prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — När jag lyssnar på inläggen från våra oppositionspolitiker kan jag konstatera att det uppenbarligen har gått dem helt förbi att väldigt mycket har hänt på området. Som ett axplock kan nämnas avskaffad revisionsplikt för vissa bolag och enklare redovisningsregler, kvartalsredovisning av mervärdesskatt, förenklingar av arbetsmiljölagstiftningen, förbättrade 3:12-regler, förenklingar när det gäller tidsbegränsade anställningar, enklare regler för bokföring och arkivering och en enklare redovisning vad gäller jämställdhetsplaner och lönekartläggningar. Till detta kan läggas många fler exempel. När man ska granska huruvida detta varit lyckosamt eller inte kan man välja lite olika angreppssätt. Man kan göra som oppositionen och välja linjen att ingenting uppenbarligen har hänt här. Man kan tycka att regeringens politik är ett kapitalt misslyckande, att området är bortprioriterat, att det inte går att tala om något trendbrott eller att företagen blivit totalt grundlurade. Detta, herr talman, är varken trovärdigt eller seriöst. Mer intressant är det då att läsa granskning. anför i sin rapport en rad områden där man inte anser att regeringen har nått ända fram. De rekommendationer lämnar till regeringen rör mål och indikatorer för uppföljning, prioriteringar av tunga regelområden, tillämpning av konsekvensutredningar och ett bredare mandat för . Ska man göra någon form av sammanfattning av den tyngsta kritiken så menar att regelförenklingsarbetet haft en alltför stor tyngdpunkt vid att jaga administrativa kostnader och att alltför få förenklingar har genomförts som verkligen gjort skillnad i företagens vardag. Liknande kritik har också förts fram av Företagarna, och . Har då regeringen slagit dövörat till för den kritik som har riktat och de förslag som våra företagarorganisationer har fört fram? Nej, herr talman, självklart inte! I själva verket har regeringen redan agerat på ett sätt som bemöter en väldigt stor del av den kritik som framförs. Under förra mandatperioden genomfördes som nämnts nästan 500 förenklingsförslag, vilket sänkte de administrativa kostnaderna med ca . Detta är första gången vi har kunnat se hur de administrativa kostnaderna i de facto har minskat. Vi visade att det går att vända utvecklingen. Arbetet med att sänka kostnaderna har varit ambitiöst och viktigt, men man får för den sakens skull inte vara rädd för att konstatera att det troligen har tagit en hel del energi från andra åtgärder som möjligen hade gjort större skillnad i företagens vardag. Man ska dock vara medveten om att det är oerhört svårt att mäta vad som verkligen uppfattas som förenklingar. Det rör nämligen då inte bara lagar och regler som behöver ändras, utan det handlar också om hur man upplever kontakterna med statliga myndigheter, landsting, regioner och kommuner. Det handlar om vilket bemötande man får, hur långa handläggningstiderna är, vilken service som är tillgänglig och hur man måste lämna in en viss uppgift. granskning rör perioden 20062010. presenterade regeringen inriktningen för det fortsatta arbetet med att förenkla för företagen. Det är bara att konstatera att denna inriktning ligger väl i linje med vad lyfter fram. För det första ska företagens kostnader fortsatt minska, och vi ser nu över möjligheterna att bredda detta till att omfatta även andra kostnader än de rent administrativa. Man ska dessutom känna en märkbart positiv förändring i företagens vardag. För det andra ska det bli enklare att ha kontakt med sin kommun och sin länsstyrelse. Här pågår nu ett intensivt arbete i samtliga 290 kommuner och 21 länsstyrelser. För det tredje ska förslag på minskat krångel följas upp. Här är det glädjande att konstatera att av de nästan 500 förslag som har inkommit från näringslivet har nu genomförts, antingen helt eller delvis. Men mer finns att göra. För det fjärde ska konsekvenserna vara bättre utredda när nya lagar och regler införs. För det femte ska det vara lätt att lämna nödvändiga uppgifter om företaget till statliga myndigheter. Helst ska man bara behöva lämna uppgifterna en gång och till ett ställe. Jag hoppas att oppositionen här uppmärksammade den debattartikel som näringsministern skrev i . Jag vill betona att jag välkomnar . Den är värdefull, den är tydlig och den lägger en god grund för hur vi ytterligare ska kunna skruva upp tempot i regelförenklingsarbetet och hur vi ska kunna fortsätta den goda utveckling som vi har sett . Men med detta sagt vill jag också peka på att det finns fler granskningar, fler mätningar och fler röster i debatten. Min allianskollega nämnde undersökning, deras enkät Företagens villkor och verklighet. Det är en av största, med 19 000 företag som svarat. Den visar att den andel företag som upplever lagar och regler som ett tillväxthinder har minskat från . Detta är ett tecken på att det förenklingsarbete som bedrivits har haft effekt. Jag vill också peka på en annan studie, Regelbörda och växande företag, som presenterades av Tillväxtanalys . Där konstaterar man att vid en internationell jämförelse av regelbördan och de institutionella ramvillkoren ligger mycket bra till i många avseenden, särskilt vad avser rättsstatens principer, öppna marknader, liten reglering av tjänstesektorerna och låga inträdesbarriärer. Dock pekar man på tre viktiga områden där avviker på ett sätt som försvårar för entreprenörer och växande företag. Det handlar om ett omfattande offentligt ägande av företag på konkurrensmarknader, om höga skatter och om en strikt arbetsmarknadslagstiftning för tillsvidareanställningar. Man drar slutsatsen att ur ett ekonomiskt perspektiv bör fortsätta i en riktning med ytterligare konkurrensutsättning och avyttring av offentligt ägande i företag som verkar på konkurrensmarknader och där skäl för ägarmässig inblandning saknas. Efter att ha lyssnat på föregående debatt förstår jag att detta är en analys som fullständigt har gått oppositionen förbi. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 165 (FP): Att minska regelbördan för företag är en mycket viktig men grannlaga uppgift. Regeringen har bedrivit ett målmedvetet arbete för att minska regelkrånglet för företagen genom en hel rad olika åtgärder. står det klart att betydligt mer behöver göras framöver för att ytterligare förbättra villkoren för därom kan vi nog vara helt överens. Det behöver ske medvetna satsningar på en rad områden för att förenkla livet för och företagare. Kort sagt: Vi ska låta företagare vara företagare och inte byråkrater. Att det ännu behöver göras mycket på regelförenklingsområdet visar med all önskvärd tydlighet. övergripande slutsats är att regeringen ännu är långt från målet att skapa en märkbar positiv förändring i företagens vardag. Resultatet från en enkät som det här har hänvisats till och som har genomfört visar att vi har långt kvar innan vi alls kan vara nöjda. Regeringen instämmer delvis i övergripande slutsats just detta som jag angav tidigare. De skäl som anges till att regeringen inte helt instämmer med är bland annat enkätundersökning Företagens villkor och verklighet, som vi också har hört talas om tidigare i debatten. Den visar att den andel företag som upplever lagar och regler som ett tillväxthinder har minskat från . Det är bra. Är vi nöjda? Är vi klara? Nej, men det är bättre. Enkätundersökningen är en av största, med 19 000 företag som har svarat. Det förenklingsarbete som har bedrivits har gett effekt. Men som oppositionen vet tar det tid att ändra regelverk och attityder om det ska ge bestående effekter. Till detta ska också läggas det faktum att jag är helt övertygad om att det är en hel del av de regler och det krångel som förekommer på lokal och regional nivå som företagarna ser i sin vardag som står för många, kanske de flesta, irritationsmomenten. Men företagen ser inte vem som står bakom vilken regel i , och därför är det fortsatta arbetet fortsatt mycket viktigt. Därför är det bra att regeringen har inrättat ett så kallat regelråd, vilket också får beröm av i den rapport vi talar om. Likaså får inrättandet av delmål och indikatorer ett gott betyg. Men det kanske framför allt är detta att regeringen har identifierat denna sektor som ett av de fem prioriterade huvudområdena för det fortsatta arbetet som ger anledning att hoppas på ännu snabbare resultat. Regeringen har också betonat vikten av samråd med näringslivet. Detta samråd har bedömts som viktigt för att prioritera och inrikta arbetet på det som företagen bedömer som mest angeläget för att skapa en faktisk förändring i vardagen. Tiden är nu mogen för en delvis annan process, vilket framgår av redovisningen av det fortsatta förenklingsarbetet. En märkbar positiv förändring i företagens vardag uppnås på olika sätt, inte bara genom förändringar av lagar och regler. Väntetider och handläggningstider liksom service och bemötande hos myndigheter är också viktiga beståndsdelar i arbetet. Regeringen tar nu därför steget fullt ut och utgår från företagens vardag när åtgärder tas fram. gav regeringen i uppdrag att genomföra projektet . Projektet kommer att fokusera på de faktorer som företagare upplever som mest betungande och på branscher med stor tillväxtpotential. När det gäller uppgiftsinlämnande till myndigheter har regeringen i sin vishet tillsatt en utredning som tar sikte på just detta. Syftet är att minska och förenkla uppgiftslämnande för företagen, och målet är en gång till ett ställe, som vi har hört tidigare. En kartläggning ska göras över vilka krav på uppgiftsinlämnande som finns . samordnar allt detta, och det ska vara klart . När jag liksom ni träffar företagare ute i landet kommer alltid frågan om regelkrånglet upp. I princip tycker företagaren alltid att regelbördan är ett större bekymmer än skatterna, även om dessa också är viktiga. Därför måste regelbördan minskas, och vi får helt enkelt inte införa nya bestämmelser som krånglar till det. Jag är därför angelägen om att det förslag om månadsuppgifter som ska komma inte lägger sten på bördan för redan tyngda företagare. Regeringen har ändå ett mycket ambitiöst program när det gäller förenklingsarbetet. har regeringen sänkt de administrativa kostnaderna för företagen med 7 miljarder. Närmare 500 förenklingsförslag har genomförts av departementet och av myndigheter för att förenkla för företagen. Arbetet med att sänka kostnaderna är ett pågående arbete. För att nämna ett exempel föreslås ett stort antal myndigheter hantera beställningar av varor och tjänster elektroniskt. Förslaget uppskattas sänka de administrativa kostnaderna för företagen med . Detta löser inte allt; det är bara en liten del av helhetslösningen. Men det är ändå . Jag vill dock lyfta fram tankar om att en tydligare strategi borde ha getts och att man ska prioritera de verkligt tunga regelförenklingarna. Tio små förenklingar kanske ser bra ut på papperet, men våra företag och företagare kan vara mer betjänta av några få rejäla förenklingar i regelverket. För perioden 20102014 har regeringen redan innan granskning valt att bredda förenklingsarbetet. Arbetet fokuserar nu på fem områden som bedöms ge den största effekten. De fem områdena är sänkta kostnader för företagen, minskat och förenklat uppgiftslämnande, förenklade myndighetskontakter på läns- och kommunnivå, uppföljning av förenklingsförslagen från näringslivet och bättre konsekvensutredningar. ska man också ha i minnet att inte tar upp det som hänt under innevarande mandatperiod. tillhör de länder inom EU som har drivit förenklingsarbetet med hög intensitet . Det har gett resultat. Man kan notera att väntetider och handläggningstider, service och bemötande som sagt är en del av ett bra företagsklimat som också har blivit mycket bättre. Internationellt sett och med tanke på utgångsläge är målet att minska företagens administrativa kostnader till 2012 ett mycket ambitiöst åtagande. Vi har lyckats med ett trendbrott, men trots det omfattande arbete som har lagts ned behövs det mer tid för att nå detta mål. Avslutningsvis, herr talman, har vi lyckats åstadkomma en betydande nivåhöjning i arbetet med att förenkla för företagen på departements- och myndighetsnivå. Förenklingsarbetet har blivit en naturlig och integrerad del av regelgivarnas vardag. Bland tjänstemännen på departement och myndigheter finns en större medvetenhet om att regler faktiskt kostar pengar någon annanstans. Detta bådar gott för framtiden. Men vi får aldrig släppa greppet om att ifrågasätta hela regelbördan! Företagare ska vara företagare och inte byråkrater. 166 (KD): Jag tycker att det har varit en fin, engagerad och intressant debatt som vittnar om att ledamöterna över blockgränserna har insikt om att ett väl fungerande och växande näringsliv är själva grunden för vår välfärd. Det är klart att enkla regler är något av det allra viktigaste för att näringslivet ska kunna utvecklas. Jag ska bidra till förenklingen genom att fatta mig väldigt kort. Jag lovar att inte upprepa det som mina allianskamrater har sagt. Det är en viktig del av förenklingsarbetet att vi inte ser upprepning som kunskapens moder. Jag tror att det har gått fram ganska väl att vi välkomnar . Vi tycker att regeringen har gjort stora saker på det här området. Mer kommer att göras. I konstateras att företagarnas upplevelse av regelbördan inte har påverkats i den utsträckning som verkligheten visar. Och det är väldigt svårt att sätta upp mål för hur folk ska uppleva saker och ting. Därför måste man ha en bred ansats, och jag är glad att regeringen har breddat sin ansats i regelförändringsarbetet på det konkreta sätt som har lyfts fram här i debatten. Jag vill lyfta fram det som flera andra talare har varit inne på, nämligen det som hotar denna goda utveckling vad gäller regelförenklingsarbete. Det är det som skulle hända om förslag skulle genomföras rakt av, som förslaget ligger. vet jag att förslaget i huvudsak går ut på att arbetsgivare som måste lämna uppgifter om inkomst av tjänst en gång nu ska göra det . Vi kan alla multiplikationstabellen och kan räkna ut vad det innebär. När man sedan tar del av vad det i själva verket handlar om visar det sig att man utöver uppgift om inkomst av tjänst ska redovisa alla ersättningar i samband med sjukdom, ledighet, föräldraledighet, traktamenten och säljprovisioner. Hundratals lokalt kollektivavtalade ersättningar och tillägg ska konkretiseras, periodiseras och härledas till rätt intjänandemånad. Även om de har betalats ut ska småföretagaren sitta och kolla vad det var för intjänandemånad som varje ersättning handlade om. Jag kan bara säga att detta inte blir lätt. Vi kommer att vara häpna nästa debatt här om det tillkännagivande som oppositionen drev igenom, och som samtliga allianspartier reserverade sig mot, blir verklighet. Jag är glad över att näringsministern i en debattartikel har sagt att hon inte tycker att det här ska genomföras på det sätt som föreslås i utredningen. Jag menar att utredningen i princip bör kastas i papperskorgen, där den hör hemma, och att man ska ta fram det som är det väsentliga här. Vad säger tillkännagivandet? Det är ett väldigt smalt tillkännagivande. Jag hoppas att oppositionen ger klara besked på den här punkten: Är det så att vartenda litet företag ska in i detta, eller är det byggbranschen och kanske tvätteribranschen? Det är väsentligt att vi får reda på det, för det är faktiskt ni som bestämmer hur det ska bli. Regeringen har att effektuera de beslut som fattas i form av tillkännagivanden här i kammaren. väntar vi på besked från oppositionen. Hur blir det med detta? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § upphandling av vägar och järnvägar Föredrogs trafikutskottets betänkande 2012/13:TU9 upphandling av vägar och järnvägar (skr. 2012/13:50). 167 (FP): handlar det om något så spännande som upphandling av vägar och järnvägar. Utgångspunkten är med samma namn som kom . Det var ytterligare en i raden av viktiga rapporter kopplade till infrastruktur som har gjorts och vars innehåll naturligtvis måste tas på största allvar och beaktas. Som en följd av rapporten kom det en skrivelse från regeringen . Där redovisar regeringen åtgärder och pågående arbete hos både och för att komma till rätta med de problem som tar upp i sin rapport. Som en följd av skrivelsen kom i sin tur en följdmotion från med väl kända ståndpunkter som har mycket ideologisk färg. Man uttrycker till exempel att en avreglerad järnväg ger risk för ökade kostnader och att det finns risk för vinster hos privata företag. Vi vet att är skeptiskt till avregleringen, och jag vet inte vad man säger om vinster i privata företag. informerades trafikutskottet av riksrevisor om innehållet i rapporten. , också , hade vi ordförande hos oss. Hon berättade om deras betänkande som bereds i . Det är bara att konstatera att frågan är väl beredd i trafikutskottet. Vi hade också ett antal beredningstillfällen i trafikutskottet, och det är med en viss förvåning som vi kan konstatera att den majoritetstext som finns tillkom först vid justeringssammanträdet efter en stunds ajournering. Då hade vi kommit fram till . Det är också värt att notera att allianspartierna under detta sammanträde yrkade på bordläggning för att ärendet skulle få en seriös hantering, vilket utskottsmajoriteten bestående av Socialdemokraterna, röstade ned. Jag utgår från att detta inte blir en ny praxis utan att det var en engångsföreteelse i trafikutskottet. Så till själva sakfrågan och de krav på tillkännagivanden till regeringen som utskottsmajoriteten bestående av lite olika nyanser framför i betänkandet. Regeringen, och övriga allianspartier i trafikutskottet tar allvarligt på de brister som redovisar i sin rapport. Det står också tydligt att vi välkomnar rapporten i både regeringens skrivelse och vår reservation. Men det känns inte som om oppositionen har bemödat sig att läsa regeringens skrivelse och ta till sig de åtgärder som initierats och pågår för att skapa just det som oppositionen efterfrågar. Det finns ett uttryck som heter att slå in öppna dörrar. Det används kanske lite för ofta, men här tycker jag verkligen att det är på sin plats. Utskottsmajoriteten bestående av S, MP, V och SD anser att det är anmärkningsvärt att regeringen inte tänker vidta några ytterligare åtgärder med anledning av trots att ett flertal rekommendationer i rapporten är högst relevanta. Detta visar bara att man tydligen inte har läst vad regeringen skriver och vilka åtgärder och uppföljningar man redovisar ska genomföras. På s. 15 i skrivelsen står det tydligt att regeringen mot bakgrund av de åtgärder som vidtagits från både och och det pågående arbetet för att förbättra erfarenhetsåterföringen och öka kunskaperna om effektiviteten i olika upphandlingar som grund för framtida agerande inte avser att vidta några ytterligare åtgärder med anledning av . Vidare säger regeringen att man dock följer frågan noggrant och är beredd att vid behov vidta ytterligare åtgärder. Här kan jag ge lite kredd för att man i motionen skriver just detta. Det har dock fallit bort i nästa text. Det här uttrycker något helt annat. Det uttrycker inte alls någon passivitet utan att man vidtar åtgärder och ser vad som händer. Det är svårt att förstå att det inte skulle vara så man ska arbeta, att man till grunden för nya åtgärder följer upp de åtgärder man redan gjort för att se att de nya åtgärderna blir de rätta. Det kan inte vara ett mål att bara stapla åtgärder på varandra och tycka det är kraftfullt. Det kan vi nog hålla med om allihop. Jag ställde en fråga om detta redan i utskottet och fick väl egentligen inget bra svar. Det handlar om vad man vill att regeringen ska göra mer. Det kan hända att man måste göra mer när man följer upp det och ser att det fattas åtgärder, men vad mer ska man göra ? Jag utgår från att vi i dagens debatt ska få höra vad man vill att regeringen konkret ska göra mer. Tillkännagivandena handlar ju om att regeringen ska göra fler saker. Låt oss titta på de tillkännagivanden som finns. Tillkännagivande nummer ett: Regeringen bör ge i uppdrag att ta fram empiriskt underlag som motiverar strategier och beslut om upphandling. Ja, det är självklart. Empiri är kunskap grundad på erfarenhet. Både alliansföreträdarna i trafikutskottet och regeringen delar synen att det behövs mer empiriskt stöd än vad som har funnits. För att skaffa detta påbörjade 2010 en systematisk uppföljning. Man kan givetvis beklaga brister i historien, att detta inte gjordes på och tid. Men det är ju bara framtiden vi kan förändra. Visst kan vi diskutera att det borde ha gjorts tidigare, men startade upp detta . , , började jobba mer intensivt med att utveckla sin beställarroll. Man har satt i gång ett trettiotal aktiviteter som bygger på att man skaffar kunskap och verktyg och planerar i syfte att bidra till ökad produktivitet och innovation i anläggningsbranschen. Det är också ett arbete som pågår. I projektet och innovation i anläggningsbranschen, , utför man mätningar av produktivitet kopplad till entreprenadform. tillsattes en upphandlingsutredning. Den kom med sitt slutbetänkande i går, . Det har inte hunnit analyseras, men ögnar man igenom det handlar det om kunskap, upphandlingskompetens, större utrymme för dialog och förhandling, vilket skulle kunna gynna mindre företag. Det handlar också om riskfördelning, totalentreprenad med mera. Det finns alltså mycket underlag. Mycket fokus i diskussionen ligger på om totalentreprenad är svaret på alla frågor och den enda lösningen och om det är rätt eller fel väg att gå. I grunden handlar det dock inte om det utan om att använda rätt entreprenadform vid rätt projekt. Här måste man skaffa empirisk kunskap för att komma helt rätt, och det är kanske mycket begärt att man ska komma helt rätt från början. Tillkännagivande nummer två: Regeringen bör informera om uppnådd effektivitet med olika upphandlings- och kontraktsformer inom . I regeringens regleringsbrev finns ett återrapporteringskrav för . Man ska redovisa vidtagna åtgärder för att mäta produktiviteten i anläggningsbranschen och förbättra anläggningsmarknadens funktionssätt. Vi får väl utgå från att informeras om detta i vederbörlig ordning. Med denna återrapportering som grund kan regeringen ta ställning till vilka vidare åtgärder som behövs. Det är självklart att man måste samla in kunskap innan man vidtar åtgärder. Annars blir det ju i blindo. Tillkännagivande nummer tre: Regeringen bör ge i uppdrag att utveckla de erfarenhetsåterföringssystem som används och som är tillgängliga även för externa forskare och extern revision. Ja, är ju en offentlig myndighet, så där lär alla uppgifter finnas. Jag kan inte tänka mig att man skulle hindra någon från att titta på uppgifterna. Man lyder dessutom under offentlighetsprincipen. Tillkännagivande nummer fyra: Regeringen bör ge i uppdrag att genomföra resultatmätningar om hur upphandlingarnas produktivitet och effektivitet påverkas i olika entreprenadformer. Mätningarna ska genomföras systematiskt och objektivt och kompletteras med extern utvärdering och uppföljning. Återigen kan vi hänvisa till och till den upphandlingsutredning som lade fram sitt betänkande i går. På fråga efter fråga pågår det åtgärder som måste utvärderas så att man vet exakt hur man ska gå vidare. Den slutsats man kan dra är att det handlar om ett långsiktigt arbete som kräver uthållighet. Utskottsmajoriteten skriver lite arrogant om uthållighet som om det vore något fel. Men det handlar som sagt om att följa upp de åtgärder man har vidtagit innan man tar nya steg. Det handlar om empiri, och det har ni ju tagit upp i er text. Erfarenhet kan man bara skaffa sig genom att göra saker och vidta åtgärder. Det ska givetvis vara väl avvägda åtgärder, men empiri är när man utvärderar åtgärderna och ser om de leder dit man trodde. Min absoluta uppfattning är att regeringen i skrivelsen redovisat åtgärder som faktiskt tillgodoser utskottsmajoritetens yrkanden, och man kan verkligen ifrågasätta om det är seriöst att via tillkännagivanden ge regeringen uppdrag som redan är igångsatta.