prot · H10925 · 2013-11-12 00:00:00 — Då försöker man stoppa till exempel den lag om privatuthyrning som just i den här staden ser ut att ha ökat utbudet . Den vill man stoppa bara för att tycker att dessa personer i stället ska bo med otrygga kontrakt och smyga i trapphusen. Det är oseriöst, och det är obegripligt. 129 (FP): Jag tycker att det var typiskt – eller inte sensationellt – att man inte fick svar på frågan om det när det gäller kostnaderna är paritetslönesystemet ni vill återinföra eller om det är räntebidragen, som avskaffades 1993 för . Eller är det de hundraprocentiga statliga lånegarantierna till flerbostadshus? Det är ganska intressant. Det finns ingenting i er motion om detta och om vad ni ska göra, utan det är bara en problembeskrivning. Vi fick dock ett intressant besked i två delar av . För det första vill Socialdemokraterna lägga ned och bygga bostäder där. Var man ska ha en ersättningsflygplats går de förbi. För det andra – och det var närmast ännu mer intressant – vill de bygga på Bogesundslandet i . Hur ska människorna där komma därifrån när man inte har tunnelbana eller någonting annat? Hur ska de åka? Det krävs en enorm infrastruktur om man ska åka till . Jag säger inte att det är omöjligt, men kostnaderna för att bygga där är nästan desamma som för att bygga en halv , herr talman. bro eller tunnelbana – det är en betydande investering. Det mest intressanta är det som inte står i motionen, utan bara antyds i problembeskrivningen. Vad vill Socialdemokraterna göra för att det ska bli billigare att bo? Vill de återinföra paritetslånesystemet? Vill de återinföra hundraprocentiga garantier för flerbostadslån? Eller vill de införa räntebidragen? Varje sak av dessa kommer att kosta väldigt mycket pengar för skattebetalarna. 130 (C): Jag satt på mitt arbetsrum och lyssnade och hörde nämna och en dysfunktionell bostadsmarknad i en och samma mening. Då var min tanke och reflexion att det här måste antingen vara oerhört lösryckt eller så har hon inte läst allt som skriver om denna dysfunktionella bostadsmarknad. Jag satt och förberedde mig för då vi ska debattera kommunernas bostadsförsörjningsansvar och skärpningen av kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Vi säger att kommunerna ska ta större hänsyn till den regionala planeringen. Det är ett av alla de förslag som har utretts och presenterats av den nuvarande regeringen. Socialdemokraterna har valt att skriva ett särskilt yttrande. Man är inte emot det här, utan man tycker tvärtom att det här är ganska bra. Men man bemödar sig inte om att gå upp och ta diskussionen och ge kredd åt den här frågan, utan det får jag och en sverigedemokrat göra . Jag gör det gärna. Jag talar gärna om vad det är för fördelar med regeringens politik. glömde att nämna några saker, till exempel att gjorde den här undersökningen och kom fram till att det finns en potential på 40 000 frigjorda bostadstillfällen bara genom att förenkla och underlätta för dem som vill hyra ut sin bostad i andra hand i och med att man låter dem göra det utan att först behöva begära bostadsrättsföreningens godkännande. Hon glömde också att nämna rubriken på den här rapporten som säger att hyresregleringen är elefanten i rummet. Det är en fråga som är viktig att diskutera. Vi kan inte bara arbeta med , som säger, för det är inte där skon klämmer. Det vi sedan hör och ser i är att hennes partikamrater i civilutskottet ständigt talar om förändringar som ska göras i . Man vill till och med tillsätta ytterligare en parlamentarisk kommitté som ska se över helheten i och inte bara regionplaneringsinstrumentet som regeringen har tagit initiativ till att se över, utan alltihop. En värre byggbroms än ytterligare en utredning som ska utreda det som redan har utretts och har tagits fram och bara har varit i bruk får man leta efter. Skylla på kan man alltså göra om man inte vågar ta tag i de stora och svåra frågorna, nämligen hur vi skapar ekonomiska drivkrafter för företag i byggbranschen och fastighetsägare att investera i nya bostäder. Där har vi fortfarande inte hört ett enda förslag från och . Jag måste upprepa frågan som ställde. Vad är det egentligen som ni vill göra som regeringen inte redan gör? Fortsätter man att läsa Handelskammares rapport ser man att det står att det är en missriktad och havererad bostadspolitik som ligger till grund för detta som man kallar för en dysfunktionell bostadsmarknad. Nog för att alliansregeringen har suttit och gjort mycket nytta, men några decennier har vi inte suttit. Det var tidigare regeringar som menade i sin rapport om denna dysfunktionella bostadsmarknad. 131 Statsrådet (KD): Det är intressant att lyssna när ska försöka beskriva en socialdemokratisk bostadspolitik, förutom trätan om att Socialdemokraterna misslyckades med att få till stånd ett tunnelbanepaket och alliansregeringen höll på för att få ihop det komplicerade avtalet. Det kan man diskutera. Men beskedet att vi inte ska revidera PBL när Socialdemokraternas bostadspolitiska talesperson här i har som huvudnummer att, som påpekade, tillsätta en ny PBL-utredning och lägga ned uppfattas inte som socialdemokratisk politik. Det är möjligt att det är socialdemokratisk politik i , men i är det inte det. Men om det nu skulle vara så att vi skulle bygga både på och på Bogesundslandet är problemet hur det tar att få fram detaljplanerna. Det är det som är huvudproblemet. Det är därför kommun efter kommun säger: Vi har hög aktivitet på planarbetet. Ja, nu säger de det, men det tar att få fram planerna därför att vi har en komplicerad planprocess, därför att kommuner har uppemot hundra nationella mål att ta hänsyn till, därför att vi har en övarklagandeordning som skapar möjligheter att driva det här hur långt som helst och därför att vi har en lång rad problem med handläggningstider på olika nivåer. Vi jobbar konkret och praktiskt nu med att förkorta planprocessen. Vi har redan gett mer pengar till länsstyrelserna och mark- och miljödomstolarna för att förkorta deras handläggningstider. Länsstyrelserna har vi stenkoll på. De har kraftigt minskat sina handläggningstider, och vi kommer att ligga på dem ännu mer . Vi tittar över instansordningen för överklaganden för att under rättssäkra och demokratiska former också ha en effektiv överklagandeprocess i stället för som då man kan köra om samma argument i alltför många omgångar. Vi kommer att gå till och föreslå enhetliga byggregler. Jo, därför att vi ska kunna bygga billigare och kunna pressa byggkostnaderna. Ett bra exempel på detta är de kommunala bostadsföretagens gemensamt upphandlade typbostäder – kombohus, som de kallas – som innebär att man för ett fast pris kan avropa ett hus och sätta upp det i olika våningar och tre fyra företag har lagt sina anbud och fått dem godkända. Problemet är de inte får byggas i alla delar av , därför att det kommer kommunala och tekniska särregler som stoppar den möjligheten. Vi vill skapa enhetliga, tekniska regler i för att få till stånd bland annat industriell utveckling, utveckla billigt byggande, utveckla nya produktionsmetoder och inte minst främja det som ur klimatsynpunkt kanske är mest intressant, nämligen trähusbyggande. Konkret handlar det om hur man jobbar med de praktiska problemen för att skapa en snabbare och bättre process, bygga enklare, bygga billigare och därmed också skapa bättre förutsättningar att lösa bostadsbristen. Allt tal om att vi måste göra någonting måste leda till hur vi ska göra det. Annars blir det bara pamfletter. Det är det som är problemet med bostadsdebatten. Det är mycket: Ni borde göra någonting och du borde göra någonting, i stället för att man talar om hur det ska göras. Här har vi en praktisk agenda som vi jobbar med konsekvent. Jag vill påstå att när man utvärderar de här åren när vi nu jobbar med det här kommer man se att det hände oerhört mycket och mycket som kommer att innebära en praktiskt mycket bättre verklighet för många människor. Tyvärr tar det tid innan det slår igenom fullt ut i praktiken, men vi är på rätt väg. Det är bara att fortsätta i ännu högre takt än . 132 (S): Jag vill börja med att vara tydlig. Jag tycker att vi ska bygga på och på Bogesundslandet. Tyvärr är detta inte möjligt, särskilt inte med tanke på den borgerliga politiken. Jag skulle vilja säga att jag faktiskt svarade på frågan. Det är bristen på vilja och politiskt ledarskap som gör att det inte byggs tillräckligt. Jag vet att det går, jag har gjort det själv. Jag har själv suttit med och sett till att leverera det omöjliga. Det är fortfarande effekter av det, inte av de 20 000, utan kringeffekter av att vi skyndade på och plockade fram byggplan på byggplan. Det är de som sätter spaden i jorden , fortfarande. Fila gärna på PBL. Jag har verkligen ingenting emot om man gör den bättre och lättare att hantera. Men det kan ju inte sätta stopp för att det kommer fram fler bostäder. Dagens Stockholmsbarometer är glasklar – byggindustrin minskar kraftigt. Byggindustrin minskar kraftigt i , och folk har ingenstans att bo. Sedan hänvisar ministern i sitt svar till att uthyrning av privatbostäder skulle ge fler bostäder. Snälla bostadsministern, ett plus ett är två, inte tre, inte fyra, utan det är två. Vad som behövs är politisk vilja och politiskt ledarskap. Det är dags att visa det. 133 (C): Vi får höra att det behöver byggas bostäder på , att det är vad som krävs och att det ska finnas politisk vilja för att man ska kunna använda sig av och de både ekonomiska och skattemässiga villkor som finns i bostadspolitiken för att åstadkomma ökat bostadsbyggande. Den kritiken ska inte riktas mot eller mot eller mot mig som sitter i civilutskottet och sysslar med bostadspolitik för Alliansens räkning. Den ska ju riktas mot kommunpolitiker. Jag förstår att udden är riktad mot i . Men den kan också vara riktad mot i där en rödgrön majoritet styr och inte levererar bostadsbyggande utan tvingar kranskommunerna, som ofta är borgerligt styrda, att ta hand om det bostadsbyggande som krävs för att utveckla . Jag kommer själv från en kommun som heter som har 77 000 invånare och passerade i storlek. Vi planerar och bygger 500 bostäder därför att vi använder oss av den möjlighet som finns i för att ligga tidigt ute i planskedet. Vi använder både de allmännyttiga bostadsföretagen och de privata bostadsföretagen och byggföretagens konkurrens för att få fram bostäder som någorlunda svarar mot det behov som finns i en kommun som växer med 1 500 invånare . Det är också verkstad. Rikta därför din uppmaning till Göteborgspolitikerna, kära , för där behövs det verkligen. När det sedan gäller Handelskammares analys konstaterar man i sin rapport att det är den svarta bostadsmarknaden som är det stora problemet. Den svarta bostadsmarknaden kommer man faktiskt till rätta med bland annat genom att ha en hyressättning som på ett bättre sätt motsvarar värdet på den bostad som man har byggt. Konsekvent motsätter sig socialdemokratiska debattörer en politik som syftar till detta, och konsekvent motsätter de sig andrahandsuthyrning som gör svarta kontrakt vita. 134 Statsrådet (KD): Jag tycker att det är frejdigt av att föreslå att vi ska bygga bostäder både på och på Bogesundslandet. Det är möjligt att det finns en stark politisk vilja från henne att göra detta, och hon får kanske börja med att övertala sina partikamrater om det. Men jag håller med om att det krävs politiskt engagemang och ledarskap. Jag brukar faktiskt också lyfta fram som ett exempel på en kommun som relativt väl har klarat bostadsbyggandet. Jag skulle vilja påstå att det nog är en kombination av de olika majoriteterna som har funnits i . Men bostadspolitiken har varit ganska högt på agendan i , till skillnad från hur det har varit i andra kommuner som har både blått och rött styre och som inte har haft denna prioritering. Det finns alltså möjlighet att göra mer inom befintliga ramar. På denna punkt delar jag helt uppfattning. Min uppmaning är också att det går att göra mycket. Man bör också förenkla regelverket. Sedan vill jag också upplysa om att byggandet faktiskt ökar i . Vad Handelskammarens undersökning indikerar är att sysselsättningen i byggindustrin minskar. Det är en eftersläpande effekt. Men vi har också sett att byggandet kommer att öka och minska beroende på konjunktureffekter, finanskris och liknande. Men jämfört med omvärlden ångar på bra. Och jämfört med hur det har varit under finanskrisen är vi på väg åt rätt håll . gäller det att få denna utveckling att lägga sig på en trendmässigt och långsiktigt hög nivå, inte genom åtgärder som blåser upp siffrorna ett enskilt år utan som långsiktigt gör att bostadsbyggande läggs på en betydligt högre nivå, på normaleuropeisk nivå historiskt sett. Dithän kommer vi om vi fortsätter att reformera regelverket. Det politiska ledarskap som efterlyser hoppas jag att hon kommer att visa här i kammaren när hon röstar och när hon jobbar för att genomföra alla de konkreta lagförslag som kommer att läggas på hennes bord. Då får vi se om ledarskapet finns där eller inte. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2013/14:37 om arbetsmiljön 135 Statsrådet (KD): har frågat arbetsmarknadsministern om hon är beredd att snabbt agera för att lagen om offentlig upphandling ändras så att fackföreningar och myndigheter får större möjlighet att agera så att de anställdas trygghet och villkor säkerställs. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill först framhålla att det naturligtvis är av största vikt med en säker och sund arbetsmiljö och att olycksfall i arbete förebyggs och undviks. I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns de grundläggande reglerna om arbetsmiljö, som gäller i varje verksamhet i vilken en arbetstagare utför arbete för en arbetsgivares räkning. utfärdar föreskrifter som preciserar lagens regler för att möta olika typer av risker i skilda branscher. Arbetsmiljöbestämmelserna gäller oavsett om det rör sig om en offentlig upphandling eller inte. Tillsyn över att arbetsmiljöreglerna följs utövas av . Arbetsmarknadens parter är en viktig samrådspart för i såväl föreskriftsarbetet som tillsynsverksamheten. Enligt utstationeringslagen (1999:678) är arbetsmiljölagen tillämplig även när en arbetsgivare som är etablerad i ett annat land än utstationerar arbetstagare här. När det gäller frågan om offentlig upphandling framgår redan av den nu gällande lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () att upphandlande myndigheter bör beakta sociala hänsyn om upphandlingens art motiverar detta. Det finns också möjlighet att utesluta en leverantör som försummat sina skyldigheter enligt arbetsmiljölagstiftningen. Ett nytt EU-direktiv om offentlig upphandling förväntas träda i kraft . I det kommande direktivet har efterlevnaden av skyldigheter på bland annat det arbetsrättsliga området lyfts fram och betonats. Detta har skett genom en ny allmän bestämmelse om att medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att leverantörer vid fullgörande av offentliga kontrakt iakttar tillämpliga miljö-, social- och arbetsrättsliga skyldigheter som fastställts i unionslagstiftningen, nationell lagstiftning, kollektivavtal eller i vissa internationella miljö-, social- och arbetsrättsliga bestämmelser. En förutsättning är att dessa bestämmelser och tillämpningen överensstämmer med unionslagstiftningen. Om tillämpliga skyldigheter inte följs kan anbudet förkastas eller leverantören uteslutas från förfarandet. Att underleverantörer iakttar nämnda skyldigheter ska enligt direktivet garanteras genom lämpliga åtgärder från de behöriga nationella myndigheterna inom ramen för deras ansvar och befogenheter. Regeringen värnade i förhandlingarna av det nya direktivet att ska kunna behålla den svenska modellen där arbetsmarknadens parter ansvarar för kontrollen av kollektivavtalens efterlevnad. Det nya direktivet kommer även att innehålla en ny obligatorisk bestämmelse som bland annat anger att upphandlande myndigheter vid byggentreprenadkontakt och i fråga om tjänster som ska tillhandahållas vid en anläggning under direkt tillsyn av den upphandlande myndigheten ska kräva att huvudentreprenören lämnar uppgifter om sina underleverantörer. Arbetet med att genomföra det nya direktivet har påbörjats, och regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att ge förslag till hur bland annat de nämnda reglerna ska genomföras i svensk rätt. Utredaren, som ska redovisa sitt uppdrag , ska beakta vad har tillkännagett om sådan ändring i lagen om offentlig upphandling att arbetsmiljöhänsyn kan tas och krav på villkor enligt svenska kollektivavtal kan ställa vid all offentlig upphandling. Direktivet ska vara genomfört i svensk rätt från ikraftträdandet, vilket beräknas ske . Avslutningsvis vill jag framhålla att det naturligtvis är viktigt att krav och villkor som ställs i upphandlingar också följs upp och kontrolleras. Det gäller också arbetsmiljövillkor. Det finns anledning att se allvarligt på de brister som finns när det gäller kontraktsuppföljning. För att råda bot på detta är det viktigt att höja kunskapen och kompetensen hos de upphandlande myndigheterna. Detta är också ett av skälen till att regeringen i höstens budgetproposition satsat extra på ett förstärkt och samordnat upphandlingsstöd . 136 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. I går hade jag två möten hemma i . Det första var med lokala fackföreningsordförande då vi diskuterade arbetsmiljön och den senaste tidens dödsolyckor runt om i landet. De fackliga företrädarna var helt överens om att arbetsmiljöarbetet tydligt har prioriterats ned från statens sida under de gångna mandatperioderna. De pekade på det minskade antalet skyddsombud. De ser också att många unga som är nya på arbetsmarknaden inte heller våga säga ifrån om de inte har en trygg arbetsmiljö. Detta kan enkelt kopplas till alla de otrygga anställningsformer som lavinartat har ökat på arbetsmarknaden. hade jag ytterligare ett möte och då med personal. De berättade om minskade resurser. Det innebär att de inte kommer att ha resurser för att inspektera i den omfattning som de har gjort. Att i detta läge fortsätta nedrustningen av kan enbart beskrivas som att regeringen inte har något större intresse av att satsa resurser i den omfattning som krävs. Regeringen visar tydligt med sin framlagda budget att man inte prioriterar arbetsmiljön eller arbete. De allra flesta av oss vet att lagen om offentlig upphandling inte fungerar till fullo, då de allra flesta tycks vara rörande överens om att de upphandlande myndigheterna inte i någon större omfattning beaktar eller ens har resurser att följa upp sina upphandlingar. Många rapporter finns om att villkor och arbetsmiljöarbete får stryka på foten när det handlar om lägst priser. Precis som ministern säger i sitt svar finns det dock möjlighet att utesluta en leverantör som har försummat sina skyldigheter enligt arbetsmiljölagstiftningen. Jag har på olika sätt försökt att kontrollera hur många entreprenörer som har uteslutits av den anledningen, men jag har inte hittat några uppgifter. Eftersom ett nytt EU-direktiv om offentlig upphandling förväntas träda i kraft är det förvånande att regeringen inte har lagt fram en skarpare tidsplan för det arbetet. Om regeringen verkligen hade prioriterat arbetet med att skärpa villkoren för dem som arbetar på den svenska arbetsmarknaden är det svårt att förstå varför man inte har ett färdigt förslag , när direktivet ska träda i kraft. EU-direktivet tillsammans med regeringens påstått höga ambitioner när det gäller att bevara den svenska modellen gör att de allra flesta inte uppfattar att regeringen ens lever upp till sin retoriska ambition med sitt arbete i frågan. Direktivet ska vara genomfört i svensk rätt från ikraftträdandet. Vore jag konspiratoriskt lagd kunde jag påstå att regeringen gör allt för att fördröja införandet av svenskt kollektivavtal vid offentlig upphandling, trots att ministern med emfas hävdar att regeringen i förhandlingarna värnar att ska kunna behålla den svenska modellen där arbetsmarknadens parter ansvarar för kontrollen av kollektivavtalens efterlevnad. Jag kan nog med stor säkerhet hävda att ingen facklig företrädare jag har kontaktat känner att regeringen är en garant för den modell den säger sig värna. Avslutningsvis vill jag bara säga att ministern och jag inte skulle ha haft den här diskussionen om kontrollsystemen hade fungerat. Men eftersom regeringen under sina år vid makten konsekvent försämrat och de fackliga organisationernas möjligheter till kontroll och uppföljning är det inte förvånande att vi står här . Med anledning av detta blir min fråga till ministern hur många entreprenörer ministern känner till som har uteslutits vid olika upphandlingstillfällen. 137 (S): Jag får tro att statsrådet har bråttom. Det är ju , och senare ska den bli. Det var en intressant debatt om bostadsbyggandet. När byggandet nu kommer i gång, vilket jag hoppas att det gör, behöver vi friska byggnadsarbetare. Byggbranschen är känd för att ha en hög olycksstatistik. Både Mejern och jag är byggnadsarbetare, och vi fick väl lära oss ganska snabbt att det gäller att se sig för så att man inte drabbas av någon olycka. Vi såg på byggena att många skadade sig i arbetet, och vi såg många äldre byggnadsarbetare som hade förslitningsskador. Vi själva har väl också drabbats av någon olycka när vi har fallit från någon stege eller bock vi har jobbat ifrån. Men att gå till jobbet och aldrig få komma hem igen, på grund av att man har förolyckats, är helt oacceptabelt. har ju varit väldigt olycksdrabbad sedan starten . Det är 5 personer som har dött. 280 olyckor har skett, och till det kommer ca 480 tillbud. Byggindustrier har enligt tidningen inte tillräckligt med information för att korrekt kunna uttala sig om arbetsmiljöförhållandena på , men de kan enligt den statistik man följer konstatera att olycksstatistiken är högre där än genomsnittet i byggbranschen. Byggbranschen ligger på femte plats när det gäller antalet arbetsplatsolyckor. , 2012, omkom 6 personer på byggarbetsplatser. Därför har företrädare för 17 organisationer tagit fram en avsiktsförklaring med det gemensamma målet att ingen ska förolyckas på sin arbetsplats på grund av säkerhetsbrister. Det här lämnade man till förra arbetsmarknadsministern i . Jag skulle vilja fråga statsrådet om han vet vad som har hänt med avsiktsförklaringen. Enligt tidigare statistik, –2010, lever unga farligt på landets byggen. 2 825 ungdomar i åldrarna 16–skadades i olyckor på byggarbetsplatser, och av dem skadades 116 under sin utbildning. Totalt av alla som skadades var 84 under . dog 78 personer på byggarbetsplatser. Det visar att det här har pågått . Att man då avlövar så som man gjorde när man kom till makten , och även lägger ned , gör säkert att i alla fall medlemmar – och säkert många därtill – känner att en byggjobbares liv är mindre värt. Det tror jag inte att tycker, och ingen annan heller, men det är lätt att få den uppfattningen. Om det var lika många journalister, läkare eller till och med politiker som förolyckades på arbetsplatsen kanske man skulle komma med åtgärder mycket tidigare. 138 Statsrådet (KD): Det är två diskussioner här. Jag börjar med den mer allmänna diskussionen om arbetsmiljö, inte minst inom byggbranschen. Den kanske i första hand ligger på arbetsmarknadsministern, men vi kan ändå konstatera att vi har haft en långsiktigt nedåtgående trend när det gäller olycksfall i arbetslivet och arbetsolyckor av olika slag. Vi har haft en viss ökning av vissa typer av olyckor , men 2012 hade vi till exempel 45 dödsolyckor. Det har bara slagits en enda gång i historien, och det var 2009 då vi hade 41 döda. har det varit betydligt fler. Sammantaget har vi alltså haft en utveckling som har varit positiv. Vi ser dock en del tendenser, som delvis kan ha att göra med konjunktureffekter – 2009 var då vi hade en hel del neddragningar på arbetsplatser, vilket gör att det kanske blev färre olyckor. Konjunkturuppgången som kom 2010 kan ha ökat det något.