prot · H009121 · 2013-06-12 00:00:00 — Den potentiella mansdominansen är uppenbarligen inget hinder för när vi talar om att mansdominerade byggbolag bygger vårdcentraler eller sjukhus då får man gärna göra vinst på skattepengar. skräms och säger att det är de onda, manliga riskkapitalisterna som äger vårdbolagen. Vi talar alltså om 10 000 företag, varav fyra av tio har en kvinna som vd. Av de drygt 10 000 företagen har under 20 anställda. Återigen: Man får bygga vård för skattepengar och gå med vinst men inte bedriva den. Det är okej att byggföretaget bygger sjukhuset och gör vinst men det är inte okej att den som bedriver vården av den sjuka eller den äldre gör vinst. Varför har inga problem med att NCC, och gör vinst med skattepengar för att bygga sjukhus och vårdcentraler? 113 (V) replik: Vilka är det som är jättarna i branschen? Ja, det är ju riskkapitalbolagen som är ägda av män. Det är de som styr, och det är de som har många anställda. Det är de som dominerar. Därför är de mest relevanta. Ja, vi bryr oss mer om dem som arbetar i verksamheten. Vi tror att bra äldreomsorg utförs av dem som arbetar i äldreomsorgen och att bra undervisning utförs av lärarna i skolan. Det är deras arbetsvillkor vi fokuserar på och som vi ser blir sämre och mer otrygga. Det gäller till exempel dem som får sparken från med er privatiseringspolitik. Det är viktigare för oss att de har det bra och får bra förutsättningar att göra ett bra jobb än att gynna ett litet antal kvinnliga direktörer. När det gäller byggbolagen: Begriper man inte skillnaden mellan att bygga en skola och att driva en skola bör man inte få driva en skola. 114 Socialminister (KD): Det har gått många timmar av debatten. finns det några kämpar kvar i kammaren, men jag tror att vi nästan kan säga oss emellan numera. Jag tänkte tala lite grann om en konflikt jag tycker att vi då och då borde uppmärksamma. Den tar sig uttryck på olika områden, men ändå diskuterar vi den sällan. Jag ser det som att vi har kommit att få en skiljelinje som rör synen på våra rättigheter och skyldigheter gentemot varandra och samhällsgemenskapen i stort. Jag tycker mig kunna iaktta att det här med skyldigheter och plikt tonar ut, och i stället blir det krav och offermentalitet som tar en allt större plats i resonemang, i den politiska debatten, i medievärlden och i många olika sammanhang. Det här tror jag är en utveckling vi behöver diskutera ordentligt. Skillnaden ställs allt oftare på sin spets. Vi har tidigare diskuterat , och när de utbrända bilvraken nu har forslats bort och de krossade fönstren bytts ut kanske det kan finnas utrymme för eftertanke kring det här. Det kanske kan finnas funderingar kring varför det som har inträffat faktiskt hände. Det som har hänt reflekterar väl nämligen någonting allmängiltigt i fråga om etik och moral. Min egen uppfattning är att det vilar något slags allmänt moraliskt töcken som ibland stryks under och förstärks i den allmänna diskussionen. Man kan se det i ett antal olika teman som har trängt sig på i artiklar och uttalanden som vore de en självklarhet. Vi har gång på gång fått veta, i klartext eller underförstått, att ungdomar i eller för den delen någon annanstans; de är kanske inte heller ungdomar är uppgivna och att deras reaktioner är ett naturligt uttryck för det. Det är naturligtvis ett nonsensresonemang, herr talman. Med alla rimliga mått mätt lever vi i en fantastisk välfärd och med ett exempellöst jämt fördelat välstånd i vårt land. Alla har tillgång till fri skola och fri sjukvård. Vi har generösa socialförsäkringar. Vi har bidrag och stöd till den som behöver extra hjälp. Enskilda personer och det offentliga satsar betydande resurser i form av pengar och tid på det föreningsliv där alla möjligheter finns att kanalisera engagemang. Vi lever i en utvecklad demokrati. Vi har yttrandefrihet, tryckfrihet och demonstrationsfrihet. Detta gäller i alla delar av landet, och är förstås inget undantag. Ändå har vi sedan bränderna startade gång på gång fått höra att det våld som utövats och den förstörelse som skett är ett slags uppgivenhetens naturliga pysventil. Med varierande grader av poesi påstås att fattigdomen, arbetslösheten och armodet är så stora i ett av världens rikaste länder att stenkastning mot brandmän, poliser eller sjukvårdare är det enda kvarvarande uttrycksmedlet. Men det finns naturligtvis ingenting som rättfärdigar brinnande bilar eller flygande stenar. Jag nämnde tidigare att drog till med att och vårdcentralen i hade stängt. Även om det hade varit sant, vilket det inte är, är det inte relevant. Det ger inga skäl att bete sig på ett sådant sätt. Det handlar inte om fritidsgårdar eller avstånd till närmaste köpcentrum. Jag tycker att det är mycket viktigt att vara tydlig med att aldrig någonsin legitimera beteenden som borde vara oacceptabla för alla. Det finns anledning att påminna om att vi som enskilda personer faktiskt har huvudrollen i våra liv. Det är ingen annan som har det, utan vi regisserar själva och spelar huvudrollen. Jag vet självfallet att förutsättningarna ser olika ut. Verkligheten är inte alltid rättvis, men det får inte leda till slutsatsen att vi inte har ett personligt, moraliskt ansvar för vad vi gör eller inte gör. Vi har ett personligt ansvar. Man kan inte göra som så många har gjort sedan den första bilen i började brinna och säga: Jo, man har ett eget ansvar, men Och sedan kommer det alla möjliga förklaringar eller ursäkter som passar i den egna ideologiska dräkten och som ska försvara detta. Här finns det inga men. Man har ett eget ansvar från början till slut. Jag tycker att Vänstern med sin världsbild målar upp strukturer och förtryck som vilar över allt och alla och särskilt över vissa grupper. Man tar på sig ett mycket stort ansvar när man låter vissa få veta att de är offer eller har rätt att känna sig kränkta. Här odlar man en bitterhet eller en offermentalitet som, om de tillåts växa, bildar en drivhusmiljö som i värsta fall kan ta sig uttryck i våld eller andra obehagliga saker. På många områden ser vi resultatet av en successiv värdeförändring, och självfallet inte bara i utan på en bredare front, där det personliga ansvaret upplöses i ett kollektivt krav på andra. Skuldbördan för det vilar tungt på ansvarslösa revolutionsromantiker och cyniska röstfiskare vare sig de finns på tidningsredaktioner eller partikanslier. De som drabbas är de boende som sliter med att få vardagen att gå ihop, de som arbetar och försöker ta hand om sina barn på bästa möjliga sätt, ge dem en god uppfostran och göra sitt bästa, de butiksägare, företagare eller bilägare som får verksamheterna förstörda. De som drabbas är de vars vardag skakar i grunden beroende på våldsverkare eller ambulerande ligister som passar på att dyka upp i de här sammanhangen. Men allt är inte mörkt, herr talman, och det har belysts här tidigare. Vi ser de goda exemplen också. Vi har hört om rektorn som övernattade i sin skola för att vaka mot vandaler. Vi har sett föräldrar som går samman för att övervaka sina kvarter. Vi har hört om elever som tillsammans röjer upp i . Det är jätteviktigt. Skolan har självfallet en nyckelroll, och den finns på samma villkor överallt i . Vi behöver ställa krav genom skolan. Kravlöshet och inlärd hopplöshet måste ersättas med en positiv förväntan och krav. I kunde man för någon vecka sedan läsa en fantastisk artikel som belyste utvecklingen på i . Där hade de en situation där hälften av eleverna klarade godkänt och kunde gå vidare till gymnasiet. Under ett par års tid hade de lyft upp de här siffrorna från . Hur hade de gjort det? Jo, de klargjorde att det fanns mål som skulle av. Inga ursäkter accepterades, utan målen var tydliga. De följde upp resultaten. De hade tydliga ordningsregler och sanktioner för brott mot ordningsreglerna. De involverade föräldrarna som fick skriva under ordningsreglerna och bekräfta sitt ansvar i det här sammanhanget. I förväntas eleven spela huvudrollen i sitt liv och ta ansvar för sig själv och sitt arbete. De här tankegångarna är ganska långt ifrån revolutionsromantik och strukturteori. De åstadkommer i stället resultat genom att ha tydliga regler och positiva förväntningar. De reducerar inte människan till ett viljelöst offer utan tror henne om gott och vill arbeta för att stötta på olika sätt och ge utrymme för växt. är ett fantastiskt land, och vi har unika möjligheter och rättigheter. Att utvecklats så beror inte minst på en anda som innebär att vi ska göra vårt bästa i skolan, på arbetet och i samhället i stort. Jag är bekymrad över den attityd som Vänstern inte sällan för fram med resonemang som gör att man glömmer bort sambandet mellan rättigheter och skyldigheter och som legitimerar ett beteende vi inte vill se hos varandra. Det borde leda till en skammens rodnad på åtskilliga vänsterkinder här i kammaren. I detta anförande instämde (KD). 115 (SD) replik: Det är alltid lika inspirerande att tala så här sent i debatterna. En sak som slog mig är att är så from och så fin att jag skulle vilja ge honom en kram, men jag tänker inte göra det. Han behöver inte vara orolig. Det är svårt att inte hysa sympati för det som säger. Faktum är, herr talman, att han är så nära men ändå så långt ifrån att förstå vad det här handlar om. Det låter lite som om lever kvar i det fina svenska folkhemmet och i den fantastiska samhällsgemenskapen som han talar om, men har det skett en liten värdeförskjutning som gör att man kastar sten på varandra och bränner bilar. Till viss del är det lite så. Men det saknas en dimension i analys, nämligen massinvandring, så kallad integration. Det är den dimensionen som saknas. Både i mitt anförande och i replikskiften frågade jag varför detta sker i de invandrartäta förorterna men inte i gamla bruksorter där ungdomsarbetslösheten och den sociala utsattheten är stor. Varför sker det inte i andra länder eller i andra storstäder runt om i vårt närområde där den ekonomiska ojämlikheten är så stor? Det måste också finnas en annan dimension. Jag menar att det är ganska enkelt att se att det beror på att man genom en massinvandring har fyllt på de här invandrartäta förorterna med människor som inte är en del av det svenska majoritetssamhället och aldrig kommer att bli det utan som lever i parallella samhällen. Det skulle vara mycket intressant att höra vad den fromme anser om det och vad han avser att göra åt den problematiken, som han tyvärr över huvud taget inte tar upp. 116 Socialminister (KD) replik: tycker inte att jag talar på ett sätt som passar honom. Det får jag väl se som ett gott betyg. Det är ju så att om man tror att alla samhällen som består av en homogen grupp i den meningen att man har bott på samma plätt på planeten kommer att bli goda samhällen och att omflyttning av människor av olika skäl leder till dåliga samhällen, ja, då passar naturligtvis inte mitt resonemang in. Min uppfattning är dock den att alla människor är lika mycket värda och att alla människor har ett enskilt moraliskt ansvar för hur man använder sina resurser och hur man beter sig mot varandra. har en ovana fast ovana är fel att säga eftersom det är själva idén med hans parti att dela in människor i olika grupper som handlar om ursprung. Jag har så otroligt svårt att förstå hur man kan jobba politiskt eller ta det som utgångspunkt för det som gör hans parti unikt, att ha en sådan idé. Min idé är att bidra till att ska vara ett fantastiskt land som människor faktiskt vill komma till, inte fly ifrån. ska vara ett land som är öppet för andra, inte med en oreglerad invandring, men öppet för andra som har skyddsskäl. ska vara ett land som bidrar till utveckling i andra delar av världen och som ser den enskilda människan oavsett allting oavsett om det är en man eller en kvinna, oavsett etnisk bakgrund, sexuell läggning eller ålder. Alla människor är lika mycket värda, och det är utgångspunkten för mig i mitt resonemang. Där går skiljelinjen, . 117 (SD) replik: Jag är medveten om den skiljelinjen, och det var precis det jag också sade tidigare. Det är klart att man kan tycka saker. Man kan till exempel inte vilja dela in människor i olika grupper. Men jag har inte delat in människor i olika grupper. Det har inte eller någon annan här heller gjort, utan människor är de facto i olika grupper. Det finns olika kulturella grupper, och genom den politik som har förts har vi fått en massa olika kulturella grupper i vårt land. Många av dem lever segregerat från det svenska samhället i egna parallella samhällen. Detta är ett faktum. Det kan man liksom inte tycka bort. Det finns ju där. Eller menar på allvar att många av de här människornas kulturella tillhörighet inte har någon som helst betydelse för deras utanförskap? Är det vad menar? Den analysen kan jag inte förstå. För mig är det så självklart att det är vad det handlar om här och att det är det som skiljer de här invandrartäta förorterna från andra delar där den sociala utsattheten är minst lika stor. Här finns en annan dimension, ett kulturellt utanförskap som leder till att man inte är en del av det svenska samhället och inte ser det svenska samhället som sitt samhälle. Där har vi kärnan i problematiken. 118 Socialminister (KD) replik: När väldigt många svenskar, ungefär en miljon, lämnade vårt land och flyttade till var det naturligt för många av dem att slå sig ned på ungefär samma ställe. Jag vet inte hur många eller det finns i , men det finns säkert många. Där slog man sig ned för att man delade erfarenheter och traditioner. Det var självklart helt okej. Jag tycker också att det är helt okej om man självvalt bor tillsammans med dem man känner en större släktskap med. Det tycker inte jag är ett dugg konstigt. Jag ser det inte som ett problem. Vad vi behöver göra när det gäller svenskar eller personer som bor i vårt land oavsett etnisk bakgrund är att fundera på hur vi kan se till så att tillvaron blir så bra som möjligt, att det är så enkelt som möjligt att klara sig genom skolan och att få det stöd som krävs, att den som vill och kan arbeta ska arbeta och att vi då ser till att man får stöd att ta sig in på arbetsmarknaden. Det är det som det handlar om, helt enkelt. 119 (V) replik: Så är vi framme vid debattens final igen. Jag får tacka mina kolleger som har deltagit! har historiskt sett haft ett bekymmersamt förhållande till svensk jämställdhetspolitik. av partiets tidigare existens var abortfrågan kanske den fråga som väldigt mycket utgick från motstånd mot den svenska abortlagstiftningen. En hel del är borttonat. För inte så länge sedan tror jag att tog beslut om sambeskattning. Sedan tror jag att man ändrade sig igen. Sambeskattning bedöms ju allmänt som den mest förödande åtgärden mot kvinnors ekonomiska oberoende. är relativt ensamma om att bekämpa pappamånader, till exempel, som syftar till att man ska ha ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. Det har uppenbarligen alltid funnits ett problem i jämställdhetspolitiken för . Så kom jag på : Jag undrar vad som är ideal. Om den svenska jämställdhetspolitikens viktiga steg är någonting som ni har bekämpat, vilket land är egentligen bättre? Hur skulle ni vilja ha det? Kan nämna ett modelland där jämställdheten är sådan som skulle vilja ha den? 120 Socialminister (KD) replik: är mitt ideal. Sedan fungerar inte allt som jag vill att det ska fungera i . Det är på två olika sätt. Jag ska nämna de frågor som tar upp. När det gäller abortfrågan vill inte ändra den svenska abortlagstiftningen. Däremot tycker vi att det är för många aborter, och det tror jag möjligen att vi skulle kunna enas om. Vi behöver göra mer för att förebygga oönskade graviditeter. Sambeskattning är inte en del av vår politik. Jag tror att det skulle få konsekvenser som man inte kan överblicka där många vore extremt olyckliga. Därför är det inte vår politik. Jämställdhet har jag självklart inga bekymmer med, för den utgår från att alla människor har ett lika, okränkbart värde. Varje person ska själv kunna välja och ha så goda förutsättningar så att man har en möjlighet att göra sina egna livsval. politik är att vilja lagstifta om kvotering i företags styrelser. Då säger vi att det tycker vi är fel politik. Vi tror att vuxna människor kan avgöra det här själva. Där finns också äganderätten som gör att om jag startar ett företag är det rimligen jag som väljer vilka medarbetare jag vill ha och vilka som ska sitta i styrelsen. När det handlar om föräldraförsäkringen har vi den något udda idén att människor har en förmåga att bestämma själva om vad som är bäst för dem själva. har en annorlunda idé, nämligen att vi kan rösta om sådana här saker i kammaren och avgöra vad som är bäst för och , och därmed infinner sig den lysande ordningen. Jag tror inte på det, utan jag tror att människor är olika och att man väljer på olika sätt. Därför ska människor ha makten att kunna avgöra själva. 121 (V) replik: Jag tycker att det här blir en ganska bra avslutning på partiledardebatten, därför att den visar skillnaden mellan vänster och höger. Vi har i varje enskilt fall drivit på för större jämställdhet. Vi var bland de första att föreslå rätt till preventivmedel, rätt till abort, en bättre föräldraförsäkring och en utbyggd barnomsorg. Detta har varit Vänsterns uppgift. Vid nästan varje steg när vi har förbättrat jämställdheten i och kvinnors möjligheter till ekonomiskt oberoende har ni sagt nej, det vill vi inte. Sedan går det ett tag, och då säger ni att jo, men det var ju ganska bra. Vi är inte längre emot det. Vi var emot det då, men vi är inte emot det . Ni kommer att ändra er om föräldraförsäkringen också; det är jag helt övertygad om. Det här visar vilka olika historiska roller vi har, och jag är väldigt glad över att få tillhöra ett parti som idémässigt driver på för ökad jämställdhet och modernitet i samhället och inte de i dess mest ursprungliga mening konservativa rörelser som ger uttryck för. Det tycker jag att han åskådliggör på ett väldigt tydligt sätt, och det vill jag tacka för! 122 Socialminister (KD) replik: Jag tror på människors egen förmåga att bestämma själva. Där går en skiljelinje: Ska de här sakerna bestämmas av när det gäller föräldraförsäkringen föräldrar själva, eller ska vi fatta beslut om det i kammare? Där går en tydlig skiljelinje. Det är alldeles sant. Jag tror att människor i vårt samhälle och i alla samhällen har en möjlighet att bestämma själva, och min människosyn leder mig fram till att människor ska få avgöra så mycket som möjligt på egen hand. har en annan syn på människan, och då blir det naturliga för honom att alltmer ska beslutas med politiska medel. Den diskussionen lär vi få tillfälle att fortsätta längre fram. Partiledardebatten var härmed avslutad. 2 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 3 § Anmälan om protokollsutdrag från utskott Talmannen anmälde att utdrag ur följande protokoll i ärenden om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit: prot. 2012/13:33 för från utrikesutskottet och prot. 2012/13:42 för från finansutskottet. 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen, m.m. Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2012/13:FPM113 Förordning om djurhälsa KOM(2013) 260 till miljö- och jordbruksutskottet /13:FPM114 Växtförökningsmaterial KOM(2013) 262 till miljö- och jordbruksutskottet /13:FPM115 Förordning om offentlig kontroll KOM(2013) 265 till miljö- och jordbruksutskottet /13:FPM116 Förordning om växtskadegörare (2013) 267 till miljö- och jordbruksutskottet 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2012/13:457 Till Interpellation 2012/13:457 Åtgärder mot missbruk av F-skattsedeln av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:458 Till Interpellation 2012/13:458 med av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2012/13:462 Till Interpellation 2012/13:462 fortsatta verksamhet av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Miljöministern har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av den beredningsprocess av interpellationssvaret inom som är nödvändig. (C) Enligt uppdrag 2012/13:463 Till Interpellation 2012/13:463 Rättssäkert skydd av förföljda kvinnor och deras barn av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2012/13:478 Till Interpellation 2012/13:478 Växande ekonomiska klyftor av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 6 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2012/13:176 till justitieutskottet Motioner 2012/13:Ub21 och Ub22 till utbildningsutskottet EU-dokument KOM(2013) 342 till finansutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 7 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /13:SfU8, SfU13 och SfU9 betänkande 2012/13:KrU4 betänkanden /13:SoU26SoU28 8 § om statens tillsyn av information på tjänstepensionsmarknaden Föredrogs civilutskottets betänkande 2012/13:CU18 om statens tillsyn av information på tjänstepensionsmarknaden (skr. 2012/13:91). 123 (SD): En av de viktigaste konsumentprodukterna i dagens pensionssystem är tjänstepensionen. Denna pension kommer att spela en stor roll för många kommande pensionärer när de väl avslutar sitt aktiva yrkesliv. Både den nuvarande regeringen och stora delar av oppositionen har ett stort ansvar för spelreglerna vad gäller olika pensionsformer i och med pensionsreformen som med bred enighet klubbade igenom . pekade för regeringen i sin rapport 2012:16 på brister i statens tillsyn vad gäller tjänstepensionen. Konsumenterna får inte tillräcklig information bland annat vad gäller prognosränta och redovisning av avgifter för pensionen. Dessutom framställs den information som ändå lämnas ut på ett onödigt svårbegripligt sätt. Det borde inte utgöra några större hinder att åtgärda dessa brister. Både och erkänner att de av olika orsaker försummat tillsynen av konsumentinformationen vad gäller tjänstepensionen. Regeringen anser att det nuvarande regelverket inte utgör något hinder för en ökad och tillräcklig tillsyn av tjänstepensionsmarknaden, vilket är något som inte helt håller med om. Däremot anser regeringen att gjort rätt när den prioriterat finansmarknaden framför tjänstepensionsmarknaden. Även om regeringens bedömning är riktig när det gäller främsta prioritering innebär det inte att man kan lämna andra områden helt obevakade, speciellt då själv säger att den haft kännedom om problemen på pensionsmarknaden. Jag menar att måste ha tillräckliga resurser att bevaka både den viktiga finansmarknaden och tjänstepensionsmarknaden. Finns det bristande stöd i nuvarande regelverk, vilket ger uttryck för, måste regeringen återkomma med förslag för att åtgärda dessa brister. Jag skulle avslutningsvis vilja yrka bifall till reservationen. 124 (M): Jag vill inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Ärendet som vi debatterar gäller om statens tillsyn av information på tjänstepensionsmarknaden. Låt mig börja med att säga att ärendet kan verka knastertorrt, men det är oerhört viktigt. Pensionstiden, tiden som pensionär, är det som många människor kallar guldåldern, den tid då det ska finnas möjlighet att göra någonting annat än att yrkesarbeta, att kanske resa, att vara med barnbarnen, att leva gott på det sätt man själv vill. En förutsättning för att livet ska kunna bli just det goda livet är att ha kunskap om sin pension, att ha kunnat planera samt att kunna tillgodogöra sig den information som finns. För att detta ska vara möjligt måste det finnas förutsättningar för det. Därför välkomnar jag .