prot · H00996 · 2013-04-23 00:00:00 — Man kan prata om den på olika sätt, tycker jag, och jag tror att det är viktigt att detta nyanseras en smula. Det är viktigt att fundera på vilka delar av ungdomsarbetslösheten vi ska angripa och med vilken medicin, för om man ställer fel diagnos får man också fortsatta problem. Vi har en för hög ungdomsarbetslöshet. Hälften av dem som är drabbade av ungdomsarbetslösheten är elever och studenter och uppåt. Det är tråkigt för den pojke eller flicka som går i eller gymnasiet och inte får ett extrajobb eller mer , visst är det så. Men det innebär inte ett socialt problem eller ett samhällsproblem. Problemet, , uppstår för de ungdomar som inte har klarat av skolan, inte har blivit sedda och inte har fått en tidig uppföljning från sina lärare. Där gör vi nu stora förändringar. Vi försöker också motivera fler ungdomar att gå tillbaka till skolan. En viktig fråga när det gäller ungdomsarbetslösheten är att de ungdomar som inte har grundskola eller gymnasium kan komma tillbaka, gå utbildning inom folkhögskola, komvux eller yrkesvux och få ett förhöjt studiebidrag på i ett försök att motivera dem att få den grund som de så väl behöver. Jag tror inte, , att man kan tvinga ungdomar i till att få godkända betyg. Man måste motivera ungdomar. Det tror jag att vi som är föräldrar känner till väl. Piskan löser inga problem, utan motivation att få ungdomarna att inse att skolan är viktig tror jag är ett sätt att attackera ungdomsarbetslösheten. 97 (S): Statsministern vill inte komma till kammaren och debattera, för statsministern vill inte påverkas av den politiska kritiken av samhällsutvecklingen i vårt land som i flera avseenden är djupt oroande. försöker prata bort och prata ned en massarbetslöshet med 430 000 arbetslösa. Allt fler arbetslösa saknar också anständig arbetslöshetsförsäkring. Men de finns inte. De är en minoritet och rensas bort. Men vem som helst i vårt land kan när som helst bli arbetslös. Solidaritet handlar om att vi som har jobb och möjligheter faktiskt ställer upp för dem som blir arbetslösa. Det är likadant med sjuka människor som plågas av försämringar i sin försäkring. Många sjuka och arbetslösa känner ett starkt utanförskap. Ingen talar om dem och deras sak, utan de är ett problem. Samhällsförhållanden kopplas till en individ. Det är mitt problem. Jag har räknat upp en rad andra saker som över huvud taget inte vill diskutera. Barnfattigdomen är ett exempel. Lite perifert berörde hon skolresultaten, och jag skulle kunna fortsätta den uppräkning jag tidigare gjorde. Det allvarliga med de moderater som säger sig vara nya är att de är mycket gamla. De är mycket förutsägbara. Men de har en ny retorik för att göra det de alltid har gjort, nämligen att föra en politik som delar landet och ökar orättvisorna. 98 Arbetsmarknadsminister (M): Vi har helt olika bild av och utvecklingen i . Vi har haft ganska många debatter här i , jag och . Jag vet inte om vi lever i samma land eller ser samma saker. Jag tycker att det är viktigt att människorna i får mer makt att forma sitt eget liv, att människor kan få mer pengar kvar i sin egen plånbok, att det ska finnas mindre makt åt politiken och mer makt åt dem som arbetar och sliter, åt dem som har slitit färdigt och är sjuka, åt äldre och åt barn. Ett samhälle bygger sig starkt om man har en stabil ekonomi, om man har råd att ha lärare och sjuksköterskor och att kunna behålla barnomsorgspersonal i förskolan. Har man inte en ekonomi i balans och kan satsa när krisen kommer blir man tvungen till nedskärningar. När jag möter mina kolleger ute i vågar jag nästan inte säga hur mycket den kan satsa på det som bygger ett land starkt när många andra länder gör neddragningar. Vi vet mycket väl att när ett land gör neddragningar drabbar det de personer allra värst som har allra minst marginaler och allra sämst förutsättningar. Vi har en arbetsmarknadspolitik, det område jag ansvarar för, som hanterar drygt 70 miljarder . En viss del går förstås till a-kassa och aktivitetsersättning, men vi har även råd att satsa på den politik som gör att människor kan rustas för nya jobb. Jag är stolt över att vi inte behöver göra neddragningar som drabbar människor, och jag är orolig för hur det skulle se ut om Socialdemokraterna styrde landet och chockade medborgare och företag med 30 miljarder i ökade utgifter. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2012/13:340 om medborgarlön 99 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag vill medverka till att införa ett sökvillkor i arbetslöshetsförsäkringen och om jag vill ta initiativ till att ge att inte införa ett sökvillkor i arbetslöshetsförsäkringen. Eftersom jag replikerat på en debattartikel av bland annat i just detta ämne vill jag hänvisa till det svar jag lämnade till med flera i . Av min replik framgick följande: När alliansregeringen tillträdde 2006 fanns det stora problem med hur arbetslöshetsförsäkringen var utformad. Arbetslinjen var inte tillräckligt tydlig i arbetslöshetsförsäkringen. Därför genomfördes ett antal reformer som dels gjorde det mer lönsamt att arbeta för att öka sysselsättningen, dels tydliggjorde arbetslinjen i arbetslöshetsförsäkringen. Dessutom tydliggjordes dess roll som en omställningsförsäkring mellan två arbeten. I samband med dessa förändringar har vikten av att försäkringen ska omfatta dem som har en viss anknytning till arbetsmarknaden eller som har haft ett varaktigt arbete betonats. Det blev till exempel inte längre möjligt att kvalificera sig till ersättning genom studier, som arbetsvillkoret skärptes. De förändringarna i trygghets- och omställningsförsäkringarna som regeringen har genomfört har bidragit till ökad sysselsättning, minskat utanförskap och lägre jämviktsarbetslöshet. Sysselsättningen har ökat med drygt 200 000 personer . har utanförskapet minskat med drygt 200 000 personer . Socialdemokraterna har tidigare kritiserat regeringen i hårda ordalag för förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen. Det är därför välkommet att Socialdemokraterna nu tycks ha bytt inriktning och ställer sig bakom en arbetslöshetsförsäkring som präglas av en tydlig arbetslinje med tydlig förankring till arbetsmarknaden och starka drivkrafter för återgång till arbete. Arbetslöshetsförsäkringen är, och ska fortsatt vara, en omställningsförsäkring som man kvalificerar sig till genom att arbeta. 100 (S): Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret på interpellationen! Den något dubbeltydiga frågan i interpellationen är föranledd av det dubbelspel som spelar när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Jag ska försöka tydliggöra det i den här debatten och hoppas att debatten ska leda till att arbetsmarknadsministern kan ta avstånd från det dubbelspelet och att vi kan lämna det bakom oss. Vi får väl se hur debatten utvecklar sig. När man hör svaret blir dubbelspelet väldigt tydligt. Arbetsmarknadsministern inleder med att säga att när alliansregeringen tillträdde fanns det problem med arbetslöshetsförsäkringens utformning. Det kan man alltid diskutera. Det som är fullständigt solklart är att när alliansregeringen skulle reformera arbetslöshetsförsäkringen blev det stora problem med den. Man skulle till och med kunna ta till så hårda ord som att säga att den nästan har förstörts. Det regeringen har gjort är att se till att nästan ingen arbetslös har sin inkomst försäkrad. Det är som har det. En stor del av de arbetslösa har över huvud taget inte tillgång till försäkringen. Över en halv miljon människor lämnade försäkringen när avgiftssystemet ändrades så att den blev väldigt dyr. Den har alltså blivit dyr, det har blivit ett dåligt utfall och regelverket har blivit sådant att många inte får del av försäkringen. Fanns det problem med försäkringen innan alliansregeringen tillträdde så är de problemen nu gigantiska. Den politik som arbetsmarknadsministern företräder har faktiskt ruinerat, förstört, den försäkring vi hade. Sedan hävdar arbetsmarknadsministern att försämringarna av försäkringen skulle ha lett till ökad sysselsättning, minskat utanförskap och lägre arbetslöshet. Det är ju bisarrt, fru talman. Det som skett är att arbetslösheten har ökat och är på en mycket hög nivå. , finansministern, kommer vid genomgången av ekonomin i sin vårproposition fram till att han får justera upp prognoserna och att arbetslösheten fortsatt kommer att vara hög, framåt. Det sker med den förda politiken. Påståendet att den skulle ha lett till lägre arbetslöshet är faktiskt inte sant. Jag ska försöka att inte ta i starkare än så, men det är en osanning som arbetsmarknadsministern far med. Den här debatten har vi haft . Vi kritiserar den politik som arbetsmarknadsministern och alliansregeringen står för när det gäller arbetslöshetsförsäkringen, hur man förstört den på det sätt som jag beskrivit och hur man haft en förhoppning om att det skulle leda till lägre arbetslöshet. När försämringarna genomfördes var vi socialdemokrater oerhört tydliga med att vi inte trodde att det skulle leda till någonting gott, ingen arbetslöshet skulle sänkas. Det enda det skulle leda till var att de arbetslösa blev fattigare. med alliansregeringen kan vi konstatera att alla de farhågor vi hade när den politiken genomfördes har visat sig vara korrekta. Den analys vi gjorde av den moderata arbetsmarknadspolitiken har alltså varit korrekt. Det enda den har lett till är att människor har blivit fattigare när man drabbats av arbetslöshet samt att arbetslösheten har ökat. Det var den ena delen. Jag ska i mitt nästa inlägg komma in på den andra delen av dubbelspelet, för jag hinner inte ta upp det i ett och samma inlägg. 101 Arbetsmarknadsminister (M): Socialdemokraterna anser att Socialdemokraternas analys är korrekt. Det är ungefär lika uppseendeväckande som att säga att tomten har tomteluva. Jag undrar, , vem som spelar dubbelspel. hävdar, har alltid hävdat, att arbetslöshetsförsäkringen ska vara just en omställningsförsäkring mellan arbeten. Vi har haft en diskussion om arbetsvillkoren, att det är rimligt att man har en någorlunda fast förankring. Man ska ha jobbat ungefär halvtid en period för att kvalificera sig till a-kassan. ingår i den parlamentariska utredning som tittar på hela försäkringen och möjligheterna och svårigheterna med att göra den obligatorisk. Jag tror att har mycket detaljkännedom om vad som sker i utredningen. Det har inte jag som statsråd och ska heller inte ha det. Det är en fristående utredning. Man kan säga att det är som en egen myndighet som styrs via direktiv som fattas av regeringen gemensamt. Jag vill vara tydlig med att vi från alliansregeringens sida inte förespråkar någon form av medborgarlön. Vi förespråkar en arbetslöshetsförsäkring med tydlig arbetslinje där man försäkrar en inkomst mellan arbeten. Det vill jag vara väldigt tydlig med. Jag vill fråga om Socialdemokraterna tycker att villkoren för att kvalificera sig till försäkringen är rimliga eller om de avser att återgå till det som var tidigare så att studenter och andra kommer att kvalificera sig till arbetslöshetsförsäkringen. Hur ställer sig Socialdemokraterna i den frågan? Det tycker jag är höljt i dunkel. 102 (S): har alltid hävdat, säger arbetsmarknadsministern. Problemet är att de inte gjort det, utan de har spelat ett dubbelspel. Jag var inne på det i mitt tidigare inlägg, och ska jag utveckla det. kan vi läsa: A-kassa utan att ha arbetat. Det ska gå att få a-kassa direkt utan att jobba först. öppnar för att slopa kravet på att en arbetslös måste ha arbetat för att kunna få ersättning. Det är ett uttalande av den moderate ordföranden i den utredning som arbetsmarknadsministern hänvisar till. har , dagen efter, en ledarartikel med rubriken är ingen lösning där man tar upp diskussionen om medborgarlön. I artikeln sägs bland annat att den senaste idén handlar om att släppa arbetsvillkoret, så att även den som aldrig har arbetat ska få rätt till a-kassa. däribland M har blivit förtjusta i idén. Vidare sägs i artikeln att det strider mot själva grundtanken bakom arbetslöshetsersättningen att den är en omställningsförsäkring mellan två jobb. I stället öppnar man för en form av medborgarlön. Det är anmärkningsvärt att av alla partier säger sig förorda en sådan modell medan Socialdemokraterna helt korrekt varnar för att man hamnar snubblande nära en medborgarlön. Det är alltså citat från den borgerliga tidningen . Det är här dubbelspelet uppstår, fru talman. Jag har inga som helst problem med att argumentera med om den uppfattning om arbetslöshetsförsäkring som hon har haft och som hon i och för sig säger sig stå för även nu: att man ska försämra regelverket, höja avgiften och sänka ersättningsnivån. Den debatten kan jag gärna ta med , och den linjen kommer inte att leda till någon sänkt arbetslöshet. Den har inte lett till sänkt arbetslöshet. När har sänkt arbetslöshetsersättningen har arbetslösheten ökat. Sambandet är alltså snarare det motsatta. Jag kan också, fru talman, ta en debatt om varför en medborgarlön inte skulle vara bra för arbetsmarknaden. Arbetslöshetsförsäkringen har många viktiga delar som den ska se till att uppfylla. Bland annat ska den naturligtvis se till att den enskilde får en trygghet vid arbetslöshet och får hjälp till omställning. Den ska se till att upprätthålla konsumtionen vid lågkonjunktur. Den ska också, nota bene, hävda arbetslinjen genom att man kvalificerar sig för arbetslöshetsförsäkringen genom arbete. Den debatten kan jag ta mot medborgarlönen, och jag kan ta debatten mot tidigare linje när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Men det blir väldigt svårt att debattera med en motståndare som intar två helt motstridiga ståndpunkter. Min förhoppning här och är att arbetsmarknadsministern ska svara på frågan: Är det så att inte förespråkar medborgarlön, eller om man ska vara mer precis, det som man har lagt fram förslag om i utredningen och som man kallar för ett sökvillkor? Är det på det sättet? Då kan vi ta en debatt kring det. Om det inte är på det sättet skulle det vara väldigt bra att få ett klart besked om det också. 103 Arbetsmarknadsminister (M): Fru talman och ! Jag tyckte att jag var väldigt tydlig i mitt svar. Det är alliansregeringens uppfattning att arbetslöshetsförsäkringen är och ska vara en omställningsförsäkring som man kvalificerar sig för genom arbete. Alliansregeringen förespråkar inte någon form av medborgarlön. Det är väldigt viktigt att det finns en tydlig arbetslinje i arbetslöshetsförsäkringen. På så sätt tror jag att jag har uttryckt mig klart och tydligt. 104 (S): Jag tackar för det klara och tydliga svaret. Då vill jag bara passa på att uppmärksamma arbetsmarknadsministern på att den utredning som bland annat jag deltar i är en parlamentarisk utredning. Idén med en parlamentarisk utredning är att partierna ska vara där och företräda sina uppfattningar. Man ska kunna diskutera de problem och direktiv som man har fått av regeringen om man eventuellt ska kunna hitta lösningar och komma fram i de frågor som man har satts att utreda. Men hela idén med en parlamentarisk utredning är naturligtvis att i parlamentet företrädda partier finns med. Då får jag förutsätta, fru talman, att arbetsmarknadsministern när hon nu uttalar sig även uttalar sig om den moderata uppfattningen om hur arbetslöshetsförsäkringen ska vara utformad. Då kan jag ta med mig till utredningen att jag är trygg med att man inte vill ha ett sökvillkor, att man inte vill ha en medborgarlön, att man inte kommer att driva den typen av frågor i utredningen och att jag i fortsättningen slipper debattera åt två håll med samma politiska motståndare på en gång, fru talman. Jag tackar för det tydliga svaret och hoppas att min tolkning av det svaret är riktig samt att även i den parlamentariska utredningen företräder den ståndpunkten. 105 Arbetsmarknadsminister (M): Detta är en utredning som pågår. deltar i den tillsammans med en mängd andra parlamentariker. När utredningen lägger fram sina förslag kommer jag och regeringen att ta ställning till dem. Jag känner inte till och kommer inte att kommentera vad som diskuteras inom utredningen, som inte är öppen för allmänheten. Men jag har varit väldigt tydlig i mitt svar om att utredningen är viktig. Den har ett svårt och omfattande uppdrag. Alliansregeringens uppfattning är att arbetslöshetsförsäkringen fortsatt ska vara en omställningsförsäkring mellan arbeten med en tydlig arbetslinje. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2012/13:367 om privata aktörer inom Arbetsförmedlingens område 106 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka snabba åtgärder jag avser att vidta för att följa upp avslöjanden om meningslösa aktiviteter och orimliga vinstmarginaler hos privata aktörer som anlitas av Arbetsförmedlingen samt om jag planerar att vidta åtgärder för en genomgripande utvärdering av den privata coachnings- och förmedlingsverksamheten. har även frågat om jag planerar att vidta åtgärder för att stärka Arbetsförmedlingens roll som ansvarig för en sammanhållen arbetsförmedlings- och kompetensutvecklingsverksamhet. Jag vill vara tydlig med att det är oerhört viktigt att de personer som tar del av insatser från privata aktörer ska få ett professionellt stöd som hjälper dem att komma i arbete. De uppgifter som uppmärksammats i medierna om oseriösa aktörer är provocerande och oacceptabla. Arbetsförmedlingens kontroll av de privata aktörerna ska säkerställa att personer får bra och effektiva insatser samt att fusk och missbruk inte förekommer. Kontroll är också viktigt för Arbetsförmedlingens förtroende och för förtroendet för de många seriösa aktörer som finns. Jag vet att Arbetsförmedlingen har en rad av kontrollinsatser som syftar till att upptäcka oseriösa aktörer, men det finns ett starkt behov av att se över hur kontrollen fungerar. Jag har därför försäkrat mig om att Arbetsförmedlingen tar problemen på allvar och vidtar de åtgärder som krävs för att komma till rätta med de problem som uppmärksammats. 107 (V): Jag får tacka för svaret. Det är uppriktigt glädjande att höra att ministern kallar en del av de uppgifter som framkommit om den privata förmedlings- och coachningsverksamheten för provocerande och oacceptabla. Det är också bra att ministern har försäkrat sig om att Arbetsförmedlingen tar problemen på allvar. Men svaret från är symtomatiskt. Det bygger på en övertygelse om att alla avslöjanden alltid kan skrivas på kontot oseriösa aktörer. Då blir också lösningen, som vi hör, mer kontroll, fler kontrollinstanser och nya kontrollrutiner. Ingenting i svaret andas en reflexion över möjliga systembrister, över att det kanske är själva konstruktionen som inbjuder till problem av det slag som vi har sett exempel på i medierna. En indikation på det är att det här inte är något nytt. Vi är kanske några som minns rubriker för fyra som Då: vd för sekt nu: jobbcoach. När det skedde ledde det till en del skärpning och uppstramning, men kärnproblemet kvarstår. Det bygger på att alliansregeringen direkt efter valsegern 2006 utfärdade dekret om att man snabbt skulle outsourca en stor och växande del av Arbetsförmedlingens uppgifter, och det är en målsättning som regeringen har hållit fast vid i efterföljande regleringsbrev, kosta vad det kosta vill. Det här är alltså en bransch som man aktivt har skapat med politiska beslut och med offentliga medel. Vad vi har att göra med här är en offentligt finansierad privatisering av en uppgift som är genuint samhällelig. Den nytta som finns med att ha en fungerande arbetsförmedling och erbjuda god kompetensutveckling är samhällsekonomisk. Det är en vinst som svårligen kommer enskilda aktörer och företag till godo. Det är därför staten i det här fallet har fått skapa en pseudomarknad, och det är därför som det faktiskt är ganska rationellt av många av de här aktörerna att optimera det arbete de gör utifrån vad det är de får inkomster från. Det är märkligt att regeringen på andra områden närmast är besatt av incitament och vad de gör för folks beteende, men inte här. Ur detta perspektiv är den person som ska coachas, matchas och lotsas inte målet för verksamheten, utan medlet för att uppnå målet, som är vinst. Man kan öka den vinsten genom att spara på det man spenderar på varje deltagare eller, enklast, genom att ta in fler deltagare. Och det är det vi har sett. Ministern och generaldirektören kan komma till tv och ge signaler, men vi riskerar ändå att åter få se det som vi har fått höra om i går och , till exempel om privata lotsar. Det som sker är att man exempelvis ger bort en dator till den som ska komma till lotsen. Det kan vara jättebra om en arbetslös får en dator. Men poängen är det som jag sade : Målet för verksamheten är inte vad som händer med den arbetslöse utan att få in en större summa från Arbetsförmedlingen. När jag hör Arbetsförmedlingens upphandlingschef uttrycka den problematiken så här i SVT: Arbetsförmedlingen är ju inte en del av transaktionen mellan kunden och leverantören, kan jag inte bli annat än lite förfärad. Vad har arbetsmarknadspolitiken kommit till? Det är en myndighet som har tvingats reducera sitt ansvar till något slags corporate lingo, privata anordnare som har skyhöga vinstmarginaler uppåt som långtidsarbetslösheten skjuter i höjden. Det finns all anledning för mig att upprepa den mer breda frågeställning som jag försökte resa här: Finns det några tankar om en mer övergripande utvärdering av outsourcingverksamheten? Finns det några åtgärder som regeringen har tänkt vidta för att stärka en sammanhållen förmedlings- och kompetensutvecklingsverksamhet? 108 (S): Jag tänkte passa på att fråga arbetsmarknadsministern om ansvarsfördelningen. Det verkar som att det finns en samsyn om att situationen är väldigt problematisk. Jag tror att arbetsmarknadsministern har uttryckt det som att den har varit provocerande. Det är med väldigt starka ord som hon har beskrivit den situation som vi har . När man läser svaret kan man ana en viss kritik mot myndigheten från ministerns sida. När ministern uttalade i sig medierna strax efter att detta hade avslöjats var arbetsmarknadsministern väldigt tydlig och hård i sin kritik av myndigheten och skyllde hela debaclet på myndigheten . På arbetsmarknadsutskottets möte kom generaldirektören och några av hennes underlydande chefer för att redogöra för arbetsmarknadsutskottet om den situation som har uppstått och hur man tänkt hantera den. På fråga i utskottet om ansvar för detta hade generaldirektören en annan syn än den som arbetsmarknadsministern ger uttryck för här. Där fick jag ett väldigt klart intryck av att man från myndighetens sida, dess generaldirektör och personal tyckte att ansvaret skulle läggas på regeringen. Man hävdade att det var regleringsbrevets krav och utformning av volymer och annat när det gällde kompletterande aktörer som hade gjort det mer eller mindre omöjligt att undvika den svåra situation som man hade hamnat i. har vi en situation där arbetsmarknadsministern menar att den mycket provocerande och svåra situation vi har hamnat i är myndighetens ansvar, och vi har en situation där generaldirektören och myndigheten anser att det är regeringens ansvar genom de regleringsbrev som man har fått. Detta är väldigt otillfredsställande för alla de arbetslösa som kommer i kläm och helt enkelt inte får det stöd och den hjälp som de är berättigade till. Jag funderar över om arbetsmarknadsministern skulle kunna svara lite på ansvarsfrågan. Är det i huvudsak en myndighet som genom sin oskickliga behandling av situationen har orsakat det provocerande och svåra läge vi har? Eller är det regeringens instruktioner via regleringsbrev som har satt myndigheten i en omöjlig situation? 109 (M): Det är alltid väldigt intressant att lyssna på diskussionen om de kompletterande aktörerna, jobbcoacherna och så vidare. Debatten förs som om att de åtgärder som är ineffektiva, inte meningsfulla eller slöseriet med skattepengarna endast existerar i privata företag. Det är endast där som sådana problem uppstår.