prot · H10932 · 2013-11-21 00:00:00 — Där finns det otroligt mycket kunskap om och erfarenhet av de frågor som resolution och dess efterföljare handlar om. Tyvärr har alliansregeringen varit väldigt njugg, tycker vi i , mot det civila samhället och bland annat, som bekant, drastiskt skurit ned informationsanslagen. Information är ju grundvalen i en vital demokrati. Men låt oss som sagt titta framåt. Jag skulle gärna vilja höra redogöra lite för hur regeringen tänker göra för att kraftfullt dra nytta av den erfarenhet, det kunnande och de spännande idéer som finns där ute hos det civila samhällets engagerade medborgare, folkrörelser, forskare och så vidare. 11 (M) replik: Som jag sade har den varit drivande i antagandet av den nya resolutionen . Det tycker jag är ett starkt bevis på att vi fokuserar på att öka kvinnors deltagande och ledarskap i alla de här olika situationerna. Detta kommer att förstärka betydelsen och tyngden av resolution och dess underliggande resolutioner, som även de har gjort att resolution har blivit betydligt starkare i sin betydelse. Sedan får jag upprepa att en rad olika myndigheter och dessutom biståndsorganisation att fokusera på att redovisa vad resolution står för utifrån tidigare fastslagna indikationer. 12 (MP) replik: Tack för svaret, ! Allt regeringen gör är inte dåligt. (Applåder) Det var bra saker som tog upp här. Jag fick dock inte riktigt svar på min specifika fråga. Jag tycker att det känns lite gammalt att det ska vara staten och ämbetsmannavärlden – det enda du nämnde var Sida och olika myndigheter – som ska vara nästan ensam aktör i den här sfären. Det känns lite 1900-tal, höll jag på att säga. Min fråga gällde de fantastiska människorna där ute i det civila samhällets organisationer och de engagerade medborgarna som utsätter sig för stora faror och kan väldigt mycket om det här. Vi i tycker att de verkligen ska vara med nu när vi tar fram en ny, spännande, uppdaterad handlingsplan som ska slå världen med häpnad och också förbättra den. 13 (M) replik: Ja, vi ska slå världen med häpnad, för allt som regeringen gör är bra. (Applåder) Vi måste peka på att ger stor betydelse åt resolution . Vi har förlängt den till för att kunna förnya den handlingsplan och den resolution som vi antog 2006. Alla de organisationer som jag har räknat upp har bredd. Sida till exempel – vem är det som jobbar inom Sida? Jo, Sida har ett brett kontaktnät ute på fältet. Kriminalvården, , Försvarsmakten – alla har ett brett arbete ute på fältet, och det är med hjälp av deras kunskaper vi ska ta fram den här handlingsplanen och få en redovisning av hur den ser ut. 14 (FP): Kvinnors roll när det gäller fred och säkerhet är mycket central. Den ska vara en integrerad del av regeringens arbete inom freds- och säkerhetsbyggande verksamheter. Därför är det viktigt att öka kvinnors deltagande i fredsprocesser. Det är lika viktigt att kvinnor tar plats också i internationella freds- och säkerhetsfrämjande insatser. som medlem i FN ska bidra till att genomförandet av resolution ska vila på en helhetssyn – det är viktigt – i fråga om säkerhet, utveckling och mänskliga rättigheter. Bekämpandet av alla former av könsrelaterat våld måste prioriteras, med fokus på sexuellt våld. Att bekämpa sexuellt våld i konflikter är ett viktigt steg inom området kvinnor, fred och säkerhet. konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet måste tillämpas också i väpnade konflikter. I den nationella handlingsplanen anges att ansvaret för att genomföra resolution är gemensamt och sträcker sig från det civila samhället till internationella organisationer vad gäller utbildning, information, analys och kapacitetsstärkande åtgärder. Regeringen förlängde nationella handlingsplan för genomförandet av resolutionerna och 1820 och har kompletterat dem med mätindikatorer för att kunna göra en bättre utvärdering. Regeringen ska påbörja en översyn av den nationella handlingsplanen för resolutionerna och 1820. Det är bara att välkomna. Förutsättningen för en demokratisk, rättvis och hållbar global utveckling är att kvinnor och män har samma möjligheter att påverka samhällsutvecklingen. Vi är medvetna om bristen på jämställdhet. Vi är medvetna om svårigheter för kvinnor att engagera sig politiskt. Vi är medvetna om att andelen kvinnor i fredsfrämjande insatser är liten. Vi är medvetna om kvinnornas utsatthet i länder som präglas av konflikter. Vi är medvetna om att FN måste reformeras så att kvinnorna måste ha framträdande roller, inte minst i samband med fredsförhandlingar och konfliktlösningar. Därför är det viktigt att främja jämställdhet. Det är viktigt att lyfta fram kvinnans roll och hennes deltagande i arbetet för fred och förebyggande av konflikter. Det är viktigt att betona att arbetar aktivt i alla internationella sammanhang för att dels främja kvinnornas ledarskap, dels uppmärksamma och bekämpa våld mot kvinnor. Vi ska vara stolta över att var den sjunde största givaren till organisationen och aktivt har deltagit i utarbetandet av organisationens strategiska plan för att stärka kvinnornas roller. För oss liberaler är en ökad roll för kvinnan det första steget mot att göra omvärlden tryggare. Det återstår fortfarande många utmaningar. Arbetet för varje människas rätt till ett bättre liv stannar inte vid det egna landets gränser. Politisk ofrihet, förtryck av kvinnor, svält och undernäring, infektionssjukdomar, brist på skolgång och sjukvård bjuder oss alla till handling. Demokratiserande krafter och rättsstatliga strukturer samt jämställdhet behöver ökas kraftigt. En fortsatt demokratisering är den absolut viktigaste faktorn för en långsiktigt fredlig utveckling. Det återstår fortfarande många utmaningar. Demokrati är ingen lyx som bara passar länder som har nått en viss utvecklingsnivå. Varje människa har rätt att få leva i frihet. Demokratin har avgörande betydelse för att minska risken för konflikter inom och mellan länder. Demokratier startar inte krig, och ska inte starta krig, mot andra demokratier. Tydliga krav på demokrati och mänskliga rättigheter måste ställas. Tydliga krav på respekt för kvinnors rättigheter måste ställas. Kontakter med omvärlden är avgörande för demokratikrafterna i världens ofria stater. har en särställning som den viktigaste globala aktören för fred och säkerhet, konfliktlösning och internationell samverkan. FN:s roll försvåras dock allvarligt av bristande effektivitet och motsättningar mellan demokratier och diktaturer. Vi liberaler tycker att ska bidra konstruktivt till att FN reformeras. Internationella brottmålsdomstolens roll måste stärkas. Vi tycker att det borde vara en självklarhet att det ska finnas ett demokratikrav för medlemskap i för mänskliga rättigheter. Jag yrkar bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande och avslag på alla reservationer. 15 (S) replik: Socialdemokraterna instämmer i bifallet till betänkandet, och det finns mycket som är gemensamt i resonemangen. Men jag skulle vilja komplicera tillvaron lite. Det måste finnas en helhet i hur man arbetar. Jag kan ta ett aktuellt exempel som är väldigt dramatiskt och traumatiskt, och det är , där vi har en officiell politik. finns det grupper som är oppositionella, och det är naturligtvis en berättigad oppositionell rörelse. Men det finns också en alltmer militant del av oppositionen som inte har kvinnors deltagande och kvinnors bästa för ögonen, så som vi tolkar det enligt FN:s resolutioner, de allmänna mänskliga rättigheterna och kvinnokonventioner. Då krävs det att man har en balanserad bild och vågar säga någonting om detta. Annars uppfattas det som att vi i några stycken har en dubbelhet i vår attityd. Hur tänker regeringssidan här? Hur tänker Alliansen? Är man beredd att vara lite tydligare också mot den opposition som inte har demokrati och kvinnors rättigheter för ögonen, att ställa krav också på dem och fundera på vilka kopplingar det finns mellan den nationella politiken och utrikespolitiken i ? Det är lite resonerande. Jag menar att det finns en växande problematik i synen på och att det kan uppfattas som att vi inte har en konsistent politik i förhållande till , vilket det är väldigt viktigt att vi har, och en bred enighet bakom en sådan politik. 16 (FP) replik: Tack för frågan, ! Jag tror inte att det är någon som tvekar om att har en aktiv roll när det gäller kvinnofrågor och sexuellt våld i samband med konflikter och krig. På den punkten kan jag lugna dig. De personer jag har träffat internationellt när det gäller hävdar alla detta i fråga om roll, när det gäller att kunna fokusera på kvinnornas roll och fokusera på att våld mot kvinnor inte är acceptabelt, vare sig i hemmet eller i samband med konflikter. Det är komplext i . Det finns ett par miljoner utanför gränser. Det är fyra fem miljoner som är interna flyktingar och som inte vet vart de ska ta vägen. Det är sex till åtta miljoner som är i akut behov av humanitär hjälp. De mest drabbade är barn, kvinnor och flickor. Det här är inte någonting nytt, , utan i alla sammanhang när det har varit konflikter och områden har präglats av krig förekommer det ofta våldtäkter och sexuellt våld mot oppositionella eller icke-oppositionella. Kvinnor i stort är drabbade, oberoende om de tillhör oppositionen eller majoriteten eller dem som styr landet. Jag delar inte din uppfattning att inte gör någonting, utan tvärtom har vi framhävt och fokuserat på dessa frågor och sagt att det inte är acceptabelt. Just därför vill vi, åtminstone från sida men även från regeringens sida, att man ska stärka rollen för . 17 (S) replik: Det är staterna som har det primära ansvaret för människors säkerhet. När det gäller har vi sett motsatsen på ett väldigt grovt sätt. Det finns många komplikationer, men jag valde att bryta ut en liten del. Jag tror ändå att det har betydelse att man har denna helhetssyn och uttalar sig tydligt mot övergrepp och våld mot kvinnor varhelst det förekommer. Det skapar en långsiktighet när det gäller vår trovärdighet. Det skapar också en långsiktighet när det gäller att arbeta i en postkonfliktsituation. Vi kan lättare bygga upp ett arbete med kvinnor i diasporan och med de kvinnor som är aktiva inne i länder. Vi har välkomnat när vi sett att kvinnor från har deltagit i konferenser i , och det finns nätverksarbete. Jag väljer att tolka representant här, som en del i Alliansen, så att vi fortsättningsvis kan få lite tydligare uttalanden när det gäller delar av motståndsrörelsen som begår övergrepp mot kvinnor. Det är inte enbart de, utan det finns på flera andra håll. De försvårar kvinnors deltagande i processen mot en fredligare situation och mot en postkonfliktsituation . Jag hoppas på en tydligare linje där framöver. 18 (FP) replik: linje i dessa frågor är hur tydlig som helst. Jag kan bara säga till dig, , att islamisk extremism går emot kvinnorna, oberoende om de är på motståndarsidan eller på regeringssidan. På den punkten skiljer man inte mellan kvinnorna – kvinnor är kvinnor, och de är drabbade oberoende om det är i områden som präglas av krig och konflikter eller om det är i områden där det inte råder krig eller konflikter. När det gäller kvinnornas roll i konfliktområden är det jätteviktigt att vi starkt kan säga ifrån mot våld och sexuellt våld mot kvinnor i dessa områden, oberoende om det förekommer i regeringsdominerade områden i eller i motståndardominerade områden. Vi har från sida fördömt dessa attacker oberoende av varifrån de kommer, så länge man har fokus på att ytterligare försvaga kvinnornas, flickornas och barnens och även motståndarnas möjligheter att ha ett land, ett framtida där det råder demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, kvinnorättigheter, minoriteters rättigheter och mycket annat. Vi liberaler skiljer för vår del inte på om motståndarrörelsen har en bättre syn på kvinnorna eller om regeringssidan har en bättre syn, utan allt våld mot kvinnor är förkastligt. Vi liberaler kommer från vår sida alltid att fördöma detta. Det finns inga ursäkter för detta. I den delen hoppas jag att du är nöjd. 19 (C): har fokuserat på olika säkerhetspolitiska perspektiv genom mandatperioden. Det må vara EU:s ekonomiska kris, nedrustning och icke-spridning eller konventionell rustningskontroll. handlar det om kvinnor, fred och säkerhet. Kvinnor har nyckeln till utveckling. De bär nyckeln till utveckling – det må vara här hemma eller i andra delar av världen – och också nyckeln till fred och säkerhet. Vi har sett goda exempel, till exempel , på kvinnornas roll för att lösa en långvarig konflikt och hitta vägar framåt. har tidigare nämnts. Många andra exempel skulle kunna tas. Det är inte för inte som just fredspriset är det som flest kvinnor har fått. Erfarenheterna från har satt sina spår. Det var tydligt när FN antog resolution om kvinnors roll för att förebygga, för att bygga och utveckla fred och säkerhet, och också resolution , utifrån de erfarenheter som fanns från när det gäller sexuellt våld mot kvinnor som ett vapen i konflikter. Jag är glad över att vi från sida har varit aktiva i båda dessa resolutioner, inte minst genom stödet till UN Women och till generalsekreterarens särskilda representant, som i mångt och mycket fick sin start via svenskt stöd. Det är en global överenskommelse som har gjorts. Det finns ett uppdrag från . Det är klart att det är viktigt att vi jobbar tillsammans för att förändra och nå resultat. Vi noterar att generalsekreteraren redovisar uppnådda resultat för FN i säkerhetsrådet. kunde man läsa den uppföljning som då hade gjorts av resultaten av 1325. Det är ömsom vin, ömsom vatten, men resultat hade tydligt kunnat utläsas. Ändå återstår mycket, för det är många länder som ännu inte har några handlingsplaner. Det är också mot denna bakgrund som man har enats om att man – detta dramatiska år i FN då det verkar som om allt ska hända – också ska ha en översyn av resolution . Det är naturligtvis viktigt kopplat till post-2015, millenniemålen och det är också att jobba med hållbar utveckling, en inkluderande hållbar utveckling. Från svensk sida har vi ett nationellt och regionalt ansvar för att säkerställa detta. var ett av de första länderna som 2006 hade en handlingsplan på det här området. är det ett tjugotal EU-länder som har antagit en handlingsplan, men således inte alla. Ändå har aktivt påverkat för att säkerställa att 1325- och 1820-perspektiven kommer in i EU:s utrikes- och säkerhetspolitiska agenda. Inte minst brukar vi i utskottet vara mycket tydliga med att poängtera detta i alla sammanhang. Men jag tycker ändå att vi har gjort skillnad. har gjort skillnad. Vi har gjort det inte bara på grund av politiska beslut, långt ifrån, utan också på grund av hela civilsamhällets engagemang för de här frågorna. Vi kan se det om vi besöker , där vi var ett av de första länder som hade genderrådgivare på plats, som var med och säkrade det senaste valet för att kvinnor skulle ha möjligheter att ställa upp i val och ta sin politiska roll som en del i lösningen. Vi har sett det när det gäller polisinsatser, också i eller på andra ställen med Eupol. är ett av de länder som har flest kvinnor i sina missioner. i Sydsudan upplever vi igen att det är ett fokus från svensk horisont. Det är viktigt att vi har kvinnor med i våra missioner. Vi får höra de kvinnliga poliserna i berätta hur de möts när de kommer ut och ska göra brottsutredningar eller andra utredningar och vilken effekt det får på det lokala samhället. Det visar på betydelsen av vår närvaro. Det är inte för inte som vi just i har en svensk kvinnlig ledare som är generalsekreterarens särskilda representant, en av de få med svensk flagg. Vi gör skillnad när det gäller Försvarsmakten, polisen, MSB och Sida. Hela utvecklingsagendan handlar ju delvis om att fokusera på kvinnors möjligheter och säkra kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter. Det är en del av den svenska agendan på hela fältet. Här finns det en samstämmighet. kan man ibland tro att bara vi fattar ett beslut har vi också åstadkommit en ny verklighet, inte minst när man ser den här typen av effekter ute i samhället. Mot den bakgrunden har vi också förlängt den nuvarande handlingsplanen till 2015. är det viktigt att vi gör ett omtag, och regeringen har också aviserat ett sådant . Det omtaget måste naturligtvis bygga på det systematiska lärandet genom uppföljning och utvärdering av det som har skett. Jag är glad över att regeringen gav i uppdrag att man skulle ta fram indikatorer och att man hos myndigheterna har enats om åtta indikatorer som vi fick den första uppföljningen av 2012. ska vi gå vidare. Från min och utgångspunkt ser vi en inkluderande process. Det är inte minst tydligt efter gårdagens seminarium här i med Kvinna till Kvinna, som är en av de civilsamhällesorganisationer som har betytt så mycket för den svenska positionen på det här området när det gäller utbildningsinsatser och annat. Det är klart att vi också har att lära av andra länder. Vi hade i går möjlighet att lyssna till och . Det är lite olika hur man jobbar. Detta är det naturligtvis intressant och viktigt att försöka fånga upp. Det handlar om att lyssna och lära och att jobba för att vi alla ska kunna vara delaktiga i den fortsatta processen. Mot den bakgrunden, herr talman, blev jag lite förvånad när jag läste reservationerna. Där verkar det som om det viktigaste just nu är att två av myndigheterna ska upprätta egna handlingsplaner. Med perspektivet att vi nu går in i en process med sikte på 2015 har jag lite svårt att förstå att man så envetet säger att just detta är det viktigaste – eller att det viktigaste är att vi ska få en skrivelse till . Jag tycker att man måste ha en öppenhet här. Om vi nu vill ha en process för att ta fram en ny handlingsplan, låt oss då göra det genom att lyssna och lära utifrån den verklighet som vi har kunnat se och diskutera fram slutsatser utifrån detta, inkluderat civilsamhället och inte bara oss i . Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på alla reservationer. 20 (S) replik: Först vill jag säga att vi har valt att inte reservera oss, men det betyder inte att vi har varit nöjda med processen . Vi har fått ligga i, trycka på och driva på för att vi ska få de här förlängningarna när planerna går ut och för att vi ska få nya planer och för att de ska bli bättre. Jag kan förstå dem som väljer andra strategier och som kanske reserverar sig. Men vi har valt den här processen. Vi tror att den kan vara konstruktiv, men det är inte oproblematiskt. Det finns en annan del som jag ska ställa en fråga om. Vi nämner också i betänkandet den så kallade Istanbulkonventionen. Det är naturligt att den heter Istanbulkonventionen, för regeringen i var i flera steg vänligt inställda och hjälpte till med arrangemang och var pådrivande för att den här konventionen skulle komma till stånd, tillsammans med den dåvarande regeringen i – det är två länder som jag ändå vill peka ut. Sedan öppnades signeringen i . De ratificerade också konventionen, alltså tillträdde konventionen, , medan fortfarande drar ut på den här frågan. Den har varit försenad . signerade genom utrikesminister konventionen i när den öppnades, men sedan har vi på samma sätt fått ställa frågor, driva på och ha dialog under hand. Det senaste är att det nog ska komma någonting till så att vi nog kan tillträda den . Men jag vill veta: Blir det så? Blir det ytterligare förseningar, eller kommer den här kammaren att stänga mandatperioden med att man har tillträtt konventionen, Istanbulkonventionen, som också omfattar våld i väpnade konflikter? Huvudsakligen handlar det om våld mot kvinnor, genderbaserat våld, men det är en del som specifikt kan användas i konfliktsituationer. Därför har det betydelse för den här debatten, för det här betänkandet och för vårt utskott. 21 (C) replik: Det är en ny fråga, i ärlighetens namn. Vi har inte i det här betänkandet tagit upp just Istanbulkonventionen. Det handlar om konvention. Och vi har i det här sammanhanget helt klart konstaterat att vi har signerat, och vi avser att ratificera. Men det är ofta så, herr talman, att en ratificeringsprocess i kan ta lite – vi har upplevt det , oavsett regering – än i andra länder. Men det finns ingen som helst tvekan om att ska ratificera, inte från utgångspunkt i alla fall. Och jag har inte heller hört att det är någon annan som har en sådan utgångspunkt. Det är väl bara fråga om att man i den rättsvårdande processen ska bereda frågorna, så att vi kan ta ett gott beslut här i . För övrigt, herr talman, kan jag bara konstatera något. Jag har suttit i utrikesutskottet . I början hade vi lite svårt att få med 1325-perspektivet, men sedan har utskottet , i nästan varje betänkande, lyft upp frågor om 1325, 1820 och också om barnens rättigheter. Det är någonting som är oerhört genomgående. Jag tycker då, herr talman, att vi ändå på det sättet har kunnat följa och diskutera de frågorna återkommande, även om vi just nu har ett samlat betänkande som behandlas. Vi har verkligen från utskottets sida återkommande kunnat följa detta och kunnat diskutera och resonera. Med det, herr talman, tycker jag att vi har skött den här processen ganska bra. Men det är viktigt, när vi kommer till handlingsplanen, att vi jobbar och gör ett omtag med sikte på att också kunna vara en bra aktör inför FN:s översyn. 22 (S) replik: Jag delar uppfattning att det var ett intressant seminarium i går. Det är viktigt att få utblickar, att se vad man gör runt omkring oss och att vi tar till oss erfarenheter, brett, från det civila samhället. Jag har heller ingen annan uppfattning än att den här kommer att fatta beslut om att ska tillträda Istanbulkonventionen längre fram, men jag måste reagera när det utan att det finns särskilda skäl drar ut . Då ligger det i min uppgift som oppositionspolitiker att driva på och ställa frågan: Varför? Men det är någonting som vi också kan ha ett gemensamt ansvar för. Vi har skrivit i betänkandet om konventionen och dess betydelse också för det här betänkandet och för det arbete som konventionen skulle kunna bidra till. Men jag vill inte se att det här arbetet drar ut längre . Det handlar om politisk vilja. Det handlar inte om problem i processen, utan det handlar om politisk vilja. Har vi den gemensamt kan vi på olika sätt använda våra olika arenor och plattformar för att driva på, så att får den här texten på sitt bord. 23 (C) replik: Utskottet vill uppmärksamma att konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet också tillämpas i väpnade konflikter. Där är vi överens. Sedan gäller det den andra diskussionen om processen för att säkerställa att vi fattar ett välgrundat beslut när vi ratificerar. Det handlar om att vi har vidtagit åtgärder när det gäller eventuella anpassningar och annat. Det är det som vi brukar göra. Vi hoppar inte jämfota över lagstiftningen. Vi vill ju att det, när vi får ett lagstiftningsförslag till , ska vara ett hållbart lagstiftningsförslag eller en ratificering som säkerställer att de anpassningar som eventuellt behöver göras också har gjorts eller kan göras i det sammanhanget. Det är viktigt att vi inte tar lätt på det. Men det var en tydlig signal att var med från regeringens sida och signerade i . Det var väl en tydlig signal? Annars brukar det ofta klagas över att vi inte har varit närvarande på högsta nivå när signering sker. Men här var man med på högsta nivå och signerade. Vi kommer att ratificera. Det finns ingen ambition eller vilja att på något sätt dra fötterna efter sig i den här frågan. Det finns ingen sådan politisk vilja. 24 (KD): Det betänkande vi debatterar om kvinnor, fred och säkerhet är oerhört viktigt. dör kvinnor i krig och konflikter. De deltar inte i strider men dödas av soldater som inte har några som helst skrupler. Att vara kvinna i krig och konflikt är farligare än att vara soldat, som en kvinna sade i går på ett seminarium här i .