prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Det handlar om att främja demokrati, öppenhet och tolerans, om att stärka individuella fri- och rättigheter, om att EU ska bli en global ledare att räkna med, om att vi ska ha ett grönare och mer hållbart och om att vår del av världen ska bli mer företagsam och välmående. På alla dessa punkter spelar det europeiska samarbetet en mycket viktig roll. anser att det behövs ett smalare men vassare EU, för att parafrasera en gammal valkampanjslogan. Med det menas att unionen ska prioritera och kraftsamla för att kunna möta de stora gränsöverskridande frågor som miljön, utrikespolitiken, handeln och brottsbekämpningen är. EU-samarbetet har åstadkommit fantastiska resultat, som tidigare talare har varit inne på. Under sin drygt 50-åriga existens har EU, och EG, spelat en stor roll för utvecklingen inom unionen, men framför allt kanske utanför dess gränser. De ursprungliga 6 medlemsstaterna är nu 27 till antalet, och fler länder knackar på dörren. EU:s så kallade soft power är fortfarande stark i länder i vår närhet. Den inre marknaden har nämnts och förtjänar att nämnas igen, med fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital, till gagn för både konsumenter och företag. Denna fria rörlighet, med fri in- och utvandring, må skrämma ytterkantspartier men har visat sig vara en exempellös succé när det gäller att skapa rörlighet över gränser som tidigare korsades av soldater. Förslaget till beslut handlar om att bygga ett starkare och mer robust . ska spela sin roll; därför ska vi vara med. ställning har varit ja till finanspakten och nej till euron. Det är glädjande att detta också i korthet kommer att bli beslut. 107 (KD): Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet från finansutskottet. Det kan vara bra att ibland påminnas om vad vi pratar om. Fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom den ekonomiska och monetära unionen är vad vi nu diskuterar. Jag ska citera ett par meningar på s. 1 i betänkandet: Syftet med fördraget är att stärka de offentliga finanserna och samordningen av den ekonomiska politiken i euroområdet. Fördragets regler blir bindande för endast om inför euron som valuta eller förklarar sig bundet av reglerna. Jag tycker att det är viktigt att vi är tydliga med vad det är för beslut vi fattar här i . Debatten har visat att det finns en ganska stor och stark majoritet för en linje som är att vi ska tillhöra EU, att vi ska vara med och bygga ett stabilt och att vi vill se en stabilitet inom eurozonen. Självklart ska vi från bidra så gott vi kan till att få till stånd detta. pratade om EU i olika takt. Jag håller med om det. Det är lätt att det blir något negativt över det hela, men det kan faktiskt vara något positivt med ett EU i olika takt. I och med detta vaknar musikern i en till liv. Jag fick en flashback om hur det var med skolkörer när man växte upp. Alla skulle trängas in i skolkören, alla skulle vara med, från den värsta busen i skolan till den som kanske var blygast i skolan. Vi vet hur det går till. Vissa är duktiga på att sjunga, vissa tar i så att de blir alldeles högröda i ansiktet. En del andra står stumma. Till och med händer det att en del svimmar. Det är en bra bild av hur fungerar. Alla är där med sina förutsättningar och försöker bygga en kör ihop. låter det riktigt bra, men det kan bli problem mellan varven. Så fungerar EU, och det är det som är poängen. Det finns en massa olika länder. Vi är olika, men vi är med tillsammans i syfte att diskutera med varandra och försöka bygga ett som aldrig mer ska hamna i en situation där vi får ett krig eller något annat av det slaget i den här sfären. Det är klart att det inte är alldeles enkelt, men folk från olika länder sitter tillsammans och talar med varandra. Och befinner vi oss i en situation där vi måste lösa de ekonomiska problemen ordentligt. Ända sedan krisen har haft strikta regler för statsbudgeten med överskottsmål och utgiftstak som bärande inslag. Det har tjänat väl. Liknande regelverk för euroländer är en förutsättning för att man ska kunna stabilisera ekonomin på kort och medellång sikt och få den att börja växa igen på . Att redan har budgetregler som är striktare än dem i fördraget och det faktum att vi står utanför EMU:s tredje steg innebär förstås att det inte finns anledning för att binda sig till fördraget . Om vi skulle binda oss till fördraget måste ytterligare ställningstaganden från till. Vid eurons introduktion fanns det regler, även om de kanske inte var alldeles tydliga, men de föll direkt beroende på att och bröt mot dem och blockerade alla typer av sanktioner. Nya regler måste alltså följas, inte minst av de här rika länderna. Och därför finns även detta med sanktioner med som en tydlig del i detta. Därför är det också bra att sanktionerna nu endast kan stoppas om en kvalificerad majoritet i rådet röstar för det. har ett starkt intresse av att euroområdet fungerar bra. Det har vi hört många säga. Det är avgörande för vår exportmarknad och därmed för vår tillväxt. Fördraget kan bidra till att förebygga kriser och leder till mer hållbara offentliga finanser. Det är bra inte bara för utan självfallet också för . Låt mig också vara tydlig med vad anser om att en euroanslutning för . För vår del ligger det inte inom synhåll . Det har vi också sagt tidigare. Jag tycker att det finns oroande ageranden från tre riksdagspartier. För det första vill de föra in ett svenskt permanent undantag från EMU. De vill få det juridiskt inskrivet i dokumentet trots att ingen skulle komma på tanken att tvinga in i en euroanslutning utan att vi själva skulle vilja det. De vill ändå bända in detta, och det skapar direkt signaler där man undrar vad vill och vad tycker om detta. Vi skapar en onödig oro. För det andra vill , och också avslå den här propositionen. Jag undrar vad de här partierna vill. Vill de fjärma sig från våra bröder och systrar i ? Är det detta man är ute efter? Jag kan förstå och , men jag förstår inte hur resonerar. får vi väl höra Per förklara detta. Risken är stor att man skapar en onödig oro med den här typen av agerande. Vi behöver hålla ihop även i för att få ett stabilare och bättre . prövas egentligen samarbetet på allvar, nu prövas tilliten på allvar och prövas också solidariteten mellan länder på allvar. Jag är lite bekymrad. Jag är glad att vi har en stark majoritet i för detta, men jag är framför allt bekymrad över var vi har i detta. och går det inte att göra så mycket åt. Det har jag förstått. Men varför agerar på det här sättet? Varför ser man inte vikten av att vi skapar en stabilitet inom eurozonen och får ordning och reda på finanserna ute i ? 108 (SD): Det är med stor bedrövelse jag tvingas konstatera att återigen har att fatta ett riktigt stort och kvävande beslut med det enda syftet att flytta central och avgörande makt från till EU. Jag vet inte hur jag kommer att behöva upprepa detta, men jag lovar att varje gång den här tvingar mig kommer jag att utan undantag ställa mig eller någon annan i mitt ställe precis här för att i bokstavlig mening stå upp för demokratin. Och tvingar mig gör varje gång den avser att fatta beslut som flyttar makten från det svenska folket till EU. För mig finns inget ädlare, finare eller mer högaktningsfullt än en demokrati där all makt utgår från folket. För min del innebär det att det är folket, och inte dess så kallade företrädare i , som avgör var makten ska utövas och av vilka. Jag förkastar därför tidigare beslut att ratificera det så kallade Lissabonfördraget. Det enda mandat fick i den svenska folkomröstningen om EU 1994 var att skulle ansluta sig till med tillhörande svenska undantagsregler. Ändå valde alltså , på eget bevåg, att ansluta till det efterföljande så kallade Lissabonfördraget som på nästan alla politiska områden flyttade makt från . Jag anser att det är en av svensk, politisk historias absolut värsta politiska bedrägerier. Det hade därför varit lätt att tro att det skulle sluta där. Men i stället kan man endast konstatera att maktöverföringen bara har fått fortsätta. Förvisso låtsas man från vänster till höger i denna kammare vara kritiska mot EU, åtminstone utåt sett. Här i kammaren erkänner till exempel att de inte alls är kritiska mot EU, men det var ju inte riktigt så det lät när förklarade KD:s syn på EU för det svenska folket. I försöker de också vara lite EU-kritiska ibland, men när det verkligen gäller ratificerar de gärna fler för demokratin dräpande förslag mot att de i fördragen får in en liten ynka skrivning om vad de kallar ett socialt protokoll. Socialdemokraterna försöker även de ibland kritisera EU. De har ju i det här fallet, ironiskt nog, ställt sig temporärt skeptiska till EMU, inte för att de är emot ett svenskt eurointräde utan på grund av att de är rädda att förlora partisympatier. Men varje gång det bränner till röstar naturligtvis även Socialdemokraterna med regeringen i så gott som alla avgörande frågor. Per vill även de ibland framstå som lite kritiska till maktöverföringen, men när ärendena kommer upp i bifaller likafullt även hans partikolleger gärna alla förberedelser till stora maktöverföringar på centrala politiska områden. Och det är just där skon i allmänhet klämmer. De svenska politiska företrädarna, från till , saknar alla helhetssynen på EU:s maktöverföringsambition. Därför låter man sig förblindas av varje enskilt förslag. Horisontblicken är totalt frånvarande. Den svenska har därför bland annat fattat centrala beslut som låter EU diktera avgörande ekonomisk-politiska frågor såsom man gjorde när det gäller det så kallade sexpacket. Man har även valt att ge bort viktiga delar av den politiska makten över banksystemet för att i stället låta utländska makter diktera styrmedlen för kapitaltäckningsreglerna. Och det är inte bara centrala delar av den ekonomiska politiken frivilligt ger bort självbestämmandet över. Det så kallade 2020-avtalet lägger sig dessutom, som grädden på moset, som en frätande, våt filt över stora delar av hela den svenska politiska agendan. Faktum är att 2020 styr i stort sett hela EU:s arbete med att ta kontroll över de få kvarvarande områden där EU ännu inte har makten att köra över . Svensk utbildningspolitik, svenska pensioner, svensk sjukvård, svensk arbetsmarknadspolitik eller svenskt försörjningsstöd är bara några av de områden som EU kommer att diktera över. Lägger man samman det här med den finanspolitiska pakt som avser att rösta för är i full färd med att bereda för ett nytt politiskt fördrag på EU-nivå där de djupaste och mest centrala delarna av politiken är tänkta att överföras till EU. Jag är förstås väl medveten om att majoriteten i finansutskott hävdar att det här mellanstatliga avtalet inte leder till några rättsliga förpliktelser för , men jag är också väl medveten om att de facto redan är medlem av EMU men med undantag. Det enda som egentligen krävs för att EU ska kunna tvångsansluta till den finanspolitiska pakten, vilket utskottet insiktsfullt självt faktiskt konstaterar, är att med ett enkelt majoritetsbeslut låter knyta den svenska kronan till euron och sedan väntar . Att just det också är ett högst prioriterat politiskt mål råder det inga som helst tvivel om. Både Socialdemokraterna och regeringen är ju i grunden positiva till en svensk anslutning till EMU, trots att de alla, tack och lov på distans, bevittnat vad EMU-medlemskapet inneburit såväl för statsfinanserna som för demokratin i de nuvarande EMU-medlemsstaterna. Finansmarknadsminister uttryckte i att regeringen inte avser att gå med i en grupp som de verkligen tycker är fel. Regeringen valde alltså att avstå från att ansluta sig till pakten om en finansiell transaktionsskatt med samma anslutningsvillkor som i den här finanspakten. När det däremot handlar om att ansluta sig till just finanspakten går man alltså med. Det man därmed ställer sig bakom är att frångå EU:s nuvarande verktyg för att skapa politisk samordning, den så kallade öppna samordningsmetoden. Den bygger på frivillighet till en ekonomisk styrning som tillsammans med europluspakten, sexpacken, tvåpacken och den europeiska planeringsterminen tvingar medlemsländerna i EMU att direkt lyda EU:s vilja på så gott som samtliga politiska områden. Det nya EMU, som blir följden av det här beslutet, medför alltså inget annat än en finanspolitik på federal nivå, som heller inte ger oss något tillbaka. Om man tar bort alla de regler som vi tills vidare kommer att undantas ifrån finns ju ingen pakt längre kvar. Kvar finns då endast en meningslös diskussionsklubb, där inte ens har rösträtt, för något det svenska folket redan röstat nej till att tillhöra. I stället för att rösta för ett meningslöst beslut om att delta i en pakt full med regler som vi tillfälligt ska undantas ifrån borde vi lyfta blicken och se vad det är för något vi diskuterar. Här kan vi se att det ekonomiska haveri EMU skapat nu i hög takt omvandlar EU från ett samarbetsprojekt till en överstatlig och allt mäktigare federation. Den absurda devisen Du vill aldrig att en seriös kris ska gå förlorad, som , när han var Vita husets mest inflytelserika medarbetare, troligen uppfann, ges i den här kontexten verklig mening. Man måste konstatera att medlemsländerna i EU före bildandet av EMU antingen var riktigt naiva eller så var de väldigt medvetna om vad skulle innebära för många av de deltagande ländernas ekonomier. Som av en ren tillfällighet konstaterar nämligen även EU i rapporten (2012) 777 på s. 9 att den kris som EMU förorsakat öppnat upp för beslut som var helt otänkbara. till teorin om optimala valutaområden kunde vem som helst redan innan EMU bildades konstatera att risken för ett ekonomiskt haveri, som vi nu sett i , var högst påtaglig. Den slutsatsen drog för övrigt även den oerhört välrenommerade ekonomen , som var den tyska chef, alltså innan EMU bildades. Följaktligen kan vi endast förstå dagens beslut som ett i raden av stora maktöverförande räddningspaket för EMU där demokratin betalar priset. Som sann vän av demokrati, samarbete och kan jag inte annat än bedrövas över att ämnar delta i en sådan aktion. Därför, herr talman, yrkar jag i likhet med min partikollega bifall till reservationer 2 och 4. 109 BO (S) replik: Det är en mycket märklig känsla att lyssna på . Man undrar om han tagit del av diskussionen i kammaren, om han tagit del av , det som finns därute som han talar om, om han sett problemen på riktigt. Allt är meningslöst, säger . Det vi gör är meningslöst. Han beskriver det som ett haveri. Det finns problem, så mycket är säkert, men han beskriver det som ett haveri och säger att allt är meningslöst. Därför måste jag fråga: Vad är din lösning, , på de problem som finns massarbetslösheten, de sociala spänningarna, ojämlikheten, de skriande orättvisorna som faktiskt finns i ? Är det att vi backar in i nationalstaten, stänger dörrarna och sitter där och beundrar oss själva? Är det din lösning, eller vad har du för lösning? säger att vi andra låtsas vara kritiska. Vet vad ordet kritisk betyder? Jag ska berätta det. Det betyder att man prövar, inte att man är negativ utan att man prövar, att man väger för och emot och vill vara konstruktiv. Det är att vara kritisk. Men och är genuint negativa. Det är något helt annat. De vill inte. De tittar på haveriet och säger: Fy, så hemskt det som händer där ute. Vi backar in och stänger dörrarna. Vad vill ni göra åt problemen mer än att gnälla? Vad är det för makt vi flyttar över genom det här beslutet? Vilken makt flyttar vi över till den europeiska nivån i och med detta beslut? 110 (SD) replik: Det var ganska många frågor och jag ber därför om ursäkt ifall jag inte hinner besvara dem alla. Visst har jag deltagit i diskussionen. Jag har suttit här och lyssnat ända från början. Jag kanske bara råkar ha ett helt annat perspektiv på det här ärendet än de flesta andra i denna kammare. Det står jag för. Jag menar inte att allting är meningslöst. Jag menar att det finns stor mening med allting. Den meningen bygger på demokrati. Den bygger på människor. Makten ska utgå från folket. Det är det som är min största invändning mot förslaget. Sedan har jag ingenting emot att vi löser de ekonomiska problemen ute i , men inte på demokratins bekostnad. Det var huvudpoängen i mitt anförande. Jag är inte beredd att lösa problem på bekostnad av den svenska demokratin. Det är däremot övriga partier i denna kammare, flertalet av dem i alla fall. Socialdemokraterna är det definitivt. De vill ingå i en diskussionsklubb. Varför vill man ingå i den diskussionsklubben? Jo, för att man vill vara med och påverka. Vad vill man då påverka? Jo, man vill påverka en union som bygger på någonting helt annat än demokrati. Min lösning är att helt enkelt inte gå med i den här pakten. Varför ska vi gå med i en pakt som gäller något som svenska folket redan sagt nej till? Jo, för att diskutera! Om vi utlyste en ny folkomröstning skulle vi, först då, få möjlighet att verkligen påverka ifall vi inte gått med i pakten redan från början. går vi med och ska delta i en diskussionsklubb där vi inte ens har rösträtt. Om vi någonsin ska kunna påverka pakten är det i så fall den dag svenska folket avgör om vi ska gå med i eller inte. Jag får återkomma till övriga frågor i nästa replik. 111 BO (S) replik: Vad är det för makt vi flyttar över genom det beslut vi ska fatta? Jag försäkrar att vi inte vill göra någonting på bekostnad av svensk demokrati. Däremot finns det områden där vi som enskilt land inte har möjlighet att själva gå fram. Det gäller finansmarknaden, klimatfrågor, miljöfrågor, internationell brottslighet och så vidare gränsöverskridande problematik över huvud taget. Jag är beredd att påstå att om vi inte hade haft det europeiska samarbetet skulle vi ha varit tvingade att uppfinna det. Det finns områden där det behövs. Det handlar inte om att avskaffa demokratin. Det handlar om att bygga en demokrati som gör att vi också kan ta itu med gränsöverskridande problem. Sedan gäller det att göra avvägningar så att vi inte lämnar ifrån oss makt som vi inte behöver lämna ifrån oss. Det är det som kallas närhetsprincipen eller subsidiaritetsprövningen. Jag försäkrar att vi inte vill göra någonting på bekostnad av demokratin. I stället vill vi stärka demokratin. Det är inte lätt, och det är framför allt inte lätt i den situation som nu befinner sig, där missnöje och elände breder ut sig. Men det är avsikten. Vad är det för beslut vi flyttar till den europeiska nivån? 112 (SD) replik: fattar vi beslutet att flytta avgörande makt på centrala politiska områden inom den ekonomiska politiken. Som jag nämnde i mitt anförande säger att de är för att gå med i . Det är någonting som säger här indirekt. Det är någonting som man har sagt från det socialdemokratiska partiet i en rad debatter . Man är i grunden positiv till EMU, men man vill inte gå med just . Just nu finns det en opinion som säger att människor inte vill gå med för tillfället. Det finns en väldigt stark opinion för den saken. säger att han inte vill göra någonting på bekostnad av svensk demokrati. Men det är precis vad Socialdemokraterna gör nästan i . fattar man beslut i om att flytta makt över från till . Det är exakt det man gör . Det är också vad man gör när man säger att man är för EMU. EMU handlar just om maktöverföring. Det handlar inte i första hand om ett ekonomiskt samarbete. Det handlar numera om en politisk organisation. Jag nämnde också i mitt anförande att EMU från grunden var tänkt att misslyckas. I varje fall antydde jag att det kunde vara så. Det säger inte någonting om. I stället står han här och försöker hävda att han är för demokrati när han egentligen är emot demokrati. Om man är för demokratin låter man svenska folket avgöra var makten ska hålla hus. Vilken makt vi flyttar är avgörande av vilken dag vi beslutar att gå med i fullt ut. Det är ett beslut som Socialdemokraterna kan fatta här i , eller så kan man fatta det via en folkomröstning. Jag hoppas för skull att det blir en folkomröstning den dagen som Socialdemokraterna känner för att de återigen vill väcka frågan om ett svenskt EMU-medlemskap. 113 (S): En och annan kanske ställer sig frågande till varför en ledamot från begär ordet i den här debatten. Det är inte alldeles vanligt att vi gör det. Anledningen till att jag har gjort det är att jag skulle vilja ge några kommentarer utifrån de bedömningar som jag själv var med och diskuterade när behandlade det yttrande som sedan gick till finansutskottet. Jag tycker det finns konstitutionella aspekter som är värda att uppmärksamma. Det är därför jag har begärt ordet. Det kan finnas en poäng i att föra in ytterligare dimensioner och vinklingar i diskussionen. Jag vill först säga, så att det är klart, att det är ett bra betänkande som finansutskottets majoritet har ställt sig bakom. Jag vill också klara ut att utgångspunkten och förutsättningen för mitt resonemang och ställningstagande har varit just det som slås fast i betänkandet, nämligen att ett godkännande av fördraget inte innebär att har några rättsliga skyldigheter och därmed skulle vara bundet av fördragets regler. Det har varit helt avgörande för mitt ställningstagande i sak. Det finns ett särskilt avsnitt i det betänkande som vi nu diskuterar som jag utifrån mina utgångspunkter tycker har varit och är ett nyckelavsnitt. Det är det avsnitt som är benämnt Framtida bindningar till fördragets regler. Det är för mig det avgörande. Jag vill särskilt uppmärksamma ledamöter på den rapport som kom från Europeiska rådets ordförande. Där pekar man på att det finns i varje fall en teoretisk möjlighet att genom ett rådsbeslut införa det nu aktuella fördragets tre artiklar 3, 6 och 8. När jag tittar på de tre artiklarna är enligt min uppfattning och jag betonar att det är enligt min uppfattning i varje fall artikel 3 och 8 snubblande nära att handla om befogenhetsöverföring av delar av finansmakten. Med det sagt kommer jag över på det som jag menar är lite grann av ett problem om vi inte skulle fatta det beslut som föreslås från utskottet. Det skulle kunna innebära att med stöd av det så kallade EUF-fördragets artikel 126.14 skulle man kunna föra in dem genom ett protokoll som heter Förfarande vid alltför stora underskott. Man skulle alltså via ett rådsbeslut kunna föra in de artiklarna i det protokollet, och då skulle vara bundet av det. Det krävs visserligen enhälligt beslut i rådet vid ett sådant tillfälle. Men problemet är att som helhet inte behöver bli inblandad. Ett sådant ärende bereds på samma sätt som alla andra rådsbeslut, det vill säga med behandling i fackutskott och enligt riksdagsordningens regler. Uttalanden av utskott och är inte bindande för hela . Regeringen kan under ett parlamentariskt ansvar företräda en annan uppfattning vid exempelvis ett rådsmöte. För mig, kolleger, har det viktiga varit att tillse att det är den av det svenska folket valda som fattar de framtida besluten med stöd av det beslut som kommer att fatta om den så kallade finanspakten. Problemet har varit att vi skulle kunna hamna i en situation med någon form av självspelande piano där beslut fattas där den parlamentariska församlingen inte är inblandad. Jag menar att det förslag till beslut som finns sätter stopp för det. Det är tillgodosett om en bred majoritet i antar det tillkännagivande som föreslås av FiU. Då har vi tillsett att det är framtida riksdagar som kommer att fatta besluten. Jag drar framför allt två slutsatser av detta. Med detta resonemang i botten är det för det första bra och nödvändigt att fattar detta beslut. Jag hade skrivit att skulle fatta beslutet , men det får jag ändra. Vi kommer inte att fatta beslutet . När fattar beslutet vill jag skicka med till er som är emot: Det skulle vara en otrolig styrka om vi skulle kunna fatta beslutet enhälligt och kunna ställa oss bakom tillkännagivandet. Det är då vi garanterar just det vi är ute efter. kommer det ändå att vara en bred majoritet. Men det skulle vara önskvärt med ett enhälligt beslut.