsprocess. Vi ska heller inte bortse från den stress för hela det turkiska samhället som konflikten i innebär. Om vi var mitt uppe i djupgående inrikespolitiska kontroverser och hela stod i brand, människor vällde in över våra gränser och det rådde djupa meningsmotsättningar i vårt eget samhälle om hur vi skulle hantera konflikten i våra grannländer skulle det inte vara ett alldeles lätthanterligt läge. Även denna del tillhör traumat i det turkiska samhället . sade mycket tydligt i debatt i dessa frågor i förrgår att detta bör leda till att vårt engagemang i samhälle fördjupas, för vi har ett fundamentalt intresse av hur denna process fortgår på olika sätt. Vi ska vara klara med att en del av de signaler som har kommit från EU-länder har försvagat våra möjligheter att ha inflytande över denna process i . Jag har fört många samtal med journalister och oberoende turkiska bedömare , och jag kan säga att de flesta av dem kanske inte alla, men de flesta är rätt övertygade om att ur det som vi ser kommer på ett eller annat sätt ett bättre . 18 HANS (V): Man ska komma ihåg att det har gjorts flera tidigare försök att få till stånd fredssamtal och fredsavtal mellan den turkiska regeringen och PKK. De har alla misslyckats. finns det dock ett annat hopp. Många kurder som jag har kontakt med beskriver att detta är första gången man verkligen tror på fredsprocessen. Man har ett enormt hopp. Precis som utrikesministern beskriver har också flera steg tagits. , precis som utrikesministern beskriver, återstår dock de centrala stegen. Då är det viktigt att omvärlden inte förhåller sig passiv. I det här läget behöver , EU och världssamfundet använda både piskor och morötter för att understödja de konstruktiva krafter som finns på båda sidor för att få till stånd en överenskommelse. Jag frågade i min interpellation hur skulle kunna agera, som enskilt land eller som medlem i EU, för att understödja de konstruktiva krafterna och bidra till en fredlig lösning. har jag tyvärr inte hört några konkreta förslag från om hur man skulle kunna gå vidare för att understödja processen. Jag skulle önska att EU gör ett gemensamt tydligt uttalande till den turkiska regeringen att om man lyckas nå ett fredssamtal och ro processen i land så kommer det att öppna nya dörrar i medlemskapsförhandlingarna med EU. Då skulle man kunna öppna nya kapitel, till exempel. Det skulle kunna vara en morot att locka med. är en organisation som jag som vänsterpartist inte känner några som helst sympatier för. Det är en organisation som har begått historiska övergrepp. Men i detta läge, när man är beredd att sätta sig vid förhandlingsbordet, måste man visa att det finns ett alternativ för PKK. Det handlar om att PKK ska kunna gå in i en politisk process och omvandlas till en politisk kraft som finns med i samtalet. Då måste man flagga för att om PKK når framgång i fredssamtalen ska vi vara beredda att också titta på till exempel terroriststämplingen av den organisationen . har jag lyssnat på och läst det svar jag fått. Diskussionen handlar inte bara om utan om vilken roll vi vill att ska ha i världen. är ett land som har en lång tradition och historia av att spela en central roll i freds- och försoningsprocesser. Vi har kunnat spela den rollen i många konfliktområden världen över tack vare att vi har varit militärt alliansfria, att vi har haft en hög internationell trovärdighet och att vi är ett land som till stor del saknar kolonial historia. Vi skulle kunna spela den rollen också i . Vi har en unik position i som skiljer oss från många andra EU-länder. Vi har osedvanligt goda förbindelser med . Det brukar vanligtvis berömma sig av. Här i är det sju av åtta partier som vill att det ska finnas ett medlemskapsperspektiv för i EU. Det grundar sig i att är ett land där många turkar men också många kurder och många kristna med bakgrund i har fått ett hem. Det ger oss en trovärdighet som många länder inte har. Jag förstår att man från turkisk sida avfärdar protesterna från . Vi vet att det i finns starka krafter, inte minst i den konservativa grupp där sitter, som ibland låter islamofobin färga ställningstagandena när det gäller . Så är det inte i , och därför har vi en annan position. Som sagt, den borgerliga regeringen berömmer ofta de goda förbindelser man har med . är det att använda dessa goda förbindelser, inte bara för att det ska hållas tal i eller för att det ska vara mysig stämning på cocktailpartyn utan för att vi ska spela en politisk roll i . Därför vill jag upprepa min fråga till : Vad kommer nu att göra, som enskilt land och som medlem i EU, för att understödja fredsprocessen i ? 19 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag påpekade i mitt förra inlägg vad hela fredsprocessen bygger på, förutom att Erdoğan och hans regering vill stärka sin position. Under min resa träffade jag både ledande politiker i den kurdiska regeringen och journalister och analytiker. Då framkom att det har ingåtts ett avtal mellan den irakiska kurdiska regeringen och den turkiska angående oljeledningarna. Om någon ledning på gränsen mellan länderna slås sönder av någon anledning ska det kosta många eller månad jag har inte den exakta siffran. Om till exempel en oljeledning skulle slås sönder i kriget av PKK ska den turkiska staten laga den. Motsvarande regler gäller på irakisk sida. Denna överenskommelse har påskyndat processen. Processen bygger mer på ekonomi och maktrelationer än en riktig och ärlig fredsprocess. Det är det budskap jag har fått från många olika håll. Därför är det ännu viktigare att som enskilt land agerar, . Vi förväntar oss inte bara det för att vi ska agera som en stat. Det finns också mänskliga skäl. Det finns tiotusentals kurder, turkar, socialister och människor med olika religionstillhörighet i det här landet som vill att vi ska agera. Det gäller oppositionen, , men också regeringen. Därför finns det all anledning att helt enkelt påskynda den här processen men också att se till att allas röster blir hörda, inte bara fredsprocessen mellan två män, det vill säga Erdoğan och PKK:s ledare, som faktiskt är i fängelse. 20 Utrikesminister (M): Det ligger åtskilligt i det som Amineh Kakabaveh säger även om man ska säga att den här fredsprocessens inledning och hittillsvarande fas faktiskt har varit rätt beroende av två män. Det kan vi tycka vad vi vill om. Vi kan tycka vad vi vill om dessa bägge män, men det är ett faktum att så har varit fallet. Sedan måste en sådan här fredsprocess, för att vara fungerande, successivt vara allt bredare. Den kommer successivt att närma sig alltmer känsliga frågor. Understödet från andra aktörer är också viktigt. Vi ska inte bortse från den viktiga roll som styrelsen i KRG i de norra delarna av , som har ett fundamentalt intresse av samförstånd med , spelar i det här sammanhanget. Men i den mån vi kan bidra med någonting kan jag försäkra er om att vi kommer att göra detta, även om det med all sannolikhet är någonting som vi absolut icke skickar något pressmeddelande om. säger att vi måste kunna utnyttja vår situation. Det handlar om morötter och piska. Jag ska gärna medge att jag i frågor som dessa är lite mindre av en pisktyp och lite mer av en morotsman. Jag tror att det är där som styrka, möjligheter och kanske också möjligheter framför allt ligger. Där är engagemangsprocessen med i dess helhet av stor betydelse. Jag är oroad över att det finns krafter som utnyttjar det vi ser i som förevändning för att föra fram ståndpunkter som de av helt andra och ibland till och med relativt dunkla skäl har drivit under en relativt . Det försvagar möjligheter, och det försvagar möjligheterna att åstadkomma en fortsatt reformering av situationen inne i . Uppgifterna man står inför är stora. Det handlar om att hantera stadsplanefrågan i , även om det är mycket vidare än så måste den självfallet också hanteras på ett eller annat sätt som är acceptabelt. Den vidare frågan handlar om politiskt förtroende och politisk öppenhet i reformprocessen, författningsprocessen, den syriska utmaningen, den kurdiska försoningsprocessen, som ju går till roten av själva det turkiska samhällets karaktär. Om jag ska lägga någonting ytterligare till detta kan jag säga att vi kanske nu har en möjlighet till en fredsprocess när det gäller också. Vi har fått en ny president på , som i och för sig har fått starta sin tid med andra synnerligen besvärliga situationer som måste hanteras. Men där kan det inom en inte alltför finnas en öppning för att klara av även detta. Det är, lindrigt uttryckt, en rätt massiv agenda som står inför. Vi har ett centralt intresse av att det fortsätter framåt på dessa olika agendor. Jag tror, och håller med om detta, att vi genom det breda stöd vi har i denna kammare för den turkiska europeiska processen har en möjlighet att utöva inflytande med den turkiska regeringen, förvisso, men också med det turkiska samhället i dess helhet. Det handlar om den mångfasetterade mångfald som inte minst har visat att har. 21 HANS (V): Det är uppenbart att det politiska läget just nu i är turbulent på många olika sätt. Politisk turbulens kan skapa både nya problem och nya utmaningar, men politisk turbulens kan också innebära att den politiska kartan ritas om, att gamla konflikter löses upp och att konfliktlinjer i politiken ritas om. Vi har sett bilder från där gamla kemalister med bild på Atatürk demonstrerar sida vid sida med PKK-anhängare med bilder på . Vi har sett hur anhängare till de tre största fotbollsklubbarna i , som i det närmaste har varit i inbördeskrig med varandra, plötsligt går sida vid sida genom . Det visar att det är någonting som händer på marken just nu i . Det är viktigt att vi engagerar oss i de processer som pågår för att understödja de positiva krafterna. Precis som säger skulle ett fredssamtal mellan den turkiska regeringen och PKK självklart få långtgående positiva konsekvenser i , för hela befolkning. Oavsett om man är kurd eller turk skulle man gynnas av ett fredssamtal. Men det skulle få positiva politiska konsekvenser i hela regionen. Det handlar om . Jag skulle också vilja säga , som vi diskuterade. Där kan vi se att den konflikt som finns i tyvärr också spelar in i den konflikt som finns i och skapar låsningar till exempel inom oppositionen. säger att han är mer av en morotsman när det kommer till utrikespolitik. Jag har ingenting emot att man lägger tonvikten där, men då skulle det vara intressant att höra från utrikesministern vilka morötter man nu vill locka med. Det är viktigt att vi inte förhåller oss passiva i det här läget utan att vi faktiskt har några morötter att vifta med till båda parterna. Det handlar om att visa dem: Ni har någonting att vinna på ett fredsavtal, inte bara inrikespolitiskt i , utan det kommer också att få vidare positiva effekter om ni väljer att kompromissa och hitta en överenskommelse. 22 Utrikesminister (M): Med risk för att tycker att jag alltid säger samma sak vill jag säga att jag tror att den stora moroten är Europeiska unionen. Det kanske inte är en naturlig ståndpunkt för vi måste skilja oss åt i något sammanhang i dagens debatt men så är det. Glöm inte historien med dagens premiärminister ! Han sattes i fängelse för vad han hade uttalat en gång i ett superkemalistiskt auktoritärt . En anledning till att han, tror jag, blev övertygad anhängare av Europeiska unionen är att han såg det som en garant för att personer med de åsikter som han hade skulle kunna ha full frihet att verka i det politiska systemet i . På samma sätt är det med väldigt många kurder. De ser den europeiska processen som det som garanterar eller successivt, steg för steg, säkrar en fortsatt demokratisering och reformering av . är den stora moroten, om man kan använda detta uttryck utan att banalisera debatten alltför mycket. Då är det oroväckande med dem som diskuterar om att skjuta på förhandlingsöppningar, lägga kapitel åt sidan eller stänga dörrar. Hamnar vi i en situation då vi tror att vi bara kan använda piskan i utrikespolitiken hamnar vi i en värld som kommer att bli avsevärt mindre fredlig än den som vi vill ha. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2012/13:477 om drönare 23 Utrikesminister (M): har frågat mig om hur jag ska verka för att få till stånd en dialog mellan och om den humanitära och folkrättsliga problematik som användningen av drönare medför. Först kan jag bara konstatera att drönare obemannade luftfarkoster som kan vara vapenbärare i sig inte är otillåtna som stridsmedel. De folkrättsliga reglerna om våldsanvändning och den internationella humanitära rätten är tillämpliga samt reglerna om de mänskliga rättigheterna. Det råder således inte något folkrättsligt vakuum vad gäller användningen av drönare. Om det råder en väpnad konflikt gäller krigets lagar. Alla vapen, inklusive drönare, måste enligt den internationella humanitära rätten användas i enlighet med principerna om distinktion, proportionalitet och försiktighet. Om ett drönarangrepp eller ett angrepp med valfritt annat vapen inte sker inom ramarna för en väpnad konflikt gäller inte krigets lagar. Staters möjligheter att lagligen använda våld mot individer är därmed kraftigt inskränkta. Utgångspunkten är att en misstänkt person ska gripas och ställas inför rätta i enlighet med de rättssäkerhetsgarantier som gäller enligt de mänskliga rättigheterna. Angrepp som sker utan tillåtelse från den stat där angreppet äger rum kan utgöra en otillåten våldsanvändning och därmed strida mot . Användningen av drönare är föremål för en växande debatt, också i . Från svensk sida följer vi den debatten. Frågan om användning av drönare diskuteras kontinuerligt inom ramen för rättschefsdialogen mellan och . I denna dialog har ett antal frågor vad gäller användningen av drönare tagits upp. Detta har Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, , redovisat i . I debatten har uppmärksammats problemet med att civila kan drabbas vid attacker med drönare. Även detta problem gäller vid varje typ av användning av dödliga vapen. Internationell rätt måste alltid respekteras. 24 (MP): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret och instämmer nog i att det egentligen inte föreligger något folkrättsligt vakuum vad gäller användningen av drönare utan att det snarare, såvitt jag förstår, är efterlevnaden av det folkrättsliga regelverket som emellanåt brister. publicerade den juridiska fakulteten vid , ett av mest ansedda universitet, rapporten . Här skildras konsekvenserna för civilbefolkningen av drönarattacker i nordvästra . Stanfordforskarna bagatelliserar inte hotet från talibaner, och andra terrornätverk i den här delen av men framhåller, precis som utrikesministern, att också i krig och krigsliknande situationer måste krigets lagar om urskiljning, proportionalitet och försiktighet respekteras. Forskarna ifrågasätter om så verkligen sker här. Den här uppmärksammade rapporten bygger på ögonvittnesskildringar och utgör en ställvis mycket plågsam läsning. Här skildras exempelvis hur drönare attackerar en koranskola och dödar 69 barn. Kanske gömde sig någon med al-Qaida-anknytning i den här skolan men var finns proportionalitet och urskiljning? I rapporten kan man vidare läsa att samlas lokala byledare till en jirga, ett traditionellt rådslags- och tvistlösningsmöte, på torget i den lilla staden . Plötsligt dyker amerikanska drönare upp och tömmer sin dödliga last av Hellfiremissiler, och 42 människor dödas. Anhöriga försöker identifiera sönderbrända och sprängda kroppar. Drönarattackerna brukar ibland delas in i personal strikes och signatory strikes. I det förra fallet är det en namngiven person som attackeras medan det i så kallade signatory strikes räcker med att en person uppvisar vissa beteendemönster och en del andra karakteristika för att föras upp på CIA:s eller Pentagons dödslista. Då behöver personens identitet inte ens vara känd. När tre män dödas i en drönarattack i sade en talesperson för Pentagon: Vi är övertygade om att det var ett relevant mål, även om vi ännu inte vet exakt vilka det var som slogs ut. visade det sig att de tre dödade männen var civilpersoner som var ute och samlade metallskrot. En av männen var lång och hade stort skägg, och för drönarpiloten borta i tedde han sig påfallande lik . Av de runt 3 000 personer som 2012 dödades i amerikanska drönarattacker i var enligt Stanfordforskarna kanske personer i ledande ställning i olika terrornätverk. Stanfordrapporten mynnar ut i ett antal rekommendationer och vill bland annat att kriterierna för signatory strikes offentliggörs. Vidare vill man se oberoende utredningar av drönarattacker där civilpersoner kommer till skada samt kompensationsprogram för drönaroffer och deras anhöriga. Det är naturligtvis utmärkt att man från svensk sida, som utrikesministern framhåller, följer den växande internationella debatten om drönare. Men förhoppningsvis har regeringen även ambitionen att aktivt själv delta i den här viktiga debatten som ju ytterst rör grundvalarna för den internationella rättsordningen. Jag skulle vilja veta om för eller planerar att föra en aktiv dialog med den amerikanska utrikesledningen kring de frågor som drönarkriget reser och likaså om han inom EU-kretsen planerar några initiativ kring detta. 25 Utrikesminister (M): Jag tycker att det är viktigt att klargöra att detta egentligen inte handlar om drönare. Det verkar så i den offentliga debatten. Drönare är en teknik som har väldigt många användningar. Vi tillverkar sådana i , och vi använder dem för alla möjliga civila ändamål. Jag tror att de kommer att ha mycket betydande och bra civila användningsområden . Vad det handlar om är vapenanvändning från drönare, från attackflygplan, från prickskyttar som riktar sig mot enskilda individer för att uppnå olika typer av mål. Där är det viktigt, och det är vi överens om, att krigets lagar gäller oavsett vapensystem attackflygplan, drönare, kryssningsrobotar eller vad det nu kan vara. Teknikutvecklingen kommer att leda till ständigt nya utmaningar i dessa hänseenden, men krigets lagar är där . Sedan leder teknikutvecklingen till nya utmaningar. Det vi står inför här och som interpellanten också angav är för det första frågan om det är rätt att just i det konkreta fallet använda dödligt våld mot just den personen. Det är viktigt att den diskussionen förs och att dessa kriterier är mycket tydliga och grundade i internationell rätt. President har hållit ett tal och identifierat nya kriterier och nya processer för att säkerställa detta. Det andra är att säkerställa att inte andra drabbas, det som kallas collateral damage. Där tycker jag dock att man kan notera att den utveckling med mycket omfattande collateral damage på grund av användning av attackflyg som vi hade i början av har minskat högst väsentligt. Det innebär ingen ursäkt för kvarvarande problem i detta avseende, men det innebär i alla fall någonting. Det måste vara precision och proportionalitet i användningen av militärt våld. Drönare innebär ingenting fundamentalt nytt, ingenting nytt över huvud taget när det gäller den internationella rätten och vår syn på när dödligt våld får och när dödligt våld icke får användas i väpnade konflikter. Det måste anpassas till teknikens utveckling, och det är framför allt i som denna diskussion sker. Den följer vi nära, och vi har även anledning att dra slutsatser för vår del. Men så länge det är enighet mellan och om att det är krigets lagar som gäller och detta icke förändras handlar det om en diskussion om tillämpningen av krigets lagar. Den är viktig i sig, men att den gemensamma grunden är där är kanske det allra viktigaste. 26 (MP): Det är klart att man kan säga att det här egentligen bara handlar om teknikutveckling och på så sätt avdramatisera det lite grann. Men jag tycker ändå att utrikesministern lite väl långt avdramatiserar det hela. tillsatte faktiskt en utredning som planeras vara klar om vilka följder drönarattacker får för civilbefolkning och vilka implikationer för mänskliga rättigheter den växande användningen av drönare kan tänkas få. Man håller på att titta på 25 fall av drönarattacker som utförts i , , , och . Utredningen leds av den brittiske juristen , tillika FN:s specialrapportör för hur mänskliga rättigheter respekteras i samband med terrorbekämpning. Knuten till det arbetet är även den sydafrikanske folkrättsprofessorn som är FN:s specialrapportör för utomrättsliga avrättningar och som uppmärksammat att människor som försöker hjälpa offer för drönarattacker i inte sällan själva utsätts för nya drönarattacker. Professor menar att det faktiskt kan handla om krigsbrott. Sedan kan man tala om teknikaliteter, men detta är så som ser på de faktiskt existerande drönarattackerna. Det är inte några teoretiska resonemang, utan man utgår från en ohygglig konkretion i det man skriver och säger. är fortsatt en tung aktör i FN-systemet, och jag undrar om utrikesministern och står i aktiv dialog med personer som . Fredsforskare varnar för att drönare bara är inledningen på en utveckling mot alltmer robotiserade och autonoma vapensystem som riskerar att sänka trösklarna för krig eftersom högteknologiska länder inte längre riskerar sina egna soldaters liv utan kan, vilket redan gäller för drönarpiloter, sitta på betryggande avstånd från krigsskådeplatsen. Om inte länder och folk ska bli tagna på sängen av ny teknik behövs givetvis internationella regelverk. Jag undrar därför om några initiativ förbereds från svensk sida. 27 Utrikesminister (M): Den grundläggande uppfattningen från min sida är än så länge att det inte behövs några nya regelverk. Tvärtom skulle det riskera att försvaga de existerande regelverken om vi öppnade upp den diskussionen. Det är alldeles riktigt att användningen av drönare innebär nya frågeställningar, men det får inte leda till att man ifrågasätter det existerande regelverket och krigets lagar. För hade vi en utveckling mot att använda kryssningsrobotar. Man sköt kryssningsrobotar så fort det inträffade någonting. Vi har haft en mycket omfattande och vårdslös användning av attackflyg i olika sammanhang. är det drönare. Vi har en pågående diskussion också angående cyberattacker som kan få dödlig utgång för individer och till och med för samhällen. Därför tror jag att det är viktigt att säga att krigets lagar måste gälla för alla dessa. Vi måste se hur vi tillämpar de krigets lagar som är, jag ska inte säga eviga, för det vore kanske att ta i, men som är fundamentala. Vi tillämpar dem på varje teknologi och på varje situation. Det är därför jag säger att jag inte ser någon anledning att öppna upp en diskussion om krigets lagar eller normerna. Det handlar om en diskussion om respekten för dem och tillämpningen av dem, både vad gäller teknologier och olika typer av konflikter. Vad gäller drönare handlar det, inte enbart men framför allt, om utvecklingen eller användningen i de delar av som gränsar till .