prot · H10950 · 2013-12-18 00:00:00 — Regeringen tar nu fram en ny biståndsstrategi för de kommande fem åren. slutsatser, det vill säga EU:s, från framför allt 2009 och 2012 anger vår syn på ramarna och utgångspunkterna för en fredsöverenskommelse. Förhandlingarna ska utgå års gränser och resultera i en tvåstatslösning med som huvudstad för båda stater. Fördelningen av vattenresurser är central tillsammans med övriga slutstatusfrågor. deltar i gruppen för valfrågor, Västeuropeiska och andra stater – WEOG – i . har erbjudits att delta på motsvarande sätt i samma grupp vid i . Regeringen anser att varje land har rätt att tillhöra en geografisk grupp i FN-sammanhang. 13 (S): Först ska jag berömma för att han är tydlig med att det ska vara en tvåstatslösning och att det är gränser som ska gälla. Det gäller att genom och EU:s agerande se till att det också verifieras, och det gäller att ha det starka och tydliga ställningstagandet. Det är bra. Sedan har jag ställt frågor om vattensituationen, eftersom det är en fruktansvärd situation palestinierna nu upplever. Bosättarna tar det rena dricksvattnet från palestinierna och beduinerna och vattnar sina gräsmattor med medan befolkningen – palestinierna och beduinerna – inte har vatten att dricka. De har inte vatten att ge sina barn och klarar sig inte med det vatten de har, utan de tvingas köpa vatten på flaska. Det är en fruktansvärd situation. Det är oerhört dyrt och väldigt svårhanterligt. Tänk er en gravid mamma som föder barn och inte ens har tillgång till vatten att tvätta sitt nyfödda barn med utan ska gå och köpa vattenflaskor för att israeliska bosättare tar vattnet. Vi kan inte ha det så. Världssamfundet kan inte se på när det begås sådana övergrepp som det faktiskt är att ta någon annans vatten. Att man dessutom tar deras mark är bara det ett övergrepp i sig, som sker . Den fruktansvärda mur som går genom samhällena är också ett övergrepp i sig. Att dessutom visa sin makt och sin nonchalanta hållning inför att palestinierna inte har vatten att dricka genom att vattna gräsmattorna med dricksvatten så att bosättningsområdena ska vara gröna är en provokation. Det är inte acceptabelt vare sig för den svenska sidan eller för EU eller världssamfundet. Jag tycker att vi ska göra mer. Jag tycker att vi ska engagera oss. Vi ska säga ifrån och även ordna olika typer av seminarier och olika typer av engagemang på plats – åka dit och tala om vad vi tycker och ge bistånd till organisationer som vill engagera sig för det här. Det handlar om att få stopp på det övergrepp det faktiskt är att knycka någon annans vatten. 14 (V): Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Tyvärr kan man i de här sammanhangen konstatera, egentligen varje gång, att det kommer ut en massa vackra ord, men i praktiken är det få saker som händer. Min interpellation handlar mest om . Det finns kopplingar i till alla saker som innebär en problematik i . är , och blir mer och mer, en symbolfråga. Det är en central fråga i fredsförhandlingen och i överenskommelser i –eftersom egentligen är en huvudstad för båda sidor. Det är dessutom tre världsreligioner som knyter till sig på ett symboliskt sätt, och det är islam, judendom och kristendom. De kristna i har också utsatts för övergrepp, och det vore anmärkningsvärt att inte lyfta fram det också eftersom det visar den mentalitet som finns hos . I Silwandalen vill bygga något som heter stad. I praktiken ägnar man sig åt etnisk rensning och raserar palestinska hem och flyttar ut palestinier för att kunna flytta in israeler i deras hem. Bosättarna tar helt enkelt deras hus. Detta är något som ökar i och i Jerusalemområdet. I E-sektorn strax utanför planerar man också att bygga. I svaret har utrikesministern lyft upp fredsförhandlingarna. Problemet med de fredsförhandlingar som har varit mellan och är att har nyttjat situationen för att ytterligare utöka sina bosättningar. Det hände också. Detta gör att palestiniernas tilltro till fredsförhandlingarna är liten. var jag i och talade med palestinier, och deras inställning är kluven. President leder här och åtnjuter visst förtroende. Många är dock skeptiska eftersom som vanligt bedriver sin bosättarpolitik ännu mer och gör det i skydd av fredsförhandlingarna. Detta har framför allt drabbat Jerusalemområdet där man flyttar ut palestinier i eskalerande takt. Vad gör man åt detta? I interpellationssvaret finns många vackra ord om vilka ställningstaganden vi och EU gör och så vidare, men i praktiken gör man tvärtom. har till exempel ett gynnsamt handelsavtal med EU, trots att landet gör som det gör. Man säger att man ska införa sanktioner mot , men det händer inget. Det finns också många resolutioner om hur har agerat mot . Sammantaget blir Jerusalemområdet kärnan i detta. Här finns muren och frågorna om vatten och förnödenheter och om rensning och bosättarpolitik. Vi vet att vill göra till sin huvudstad. Det har man själv uttalat. Man vill inte ha några palestinier där. Ska vi tillåta det? Ska utrikesminister tiga still? Eller ska vi agera via EU eller själva, eller både och? Vad gör vi för att lyfta upp Jerusalemproblematiken, där allt kokar ihop till den symbolfråga den är? Hur gör vi till den viktiga del av tvåstatslösningen som den är? Detta vill jag ha mer svar på än det som står i interpellationssvaret till oss. 15 (S): Jag tackar ministern för svaret. I likhet med och tycker jag att det är viktigt att markera processen mot tvåstatslösning trots att vi ser många hinder på den vägen. Mycket vi trodde skulle ha hänt har inte hänt, och ockupationspolitiken på bland annat expanderar med nya bosättningar, olika övergrepp och handlingar som strider mot FN:s konventioner och internationell folkrätt. I min interpellation konstaterar jag att den bosättningspolitik som förs på , i östra och på strider mot internationell lag och folkrätt. utfärdade riktlinjer där man säger att inga EU-medel får användas till projekt på ockuperad mark. Dessa riktlinjer träder i kraft . Det är ett steg framåt och ett sätt att markera att det som sker är orimligt. Jag förstår svårigheten i denna typ av processer, men det är ändå ett steg framåt att markeringen görs. ser vi att har getts medlemskap i and other states och dess MR-grupp, som är baserad i . Det innebär att får tillträde till en grupp som bland annat hanterar mänskliga rättigheter på de områden som landet självt ockuperar. Det är frågor som återkommande diskuteras i denna grupp. Jag tycker att utvecklingen går lite isär. I EU-sammanhang stramar man upp förhållandet till , och bakgrunden är landets beteende på ockuperat område och bristen på att följa de olika beslut som har fattats och internationell folkrätt. Processen i EU är alltså motsatt mot den som sker i FN. I sitt svar markerar att alla har rätt att tillhöra en geografisk enhet inom FN-systemet. Så är det säkert. Men här handlar det inte om en valgrupp – det är gruppen i som har den funktionen – utan om en grupp som behandlar frågor med reell substans, bland annat MR-frågor. har länge velat vara med här men har nekats detta, bland annat på grund av sin roll på ockuperat område. Bakgrunden till att man nu kommit med i gruppen är att beslutade sig för att bojkotta , UPR. Det är ett organ där alla länder ställer upp och svarar på frågor om sin politik och redogör för sin politik, och där man ur ett MR-perspektiv ställer sig till förfogande och får stå till svars för vad som händer. Till och med deltar i denna process. Det blev förhandlingar, och beslutade att vara med i UPR. Man skulle dock ha kompensation för att delta. Det lades då ned mycket diplomati på att skulle komma med i MR-gruppen i , och det var framför allt , och som gick i bräschen för detta accepterande. Är det rimligt att medlemskap i i ska bygga på ett kompensatoriskt förhandlingsförfarande efter att först har bojkottat UPR? Är det över huvud taget rimligt? Processerna i EU går åt rätt håll medan de går i motsatt riktning i FN, och det som sker känns inte rimligt. 16 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag tackar utrikesminister , vänner och kolleger för en viktig debatt. Det är inte första gången vi debatterar detta, men så länge denna konflikt pågår kommer vi att lyfta upp olika aspekter av den. Jag vill använda mina minuter till att lyfta fram kvinnor och barn i denna konflikt. När det gäller vatten och mänskliga rättigheter i konflikter världen över är det i första hand kvinnor och barn som drabbas. Vi vet att kvinnor och barn i såväl som är offer i denna konflikt. ställde jag en fråga om detta, och jag var nöjd med svaret att gör mycket. Men resultatet av det vi gör måste också bli att inte sätter palestinska barn i fängelse och särbehandlar dem. Flera tusen barn grips och släpps efter hand. Demokrati och fred utan kvinnors medverkan är omöjlig. Det har historien visat. Demokrati i hade varit omöjlig utan kvinnors rösträtt och utan kvinnor i . Vad gör egentligen och utrikesministern själv men också EU och FN för att lyfta fram även kvinnorna i MR-frågorna, till exempel i biståndet, när det gäller länder som till exempel och och i där kvinnor har lidit på grund av olika konflikter och särskilt när det gäller palestinska kvinnor i denna konflikt? Om vi talar om vårt eget bistånd, till exempel, vet jag att vi ger bistånd till det civila samhället. Men jag har själv besökt det civila samhället på båda sidorna, och det är inte särskilt många kvinnor som är i ledande positioner i det civila samhället när det gäller kvinnors mänskliga rättigheter, kvinnors deltagande i freden och barns rättigheter. Det är jätteviktigt att vi redan nu använder både vårt eget bistånd och även den röst som , historiskt sett, har haft i olika konflikter. Jag är jätteglad för att vi nu har tagit ställning för tvåstatslösningen. Men för att en fullbordad, långvarig och hållbar fred ska bli möjlig är det viktigt att kvinnor, som ju utgör mer än halva befolkningen, på bägge sidor är med i arbetet. Det är viktigt att vi tar varje tillfälle i akt för att lyfta upp kvinnors möjligheter när det gäller svårigheterna i konflikten. Det gäller också kvinnors ställning i samhällen där religion och patriarker är starka och där kvinnor inte har samma rättigheter och möjligheter. Där ska vi se till att de lyfts fram. Jag förväntar mig att utrikesminister , som är engagerad i frågorna, och tar en roll i de olika församlingarna för freden och för att lyfta fram kvinnorna i , men också kvinnorna på sida. 17 (C): Tack för svaren på viktiga frågor, utrikesministern! Jag delar utrikesministerns syn. Till skillnad från Amineh Kakabaveh har jag mött kvinnor och funktionshindrade som har fått stöd, och jag vet vilken stor insats och vilken skillnad gör i det civila samhället. Det är naturligtvis viktigt att fortsätta. Jag begärde ordet för att det är viktig fråga som debatteras. Vi har passerat halvtid av de som förhandlingarna gavs. och EU ska inta en aktiv roll, inte bara för att passivt stödja utan för att aktivt främja en framgång i förhandlingarna. Det gör vi genom att med stöd fortsatt säkra den palestinska myndighetens förutsättningar att arbeta och genom att kräva tydligt stopp för bosättningar. Jag hörde en föredragning om den kraftiga ökningen av bosättningar som enligt officiell israelisk statistik har varit under de tre första kvartalen det här året. Det är klart att det inte är acceptabelt. Det äter förtroende på marken. Det äter förtroende mellan parterna, och det kan – för att tala klarspråk – inte få fortsätta om vi vill se en fredlig lösning. Det är ju vad vi alla eftersträvar. Det handlar om , det handlar om och det handlar om , vilket har berörts tidigare. skulle man även kunna beröra som också är ett hårt trängt område. Jag vill understryka att det handlar om palestiniernas rättigheter och säkerhet, precis på samma sätt som det handlar om israelernas rättigheter och säkerhet. Det får inte vara så att palestinierna har rättigheter men ingen säkerhet och att israelerna har säkerhet men inga rättigheter. Det handlar om att skapa likvärdiga möjligheter till mänskliga rättigheter för både israeler och palestinier. ansvar på ockuperat område understryks av utrikesministern i svaret. Det är viktigt och riktigt. I det här fallet är det ändå märkligt att man inte tar det ansvaret fullt ut. Det konstateras i svaret att det internationella samfundet tar ett stort ansvar för just detta. Mot den bakgrunden blir det extra allvarligt och viktigt att vi är tydliga när de insatserna raseras av olika motiv på den israeliska sidan. Det kan gälla vattenförsörjning, elektricitet eller till och med skolor, vilket jag har sett, som offras av minst sagt tveksamma skäl och absolut inte utifrån ansvaret för befolkningen på ockuperat område. Jag måste också, precis som utrikesministern, uttrycka min varma och hoppfulla tilltro till det arbete som ändå sker. Att och utrikesminister lyckades öppna ett fönster för förhandlingar är trots allt det mest hoppingivande som har skett, hur litet det än är. Det är hedervärt. 18 (S): Det är viktigt att klargöra vad detta handlar om. Man talar mycket om att det är ett krig. Visst, det är våldshandlingar, och det är dödsoffer på båda sidorna även om det är extremt mycket mer på den palestinska sidan. I grunden handlar det dock om en ockupation. Det är grunden till hela konflikten. Bosättningarna är kopplade till det, och det är kärnfrågan när det gäller ockupationen. Man bör försöka förhindra nya bosättningar och se till att inte kan tjäna pengar på de bosättningar de redan har. har vi sett en del positiva tendenser inom just EU. Det holländska dricksvattenföretaget säger nej till samarbete med när det gäller varor som har tillverkats på ockuperad mark. säger nej till att skicka byggnadsarbetare till om de inte får garantier för att de inte ska arbeta på ockuperad mark. Den brittiska motsvarigheten till vårt svenska exportråd varnar brittiska företag för att på något sätt inleda samarbete med bosättare. Man ska helt enkelt hålla den gränsen tydlig. Samarbete och handelsförbindelser som eventuellt sker med får inte gälla produkter tillverkade på ockuperad mark. I har Palmecentret satt i gång ett projekt som heter ockupationen. Det handlar om att vi borde se till att de produkter som kommer från bosättare inte är märkta Made in . Om man ser till hela EU importeras varor för 2 miljarder från ockuperad mark, enligt den senaste siffran. 2 miljarder är ganska mycket pengar. Det handlar om att inte ska gynnas av att sälja produkter som är tillverkade på ockuperad mark, men det har också en symbolisk betydelse. Man ska helt enkelt hålla händerna borta från det som definitivt är i strid med internationell rätt. Bosättningarna i sig är i strid med internationell rätt. Då är det självklart också i strid med internationell rätt att tjäna pengar på mark som man har beslagtagit från ett annat folk och som den egentligen tillhör. En hel del produkter kommer från bosättare. Det är frukt och grönt, kosmetika med mera. Visst kan det vara komplicerat med ett märkningssystem. Det kan ju försiggå en del fusk i systemet. Men jag tror ändå att det skulle vara en bra ambition att försöka. Andra länder i EU försöker verkligen se till att inte ha någon form av handel eller samarbete som gynnar bosättare och som därmed understöder hela ockupationen. Min förhoppning är att är med och deltar i arbetet inom EU, som både enskilda länder bedriver och som EU gemensamt skulle kunna vara aktivt inom, för att se till att vi håller oss borta från bosättningar. Helst borde det inte importeras produkter från bosättningar över huvud taget. Det minsta man kan begära är dock att det finns ett fungerande märkningssystem så att åtminstone konsumenterna kan säga nej till produkterna. 19 (S): Jag vill tala lite grann om palestinska barnfångar i israeliska fängelser. Det finns så mycket att säga om den här konflikten, och jag håller med många av dem som har talat som säger att det finns ljusningar. Det börjar hända saker runt om i världen. Men det sker också mycket motsägelsefulla saker i det här området. När det gäller de palestinska barnfångarna handlar det om barn och upp till . Vi vet att det finns 12-åringar som sitter i israeliska fängelser. Det som gör att jag tycker att vi går bakåt är bland annat att antalet barnfångar ökar. är mer än 600 av de här fångarna barn, och var antalet runt 400. Det känns oroväckande. De här barnen blir hämtade i sina bostäder av israelisk militär och blir fängslade. Många av dem får ingen rättegång, och är anklagelserna väldigt vaga. Det är barn vi pratar om. Jag träffade två 14-åriga pojkar som hade suttit i israeliskt fängelse, och de anklagades för att ha kastat sten och därmed vara fiender till den israeliska staten. För båda de här pojkarna tog det omkring de över huvud taget fick träffa någon från sin familj. Det är jätteviktigt att vi tänker på vad som händer med de barn som får uppleva dels allt det andra som de upplever, dels att hämtas hemifrån och sättas i fängelse. Det går inte att beskriva. Det oroar mig mycket att det här ökar. Därför vill jag fråga utrikesministern vad regeringen gör här hemma och hur man agerar i EU och inom FN. Jag tror att jag vågar säga att är det enda landet på jorden som tillåts göra så mycket som alla andra länder säger är olagligt. Ändå kan man fortsätta. Barnen ska ju skyddas mest i alla sammanhang, men här går vi bakåt. Jag vill gärna höra lite grann från utrikesministern hur han tänker när det gäller de här frågorna. 20 (FP): När man lyssnar på den här debatten kan man undra: Finns det några som helst problem på det här jordklotet som inte beror på den israeliska regeringen? Finns det några människor på det här jordklotet som lider någon annanstans – kanske i , kanske i , kanske i , kanske i , kanske i eller kanske i ? De enda problem som finns och som vi ska fokusera på, närmast med besatthet, är det som sker i detta lilla land med sju och en halv miljon invånare, som råkar vara det enda landet i världen som dessutom har en davidsstjärna i flaggan, som ligger där det ligger, som är omgivet av fientliga grannar och som i praktiken har varit utsatt för försök till utrotningskrig under 60, 70, . Det har inte nämnts ett ord om Hamas här. Inte ett ord har oppositionen förmått att säga om vilka som ska bilda staten. Vilka är det? Det är två politiska fraktioner, herr talman. Det är och det är Hamas. Den ena av dem, , är förhållandevis sekulär. Den är starkt korrupt men ändå en organisation som är pragmatisk till sin karaktär och som söker fredsförhandlingar. Vilka är de andra? Hamas styr halva . Vi har terroriststämplat dem, och det gjorde den förra regeringen också. betraktar halva styre som en terroristorganisation. Ni har inte nämnt ett ord om de raketer som de strösslar över civila områden i . Man talar här om behovet av att avveckla ockupationen. Jag är den förste att skriva under på detta. Det är precis detta vi vill. Det är detta som är den hållning, detta är Europeiska unionens hållning, detta är hållning, detta är kvartettens hållning och detta är de allra flesta sansade människors, som lever i de här konfliktområdena, hållning. Vi vill också se ett , och med östra som huvudstad, absolut. Men för att nå dit krävs fredsförhandlingar. Och för att man ska kunna fredsförhandla måste det finnas folk på båda sidor som kan teckna firma. Då är frågan: Kan teckna firma för ? Svaret är nej. Hur ska ett sammanhängande kunna fungera om det styrs av två politiska fraktioner varav den ena betraktas som en terroristorganisation? Dessutom genomfördes i grannlandet en militärkupp som innebar att ledarna i hoppade jämfota över general al-Sisi medan Hamas gick ut som förlorare i denna strid. styr man ett område på som befinner sig i en djup humanitär katastrof. Det är klart att detta är mycket svårt. Men det hänger ihop. Är det så som , tror jag att det var, sade – att faktiskt är en huvudstad för tre världsreligioner? Ja, det stämmer. Men hur många judar hade tillgång till tempelmuren 1948–1967 när var under jordansk ockupation? Berätta för mig, : Hur många judar hade tillträde till judendomens viktigaste plats då? Svaret är ingen, därför att platsen var ockuperad. Sådana saker nämns inte på något sätt här. Det kan finnas historiska, psykologiska, mentala, politiska mekanismer och så vidare som ligger bakom en sådan här konflikt, och en konflikt som inte har lösts kanske nödvändigtvis inte enbart och allena i alla lägen bara beror på den ena sidan. flyttar fram positionerna under fredsprocesser, är det någon som säger här. Nej, det är inte riktigt sant. Orsaken till att har agerat som man har gjort i östra är delvis en följd av den andra intifadan. Att ockuperar är en följd av sexdagarskriget . Orsaken till att initialt tog ett antal områden var kriget . Det är fredsprocesserna som gör att man kan få till stånd frysningar av bosättningar. Det är fredsprocesser som gör att man kan avveckla ockupationen och skapa möjligheter för en palestinsk stat. Lite balans vore önskvärt i denna debatt. 21 Utrikesminister (M): Jag tror att alla talare har tagit upp och illustrerat olika aspekter av den grundläggande situation som råder i denna region. Den historiska bakgrunden kan vi ägna betydande tid åt, och den är alls inte okontroversiell när man ska skriva historia, men det råder nog inga större meningsskiljaktigheter när det gäller beskrivningen av den situation som vi har att hantera. Det kan handla om kvinnornas situation, om vattensituationen och om situationen humanitärt likväl som politiskt i . Allt detta tillhör bilden och den fortsatta bosättningsexpansionen som ju har varit rätt betydande också . Den enda möjligheten som vi har att gå framåt är ett fredsavtal. Mitt i allt detta är det förhoppningsfullt att fredssamtal nu pågår under amerikansk ledning. Som sade har de nu nått ungefär halvvägs, åtminstone tidsmässigt. Det sker under djup sekretess, och det är alldeles utomordentligt att det sker under djup sekretess, för detta är kontroversiellt. Det finns, som sade, starka krafter på den palestinska sidan som motsätter sig detta. Vi vet, av att vi följer den israeliska politiska debatten, att det djupt inne i den israeliska regeringen finns de som är fundamentalt emot de här fredsförhandlingarna. Det förutsätter sekretess, men ett avtal, om det kommer fram, är det de ansvariga politiska ledarna på bägge sidor som ska föra till ett godkännande genom folkomröstningar och på annat sätt. Sedan, det diskuterade EU:s utrikesministrar i i går, ska vi alla göra vad vi kan för att hjälpa till att förverkliga detta avtal under de år som kommer. Lätt kommer det inte att bli. Jag kan hålla med om så gott som allting som har sagts under denna debatt och säga att vi bara kan göra vissa begränsade saker inom ramen för den situation som råder. Det kan röra dem som sitter i fängelse. Där kan vi nu få in i processen i FN:s kommission för mänskliga rättigheter. De ska vara med i , och det är positivt. Jag vill gärna säga till att jag håller med honom om att detta inte ska leda till kompensation med någonting annat. Så vill jag inte se det, men jag tycker heller inte att man kan exkludera från en gruppering som framför allt handlar om administrativa saker och om att hantera vissa röstsaker. Diskussionen om MR-frågor på ockuperat område och i övriga sammanhang för vi framför allt inom EU och i , inte i de mer administrativa grupperingarna. Jag är inte den som kan ge någon prognos när det gäller om fredsförhandlingarna kommer att lyckas eller inte. Det är egentligen inte intressant om det är 5, . Det intressanta är att vi måste satsa allt vi har på att det lyckas, för konsekvenserna av ett misslyckande kommer att bli mycket allvarliga. Alla allvarliga situationer som har beskrivits i inläggen kommer att bli värre än . Bosättningar, motsättningar i , motsättningar i , problem för mänskliga rättigheter och vattensituationen – allt kommer att förvärras. Det kommer att skapa en mer akut situation såväl för säkerhet som för palestiniernas säkerhet och rättigheter.