prot · H00973 · 2013-03-06 00:00:00 — Miljöhot och miljökatastrofer är också källor till konflikt. Som vi alla vet bidrar konflikter oftast förutom till direkt lidande för befolkningen också till brusten respekt för mänskliga rättigheter, ekonomisk tillbakagång och större påfrestningar på miljön. Därför hänger alla dessa delar ihop. Jag vill sluta där jag började och poängtera hur kul, intressant och inspirerande det är att debattera dessa frågor, att stå här tillsammans med kollegerna och driva en politik för den fortsatta utvecklingen av vårt arbete med de medel som vi kan bidra med till en global utveckling och därmed en bättre livssituation för människor runt om i världen. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 61 HANS (V) replik: sade inledningsvis att det inte räcker med vacker retorik i talarstolen. Men i fall räcker det med vacker retorik för att synliggöra den bristande samstämmighet som finns i regeringens breda utvecklingspolitik. Många av de saker som här lyfte fram i talarstolen som han vill uppnå med svensk biståndspolitik motverkar den borgerliga regeringen genom insatser på andra områden. Jag kan ge två konkreta exempel. lyfte fram rätten att äga sin egen mark som någonting oerhört viktigt: Vi måste se till att fler människor får äga och kontrollera sin egen mark. Jag skulle vilja säga till att ett av de största hoten för många småbönder i , många av dem kvinnor, just när det gäller rätten till deras mark är det som kallas land grabbing, när multinationella företag och utländska stater på olika sätt genom att lura dem försöker ta kontrollen över deras mark. Det är ett av de största hoten mot fattiga människors tillgång till sin egen mark. Tyvärr ser vi att också bidragit till det. Vi ser hur pensionspengar har kritiserats. AP-fonder har kritiserats för att de använder våra pensionspengar för att investera i så kallad land grabbing. Vi har sett i länder som i och hur svenska biståndsmedel också har bidragit till land grabbing, till att fattiga människor har förlorat rätten till och kontrollen över sin egen mark. talar också om hur viktigt det är med frihandel, att vi ska montera ned handelshinder. Problemet är att EU nu har sagt, med uttalade stöd, att man höjer tullarna för en lång rad men också länder i , om de inte undertecknar de handelsavtal som EU vill att de ska underteckna. Det här går inte riktigt ihop. Det går inte att ena dagen stå här i talarstolen och tala om vikten av frihandel och höja tullarna för fattiga länder i . Det går inte att tala om rätten till sin egen mark och sedan ge biståndspengar till projekt som bidrar till land grabbing. Det håller inte ihop, . 62 (M) replik: Att jag och har olika syn på handel och frihandel är nog väl känt. Självklart vill vi ha fungerande regelverk och system. När vi genomför landreformer och liknande förespråkar vi givetvis inte land grabbing, utan vi vill vara med och bygga institutioner och kapacitet i länderna så att de kan genomföra jordägarreformer på ett bra sätt. Sedan innebär det inte på något sätt att vi är emot sjysta affärer där även internationella företag går in och investerar. Svenska Lantmäteriet är en del av dem som är med och stöttar och bidrar till att man ska kunna genomföra sådana reformer på ett bra sätt. Hans nämnde , och det är ett av de länder där det är en enorm svårighet för bönder som inte har rätt att äga marken att kunna utveckla den. Det kan säkert finnas saker som inte går alldeles rätt till i alla lägen där, men då måste vår ambition vara att ställa krav på biståndet för att få utveckling på ett bra sätt, att det går rätt till och kommer befolkningen till del. När det gäller frihandel och frihandelsavtal är vi pådrivande, men i en förhandling är man två parter. Även där kan man använda handelsavtal för att ställa krav på utveckling. Det finns ett land i närheten till EU, , där man stoppar vissa delar av frihandel på grund av att den demokratiska utvecklingen går i fel riktning. Självklart är det då viktigt att kunna använda det som ett påtryckningsmedel. Men det råder nog inga tvivel om att inom EU och även i övriga världen är den pådrivande kraften vad gäller införande av nya frihandelsavtal, öppnande av gränser och rivande av handelshinder. 63 HANS (V) replik: Om vi då börjar med frågan om land grabbing välkomnar jag den plötsliga omläggningen av den borgerliga regeringens breda utvecklingspolitik, att man inte längre ska stödja land grabbing i någon form. Då ser jag verkligen fram emot att till denna kammare och till utrikesutskottet få konkreta förslag på reformer av svensk utvecklingspolitik från den borgerliga regeringen när det gäller till exempel att skärpa direktiven för så att de inte går in och investerar i fler företag som bidrag till land grabbing, vilket de gjort tidigare. Då ser jag fram emot att man skärper ägardirektiven för AP-fonderna så att de inte fortsätter att investera i företag som bedriver land grabbing. Jag ser också fram emot att se skärpta riktlinjer till Sida så att Sida nu aktivt verkar i de länder där de bedriver arbete, till exempel med att stötta jordbrukssektorn så att man motverkar land grabbing i många fattiga länder. När det sedan kommer till handelspolitiken är det helt sant att och vänsterparti är oeniga när det kommer till en hel del handelsfrågor. Men jag måste nog ändå erkänna att jag trodde att våra två partier var eniga om att vi är motståndare till handelshinder mot de fattigaste länderna, att vi var eniga i kampen för att EU ska montera ned de handelshinder som finns mot världens fattigare länder och mot . Men i det här läget är det faktiskt så, , att det är jag som från sida förespråkar frihandel, att alla fritt ska kunna exportera till EU:s inre marknad. Och det är parti som har varit med och stött att kommissionen nu hotar en lång rad och länder i och i att höja tullarna mot dessa länder. Retoriken och verkligheten går inte riktigt ihop, , och det är väl det som är dilemmat. Ni bedriver inte en samstämmig utvecklingspolitik. Det ni gör med den ena handen slår ni sönder gång på gång med politiska beslut som ni fattar på andra politikområden. 64 (M) replik: Det finns mycket av det som säger som även det är retorik och som det går att ha många synpunkter på. När det gäller exempelvis ägardirektiven för är det så, och det är väl medveten om, att det redan har gjorts ganska stora förändringar där just för att komma till rätta med de delar som har blivit kritiserade. har vi prioriterat för att de har en effektiv och i många fall väldigt bra verksamhet. Där har åter jag och Hans olika åsikter. När det gäller frihandelsavtalen vill jag återigen säga att när ett avtal skrivs under görs det av två parter, och då är det en förhandling. Från sida är vi tydliga med att vi vill nå en situation där vi har fler frihandelsavtal och river handelsbarriärer. Men det är självklart viktigt att vi har en dialog så att det inte bara är ett frihandelsavtal från en part utan ett ömsesidigt avtal som innebär att handeln kan gå i båda riktningar. 65 (FP): En svensk politik för global utveckling beslutades i 2003 i politisk enighet och lade grunden för en samstämmighet för global utveckling där alla departement inom har ett ansvar att bidra till målet om en rättvis och hållbar global utveckling. Det är regeringens ansvar att konkretisera hur samstämmighet och samverkan ska stärka arbetet för en rättvis och hållbar global utveckling genom bland annat verksamhetsspecifika och uppföljningsbara mål. Regeringen har i den femte skrivelsen, Att möta globala utmaningar, presenterat resultatredovisningen för 20082010 och konstaterar i skrivelsen, som lämnades till , att framsteg har gjorts men att arbete återstår för att fullt ut genomföra en samstämmighetspolitik för global utveckling. I årets skrivelse ligger fokus på den globala utmaningen ekonomiskt utanförskap. Det övergripande målet för PGU är att bidra till en rättvis och hållbar utveckling. Därför är det viktigt att målens mätbarhet ska vara prioriterad och fortgå. Genom ökad samstämmighet mellan olika politikområden i linje med politik för global utveckling stärks det svenska bidraget för att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Vid kom världens ledare överens om åtta millennieutvecklingsmål som skulle uppnås 2015. Det är nu bara kvar till denna tidsgräns. Vi kommer inte att uppnå alla delmål. Därför är det viktigt att inom EU även i fortsättningen ska ha en hög profil i arbetet med frågor om samstämmighet för utveckling. ska också arbeta för ett starkare engagemang för demokratisering, yttrandefrihet och jämställdhet men också arbeta för minskad barnadödlighet samt ökad tillgång till rent vatten och sanitet. Tillgång till fullgod sanitet påverkar hälsa, livsmiljö och möjlighet till utbildning och arbete. Vi har stora utmaningar som ligger i de demografiska förändringar som vi ser i många utvecklingsländer . Dels kan man se en åldrande befolkning, dels en hög ungdomsarbetslöshet. I en alltmer globaliserad ekonomi påverkas alla länder av ekonomiska kriser. För att motverka ekonomiskt utanförskap måste utvecklingsländerna stärka egna inhemska resurser som kan bidra till utveckling och fattigdomsbekämpning. En viktig källa för inhemsk resursmobilisering är skatteintäkter från ekonomisk verksamhet. Kapitalflykt från utvecklingsländerna genom kriminella aktiviteter såsom drog- och vapenhandel och korruption minskar dessa länders möjlighet till stabilare förhållanden. Vad gäller fokusområdet handel med jordbruksprodukter konstaterar regeringen i skrivelsen att målet är att bidra till en ökad export av jordbruksprodukter från utvecklingsländer som i sin tur kan vara en bidragande orsak till ett minskat ekonomiskt utanförskap. finns betydande handelshinder inom och EU för fattiga länders export av jordbruksvaror. Handelspotential för fattigdomsbekämpning, tillväxt och hållbar utveckling är mycket stor. Därför är det viktigt att EU spelar en central roll i utvecklingen av ett internationellt handelssystem. har varit pådrivande internationellt för det handelsrelaterande biståndet. Det är viktigt att regeringen prioriterar att analysera fattigdomsperspektivet i det handelsrelaterande biståndet för att se hur ökad handel gynnar de fattigaste människorna i utvecklingsländerna. har den globala livsmedelsförsörjningen fått en framträdande plats och roll i den internationella debatten och av många olika aktörer. En effektiviserad och mer hållbar produktion och export av jordbruksprodukter är grundläggande för ökad livsmedelstrygghet. Detta är viktigt för att försörja brukarna själva. Här är det viktigt att lyfta fram kvinnornas roll och situation vad gäller global livsmedelsförsörjning. Om villkoren för till exempel kvinnorna på landsbygden förbättrades skulle antalet hungriga människor minskas med kanske 100150 miljoner. Svensk handel och svenska investeringar kan bidra till att bryta fattigdom och fattiga människors och länders ekonomiska utanförskap. Det är av stor vikt att bidra till ett socialt och miljömässigt hållbarhetstänkande hos företag och andra aktörer på marknaden. Det är viktigt att den parlamentariska kommittén gällande översyn av exportkontrollen av krigsmateriel har påbörjat sitt arbete att utreda möjlighet att öka öppenheten inom den svenska exportkontrollen. Det är viktigt att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Miljö- och klimatförändringar har störst påverkan på människor som lever i fattigdom. Kvinnor och barn blir ofta hårdast drabbade. En verkningsfull klimatpolitik förutsätter att och andra industriländer tar ledningen och ansvaret för åtgärder inom sina egna landsgränser men också i utvecklingsländerna. Gemensamma strategiska insatser och breda lösningar kan bidra till att minska bördan för de länder som hyser stora flyktinggrupper. Hjälp till flyktingar och internflyktingar kräver insatser på flera områden. har omfattande stöd till humanitära organisationer och har bidragit till arbetet med att finna varaktiga lösningar för flyktingar och skyddsbehövande. Ett hållbart hälsosystem, ökad tillgång till läkemedel samt hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder är viktiga för att bekämpa smittsamma sjukdomar och andra hälsohot. Avslutningsvis vill jag att vi fokuserar på att förbättra levnadsvillkoren för de flickor och kvinnor som drabbats av hiv och på att minska antalet nya hivsmittade. Arbetet för homo-, bi- och transsexuella personers rättigheter är också en viktig utmaning för och andra industriländer. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 66 (C): Politik för global utveckling handlar om politik för frihet frihet från förtryck, hunger, okunskap, sjukdomar, krig, klimathot och diskriminerande strukturer. Som tidigare framgått i debatten firar vi med en politik för global utveckling. Vi var överens i kammaren och lade grunden för det arbetet. Under Alliansens regeringstid har vi alla försökt ta detta arbete vidare, och det hedrar inte minst den ansvariga ministern. Det handlar om att kunna fokusera på några tydliga områden. Vi pekade ut sex fokusområden som skulle gälla 20102012. Det var förtryck, ekonomiskt utanförskap, klimatförändringar och miljöpåverkan, migrationsströmmar, smittsamma sjukdomar och hälsohot samt konflikter och sviktande stater. Det handlar om en hållbar utveckling, om långsiktig politik. har vi en skrivelse som rör främst ett av dessa sex fokusområden, nämligen ekonomiskt utanförskap. Vi talar om socialt och ekonomiskt utanförskap. Fattiga länders och människors möjligheter att delta, bidra till eller dra nytta av globaliseringen är förstås helt avgörande för att alla ska känna sig innanför och delaktiga och ha möjlighet att påverka. Det handlar om behovet av en inkluderande tillväxt. Det är också ett tydligt medskick från + 20. Det är betydelsefullt för att kunna klara att förena millenniemålsarbetet med arbetet för att lösa klimatutmaningarna, klimathoten. Vi har sett och ser den ekonomiska krisen följas av livsmedelskris, klimatkris, krig och konflikter. Det kräver av oss alla en förmåga att anpassa sig och att hantera kriser men också att solidariskt arbeta för en hållbar global utveckling. Det handlar om arbete för samstämmighet, här hemma, i EU och i de internationella strukturerna. Vi kan se att vi har nått en bit på vägen. När jag började titta på politik för global utveckling var det rätt skakigt. Hur kunde vi följa upp? Jag minns den första uppföljningsskrivelse jag såg. Den var inte helt enkel att jobba med. Vi har haft diskussioner kring detta. Jag är dock glad när jag läser den skrivelse vi har haft att behandla i utskottet. 22 prövas på handels-, investerings-, migrations-, säkerhets- och miljöpolitikens område. Det gäller även teknologiöverföring och bistånd. Detta index visar att , åtminstone 2011, intog tätplatsen. Jag gratulerar ministern till detta arbete. har dock en del minusposter. Även dessa lyfts fram, vilket också hedrar. Man pekar på säkerhetsfrågorna där främst krigsmaterielexporten, som har varit upp i debatten tidigare, lyfts fram som en svaghet. Vi har lyft in dessa frågor i en särskild utredning, så även här möter vi de målkonflikter som finns med handling. Det innebär inte att det är lätt och enkelt. Själva grunden för målkonflikter är ju att de är svåra att hitta rätt avvägning på, dessutom. Ett annat område där vi har en svaghet är teknologiöverföring och investeringar i fattiga länder. Även här tycker jag att man, med den miljöteknikstrategi som har tagits fram och som gäller till 2014, kan se att det finns en vilja till handling och en vilja att försöka lösa en del av de brister som finns. Jag minns också den signal som kom genom förra peer review från , när vi hade dem här. Den pekade på att vi inte klarade den interna sammanhållningen. När man läser betänkandet och en del av reservationerna framkommer synpunkter på detta. Jag tycker att skrivelsen ger en vägledning för oss alla, när man säger att vi ändå har gjort skillnad. Även här har utvärdering givit oss ett erkännande när det gäller handel och utveckling. Det handlar om att resurser har avsatts för arbetet internt och att myndigheterna har använts väl. Det är också viktigt. Det gäller inte bara att se regeringens inre liv, utan det handlar också om att säkerställa hur hela den offentliga verksamheten fungerar, där myndigheterna måste med på tåget. Själv kan jag som centerpartist glädja mig särskilt åt den tydlighet som finns om samarbetet med landsbygdsdepartementet, och , med de regelbundna möten på olika nivåer som pekas ut för att nå vidare i samstämmighetspolitiken. Jag tycker också, herr talman, att det med tanke på vad jag läser i en del reservationer finns skäl att lyfta fram att regeringen nu inte väjer för att tydliggöra målkonflikter. Jag tycker att det är en bra modell för att jobba framåt, att inte bara måla i rosenskimrande färger utan peka ut var det finns tydliga målkonflikter. Sedan är det upp till debatten och upp till oss att försöka hitta lösningar i det sammanhanget. Jag är glad att det lyfts fram på ett så bra sätt. Jag tycker att det är ett sätt att redovisa till som fler kanske skulle kunna följa. Ett av de områden som har lyfts fram och som är viktigt när vi pratar om ekonomiskt utanförskap och pratar om att åstadkomma en politik för utveckling som är hållbar är naturligtvis att också lyfta jordbruket och jordbrukets centrala roll för att nå en inkluderande tillväxt. Det handlar om livsmedelsproduktion för den nära marknaden. Det handlar om förutsättningar för att få ekonomisk utveckling. Jag med flera var i och kunde med glädje möta en ung jordbrukare som helt plötsligt hade upptäckt att han hade ett framtidshopp. Han såg framför sig möjligheten att inte bara köpa en ny lastbil, som han hade lyckats med , utan också bygga sitt jordbruk för att kunna köpa den mark som han nu producerade på. Där fanns det hopp. Där fanns det möjligheter i den unga familjen i en annars ganska svår situation, med markförhållanden som inte är av vårt snitt, kan man lugnt säga. Markägandet ser ju helt annorlunda ut. Det har inte varit några skiftesreformer i många av de länder som vi pratar om. Jordbruket och livsmedelsproduktionen är naturligtvis avgörande för att kunna bekämpa fattigdom och för att kunna ge människor möjligheter att förändra sin situation. Då handlar det också om att skapa ekonomiska förutsättningar, möjligheter till mindre lån som kan ge början till en utveckling. Det gäller marknadsfrågor, transportmöjligheter, utbildning, och ägandefrågor, som vi har berört, samt inte minst kvinnornas möjligheter att vara delaktiga och också vara aktiva brukare. En del i detta är att vi klarar klimatfrågorna. Utan att vi möter med anpassning och kraftfulla åtgärder för att minska klimathot och klimatbelastning kommer förutsättningarna för ett hållbart jordbruk inte minst i många av de sköra områden som vi pratar om att vara väldigt svåra. Det är därför oerhört viktigt att vi inte missar den delen av ekvationen när vi pratar samstämmighet. När vi tittar på den skrivelse som finns, finns det skäl att lyfta företagande och investeringar. Vi fick ju kritik för att vi var dåliga på det. Jag tycker att det finns skäl att ge beröm för de steg som har tagits. Det handlar om att utveckla CSR i företagandet och försöka lyfta det som en viktig del av samstämmighetspolitiken samt, skulle jag vilja säga, till det koppla också frågan om sustainability, alltså inte bara CSR utan CSRS, så att även hållbarhet finns med. Jag noterar med glädje att till exempel exportkreditsidan har fått ett tydligt uppdrag att inkludera hänsyn till mänskliga rättigheter när man prövar frågan om ansvarsfullt företagande. Det är bra och viktigt. Bra och viktigt är också det arbete som görs för att få fungerande regelverk i staterna. Det bygger på fungerande regelverk om man ska klara att möta de diskussioner som till exempel lyfter om skatteflykt. arbete på det området är naturligtvis värdefullt. Eftersom tiden har runnit i väg vill jag nu bara sammantaget konstatera: Det är en tydlig uppföljning med målkonflikter redovisade. Vi ser vad gäller ekonomiskt utanförskap att det sker handling framåt. Man kan alltid diskutera takten, men det sker handling framåt. Den interna processen, som vi tidigare efterlyste, har blivit bättre fungerande. När vi tittar på de övriga fem fokusområdena hoppas jag att vi också ska se den samstämmighet som vi nu ser när det gäller ekonomiskt utanförskap. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 67 (KD): De globala utvecklingssträvanden som vi aktivt arbetar för gör faktiskt skillnad. FN:s millenniemål om halverad världsfattigdom, förbättrad tillgång till rent vatten och bättre levnadsvillkor i slumområden har redan uppnåtts. får allt fler pojkar och flickor möjlighet att gå i skolan. Men i en värld där många fortfarande lider svårt av ofrihet och fattigdom kan vi inte luta oss tillbaka. Vi varken kan eller får vara nöjda med att nästan en miljard människor går kroniskt hungriga eller att de universella, okränkbara och odelbara mänskliga fri- och rättigheterna på många håll alltjämt bara är en lyx som är vigd åt ett utvalt fåtal. För varje mun som mättas, för varje kvinna som kommer in på arbetsmarknaden och för varje individ som tillåts tänka, skriva, tala, rösta och tillbe fritt, desto större blir chanserna till utveckling. politik för global utveckling, PGU, som vi nu diskuterar, sätter ramarna och ambitionsnivån för vårt bidrag till en rättvis och hållbar global utveckling. Det svenska utvecklingssamarbetet är ett viktigt redskap i dessa strävanden. som Dacländernas och EU:s samlade bistånd minskar lever Alliansregeringen upp till enprocentsmålet. Med en stor och diversifierad uppsättning verktyg i utvecklingssamarbetets verktygslåda står vi väl rustade att skapa en global utveckling som kommer än fler människor till godo. Oavsett vilket verktyg vi talar om, måste vi kunna säkerställa att biståndsinsatserna får önskad verkan, det vill säga att de verkligen bidrar till att minska världsfattigdomen och främjar en hållbar utveckling. Organisationen Dac, som gör olika beräkningar av hur biståndet ska användas och hur man kan beräkna biståndet, har riktat kritik om bristande mätbarhet i det svenska biståndet. Det ska vi ta på allvar. I arbetet med att göra utvecklingssamarbetet mer resultatorienterat får vi dock inte glömma att mätbarhet är ett relativt begrepp. Insatser som syftar till att tillgodose grundläggande behov har ett kortsiktigt tidsperspektiv vars resultat tämligen enkelt låter sig mätas. Andra insatser syftar till att få till stånd långsiktiga, strukturella förändringar. Exempelvis barns rättigheter är svårare att kvantitativt mäta än massvaccineringars hälsofrämjande effekter. När allt kommer omkring är det inte de kortsiktiga resultaten utan biståndets förändrande kraft som vi vill kunna redovisa. Det är i stor utsträckning detta som PGU:n handlar om, nämligen att politiken ska verka för långsiktighet och hållbarhet. För att säkerställa ett högkvalitativt svenskt bistånd är också en kontinuerlig, oberoende och professionell uppföljning och utvärdering A och O. Sadev levde inte upp till dessa krav och har därför nu ersatts av en kommitté i form av en expertgrupp som ska kvalitetssäkra det svenska biståndet. Det är ett uppdrag som ska tas på fullaste allvar. Vi hoppas att denna uppföljning ska säkra kvalitet, kontinuitet och professionalism. Utan att förringa utvecklingssamarbetets viktiga roll i globala utvecklingssträvanden får vi inte lura oss att tro att det utgör en helhetslösning på världens utvecklingspolitiska utmaningar. Men vi vet att nationella beslut får globala återverkningar och därför bidrar till att styra den globala utvecklingen i den ena eller i den andra riktningen. Liksom biståndspolitiken har också handels-, närings- och jordbrukspolitiken förmågan att skapa en positiv förändring globalt.