prot · H10945 · 2013-12-12 00:00:00 — Vad hade vi egentligen trott – att det inte skulle uppstå något renoveringsbehov alls, eller att staten nog skulle skjuta till pengar när tiden för renoveringar väl var kommen, om inte annat av tvingande nöd? vill en del partier att staten faktiskt ska stå för denna nota. Vi motsätter oss detta. Något måste dock göras från statens sida för att ordna upp det eftersatta underhållet. Vi förespråkar ett system med skattefria underhållsformer i stället för att staten ska skjuta till skattepengar, för när det gäller nödvändiga renoveringar vill vi att man som fastighetsägare redan från början får dra ifrån skatt på pengar som bostadsföretagen sätter undan till underhåll. När det gäller konsumenträtt har vi uppmärksammat den senaste tidens utveckling med en allt yvigare utlåningsverksamhet där givna regler och lagar inte alltid följs. Teknikutvecklingen har dessutom gjort det möjligt att impulslåna genom snabblån, och då inte alltför sällan genom sms. Följden har blivit att många, speciellt unga och impulsdrivna, människor har satt sig i skuld på ett destruktivt och ohanterligt sätt. Ett av flera sätt att försöka motverka denna nya skuldfälla för unga människor är att redan i skolan ge information och konsumentvägledning. På så sätt kan vi med relativt små medel undvika stora problem för enskilda människor. Dessa åtgärder räcker inte ensamma för att komma åt problemen med snabba, oseriösa lån, men de är ett viktigt steg på vägen. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservationer nr 10, 14, 24 och 28. 4 (S) replik: Det är ju så – och det har vi varit smärtsamt medvetna om – att vi i det här landet regeras av en minoritetsregering bestående av fyra partier. Vi har dock fem partier som står till höger i kammaren. Därför tycker jag att det är lämpligt att ställa samma fråga till som jag ställde till de fyra regeringspartierna. Jag har ägnat åt att läsa motion på området. De flesta klämmarna, som det heter på riksdagssvenska, är väldigt lika regeringens politik. föreslår dock några ytterligare skattesänkningar än vad regeringen har hunnit med. Trots detta har vi i det här landet en bostadsbrist som är katastrofal – mer än en kvarts miljon människor får inte möjlighet att flytta hemifrån, och företag kan inte rekrytera rätt arbetskraft. Min enkla fråga till företrädare är därför: Är du nöjd med det inflytande ni har haft och det sätt som regeringen har hanterat situationen ? 5 (SD) replik: Ett kort svar på din fråga, : Jag är ganska nöjd. Det gäller inte minst gårdagen, med tanke på vilket genomslag vår skattepolitik fick i riksdag. Jag tänkte också kommentera anförande. Det är kul att hon är öppen för samtal med alla, och min dörr står alltid öppen. Det är bara att komma och ta ett snack, helt enkelt. Bostadspolitik handlar inte bara om subventioner. Det var lite grann det mitt anförande handlade om: Man kan inte med konstgjord andning lösa alla de problem som finns på bostadsmarknaden. Det finns så många fler sätt man kan lösa bostadssituationen på. Jag är inte nöjd med hur bostadssituationen ser ut i . Det är just därför som man behöver jobba vidare med den, men det finns andra sätt att lösa situationen. Man behöver inte skjuta till en massa pengar från statligt håll, utan man ska se till att de aktörer som finns på marknaden kan lösa det själva. 6 (S) replik: Nej, jag är inte heller nöjd, och jag tror inte att det är någon som är nöjd. Problemet är att man då behöver göra något. Vi har en regering som regerar med stöd i den här kammaren av i de allra flesta fall. Därför tycker jag att min fråga till är relevant, och svarar: Nej, jag är inte nöjd. Problemet är – och det borde vara uppenbart för alla och envar nu – att en röst på är en röst fortsatt på regeringen . Min dörr står alltid öppen för all form av samarbete men inte med i den här kammaren. Där har vårt parti varit glasklart, så det ska det icke råda något tvivel om. Min fråga kvarstår. Bristen är katastrofal, och unga människor får inte möjlighet att flytta hemifrån. I er budgetmotion är det tydligt att er politik är snarlik den som regeringen lägger fram. När jag läser valprogrammen från de andra små högerpartierna ser jag att de också tycker lite andra olika saker, men de får inte igenom allting. Och jag förstår att ni inte får igenom allting. Ni har några ytterligare skattesänkningar som ni vill ha utöver de som har lyckats med . Än mer katastrofalt är att ni aktivt deltar i den politik som gör att man sliter isär med höjda hyror och med marknadshyror på den del av bostadsbeståndet, andrahandslägenheter, som är allra tuffast. Det är anmärkningsvärt att fem partier kan få genomföra en politik som förändrar förutsättningarna för unga människor på bostadsmarknaden så radikalt utan att bli hårdare nagelfarna i offentligheten. Därför frågar jag: Är du nöjd med bostadspolitiken som helhet? Framför allt: Är du nöjd med att har ökat hyrorna för unga människor på bostadsmarknaden där den är som mest överhettad? 7 (SD) replik: Nej, jag är som sagt absolut inte nöjd med hur det ser ut. Några av de frågor vi har drivit är att just förbättra möjligheterna för unga på bostadsmarknaden, exempelvis att sänka kostnaderna för studentbostäder genom att studentbostäder ska betraktas som elevhem. På det sättet tror vi att deras situation kan bli mycket bättre. Självklart jobbar vi vidare med vår bostadspolitik. Det kommer vi alltid att göra, och det hoppas jag att alla andra partier också gör. Det är lite anmärkningsvärt att man i sitt huvudanförande talar om samarbete efter valet och att man garanterat kommer att genomföra detta med en S-ledd regering, som vi mycket väl kan stödja. Det vet jag inte än; det får vi se. Ni säger att en S-ledd regering kommer att söka ett brett samarbete. Okej, om ni inte vill samarbeta med oss, ska ni då gå till , till , till eller till ? Vilket genomslag kommer ni att få där? Hur kan ni veta att ni kommer att kunna genomföra den politik som ni hävdar att ni kommer att genomföra? Om jag vore ni skulle jag gå till ett pragmatiskt mittenparti som i stället. 8 AMINEH KAKABAVEH (V): Välkommen, statsrådet ! debatterar vi utgiftsområde 18 och flera reservationer i betänkandet. Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1, 7 och 26. Jag står så klart bakom samtliga V-reservationer, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till de tre reservationerna. råder en akut bostadsbrist i stora delar av , inte minst i storstadsregionerna. Enligt bedömning råder det bostadsbrist i 126 av landets kommuner. Bostadsbristen innebär att trångboddhet och otrygghet breder ut sig. Följden blir att människors livssituation försvåras, att deras drömmar och frihet inskränks. Även arbetsmarknadens funktionssätt påverkas när människor tvingas att tacka nej till jobb och utbildning. Nästan 290 000 unga vuxna saknar bostad . För att fylla behovet skulle det behövas ca 190 000 bostäder, enligt olika beräkningar. ligger bostadsbyggandet på en historiskt låg nivå. har antalet byggda bostäder i legat på ca 20 000 . behöver en ny bostadspolitik med höga ambitioner. Vår grundlag garanterar allas rätt till en bostad. Alla människor ska ha möjlighet att leva i bra bostäder till rimliga kostnader i en trygg boendemiljö. Så är det tyvärr inte i bostadsbristens . Högerregeringens enda svar har varit att underlätta för andrahandsuthyrning. I övrigt har regeringen lämnat ifrån sig alltmer av det som borde vara politikens ansvar till marknaden. syn på bostaden är en helt annan. Den är en social rättighet. Bostadspolitiken är därför en grundläggande del av den generella välfärden. Bostadspolitiken behöver en ny riktning. föreslår därför att det ska införas ett bostadspolitiskt mål enligt det som jag anfört. Bostadsbristen i städerna är akut och drabbar inte minst unga. mål är att det ska byggas 40 000 bostäder . I höstbudgeten har vi lagt fram våra förslag som också handlar om upprustning av det nuvarande bostadsbeståndet. Stora delar av miljonprogramområdena behöver renoveras som de bostäder som renoveras i många fall blir för dyra för de hyresgäster som bor där. menar att man måste ha inflytande över sitt boende även om man inte äger det. Vi har lagt fram förslag till en rad åtgärder som syftar till att stärka hyresgästernas ställning och värna om allmännyttan i . vill möta bostadsbristen med ett ökat bostadsbyggande. Medan bostadsministern med högerregeringen i spetsen lämnar ifrån sig frågan om bostadsförsörjningen till marknaden menar vi i att det behövs politiska åtgärder och ansvarstagande. Vi är därför beredda att avsätta statliga medel de kommande tio åren för att långsiktigt investera i byggandet av hyresrätter. Med vårt förslag möjliggörs en fördubbling av antalet nyproducerade hyresrätter jämfört med . Som villkor för att ta del av stödet ställs krav på att boendekostnaderna blir rimliga enligt samma ordning som tillämpades inom det tidigare investeringsstödet. Målet ska vara ett i förväg fastställt produktionskostnadstak. Investeringsstödet till nyproduktion ska bidra till klimatomställningen. Miljökraven bör vara högt ställda för att man ska få ta del av stödet. Investeringsstödet ska riktas till orter där bristen på ändamålsenliga och efterfrågade bostäder är särskilt stor. Även kooperativa hyresrätter, liksom studentbostäder med hyresrätt, ska omfattas av stödet. Inriktningen på hyresrätter behövs så länge denna boendeform är i behov av utveckling. En annan viktig fråga som jag vill lyfta fram är allmännyttiga bostadsföretag i alla kommuner. Allmännyttan är av största vikt både för en social bostadspolitik och för bostadsförsörjningen. Genom allmännyttiga bostadsbolag kan kommunerna påverka byggandet. Därför bör en del av den statliga bostadspolitiken vara att säkerställa och utveckla allmännyttans ställning. Högerregeringens politik går i motsatt riktning. Under förra mandatperioden upphävdes tillståndsplikten vid överlåtelser av kommunala bostadsföretag. Det innebär att det nu står kommunerna fritt sälja hela eller delar av allmännyttans bostadsbestånd utan att begära tillstånd. Det är emellertid av stor vikt att kommunerna stärker sina bostadsföretag och utvecklar möjligheterna att tillhandahålla bra bostäder till invånarna enligt självkostnads- och bruksvärdesprinciper. Av detta skäl tycker att det i varje kommun ska finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag. Man ska inte behöva vara beroende av kontakter för att få en bostad. tycker att förutom att det måste finnas fler bostäder, i synnerhet hyresrätter, måste dessa fördelas på ett rättvist och förutsägbart sätt. För detta ändamål är bostadsförmedlingar ett bra verktyg. har bara ett fåtal kommuner bostadsförmedling. Förutom att bostadsförmedlingen ska förmedla bostäder på ett rättvist sätt kan den vara ett betydelsefullt instrument för boendeplanering. I 3 § bostadsförsörjningslagen står det att inrättande av en bostadsförmedling och regionalt samarbete är frivilligt. menar att frivilligheten bör tas bort. Alla kommuner ska i stället vara skyldiga att i egen regi eller genom samverkan inrätta en bostadsförmedling som genom transparenta regler förmedlar de flesta såväl allmännyttiga som privata lägenheter enligt turordning. Förtur på grund av sociala eller medicinska skäl ska givetvis medges. Kommunerna har möjlighet att utifrån ett program ge förutsättningar för hur bostadsområden ska byggas med avseende på antal lägenheter, upplåtelseform och så vidare. menar att det ska vara obligatoriskt för kommunerna att upprätta boendeplaneringsprogram för att kunna garantera hög kvalitet på bostäder och boendemiljöer. Vi tror också att obligatoriska boendeplaneringsprogram skulle främja samhällsdebatten om bostadssegregation och andra bostadsfrågor. Boendeplaneringsprogram ska redovisas till regeringen via länsstyrelserna. En annan viktig fråga är upprustningen av bostadsbeståndet i miljonprogramsområdena. är hyresfastigheter liksom bostadsrättsföreningar undantagna från regeringens ROT-avdrag. vill skapa förutsättningar för att landets hyresgäster ska kunna bo i moderna, funktionella lägenheter med ökad tillgänglighet och låg energiförbrukning. Befintligt bostadsbestånd bör upprustas för dagens och framtidens behov. Därför föreslår vi att det ska införas ett upprustningsstöd för boende i flerbostadshus. Stödet ska riktas till hyresrätter och bostadsrättsföreningar som genomför övergripande renovering, förutsatt att det leder till minst 30 procents minskning av energiförbrukningen. I budgetmotion, Fi254, avsätter vi för detta ändamål. Samhället har ett omfattande ansvar för en generell tillgänglighet och anpassning av boendet för personer med olika funktionsnedsättningar utifrån deras individuella behov. menar att kvinnor och män med funktionsnedsättningar ska ha stort inflytande över det egna boendet och närmiljön. Det finns statliga kreditgarantier för byggande i glesbygd och landsbygd. Det är områden som har fått mycket stryk av regeringen eftersom de är så kallade svaga bostadsmarknader. menar att vi här måste få en helhetspolitik för att komma till rätta med problemet. Eftersom kreditgarantierna inte fungerar särskilt bra vill införa samma modell som i , där ett låneverktyg säkrar bostadsfinansieringen i hela landet. I hade den tidigare regeringen en politisk vilja och ett uttalat mål att möjliggöra för människor att bo på landsbygden. Även i bör målet vara att bostäder ska kunna byggas också i områden där värdeutvecklingen för fastigheter är negativ. Det bör utredas hur den norska modellen skulle kunna fungera i . Jag ska också nämna motionen om bo- och byggemenskap som vi har tillsammans med . För att utveckla bostadspolitiken föreslår vi ett boendealternativ som uppmuntrar människors kreativitet och som kan ge ungdomar inflytande över sitt boende. Det finns kollektivhus och bo- och byggemenskaper i , men det är mycket mer utvecklat i till exempel . Vi hoppas att regeringen förstår att detta är en mycket viktig aspekt av det bostadspolitiska målet och bostadsmarknaden. Jag yrkar som sagt bifall till reservationerna 1, 7 och 26. I detta anförande instämde (V). 9 (M): Jag är medveten om att alla reservanter enligt regelverket för debatterna talar först. Det leder dock till att debatterna ofta inleds med någon timmes klagovisa över hur illa ställt det är med allt, hur allt går åt fel håll och hur inget fungerar. Det är tur att solen skiner så att ni kan känna att det åtminstone är lite kul. Jag tycker i alla fall att det är kul. Jag är riksdagsledamot och gillar att diskutera politik, att få stå i en talarstol och redogöra för visioner och idéer. Det är en glädje som jag tror att alla som är politiskt engagerade kan känna igen. Men vissa debatter är ärligt talat roligare än andra. Kanske gäller det framför allt för dem som sitter på åhörarläktaren eller som följer debatten på tv. När vi politiker fastnar i gamla hjulspår eller i detaljer i stället för att diskutera helheten upplevs debatten kanske som lite träig. Det är precis därför det budgetbetänkande vi diskuterar är extra roligt, för det ger oss en möjlighet att diskutera just helheten och resonera om inriktning och färdriktning, vart vi är på väg. Detta gäller säkert för alla politikområden, men det finns en poäng med att jag nämner det när vi diskuterar bostadspolitikens inriktning. Få av oss kommer väl att köpa ett exemplar av till våra vänner, men ganska många kommer säkert att sitta runt julbordet och diskutera hur vi ska vända utvecklingen och bygga fler bostäder i . Den som följt den politiska debatten och är intresserad av samhällsfrågor är fullt medveten om hur läget ser ut. Detta är en av de stora framtidsutmaningarna för , för alla som söker en bostad och för arbetsmarknadens funktionssätt. För de flesta utmaningarna är det en viktig pusselbit att vi får bostadsmarknaden att fungera. Vi vet hur utmaningen ser ut, och vi kan problembilden. Om man bygger alldeles för lite hinner det till slut i fatt. Då får vi dessa bekymmer. Om man till detta lägger den snabbaste urbaniseringen i hela EU har vi såklart ett tydligt behov av en bostadspolitik där vi helt enkelt möter problemen med tydliga reformer och konkret politik. Om vi ska vara ärliga i den bostadspolitiska debatten kan vi inte på något sätt säga att det är ont om idéer. Jag upplever möjligen att problemet är att det oftast låter som att man har en lösning som kommer att fixa alla problem. Jag hoppas att det inte blir så i dagens debatt där vi i stället diskuterar helheten. Det kan vara lite olika saker beroende på vem man lyssnar på. är det konkurrensen i byggbranschen och något konkret förslag. är det någon skatteförändring som man vill göra och som på något mirakulöst sätt kommer att lösa allting. är det hyressättningsfrågorna som kommer upp. Med ett enda alexanderhugg vill man lösa de problem som har skapats under åtminstone 20–. Alla har sina favoriter. Om man lyssnar på oppositionen här är det nya subventioner som på ett eller annat sätt är det alexanderhugg som kommer att lösa alla problem. Alliansen har valt en annan modell. Det är visserligen inte någon överraskning att en borgerlig regering inte tror på revolutionen som modell – inte heller på detta område. Men poängen är just detta: I stället för alexanderhuggen har vi valt att noggrant, steg för steg, gå igenom vilka utmaningar vi har, analysera de problem som finns och genomföra den helrenovering av bostadspolitiken som var nödvändig när den gamla var fallfärdig. Det handlar om att få bostadsmarknaden att fungera bättre och om förslag som gör det mer lönsamt att bygga bostäder och som sätter långsiktiga och tydliga spelregler på plats. Det har handlat om att utnyttja de bostäder som redan finns bättre än . Vi står här ungefär efter det att fattade ett beslut som gör att alla de människor som söker sig inte minst till växande städer inte längre behöver gömma sig i trapphusen när de hyr i andra hand. finns en lagstiftning till stöd som ger trygga villkor, och man vet vad som gäller. Det har handlat om att se urbaniseringens utmaningar. Vi bor i ett land där om bara två tredjedelar av alla invånare kommer att bo antingen i en storstad, i en större stad eller i närheten av en sådan stad. Men lagstiftningen och regelverket har nästan varit konstruerat för att städerna på något sätt skulle vara färdigbyggda. Mycket av svaren handlar om tydliga regelförenklingar som kan snabba upp våra planprocesser, som är bland de längsta i , och korta tiden för alla som vill bygga. Vad har vi då mötts av från den andra sidan? Det korta svaret är det höga tonläget och klagovisan. Men om man ska sammanfatta det i någon mening är den stora konfliktytan i svensk bostadspolitik ganska likartad. Den har sett likadan ut , åtminstone. Den finns mellan å ena sidan dem av oss som vill fortsätta helrenoveringen av bostadspolitiken och få långsiktiga och stabila spelregler på plats, å andra sidan dem som på ett eller annat sätt vill återgå till någon form av nya – eller vi kanske ska säga gamla – statliga subventioner och tror att det är lösningen. Hur dessa subventioner ska se ut vill man inte berätta – antingen för att man inte kan eller för att man inte vill. Hur stora de ska vara vet vi inte heller; det beror lite grann på dagsformen eller på vem man talar med. har oppositionen dessutom slutgiltigt gett upp långsiktigheten, åtminstone från Socialdemokraternas sida. De lägger fram ett budgetförslag som bara gäller för ett enda år. Det är första gången de gör det. Så mycket var det med långsiktigheten. Det finns fler konflikter. Bygg i stället för att utreda! Så brukar alexanderhuggsgänget där borta formulera det. Allra roligast blir det förstås om man också får räkna upp exakt hur många utredningar och myndighetsuppdrag som den gode har tillsatt. Sedan gör man sig lustig över själva antalet. Bygg mer, utred mindre! Ungefär så kan det sammanfattas. Problemet, herr talman, är att denna retorik inte fungerar längre. Den fungerar inte eftersom vi nu ser att utredningarna inte blir en bunt papper i byrålåda. De förvandlas, kommer hit till kammaren och blir reformer och konkret politik. Vi har sett detta i beslut om bättre förutsättningar för fler hyresrätter genom till exempel sänkt fastighetsavgift, som vi talade om förra året. Vi har sett det i en ny lag om privatuthyrning, som jag nämnde för bara . Vi såg det , när vi fattade beslut här i om en tydligare lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Men vi ser det framför allt i allting som är på väg hit. Det är efterlängtade förslag om att införa nationella byggregler för hela , efterlängtade och efterfrågade förslag om förenklad detaljplaneprocess och samordning av bullerregler. kan man läsa i tidningarna att bostadsministern kommer raka vägen från ett regeringssammanträde där det har fattats beslut om en proposition för fler bostäder för unga och studenter. I någon mening, herr talman, förändras då också den politiska konflikten. När vi ser att genomarbetade förslag tar sig från utredare till regering, från regering till riksdag och från riksdag ut till byggkranarna ekar det ganska falskt när man bara säger: Ni utreder, men det händer ju ingenting! Det är en retorik som inte fungerar längre. Vi har en lång rad sådana här tillfällen framför oss. Ett av de kanske tydligaste handlar om det här med nationella byggregler för hela . kan vi lämna ett system bakom oss där regelverket förändras bara för att man korsar en kommungräns och som nästan alla håller med om försenar, fördyrar och försvårar för bostadsbyggandet. De som bygger är för att man ska ändra för detta. De som företräder hyresgästerna är för att man ska ändra på det här. De som äger fastigheterna tycker att det är dags att gå från ord till handling. Nästan alla tycker det. Men vad tycker oppositionen? Det vet vi egentligen inte. De tycker väl lite allmänt att detta kanske är en viktig fråga att titta på, men något konkret beslut, om man tänker bidra till dessa långsiktiga spelregler, får vi inte. Ungefär så där är det: Så fort vi blir konkreta och så fort vi står inför läget att förvandla utredningar och uppdrag till reformer och till politik möts vi av en opposition som inte vill tala klarspråk och som inte vill berätta var de står. Den enda gång det är tydligt är när de säger nej eller möjligen när de tycker att allting ska utredas en gång till. Jag tycker att det är rätt tråkigt att det har blivit så här. Jag delar i någon mening det som sade om att det är viktigt att komma överens. Men då måste man också uppdatera retoriken. Jag håller med om att nästan alla man träffar och alla man talar med om bostadspolitik säger två saker. Det brukar låta ungefär så här: Försök komma överens om viktiga reformer som är bra för hela landet! Det är det första. Se till så att de spelregler ni bestämmer är långsiktiga, så att vi vet vad som gäller! Det är det andra. har vi en regering som på punkt efter punkt levererar förslag och politik och en opposition som på punkt efter punkt vägrar säga om de tänker bidra till att vi får dessa angelägna reformer på plats. De kryddar detta, åtminstone från Socialdemokraternas sida, med att just slutgiltigt kasta långsiktigheten över bord i ett budgetförslag där man inte ens vet vilken politik som gäller . Det finns möjligen en positiv aspekt på att det har blivit på det här sättet, nämligen att konfliktlinjen blir oerhört tydlig. Det gör att vi antingen nu gör det som efterfrågas och fattar beslut eller återgår till en politik som inte har fungerat och där osäkerheten om inriktningen är total. När det gäller bostadspolitiken är valet precis så enkelt. Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 10 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. I går besökte jag en förening i . Jag brukar alltid ställa en fråga till dem som finns på dessa sammankomster om vilka medskick de vill göra till riksdag som rör inte minst bostadspolitik. I den region vi sitter nu är detta en stor fråga, liksom på många andra håll.