prot · H00993 · 2013-04-17 00:00:00 — Men det är svårt att från politiskt håll agera innan samordningen är fullt klar. I det här fallet har LRF varit mycket tydliga med att de kommer att driva detta i rätten. Så länge det pågår rättsliga bedömningar vet man inte var rågången går. Även om man ibland tycker att vissa saker inom den statliga byråkratin ska gå mycket fortare måste man ha respekt för att saker och ting tar sin tid. Det måste få göra det i en rättsstat och en demokrati. När man är oense måste man få rättsliga prövningar och utslag. Därefter kan vi politiker skrida till verket och ändra om vi inte tycker att det har blivit bra. 12 (FP): Skattepolitik är inget kafferep. Skatteadministration är inget kafferep. Det är allvar, och det berör varje svensk. Jag vill börja med att instämma med på en mycket viktig punkt, nämligen att det ska vara svårt att göra fel i skattepolitiken. Det tror jag är en mycket viktig utgångspunkt för all skatteadministration. Det ska vara svårt att göra fel. Ska man göra fel måste det finnas ett syfte, ett uppsåt. Det är det vi måste ha blicken på, när det är uppsåt och skatteplanering som syftar till skatteundandragande. Detta betänkande är, vill jag påstå, mycket gastkramande. Ändå vill jag säga att det inte är fullt så gastkramande för en del skattebetalare som måndagens vårproposition var, för i den det är inte behandlat i detta ärende, men det finns ett samband fanns det ett avsnitt som inte uppmärksammades alls. Det var att regeringen har beslutat föreslå att se till att det skattefrälse som har uppstått genom att många företag har delat upp sig för att undkomma skatt genom 3:12-reglerna, där man har revisionsbolag, advokatbyråer och liknande, ska betala den skatt som vi i tycker är berättigad att företag ska betala. Det har man genom finurlig skatteplanering, genom att dela upp dessa företag, lyckats undkomma. Det är ingenting som ligger bakom, utan det är vi i som får ta ansvar för att vi inte hade förutsett konsekvenserna och att många skatterevisorer är duktiga skatteplanerare. Men har det gått så långt att skatteplaneringen har övergått i skatteundandragande, enligt mitt sätt att se. och skatteutskott har då att se till att denna typ av skattefrälse försvinner. Alla ska betala rätt skatt i . Det ska vara svårt att göra fel. Men när folk har uppsåt att komma undan den skatt som de ska betala är det och skatteutskotts sak att se till att så inte sker. Det är mycket bra att regeringen nu har föreslagit att det skattefrälse som har bildats här ska bort. Detta har nämligen ett samband med vilket förtroende man har för och skattepolitiken över huvud taget. Detta betänkande är, i motsats till vad oppositionen har sagt, mycket starkt i sak. Däremot är oppositionens förslag att man ska addera rekommendationer, som också har sagt, att slå in en öppen dörr. Jag har under mina år aldrig varit med om att det har kommit ett sådant förslag från mitt parti, , eller när vi satt i opposition eller tidigare att man ska addera detta helt kritiklöst utan att värdera det över huvud taget. Det är en mycket konstig situation. Jag noterar att och Socialdemokraterna har anslutit sig till detta. Det är för mig fullständigt obegripligt att man inte gör en egen värdering av förslag på denna punkt. Det är konstitutionellt mycket märkligt. Det förslag som oppositionen har kommit med har en konstitutionell motsättning. Man vill att regeringen ska addera detta och helt kritiklöst anta ett förslag och säga: Gör så här. Man vill nästan styra i detalj vad som ska göras. tycker jag att denna kritik är fel av andra skäl, men det är en annan sak. Hur skulle det se ut, precis som sade, om man började detaljstyra ? Nej, ska vara självständigt i förhållande till regeringen efter regleringsbrevet. Det är klart att om man vill skriva in de tomma satser som redan finns är det en sak. Men det gör varken till eller från i sakfrågan. Det finns fortfarande en del problem i efter . Ett sådant problem som påpekas är att behandlingen av olika skatteföreteelser och skattebeslut är alltför olika runt om i landet. I betänkandet kan man läsa följande: Genom att göra en myndighet av skatteverksamheten skapades förutsättningar för en rättssäker verksamhet. I en organisation som finns i hela landet är det inte realistiskt att helt eliminera regionala skillnader i effektivitet. De regionala skillnaderna har dock minskat betydligt efter omorganisationen och skillnaderna fortsätter att minska i omfattning. Men, herr talman, det är mycket viktigt att alla skattebetalare i detta land behandlas lika. Där måste man fortsätta, och det finns säkert ingen oenighet om detta. När vi tittar på vad vi nu ska besluta om kan vi se att det går en stor skiljelinje 2006. Det har egentligen inte att göra med regeringsskiftet utan med den allmänna samhällsutvecklingen. var mycket inriktat på en kontrollerande verksamhet, inte minst av enskilda personers deklarationer. En hel del skattebeslut som har tagits i har gjort att kontrollerna av enskilda har minskat. Det har gjort att efter 2006 mer har blivit en förebyggande verksamhet. Det tror jag att vi alla kan vara tacksamma över. Jag ska hoppa över att säga något om kafferepet. Jag vet att där är sakkunnig som ingen annan efter de 16 kafferep som man hade 19982006. Kaffekonsumtionen gick upp varje gång man skulle budgetförhandla i det här landet. Men det kanske inte hör till detta. Men enligt ligger av skattefelet på företagsbeskattningen. Det är ostridigt en sak som gör att regeringen måste arbeta vidare för att uppnå att det är svårt att göra fel. Det måste finnas ett uppsåt, och ska det ofta vara kriminaliserat. 13 (C): När jag tittar igenom granskning av skattekontroll av företag reagerar jag otroligt starkt på sätt att skylla nästan alla skattefel på företagssektorn. Precis som nämnde bedömer att av skattefelen härrör från företagssektorn. Då är det viktigt att känna till att definierar alla enskilda individer som utför ett svart arbete som skattefuskande företagare i sin statistik, även om de varken har F-skattsedel eller företag eftersom det arbete som de utför annars skulle ha utförts av ett företag. Så om en snickare med en anställning på en byggfirma jobbar svart och anser att han är en fuskande företagare och faller in under statistiken. Jag anser att det är kränkande att inkludera hårt arbetande seriösa företagare i statistiska uppgifter som innehåller beskyllningar som inte på något vis härrör från deras vardagliga verksamhet. Seriösa företagare har allt att vinna på att bli av med illojal konkurrens från mindre nogräknade skattefifflare och vill självklart inte bli ihopbuntade med dem i statistik över fuskare. Sedan finns det säkert etablerade företagare som gör fel och där jag hellre skulle se en hjälpande hand än en stjälpande. Som mycket riktigt påpekade tidigare finns det inget i som visar att det skulle finnas brister i rättssäkerheten inom arbete. Det är just det som jag egentligen beklagar. Jag har nämligen gång på gång stått här i talarstolen och berättat om företagare som blivit anklagade av för skattefusk men som med rättsliga processer i förvaltningsdomstolarna lyckats få rätt mot myndigheten. Detta elände har upprepat sig gång på gång, och jag hade förväntat mig att i sin granskning av Skatteverkets företagskontroll hade tagit med detta som jag anser är ett högst anmärkningsvärt beteende. Jag blir lika upprörd och ledsen varje gång jag får kännedom om en ny konkurs och en ny familjetragedi som har sin grund i att har nitiska tjänstemän som till varje pris ska ha rätt, även när de uppenbarligen har fel. Det senaste i raden av övertramp handlar om ett företag i . Jag har samlat en lång rad namn och företag på min lista. hörde av sig och ville komma ut för en kortare information och för att ta del av bokföringen. Företaget hade bra ordning på sin bokföring som sköttes av en bokföringsbyrå, och det var inget konstigt med det. De var välkomna. Efter det första besöket dröjde det hörde av sig igen för kompletterande frågor. Ytterligare slog bomben ned . Helt plötsligt hade fått förvaltningsrätten att godkänna ett betalningsföreläggande på . Innan företagaren hunnit säga flaska hade man utan företagarens vetskap tömt alla omsättningstillgångar, nollat alla bankkonton och kontaktat alla företagets kunder med uppmaningen att pengarna för företagets fakturor skulle sättas in på kronofogdens konto. Hur driver man ett företag med 30 anställda som ska få ut sina löner till jul, och hur sköter man sina avbetalningar och leverantörsfakturor när en statlig myndighet på har tömt alla bankkonton och förstört alla affärsrelationer? Hela historien visade sig ha sin upprinnelse i att företaget hade anlitat en underleverantör som i sin tur inte hade skött sig gentemot . Underleverantören hade varken betalat skatt, moms eller arbetsgivaravgifter. Men i stället för att anklaga de skyldiga personerna kastade sig över en oskyldig företagare som faktiskt hade kollat att underleverantören hade F-skattsedel och försäkrat sig om att de inte hade några betalningsanmärkningar eller skatteskulder. Vad mer kan man kräva? Om det är någon som möjligen skulle ha kunnat bidra med mer information om underleverantörens obetalda skatter skulle det i så fall vara just . av psykisk press med kränkande behandling i form av utmätningar av bil och pensionsförsäkringar, uppborrning av det privata bankfacket och hot från om sex års fängelse för misstanke om grovt skattebrott var företagaren totalt barskrapad. Hem och familj hade gått åt fanders, och han led av en djup depression. , företaget, var satt i konkurs. Då kom man slutligen fram till, i både första instans och högre förvaltningsrätt, att företagaren var oskyldigt anklagad av . Men som om detta inte var nog fortsätter att utöva sin makt och sätta sig över samtliga domstolar genom att yrka på att justitiekanslern ska avslå företagarens skadeståndsanspråk. Jag rekommenderar verkligen alla er som sitter här och som lyssnar på debatten att läsa blogg där han delar med sig av sitt liv och orkar berätta och sätta ord på vad han har upplevt. Som ni hör blir jag fruktansvärt upprörd. Om ni som lyssnar har någon empatisk förmåga att sätta er in i situation ska ni inte läsa bloggen , för då kan ni inte sova. Ni blir också mörkrädda, för detta är en rysare. Jag anser att detta är en grymt skakande historia. Ni får ursäkta att jag tar det så personligt, men detta visar på en myndighets makt som man inte tror kan existera. Detta är bara en av alla de berättelser jag har fått till mig . Tyvärr har jag alltså flera berättelser utöver denna. Det här var endast en kort sammanfattning av ett fruktansvärt livsöde som jag inte önskar att någon mer ska behöva uppleva. Jag har framfört till tjänstemän att de borde få med detta i sin granskning av vad gäller verkets agerande då det finns tjänstemän som bedriver häxjakt på enskilda företagare utifrån misstanke om brott som det inte finns belägg för. Jag har som sagt gång på gång här i kammaren lyft fram behovet av ökad rättssäkerhet. Jag har försökt få fler att se fler perspektiv än de rent fiskala intressena i frågan om skattekontroll av företag. Jag hoppas verkligen att någon har lyssnat och stöder mig i mitt krav på att detta maktmissbruk ska få ett slut. är otroligt bra på mycket, men detta är en av många historier som solkar ned och överskuggar hela myndighetens mål och ambitioner att vara en myndighet för svenska folket och den myndighet som svenska folket har högst förtroende för. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2012/13:MJU13 Fiskeripolitik. 14 (S): Fiskedebatten behandlar ett antal motionsyrkanden. Behandlingen av dessa motionsyrkanden måste ses i skenet av att det just nu pågår en diskussion inom EU om den kommande gemensamma fiskeripolitiken. I de flesta svar från majoriteten hänvisar man också till den pågående processen inom EU. I avvaktan på att det ska nås en överenskommelse om den europeiska fiskeripolitiken ligger även översynen av den svenska fiskelagen på is. Det är egentligen inte bara fiskelagen som behöver ses över; det är också högst nödvändigt att det sker en översyn av fiskets förutsättningar rakt igenom på nationell basis. Frågan är om den här församlingen, och framför allt regeringen, vill ha ett svenskt fiske som bidrar till en levande kust och skärgård. Så som fiskeripolitiken och genomförandet av sker inom våra gränser handlar det bara om innan vi genom politiska beslut har strypt möjligheterna till ett svenskt småskaligt fiske. Anledningarna till att det svenska fisket håller på att utplånas är flera. Det beror inte minst på att det är kortsiktiga egenintressen som styr utvecklingen. Det är också så att man inte ser helheten och vilka konsekvenser de beslut får som fattas här i och på myndighetsnivå. Hur har inte den här församlingen framfört och beslutat att vi ska värna det småskaliga fisket runt Sveriges kuster? Och i nästan varje beslut undergrävs dessa intentioner. Svenskt fiske är i jämförelse med övriga fiskenationers inget annat än småskaligt, särskilt inte efter det att regeringen skänkte bort och privatiserade kvoterna för det pelagiska fisket. När den omsätter de europeiska fiskereglerna verkar det som om vi gör vårt yttersta för att skapa ett regelverk som blir näst intill omöjligt att följa. När det begås administrativa misstag av fiskaren, som ska vara dataoperatör, bötfälls han. När regeringen talar om att minska regelbördan för företag måste det vara så att de inte räknar fiskeföretag som näringsverksamhet. Dessa företag får en allt större administrativ börda. Och dessa företag är just de småskaliga, kustnära fiskare som och regeringen så gärna i ord men inte i handling vill värna. I den senaste överläggningen som kommissionen hade med ministerrådet om den kommande fiskeripolitiken hade en avvikande mening om dumpning av fångst. ville inte gå med på att en viss procent av fångsten skulle få kastas död tillbaka i havet. I motion MJ425, som jag yrkar bifall till, yrkas det på ett dumpningsförbud inom det pelagiska fisket, alltså i fisket efter bland annat sill och makrill. I dessa fisken får man förhållandevis lite bifångst, det vill säga fångst av andra arter än den art man försöker fånga. Det skulle därför vara ganska lätt att införa ett förbud mot att kasta fångst över bord just inom dessa fiskeslag. När jag har tagit del av majoritetens de fem borgerliga partiernas åsikt säger de att en förutsättning för att införa ett dumpningsförbud är att det införs individuella försäljningsbara kvoter i alla fisken. Det är högst intressant. Jag undrar hur de ser detta samband. Det pelagiska fisket har och har haft försäljningsbara kvoter . Jag har inte noterat att regeringen har tryckt på för att detta fiske skulle gå före med ett dumpningsförbud. Men det kan ju vara så att regeringen och deras partirepresentanter samt de som förespråkar försäljningsbara kvoter bara har det som ett argument för att det ska bli lättare att driva igenom en privatisering av kvoterna inom alla fisken. Om den här regeringen ihop med får som de vill införs försäljningsbara kvoter så fort beslut har fattats om den gemensamma fiskeripolitiken. Sammantaget gör regeringens fiskeripolitik det omöjligt för unga att över huvud taget kunna börja inom fisket. Hur ska de kunna finansiera en båt? Hur ska de finansiera redskap och inte minst det som ska finansiera båten och redskapen, nämligen kvoterna alltså fångsten? Hur ska de kunna köpa upp kvoterna? Det skulle vara intressant att få reda på. När regeringen säger att hela landet ska leva räknar den inte med den befolkning som finns utefter den svenska kusten. Jag vill ta upp två motioner, en vardera från en moderat och en kristdemokrat. Båda motionerna handlar om Havs- och vattenmyndighetens förslag att utöka området i som har ett totalt fiskeförbud för svenska och danska trålare. Området som myndigheten föreslår ska få trålningsförbud sträcker sig över större delen av Hallandsfiskarnas fångstområde. Trålförbudet skulle även gälla dem som fiskade med selektiva redskap, alltså så kallad rist. Dessa fångar i princip ingen fisk. Skulle detta genomföras skulle det slå undan benen för de flesta Hallandsfiskare, och ska ni veta att det är just dessa fiskare som har gått före när det gäller att utveckla selektiva redskap. Dessutom är det värt att notera att fiskeförbudet, som jag sade, endast gäller svenska och danska fiskare. Tyska fiskare får gå in och tråla i det redan stängda området. Detta är fiskeripolitik à la . Det är väl bara att hoppas att den moderata motionen och KD-motionen får genomslag i regeringspolitiken så att inte allt Hallandsfiske slås ut. Om återkommande önskemål att vi ska värna det småskaliga fisket ska bli verklighet behöver en fiskeripolitik som stöder detta. Fram till har det varit tvärtom. 15 (MP): debatterar vi miljö- och jordbruksutskottets betänkande 13 om fiskeripolitik. Givetvis står jag bakom båda reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till reservation 2 angående skydd av ål med mera. Jag tänkte börja mitt anförande med att berömma regeringen. Det, herr talman, tillhör definitivt inte vanligheterna, men jag tänker på det sätt på vilket landsbygdsministern försvarade majoritetens skarpa position i ministerrådsmötet . Majoriteten i detta fall var inte de borgerliga, men det är glädjande att regeringen gradvis förflyttat sina positioner i riktning mot den linje företräder. När det gäller fiske generellt anser vi i att det är överordnat att måste prioritera målen, det vill säga prioritera miljön framför sociala och ekonomiska mål. Utan fisk kan det nämligen inte finnas något fiske. Målet är att alla fiskbestånd ska förvaltas över nivåer som kan producera maximalt hållbart utnyttjande, MSY. Det är oerhört viktigt för att vara säker på att fisket är långsiktigt hållbart. Ett annat fokusområde för är fiskeavtal med tredjeland. EU:s fiskeavtal med tredjeland har haft många brister, och vi i har kritiserat avtalen och röstat mot att teckna sådana. Vi vill att olika villkor ska vara uppfyllda för att vi ska kunna acceptera ett fiskeriavtal med tredjeland, och även här ser vi med tillfredställelse att regeringen har närmat sig vår position. Man kan dock i sitt stilla sinne undra, herr talman, varför EU ska fiska i och . Ett huvudkrav när det gäller att träffa dessa avtal är att vi inte träffar dem med diktaturer. Mänskliga fri- och rättigheter måste respekteras av det land EU ska träffa avtal med. Innan förhandlingarna startar måste gedigna utvärderingar finnas tillgängliga. Ett annat grundkrav är att fiske bara får bedrivas på överskott och alltså inte tära på kapitalet. Ett stort problem är att fastställa hur stort fiskbeståndet är för att kunna säga att man bedriver fiske på just ett överskott. Här måste man ha tillfredsställande dokumentation såsom beståndsuppskattningar och offentligt tillgängliga fristående utvärderingar. Ett tredjeland måste också kunna visa vilket fiske som bedrivs på dess vatten så att inte fiskbeståndet utnyttjas både två och tre eller kanske fler gånger. Allt fiske måste räknas samman vid bestämmande av vad som är maximalt uthålligt fiske. Alltså: Fram på bordet med alla protokoll och avtal! Vi vill också ha satellitövervakade skepp från EU, enligt så kallat VMS. Vi anser även att det minst miljöskadliga fisket ska prioriteras. Samma regler bör gälla för EU:s fiskare såväl i EU:s vatten som utanför. Fiske ska ske för humankonsumtion och inte till foder. Vidare ska EU:s miljöstandarder och sociala standarder gälla vid fiske i tredjelands vatten. I avtalet måste en tillräckligt stor kustzon undantas för det kustnära fisket. Likaså ska regionalt samarbete eftersträvas. Vi anser att det är fiskeoperatörerna, alltså de som tjänar på avtalen, som ska betala kostnaderna för tillträdet till fiskevattnen enligt fiskeavtalen inte skattebetalare. Vi vill att ekonomiskt stöd till tredjelands fiskeutvecklingsprogram ska stödja uthållig utveckling. Likaså vill vi att ersättning för fiskerättigheterna måste frikopplas från erhållna fångster. Vi anser också att stöd ska utgå även om fångsterna uteblir eller inte är tillräckliga. När vi sedan slutligen står inför frågan om vi ska förkasta eller acceptera ett fiskeavtal mellan EU och tredjeland blir det fråga om en helhetsbedömning. Där är frågan: Vad är alternativet till avtalet? En sak är nog säker, och det är att fisken lär blir upptagen i alla fall. En annan fråga som berör mig, herr talman, är den om ålen. Ålens situation är att den är akut hotad. Det har aldrig funnits så lite europeisk ål. Trots att en europeisk förvaltningsplan sjösattes har beståndet minskat ytterligare. Ålen är nu rödlistad som akut hotad. Det finns alltså en hög risk att ålen dör ut . Ålen hotas av fiske, förändringar i dess livsmiljö och miljögifter. Den största inverkan har fisket. Vattenkraftsturbiner inverkar också negativt men dödar färre ålar än fisket. Eftersom fisket sker på nästan alla ålens livsstadier, från glasål till blankål, har det sammanlagda fisketrycket under uppväxtfasen inneburit att utvandringen av vuxen ål nästan utraderats. Den vetenskapliga rekommendationen för att kunna uppnå målen i den europeiska förvaltningsplanen är att allt ålfiske upphör samt att all övrig mänsklig påverkan på ålbeståndet reduceras till ett minimum. Det råder nu ingen tvekan om att ett fiskestopp är den avgörande åtgärden för ålens möjlighet till återhämtning. Den svenska delen av förvaltningsplanen har inte visat önskad effekt och beräknas heller inte göra det . Ett problem är de överdrivna förväntningar som finns på frivilliga åtgärder från kraftbolagen. Ett allvarligare problem är att planen i mycket hög grad förlitar sig på utsättningar, det vill säga att man fångar ålyngel i och flyttar över dem till , och inte i tillräckligt hög grad på att minska fisket. Varför är det då inte bra att flytta ålyngel och sätta ut dem här? Jo, invändningen är att ingenting tyder på att en flyttad ål kan hitta tillbaka till lekområdena i . Navigeringsförmågan har försämrats. Ålarna tappar orienteringsförmågan när de flyttas från eller Engelska kanalen upp till . Utsättningarna måste därför betraktas endast som ett stöd för ålfiskare som annars skulle tvingas sluta fiska därför att ålen försvinner. Utsättningar håller alltså uppe antalet ålfiskare på konstgjord väg. Dessa får därmed också möjlighet att fånga ålar som annars skulle kunna simma till för att leka. Av den anledningen måste utsättningarna av ål stoppas och den svenska ålförvaltningsplanen revideras. Vi tycker att det är dags att följa och exempel att helt stänga fisket av den här akut utrotningshotade arten. Eftersom ålar från ofta migrerar längs den svenska kusten på väg till kan ålar som fiskas av svenska fiskare ha överlevt som ett resultat av räddningsåtgärder i andra länder runt . Om skulle tillåta fortsatt ålfiske riskerar vi inte bara att ålen utrotas, utan vi spolierar även andra länders, till exempel , åtgärder enligt förvaltningsplanerna. Det är alltså inte så konstigt om vissa fiskare tycker att det finns rätt så hyfsat med ål. Ett ålfiskestopp får konsekvenser för de 300 personer som har licens att fiska ål. Antalet som har en sådan licens har minskat med ca 450 personer . En stor del av dem är ålderspensionärer. Avvecklingsstöd kan finnas inom ramen för den europeiska fiskefonden. Ett totalt ålfiskeförbud innebär därmed vissa kostnader som måste vägas mot utsikterna att aldrig mer kunna fiska ål och mot att arten försvinner ut ur ekosystemet. Utrotning är tyvärr för evigt. 16 (V): Vi diskuterar nu ärendet MJU13 Fiskeripolitik. Man får nog erkänna att det är ett förhållandevis litet ärende på 24 sidor och med tre reservationer. Det finns egentligen inga större politiska motsättningar förutom några som jag ska försöka belysa. Så här blir det när vi har en politik som till så gott som styrs av EU.