prot · H009117 · 2013-06-05 00:00:00 — Vi vill att dagens ungdomar ska känna att de kommer ut i ett arbetsliv som har moderna attityder till lönesättning, till arbetsuppgifter och till hur vi värderar familjeliv kombinerat med ett fungerande arbetsliv och en yrkesutveckling. Här har denna satsning förhoppningsvis påverkat i positiv riktning. En annan viktig del av de fyra delområdena är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Jag delar uppfattning om stödet till kvinnojourer. Som kristdemokrat anser jag att kommunerna ska garantera ett stöd så att det ska gå att få skyddat boende, och det ska finnas en fungerande och mottagande kvinnojour. Även om man inte har en i den egna kommunen för att den är för liten ska man ha ett samarbete med andra kommuner där det fungerar. Stödet har ökat , och det är jag glad och tacksam för. Men att kommunerna själva inte tar sina medborgares behov på allvar är däremot skrämmande. Det finns ingen ursäkt för det. Vi har dessutom fortfarande väldigt få mansjourer i trots att behovet har ökat. Brottsofferjourerna behöver också extra stöd lokalt . Det handlar om utbildning av brottsofferstödjare och så vidare för att klara av att följa upp de brott som begåtts mot inte minst kvinnor och i många fall barn. För att förändra attityder räcker det inte med en satsning på eller att arbeta . Jag skulle vilja säga att det inte mest handlar om pengar. Attityder handlar just om vilka inneboende tankar du och jag har kring vad jämställdhet faktiskt innebär. Som vuxen bär man med sig en ryggsäck av värderingar som man har fått med sig från början, när man var barn, men som man också har ökat på positivt eller negativt under sitt vuxenliv. Det märks inte minst när man själv blir förälder. Då kommer ofta de värderingar som man har burit med sig fram. Jag vill verkligen påpeka att står för en jämställd familjepolitik. Det handlar inte om att säga att pappor ska vara hemma mindre och att mammor ska vara hemma mer att vi ska underblåsa de löneskillnader som blir på grund av uttag av föräldraförsäkringen på ett ojämställt sätt. Det handlar snarare om det jag pratade om tidigare: om jämställdheten är en genomgripande princip, om man har den attityden också till sitt föräldraskap, att det är bra för barnen om jag är hemma, oavsett om jag är mamma eller pappa. Jag träffade på en pappa på en tågresa . Han hörde att jag var politiker, så han började prata om familjepolitik. Jag är så glad, sade han, för jag är hemma nu med mitt andra barn, och min fru jobbar. Jag förstår inte, sade han, hur det kan vara så att man inte tar chansen att vara pappaledig. Vad är det som gör att så många inte gör det? Det kan ju inte i första hand handla om pengarna, sade han, för har man varit hemma och provat märker man ju att jobbet är ganska oviktigt i jämförelse med den lille knatte som man har hemma. Han hade upplevt detta med att vara förälder på ett nytt sätt. Han hade upplevt känslan av att tycka att det var roligt att vara förälder och vara hemma med sitt barn som han hade möjlighet att vara det. Jag hoppas att vi ska komma dithän att vi här i landet har ett föräldraskap där det är självklart att dela hemma, att man delar på det obetalda omsorgsarbetet, oavsett om det gäller barnen, gamla föräldrar eller vad det kan vara. Jämställdheten sitter ofta i huvudet. Den sitter inte främst i pengarna. Men de hjälper till att ge förutsättningar. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2012/13:UU3 (skr. 2012/13:90 och redog. 2012/13:NR1). 26 (S): ska kammaren behandla utrikesutskottets betänkande som handlar om . Det är dels svenska delegations berättelse, dels regeringens skrivelse om nordiskt samarbete. Det är faktiskt årets höjdpunkt här i kammaren för oss nordister att få debattera och reflektera över det nordiska samarbetet: blicka bakåt, både här och , och naturligtvis påverka vilken riktning det nordiska samarbetet ska ta framåt. För oss socialdemokrater är det nordiska samarbetet av högsta vikt och bygger på våra gemensamma värderingar i frågor om demokrati, rättvisa och rättsstat. Vi har, som alla vet, ett unikt samarbete som har pågått organiserat och en öppenhet som har gjort till en välfärdsregion utan dess like. Men de framgångarna är inte tillräckliga för att möta dagens och framför allt morgondagens utmaningar, inte minst de globala utmaningar som vi står inför. Vi behöver utveckla och förstärka vårt samarbete än mer. Varför det, då? Jo, som vi alla vet flyttar människor mer. Man rör sig betydligt mer än tidigare över gränser. Man gör det och . Historiskt sett har vi alltid haft stor migration inom . Det har bidragit till det välstånd vi har . Vi vet att människor flyttar dit där efterfrågan på arbete är störst. var det som var målet för denna inflyttning. är det som lockar. För många lockar mer än andra europeiska länder. Det är också positivt och intressant att se hur långt den nordiska integrationen faktiskt har gått. Det krävs av det skälet mer av samarbete och mer för att göra nordisk nytta, som vi brukar säga. Så har vi då den demografiska utvecklingen. Hur ser det ut här och och framåt i ? tog jag del av en forskningsrapport om befolkningsutvecklingen i fram . Det är för arbetslivs- och välfärdsforskning i som har undersökt detta. I rapporten drar forskarna upp några gemensamma utvecklingslinjer som är lika för alla nordiska länder. I sig är det en utveckling vi kan tycka att vi alla känner till redan, men har vi fått det mer konkretiserat, mer i detalj och mer i siffror, hur utvecklingen kan se ut. För det första: Befolkningen i fortsätter att växa med ytterligare 3 miljoner invånare fram , det vill säga från dagens 26 miljoner kommer vi att öka till 29 miljoner under loppet av . För det andra inte helt oväntat, tycker jag ökar livslängden för oss människor. Vi blir alltså friskare och friskare och lever , längre. Det innebär att andelen äldre i den nordiska befolkningen kommer att öka från dagens 1,2 miljoner till 2,1 miljoner. För det tredje också kända fakta för oss förväntas det att den arbetsföra befolkningen, , kommer att sjunka från till . Förändringarna i befolkningsutvecklingen i de nordiska länderna, som är så lika, kommer givetvis att ha oerhört stor betydelse för många av de politikområden som vi hanterar i : välfärdens alla områden vård, omsorg och även skola. Hur tryggar vi den välfärd vi har i med de förutsättningar som kommer att finnas ? Och hur ska det samhälleliga ansvaret se ut? Det är två intressanta frågor som vi säkert får anledning att återkomma till en mängd gånger framöver. Forskarna rapporterar också att storstäderna växer och att glesbygden kommer att utarmas än mer. Vilka kan då konsekvenserna bli? Forskarna pekar på några saker, bland annat att det blir dyrare att bo och svårare att få bostad, och hur ska kommunikationerna planeras? Politikområdena miljö och klimat kommer att växa. Vi kommer att få en än mer rörlig arbetsmarknad. Vi har framför oss oerhört stora utmaningar i de nordiska frågorna som behöver hanteras. Därför är det av oerhört stor vikt att vi utvecklar, förstärker och fördjupar vårt samarbete än mer. Vi har mycket att lära av varandra i , och vi har också mycket att ge till varandra. Vi behöver naturligtvis även utveckla vår samverkan med EU. När det gäller Barents-, Arktis- och Östersjösamarbetena uppmanar vi regeringen att liksom nu lämna en skrivelse om och att även lämna en årlig skrivelse till om verksamheten på regeringsnivå inom Barents-, Arktis- och beroende på de förändringar som vi har framför oss . Det är alltmer angeläget att får ta del av vad regeringen gör rent konkret för att kunna åtgärda de utmaningar som vi står inför. Stora delar av och tillhör Barents-, Arktis- och . Men dessa områden är mycket olika, och det kommer att ställas olika krav på åtgärder och insatser som behöver göras. Kammaren känner väl till den kritik som riktade mot regeringen och som gäller hanteringen av , särskilt under 20112013 då har haft ordförandeskapet. anser inte att regeringen har skapat förutsättningar för att ta hand om rådets rekommendationer i . Våra myndigheter vet inte ens vems ansvar det är att bedöma om rekommendationerna ska genomföras eller ej. I har vi ett flertal gånger framfört att vi vill bli informerade av regeringen om arbetet i . Trots det har det hänt bara en gång . Det var faktiskt inte på regeringens initiativ utan på initiativ som regeringsföreträdare bjöds in inför framtagandet av det svenska ordförandeprogrammet . Det duger inte att regeringen på ett så nonchalant sätt hanterar en för och så oerhört viktig fråga. är i blickpunkten i hela världen . Som vi alla vet är klimatförändringarna där de mest märkbara på hela jordklotet. Vi vet också att det plöjs ned gigantiska forskningsresurser inom hela området. Det är klimatförändringar som får effekter för befolkningen i , det vill säga även för oss boende i eftersom vi geografiskt ligger i . Åtminstone vi som bor i de nordliga delarna av lever i den arktiska regionen. Vi noterar givetvis med oro de allt fler olje-, gas- och mineralexploateringarna. Vi tycker att större ansträngningar måste göras för att långsiktigt skydda den känsliga arktiska miljön och stödja den lokala befolkningens ekonomi, hälsa och kultur. Jag delar alltså i allra högsta grad kritik och anser att ett sätt för regeringen att åstadkomma bot och bättring på lång sikt är att lämna en årlig skrivelse om till , så att vi riksdagsledamöter och den svenska befolkningen har större möjligheter att föra en dialog om vad som behöver göras på nationell, regional och lokal nivå. Det kanske kan tyckas inte vara så viktigt för stora delar av och så vidare. Men åtminstone för de nordliga delarna av är denna fråga oerhört viktig. Inom och ministerrådet hanterar vi alla politikområden. Jag vet att vi i dagens debatt kommer att beröra många av dem: ungdomsarbetslöshet, kanske infrastruktur, men säkert gränshinderfrågor. har ordförandeskapet i ministerrådet, och har presidentskapet i . Båda dessa ordförandeskap lyfter i sina programförklaringar fram ungdomsarbetslösheten och utbildningsfrågorna när det gäller ungdomar i . Det är oerhört bra att man gör det. Just att fixa jobb, särskilt för de unga, är den viktigaste utmaningen som vi har framöver. Jag ser fram emot en intressant och givande debatt, och jag kommer att återkomma i replikskiften, var så säker på det. Vi socialdemokrater har några reservationer i detta betänkande som vi naturligtvis står bakom, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. 27 (MP): I utrikesutskottets betänkande 3 om behandlas regeringens skrivelse om nordiskt samarbete men även svenska delegations berättelse om sin verksamhet under samt ett antal motioner. står bakom sex av betänkandets totalt tolv reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 7. Redovisningen från regeringen beskriver samarbetet i de nordiska ministerråden, ett per politikområde, som utgör den samverkan som de nordiska regeringarna bedriver. Redovisningen från den svenska delegationen berör arbetet i , det vill säga det samarbete som sker mellan de nordiska ländernas parlament. Att samverkan sker på dessa två nivåer är, trots att det i praktiken sker en del samverkan mellan nivåerna i det dagliga arbetet, troligen hemligheten bakom dynamiken i det nordiska samarbetet. Ministerråden har ansvaret för verkställigheten, och funktion är att ansvara för initiativ, förankring, pådrivande och naturligtvis uppföljning. bildades och har alltså på nacken. Regeringarna kom i gång med sitt samarbete som startade först . De ligger alltså efter parlamenten när det gäller erfarenhet av samverkan, och det går inte lika smidigt för dem som det gör för oss, eller hur? Det ständigt pågående arbetet med att fördjupa samarbetet på olika områden försvåras också av det faktum att , och deltar i EU-samarbetet och att och deltar i eurosamarbetet. Det är inte alltid så enkelt att identifiera de nya konflikter som kan uppstå mellan regelverken i de nordiska ländernas överenskommelser när några av länderna fördjupar sitt samarbete inom EU respektive inom euron. Detta jobbar vi med . Det är inte heller så självklart att det går att hitta lösningar för att inom det nordiska samarbetets ram hantera alla nya problem som kan uppstå. Personligen tillhör jag dem som värderar den nordiska samverkan högre än den på Europanivå. Tvingas vi välja vet jag var mitt hjärta hör hemma. är verkligheten inte så enkel att man kan få den struktur på det mellanstatliga samarbetet som var och en upplever som optimalt. Utvärderingen måste självklart utgå från den verksamhet som vi gemensamt har byggt upp. I betänkandet behandlas ett stort antal frågor. Det handlar om gemensam infrastruktur, om gemensam regionalpolitik, om djurskyddsfrågor och kulturfrågor liksom om gränshinderfrågor. Men har även engagerat sig mycket i arktiska frågor, exempelvis frågan om säkerhet när klimatförändringarna antas öppna upp för sjöfart i det som kallas för Nordost- och Nordvästpassagerna. Frågan om gas- och oljeutvinning i har varit en brännande fråga och är det även . Det nordiska samarbetet har med andra ord kommit att vidgas till att även omfatta frågor i vår närhet där de nordiska länderna uppfattar att de har intressen. Inom Östersjösamarbetet sker samverkan med alla länder som avvattnar mot , och i samverkar vi med fem ryska regioner som gränsar till . Kontakter med andra nätverk av samverkande folkvalda parlament förekommer, även om det är i blygsam omfattning. Jag tror att kontakterna med de baltiska staternas samarbetsorgan är betydligt frekventare än till exempel kontakterna med parlamentariska råd och de brittiska och irländska parlamentariska motsvarigheterna. Det pågår alltså en ständig debatt om var det nordiska intresset slutar. Med tanke på att vi i har en osedvanligt lång erfarenhet av samverkan mellan folkvalda parlament tror jag att vi har en hel del erfarenhet som alla andra länder mycket väl kan ha glädje av. För oss i är det självklart viktigt att kunna bidra till att sprida goda demokratiska erfarenheter. Att på olika sätt medverka till att geografiska omgivning präglas av demokratier med befolkningar som har god hälsa och utbildning handlar inte bara om någon sorts välvilja, utan självklart finns det även en del egoism i detta. Vi lever helt enkelt både tryggare och mer harmoniskt i en omvärld av andra stabila demokratier. Om detta råder, som jag förstår saken, inga väsentligt skilda åsikter. Trots att några reservationer i betänkandet berör behovet av fortsatt fördjupning av samarbetet ser jag inga större motsättningar på detta område. Men på några områden finns det tydligare skiljelinjer som kanske, herr talman, kan bidra till att vi får en debatt med lite mer stuns. Då tänker jag ändå inte ta upp frågan om ett utvidgat nordiskt försvarssamarbete eftersom vi har en debatt efter denna där den frågan behandlas. De nordiska länderna är rätt små var för sig, men tillsammans kan vi ha ett ganska stort inflytande på den globala arenan. Det borde vi kanske utnyttja mer. Inte minst menar vi i att vi borde samverka mer i när det gäller agerandet i förhållande till Europeiska unionen. Det är långt från till , men det skulle inte behöva vara så långt mellan och . En nordisk plan för ett gemensamt nordiskt spårbundet transportnät för både gods och persontransporter liksom ett gemensamt nordiskt stamnät för el borde vara frågor högst upp på den nordiska agendan. Med en rakare sträckning mellan och via , och skulle det inte ens behövas ett så kallat höghastighetståg för att komma ned till en restid mellan huvudstäderna . skulle räcka väl. Med ett höghastighetståg skulle städerna och deras arbetsmarknader bli nästan helt integrerade. Vad skulle inte det betyda i kampen om att locka de bästa hit till oss i ? Med ett dubbelspår för godstrafik från i norr till i söder kanske en orimlig dröm mitt genom den skandinaviska halvön skulle samtliga industrier via tvärbanor få en förnämlig kontakt till en djuphamn i . Det handlar om den nya handelsvägen till som snart är verklighet via när klimatförändringen öppnar den vägen året runt, vilket jag har påpekat. Man skulle också få en väl fungerande transportled via och ut i världen och ned till kontinenten. En sådan infrastruktur skulle bidra till utveckling av hela . I de nordliga delarna av , och finns stora naturrikedomar som skulle kunna bidra till många nya jobb om satsning på infrastruktur gjorde dem tillgängliga. Självklart, herr talman, måste exploatering av naturrikedomar ske under noggrann miljöprövning och övervakning här liksom i resten av våra nordiska länder och i världen som helhet. Vårt gemensamma ansvar för system i haven, sjöarna och vattendragen måste få en högre prioritering. Det var med stor besvikelse vi i därför konstaterade att regeringen, med utrikesministern i spetsen, inte använde möjligheten att som ordförandeland i driva frågan om ett stopp för utvinning av gas och olja i . Utrikesministerns påstående att inte är en lämplig arena för att driva frågan har upprört många. Vilken arena skulle kunna vara bättre? Frågan om riskerna med gas- och oljeutvinning i har diskuterats även i utskott för miljö- och naturresursfrågor. Men även där har det varit ett rätt starkt motstånd mot att lyfta möjligheterna för inskränkningar i rätten att exploatera norr om en utpekad och viss bestämd breddgrad, som man naturligtvis kan diskutera. Uppfattningen att alla arenor är fel arenor är en alldeles för enkel smitväg för dem som inte vill acceptera att de redan kända gas- och oljereserverna utanför är för stora för att vi ska kunna bränna upp dem om vi vill begränsa klimatförändringen till en nivå som vi tror att vi kan leva med. Utrikesministern deltar inte i den här debatten och kan inte svara för sitt agerande som ordförande i , men jag utgår från att någon från regeringssidan, exempelvis utrikeshandelsministern, i kammaren kommer att redogöra för var och hur regeringen driver frågan om begränsningar av utvinning av gas och olja i . Det vore ett hyckleri av stora mått om den svenska inte kunde slå fast att gas- och oljeutvinning i svårligen kan förenas med en ansvarsfull klimatpolitik. Kommande generationer skulle uppskatta om uppdrog åt regeringen att arbeta för ett stopp för olje- och gasutvinning i . I framtidens historieböcker skulle ett tydligt uppdrag till regeringen att arbeta för ett moratorium för gas- och oljeutvinning i i väntan på en global konvention som förbjuder utvinning beskrivas som banbrytande, framsynt och mycket modigt. Skulle det inte kännas bra för dig, ledamot här i kammaren, att tillhöra de första politikerna på planeten som tydligt talar om att det finns ett större värde i att lämna en naturresurs där den ligger, väl innesluten i planeten, än att girigt gräva upp den för kortsiktig ? Att exempelvis betala ett land för att inte exploatera en resurs skulle kunna förvandla den resursen till en global egendom, som vi tillsammans kan lämna över till kommande generationer. Jag är förvånad över att det är så många politiker som tycks sträva efter att framstå som okunniga, blinda, kortsiktiga och inkonsekventa. Ingen kan skylla på att man inte är informerad. Vi vet att ett tvågradersmål och en politik som utgår från att bränna alla de redan kända fossila reserverna inte är förenliga. Vi vet att ju snabbare vi ställer om från fossilt till förnybart, desto större möjligheter har vi att klara tvågradersmålet. vet vi att den globala livsmedelsförsörjningen kanske inte klarar en så stor temperaturförändring. Allt fler forskare pekar på att redan vid en global temperaturhöjning på en och en halv grad kan många grödor få problem. Fisken är känsligare för temperaturhöjningar i haven än vi har trott, och dricksvattenfrågan blir på många håll på planeten mycket ansträngd med en högre temperatur. Vi vet allt detta, och då vore det rimligt att utgå från den kunskapen när beslut fattas. Att riksdag inte kan samla sig till ett kunskapsunderbyggt beslut om olje- och gasutvinning i tycker jag är sorgligt. Jag yrkar alltså bifall till reservation 7. Det nordiska samarbetet skulle kunna utgöra ramen för den kraftsamling för framtiden som måste starta på många håll i världen. Vi måste ta vårt ansvar. har bättre förutsättningar än de flesta områden på vår planet att gå före och visa vad som är möjligt. Låt oss använda det nordiska samarbetet i den andan. 28 (SD): Den svenska kulturen uppvisar stora likheter med våra nordiska grannländers. Denna nordiska kulturgemenskap är något som vi i anser att vårt land bör bejaka och bygga vidare på. Det nordiska kultursamarbetet utgör hörnstenen i den gemenskap som binder samman de nordiska länderna och återspeglar den grund av gemensamma värderingar som vi i de nordiska länderna står på. I linje med detta vill vi särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet. De nordiska länderna innehar ett gemensamt kulturarv och gemensamma värderingar, och en samverkan mellan länderna är en god nordisk tradition. är ett nordiskt samarbetsorgan vars uppgift är att i vid bemärkelse främja kultursamarbete mellan de nordiska länderna. har fem fokusområden som särskilt prioriteras, men någon tydlig prioritering att stärka och bevara det nordiska kulturarvet finns inte med där. Vårt gemensamma nordiska kulturarv binder oss samman, och det är av stor vikt att detta gemensamma arv bevaras och stärks. Därför bör i sina riktlinjer slå fast att aktiviteter som främjar och bevarar vårt gemensamma nordiska kulturarv och våra gemensamma traditioner ska höra till deras prioriterade fokusområden. Detta anser vi att regeringen bör verka för i det nordiska samarbetet. beslutade den danska regeringen att ta fram förslag på verk som kunde anses vara särskilt värdefulla delar av det danska kulturarvet och som tillsammans kunde skapa en dansk kulturkanon. De områden som berördes var bland annat arkitektur, bildkonst, design, film, litteratur, scenkonst och barnkultur. Projektet bidrog starkt till att blåsa liv i den danska kulturdebatten och lyfte kulturpolitiken till en helt ny position på den politiska och mediala dagordningen. I samband med detta föreslog man också att en gemensam nordisk litteraturkanon skulle tas fram med motiveringen att öka språkförståelsen mellan länderna och värna det gemensamma kulturarvet. Man hoppades att denna nordiska litteraturkanon skulle väcka både inspiration och debatt i när den nordiska kulturgemenskapen behövde synliggöras och förstärkas. Alla de fem nordiska regeringarna ställde sig bakom satsningen, och finansieringen skedde via . Resultatet, Nordisk litteratur til tjeneste, presenterades 2008 och bidrog till både ökad debatt och ökat intresse kring den nordiska kulturen. Vi från menar att borde ta initiativ till att följa upp denna satsning och med inspiration från den danska modellen bidra till att ta fram en ny, bred nordisk kulturkanon som även innefattar områden som arkitektur, bildkonst, musik och film. Utskottets enda respons på detta förslag är att lyfta fram den litteraturkanon jag just nämnt samt framföra att man avslog detta . Jag tycker dock att frågan är viktigare än så, herr talman. Vi tror på det här förslaget och menar att utskottet och kammaren här har en möjlighet att på ett positivt sätt bidra till svensk och nordisk kulturutveckling. För har det varit centralt att i vår politik värna djurens välbefinnande, och vi strävar efter ett samhälle där inga djur utsätts för onödigt lidande. Djurskyddet inom de nordiska länderna har långa anor och en djup folklig förankring. Förbättringspotentialen är dock fortfarande stor, och på vissa områden har halkat efter. Enligt bland annat rapporten djurskydd från förbundet är det tveksamt om de nordiska länderna kan sägas vara bäst i världen eller ens i när det gäller djurskydd.