prot · H00990 · 2013-04-12 00:00:00 — Förste vice talmannen meddelade att (S) avsagt sig uppdraget som suppleant i finansutskottet . Kammaren biföll denna avsägelse. 2 § Anmälan om kompletteringsval till finansutskottet Förste vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i finansutskottet och som suppleant i finansutskottet . Förste vice talmannen förklarade valda till ledamot i finansutskottet (S) suppleant i finansutskottet (S) 3 § Anmälan om inkommet protokollsutdrag från utskott Förste vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2012/13:27 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från civilutskottet. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2012/13:340 Till Interpellation 2012/13:340 Medborgarlön av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:355 Till Interpellation 2012/13:355 Familjer som splittras av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden och tjänsteresa. 5 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2012/13:FPM84 Meddelande om smart lagstiftning tillgodose de små och medelstora företagens behov KOM(2013) 122 till näringsutskottet 6 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2012/13:So19So22 till socialutskottet /13:C4 till civilutskottet /13:So17 och So18 till socialutskottet /13:Ju21Ju24 till justitieutskottet /13:Sf3 till socialförsäkringsutskottet /13:Ju19 och Ju20 till justitieutskottet /13:U15 till utrikesutskottet /13:Fö6 och Fö7 till försvarsutskottet /13:U16 till utrikesutskottet 7 § Svar på interpellation 2012/13:344 om rätt till ledsagarservice 1 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera stöd som leder till självständighet, trygghet och säkerhet för synskadade. Den fråga tar upp i sin interpellation är mycket angelägen, vilket jag framfört även i en tidigare interpellationsdebatt. Jag har också vid besök fått muntlig information från om hur de ser på utvecklingen, vilka problem man har iakttagit och vad dessa kan leda till. Sådan information är givetvis värdefull för mig och har betydelse för de bedömningar som görs av åtgärder inom funktionshindersområdet. Inledningsvis vill jag dock förtydliga att regeringen aldrig kan garantera att enskilda personer som har behov av service- och stödinsatser också får detta på det sätt och i den omfattning de önskar. När det gäller LSS och socialtjänstlagen är det kommunerna som har ansvaret för att tillsammans med den enskilde ta ställning till behoven och vilka stödinsatser som ska beviljas utifrån de lagar som har beslutat om. När det rör rättigheter, som det här handlar om, kan förvaltningsdomstol vid en överklagan överpröva kommunernas beslut. Det är den ordning vi har, och den är bra beslut ska fattas så nära medborgaren som möjligt. Både LSS och socialtjänstlagen anger att människor med funktionsnedsättning ska få stöd- och omsorgsinsatser av god kvalitet om de har behov av sådana och behoven inte tillgodoses respektive kan tillgodoses på annat sätt. Enskilda personers behov ser olika ut. Det gör också de regionala förhållandena och förutsättningarna. Stöden kan därför vara olika utformade. Det är dock centralt att innehållet i en insats i varje situation bedöms individuellt och vägs mot föresatser och mål i respektive lagstiftning. Jag nämner både LSS och socialtjänstlagen eftersom inte alla personer som har en synskada omfattas av målgruppen i LSS. I förarbetena till LSS omnämns personer som har grava syn- och hörselskador, vilket även inkluderar personer som är dövblinda. Ledsagning utgör totalt sett en liten andel av alla insatser enligt lagarna, men för personer med synskador är insatsen särskilt betydelsefull. Stödformen utvecklades också ursprungligen för denna målgrupp. Vi vet sedan en tidigare kartläggning att det finns skillnader i villkor och i hur insatsen utformas. , som gjorde kartläggningen, ansåg att större enhetlighet borde eftersträvas. Jag delar denna uppfattning. Kvaliteten i insatsen är avgörande för att det ska fungera. Lika viktig är möjligheten till inflytande, vilket ska eftersträvas i så stor utsträckning som möjligt. Lagen om valfrihetssystem, LOV, bidrar till att öka möjligheten till självbestämmande och valfrihet för den enskilde. Detta är inte minst viktigt vad gäller en insats som ledsagning. Jag hoppas få se att många nya aktörer etablerar sig runt om i kommunerna och erbjuder kvalificerade ledsagningstjänster. Detta skulle också bidra till att synskadade personer i ökad utsträckning kan välja den service som de uppfattar som bäst. Regeringen har gjort och gör strategiska satsningar för att stärka kvaliteten i insatser inom alla områden, vilket självklart också omfattar insatser enligt LSS. De satsningar jag anser har stor betydelse för det arbete som utförs inom ramen för en evidensbaserad praktik är tillsynen, öppna jämförelser och en kraftfullare anmälningsskyldighet enligt lex . Det är satsningar som är kraftfullare än tidigare och som väntas ge resultat inte bara på kort utan också på lite . Tillsynen har stor betydelse för att kommunerna ska leva upp till mål, lagar och föreskrifter. Det kan till exempel avse att granska att kommuner inte sätter upp begränsningar om det saknas lagstöd för detta i LSS. En ny tillsynsmyndighet, Inspektionen för vård och omsorg, bildas . Myndigheten får kraftigt utökade resurser. utvidgas det regionala utvecklingsarbetet inom överenskommelsen med Kommuner och Landsting om stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom till att även omfatta verksamhetsområdet stöd till personer med funktionsnedsättning. Ett utvecklingsområde är förstärkt brukarmedverkan, och ytterligare ett är att initiera, genomföra och utveckla systematisk uppföljning. Det är viktiga åtgärder för att höja kvaliteten i insatserna. Det kan även bidra till att öka enhetligheten. 2 (S): Jag tackar ministern för svaret. Jag kan börja med att säga att jag arbetade som ledsagare jag arbetade i . Vi cyklade tandemcykel och hade fyra faktiskt ganska intressanta timmar det var två världar som möttes. Även om jag alltså har haft en del kännedom om detta har jag dock inte haft en så klar bild av vad ledsagning egentligen betyder för blinda och synskadade. Jag tror att jag är ett praktexempel på hur medborgare i landet ser ut; man är inte så medveten om vilken stor betydelse ledsagning har för människor. När jag för någon vecka sedan besökte hemma i började besöket med att jag fick en vit käpp och en ögonbindel. Sedan fick jag ta mig till fikarummet, sätta mig vid bordet och fika med personer runt omkring. Att ta sig fram, att sätta sig vid bordet, att höra röster man inte ser var de kommer ifrån här kan man se sig omkring och att äta utan att kunna se vad man äter var en väldigt nyttig upplevelse för mig. Det handlar om att förstå hur människor har det. Därför blev det väldigt viktigt för mig att lyfta upp denna fråga, och det blev väldigt intressant när jag sedan fick höra hur det kan avvika från kommun till kommun i mitt eget län och i hela . Kommunerna kan bedöma olika från fall till fall och från kommun till kommun. Jag är stolt över att vi nu i min hemkommun har 25 timmars ledsagning för synskadade. Man kan tycka att det inte är mycket begärt att få hjälp för att kunna ta sig till affären och handla och liknande saker som ju är en vardag för oss alla andra. Därför tycker jag att det är viktigt hur vi politiskt kan bidra till att dessa människor får en någorlunda bra vardag. Därför frågar jag ministern vad hon tänker göra kring LSS. Finns det möjligheter för ministern att återkomma till med just de frågor som de synskadade lyfte när jag träffade dem om att alla inte omfattas av LSS utan av socialtjänstlagen? Min fråga kvarstår: Vad tänker ministern göra konkret för att ge dessa personer en bättre och tryggare vardag? 3 Statsrådet (KD): Jag tackar för berättelsen. Det är väldigt bra att få en egen uppfattning på det sätt som interpellanten beskrev och som jag också fick tillfälle till när jag besökte på en restaurang där allt var alldeles svart. Dessutom med ögonbindlar på ser man ingenting. Man ska ändå äta och man ska samtala, och det blir ett helt annorlunda intryck. Det är en väldigt nyttig upplevelse som jag önskar att alla skulle få. Det ger nya perspektiv och förståelse för betydelsen av ledsagning. framförde också till mig hur de känner sig oroliga över att ledsagningen inte fungerar på ett utifrån deras perspektiv tillfredsställande sätt överallt i landet. Jag har naturligtvis lyssnat noga på deras argument. Precis som interpellanten säger är det viktigt hur politiker agerar lokalt. Väldigt mycket kan vi agera lokalt genom att ge bra förutsättningar i LSS men också i socialtjänstlagen. I statistik som ligger kan man se att det är betydligt fler timmar ledsagning som utförs inom ramen för socialtjänstlagen än inom LSS. Det görs alltså mycket inom båda lagstiftningarna. Det som jag har gjort för att öka trycket på kommunerna att se till att ledsagningen fungerar har handlat om att föra en diskussion med Kommuner och Landsting. I överenskommelsen med dem finns funktionshindersområdet med i en utveckling av evidensbaserad praktik. Vi har utvidgat det till att också gälla funktionshindersområdet. Två av de viktiga saker som kommunerna ska göra handlar dels om att ha en brukarmedverkan, att de som själva berörs finns med när man lägger fast hur kommunens arbete ska se ut, dels om att ha ett bra uppföljningssystem för vad som händer och sker. Dessa två saker är under utveckling, satt på pränt och ska gestaltas i verkligheten . Detta är något som jag tror kan öka likvärdigheten. En annan sak som vi har gjort är att vi utvidgat öppna jämförelser till att också gälla LSS. Det påbörjades , så vi har fortfarande ganska lite jämförelsematerial. Men där kan vi knuffa in indikatorer som också handlar om ledsagning. Det är som utför det åt oss, och det är fortfarande i sin linda. Men det här är också utvecklingsbart. Det är viktigt att följa kommunernas arbete och se till att alla följer lagen som föreskriver att stöd och hjälp ska ges och med god kvalitet. Det är centralt och viktigt. Jag är naturligtvis väldigt intresserad av om kommunerna agerar i enlighet med den lagstiftning som finns eller inte. Det är av största intresse för mig att följa det framöver. har vi en lite för liten kunskapsgrund för att kunna säga vilket. Det finns en kartläggning som visar att en hel del kommuner sätter upp begränsningar, vilket inte kan synas vara i enlighet med lagstiftningen. har det tillkommit ett domstolsutslag som gör att frågan finns i ny belysning . 4 (S): av kommunerna i beviljar ledsagning enligt socialtjänstlagen. Det innebär att synskadade personer får betala en avgift. Avgiften är en hemtjänstavgift, så det beror på i vilken kommun man bor eftersom det är olika nivåer. Men det är av kommunerna som beviljar ledsagning och som säger: Okej, om du ska gå och handla får du betala till oss. Det är verkligen olyckligt. Ministern säger i svaret till mig att det finns olika möjligheter och tar bland annat upp LOV som en möjlighet för synskadade. Men problemet är, som en av de synskadade sade till mig, att de inte har makten över sina liv. LOV är då inte någon hjälp om man får ledsagning beviljad enligt socialtjänstlagen. Om man skulle kunna omfattas av personkrets 3 i LSS skulle man kunna få mer stöd utan att behöva betala för det. Om man skulle omfattas av personkrets 3 skulle det innebära att man skulle kunna få avgiftsfri ledsagning, och det är ju detta det handlar om. kostar det, och inte nog med att det kostar utan det är också stora skillnader från den ena till den andra kommunen i landet. Statsrådet säger att man ska öka trycket på kommunerna, och visst kan man göra det. Men får man komma ihåg att trycket ökar på alla håll och kanter. Det är 65 000 utförsäkrade som hamnar hos . Det är som får en a-kassa som motsvarar , vilket innebär att de måste få mellanskillnaden från genom försörjningsstödet. Det är ett stort tryck på kommunerna på alla områden. Det borde vara en självklarhet för ministern att jobba för att synskadade personer ska omfattas av personkrets 3 och kunna få ledsagning enligt LSS, om vi delar uppfattningen att ledsagningen är ett viktigt inslag i synskadades liv. Den är en viktig hjälp för att kunna klara vardagen. 5 Statsrådet (KD): Jag blir lite fundersam när jag hör interpellantens argumentation. Han sade att Socialdemokraterna tycker att man ska utvidga personkretsen inom LSS. Det är i så fall nya politiska besked som lämnas här, för jag tycker att det som interpellanten sade kan tolkas på det sättet. Det skulle vara bra att få ett klargörande därvidlag, för detta har jag inte sett i tidigare motioner och inte heller i den budget som Socialdemokraterna har lagt fram. I de ursprungliga förarbetena till socialtjänstlagen som kom 1979 det var då propositionen skrevs var ledsagning en del av den sociala hemhjälpen. Det står till exempel: Den sociala hemhjälpen bör utvecklas till en social service som genom rikt varierade insatser gör det möjligt för personer med funktionsnedsättning att leva självständigt och bryta isolering och skapar goda levnadsvillkor socialt och kulturellt. Betydelsefulla uppgifter är bland annat att ledsaga personer med funktionsnedsättning utom hemmet. Så uttrycks det. LSS är en pluslag till socialtjänstlagen och är till för personer med omfattande funktionsnedsättning. Synskada kan vara av olika omfattning. Därför får en del personer i stället ledsagning via socialtjänstlagen. Det är betydligt fler som får det via socialtjänstlagen. I en kartläggning som vi gjorde 2010 var det 9 600 personer som fick ledsagning via LSS och 29 300 personer som fick ledsagning via socialtjänstlagen. Det är alltså ganska stora skillnader i användningen av dessa lagar. Här ingår givetvis också människor som har ledsagning av andra skäl än synnedsättning. När det gäller avgifter, vilket interpellanten också var inne på, gör vi inom en allmän översyn av både handikappersättning och vårdbidrag. I den översynen ingår också att kartlägga olika merkostnader. Syftet är att modernisera regelverket och få det mer rättssäkert och förutsägbart. Målsättningen är att den enskilde ska få teckning för sådana kostnader som man själv eller ens barn har på grund av funktionsnedsättning. Vi har startat arbetet men är långt ifrån färdiga, så jag kan ännu inte säga något om resultatet. När det gäller kommunernas avgiftssättning ligger det inom ramen för det kommunala självstyret, och det kommunala självstyret är starkt och grundlagsfäst i vårt land. Det vi tycker är intressant är att kunna jämföra detta, och vi kan konstatera att det är stora skillnader i vad kommunerna erbjuder. Här har både interpellanten och jag ansvar för att våra partier ser till att vi har anständiga nivåer i kommunerna och att våra partikamrater arbetar på likartat sätt i andra kommuner för att det ska vara möjligt och överkomligt för var och en att använda sig av tjänsten, också när den tillhandahålls inom ramen för socialtjänstlagen och därmed är avgiftsbelagd i många kommuner, dock inte alla. 6 (S): Min fråga till ministern om personkrets 3 var retorisk. Det var ingen budgetförhandling här vid bordet, utan det var en retorisk fråga om det inte vore bra att få det. När det gäller det kommunala självstyret är det absolut så som ministern säger. Tyvärr flyttar staten över kostnader till kommunerna på fler och fler områden. Vi kan börja med arbetslösa och sjukskrivna, men det gäller även infrastrukturen och många andra områden. har vi en politik som leder till att kommunerna ska ta mer och mer ansvar för det som staten egentligen borde ansvara för. Arbetslösheten borde vara en statlig angelägenhet. Samma sak gäller för infrastrukturen. När nu detta hamnar i samma pengapåse i kommunerna och man ska öka trycket på kommunerna, som ministern säger, vad förmår då landets kommuner att göra? Vi har inte många rika kommuner i landet som sitter på guldgruvor, utan det finns en hel del kommuner som brottas med sin ekonomi. Ska man ha en politik som i sin helhet går ut på att flytta över kostnader till kommunerna får det konsekvenser. Det blir till exempel färre ledsagningstimmar för de synskadade. 7 Statsrådet (KD): Det var inget riktigt klargörande av om Socialdemokraterna vill utvidga personkretsen eller inte. Interpellanten blir svaret skyldig, och vi får kanske återkomma till detta i en annan interpellationsdebatt. Staten flyttar inte över kostnader till kommunerna utan att finansiering följer med. Ger vi kommunerna nya uppgifter utlöses finansieringsprincipen. Så sker i varje enskilt beslut. Interpellanten vidgar debatten till att handla om både det ena och det andra. Tiden medger dock inte att vi har en diskussion om sjukförsäkring, a-kassa och andra saker här och , utan interpellanten får ställa nya interpellationer om det. Finansieringsprincipen är en grundbult när vi gör avtal och flyttar saker mellan stat och kommun. Kommuner och Landsting ser verkligen till att beakta och bevaka den principen. Kommunerna har egen beskattningsrätt. Vi har dessutom ett utjämningssystem som tjänar till att utjämna mellan kommunerna. Låt mig säga att min förståelse för de synpunkter som framför är stor. Därför har jag börjat arbeta med frågan på flera olika sätt. Jag har slutit en överenskommelse med Kommuner och Landsting som inkluderar funktionshindersfrågor för att öka brukarmedverkan och möjligheten till uppföljning. Vi arbetar också vidare med systemet inom Öppna jämförelser för att synliggöra skillnader mellan kommuner och därmed uppnå ett större mått av enhetlighet. Vi behöver också en bättre kartläggning av om kommunerna agerar i enlighet med gällande lagstiftning. Detta avser jag att fortsätta skaffa mig kunskap om. Jag följer denna fråga mycket noga. Jag tackar för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2012/13:322 om nedläggning av campus 8 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkra tillgången till studieplatser inom högskolan för ungdomarna i . Bakgrunden är att har fattat beslut om en överflyttning av verksamhet från till . Inledningsvis vill jag säga att det är varje universitet och högskola som själva beslutar var utbildning och forskning som ges av lärosätet ska bedrivas. Respektive lärosäte ansvarar vidare för att utbildning och forskning bedrivs med hög kvalitet och att de tillgängliga resurserna används effektivt. Mot bakgrund av lärosätenas självständighet bör jag inte lägga mig i hur organiserar sin verksamhet. Jag vill ändå, mot bakgrund av interpellantens beskrivning, peka på några av de faktorer som rektorn för själv har angivit ligger till grund för beslutet om överflyttning av verksamhet från till . Motivet till förändringen har varit att garantera långsiktiga förutsättningar vad gäller hög kvalitet och attraktivitet. I detta har bland annat lärarutbildningens utveckling varit primär. Andra faktorer har varit behovet av att stärka såväl lärarutbildningen som utbildningarna inom humaniora som ges i genom att skapa större möjligheter och miljöer till samverkan med andra ämnen som finns på de andra orterna, främst . Ytterligare en faktor har varit att antalet studenter som sökt sig till och som studerar vid campus är få och att antalet har minskat . Beslutet har alltså inte, som framställer det, haft sin grund i besparingar i första hand utan syftat till stärkt kvalitet och ökad attraktivitet. För att möta framtidens utmaningar är det viktigt att såväl som övriga lärosäten bygger upp en verksamhet som ger långsiktiga förutsättningar för hög kvalitet och som kan möta studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. 9 (S): Jag tackar ministern för svaret. Jag vill börja med att beskriva en situation. Ministern pekar på att det var universitetsstyrelsen som fattade beslutet. kom det en proposition, och 2010 fattade beslut om att förändra delegationsordningen för universitet, där de mer fullt ut får ansvara för den interna organisationen. Vi socialdemokrater röstade emot, inte därför att vi tycker att de på universiteten inte ska få bestämma hur de ska bedriva utbildningen, utan det handlade om att just sådana situationer som har uppstått , när man flyttar ansvaret till universiteten och sedan säger: Vi drar in pengar. Utbildningsministern har dragit in 20 000 platser . Det innebär för det lilla , som inte är så stort. Det finns större universitet som inte behöver spara, så den fördelning som har gjorts innebär att man inte tycker om de mindre universiteten. Man tycker inte att det ska finnas närhet till högskoleutbildning för till exempel ungdomar från . Då handlar det förstås inte om att alla ska söka sig till den utbildning som finns i , utan det handlar om närheten till ett universitet. Om man bor i till exempel är det närheten till som är avgörande för att kunna söka sig vidare till högskoleutbildning. Det handlar om närheten till en utbildning. Här har man tyvärr beslutat att en 170-årig tradition av att utbilda lärare ska klappa igen och flytta från . Det är något som ministern i högsta grad ansvarar för genom att minska resurserna till universiteten, för att inte prata om högskolorna, som har ännu mindre värde i den politik som utbildningsministern bedriver. Ministern säger: har en universitetsstyrelse fattat beslut. Men fyra var oeniga där, och ministern borde inte, fru talman, gömma sig bakom det beslutet utan faktiskt gå fram och säga: Jag har lagt fram den här besparingen på och kan förklara varför jag har gjort det. Men det gör inte ministern, utan han säger att det är en styrelse som har fattat beslut. Att han har ålagt styrelsen att spara får vi inte höra i debatten. Därför gör man den här förändringen. Tyvärr, fru talman, är långt ifrån ensamt. Man kan räkna upp hur många högskolor som helst och ett antal universitet som har samma problem med de besparingar som ministern kräver. 10 Utbildningsminister (FP): Beslutet är fattat av . Jag tycker att vi ska ha respekt för de argument som styrelsen har anfört. Det är inte de argument som interpellanten för fram, utan det handlar om kvaliteten i utbildningen. Däremot vill jag säga att det finns beslut i denna kammare som sannolikt har bidragit till denna nedläggning. Ett sådant beslut är hur lärarutbildning bör bedrivas och organiseras. Denna riksdag har på mitt förslag ansett att vi inte längre ska ha särskilda lärarhögskolor som bara sysslar med pedagogik och är frånkopplade från ämnesundervisningen. Om man ska bli mattelärare på gymnasiet ska man läsa både matte och pedagogik. Det ska integreras. Men om undervisningen i matte bedrivs på en viss högskoleort och undervisning i pedagogik på en annan högskoleort är det mycket svårare att integrera. har fattat beslut om den förändringen, att det bör integreras och giftas ihop, ämnena och pedagogiken. Jag förstår, på , att detta har varit ett av argumenten. Det är för att höja kvaliteten i svensk lärarutbildning, som har varit och är alldeles för låg. Ämnen och pedagogik ska integreras. Det har varit ett viktigt skäl för att göra den här omorganisationen, där ämnesundervisningen i hög grad ligger i och där pedagogiken ligger i av historiska skäl, som interpellanten påstod. Det är ingen som har tvingat dem att fatta detta beslut. Det hade gått att bibehålla undervisningen i , om man hade önskat det. Men man har önskat att göra denna sammanslagning. Jag tycker inte att riksdag och regering ska överpröva det beslutet. Sedan ska man komma ihåg att en mycket stor del av undervisningen på några högskoleorter i bedrivs som distansundervisningen.