prot · H009108 · 2013-05-21 00:00:00 — För att säkra tilliten till livsmedel i och inom EU behöver livsmedelsföretagarna nu arbeta målmedvetet för att förtjäna konsumenternas förtroende. Jag informeras fortlöpande om att det arbetet redan har startat bland våra livsmedelsföretag. Livsmedelslagstiftningen är till största delen EU-harmoniserad. Bakgrunden till att EU tog över ansvaret för livsmedelssäkerheten och folkhälsan i medlemsländerna är att en serie livsmedelskriser bland annat hade gjort brittiskt nötkött och belgisk choklad omöjliga att sälja på den inre marknaden på grund av galna ko-sjukan respektive dioxinföroreningar. EU agerade då kraftfullt för att konsumenternas säkerhet och förtroende skulle återvinnas. EU agerar också , även om det framför allt handlar om brister i redligheten och inte om hälsorisker. Livsmedelsregler beslutas gemensamt inom EU. kan inte på egen hand bestämma regler på det området. Jag kommer därför att noga analysera de åtgärdsförslag som presenterat för att stärka efterlevnaden av reglerna i livsmedelskedjan. Det är viktigt att svenska ställningstaganden leder till regler som verkligen gör nytta. Regeringens vision om det nya matlandet handlar om att säkra jobben i svensk livsmedelsproduktion. En viktig del här är att jobba med att öka fokus på svensk mat och att stärka konsumenternas kunskap om maten. Vi har en livsmedelsindustri som är en stor och viktig arbetsgivare, och vi har en turismsektor som växer. Genom att satsa på det som vi är bra på mat och turism, var för sig och i kombination kan vi skapa tiotusentals nya jobb i hela landet. För att visionen ska bli verklighet har jag en strategi som sträcker sig över hela kedjan, från jord till bord, från storkök till lyxkrog. Vi har kunnandet, råvarorna och konsumenternas förtroende. Detta ska vi ta vara på för att säkra jobben i livsmedelssektorn. 53 (S): Jag tackar landsbygdsministern för svaret. Att vara företagare handlar om många möjligheter och utmaningar. Först ska du ha en bärande idé som kan komma ut på marknaden. Sedan måste idén ha en sådan bärkraft att den i princip finansieras genom kundernas direkta beställningar, alternativt utvecklas först genom finansieringen via eget kapital alternativt lånat kapital. Produkten kommer sedan att testas på marknaden, och om kunderna gillar produkten eller tjänsten blir förtroendet så starkt att fler kunder köper dessa produkter eller tjänster. vinner produkterna eller tjänsterna snabbt förtroende. kan det ta år av utveckling innan kunderna är redo att ge det förtroendet till producenterna och det blir lönsamhet. Produktutveckling, produktion, försäljning, marknadsföring och lönsamhet är alla avnämare av det som slutligen kallas förtroende eller kundnytta eller kundernas behov skapade som nödvändiga kring att investera i det som erbjuds på marknaden. Förtroende är honnörsordet. Det kan vinnas genom en långvarig dialog mellan producenter och kunder. Det kan försvinna bort och raseras genom fundamentalt slarv eller bedrägligt beteende visavi kunderna-konsumenterna. Detta är grunden för producent-kund-interaktionerna. En mobiltelefon går att ersätta med en annan. Den är inte livsnödvändig för kundens existens. Möjligen kan vissa realtidsyankees tycka det, men vi kan som människor klara sig utan mobiler, om det skulle krisa. Det vi inte klarar oss utan är dock mat. Maten gör att vi ständigt kan uppvisa en växande befolkning som lever , är aningen friskare och generellt sett mår bättre. Vi behöver mat för att överleva, helt enkelt. Mat är något som kunder och konsumenter handlar i princip . Den kräver noggrann omsorg och inte minst en mycket noggrann kontroll, så att varje person som köper mat kan känna trygghet i det som vi stoppar i oss. För att undvika onödiga tillsatser gifter, produkter som är felmärkta för att öka lönsamheten med mera krävs därför en kraftsamling utöver det vanliga. Det räcker inte med att, som landsbygdsministern skriver, lägga ansvaret på livsmedelsföretagarna, eftersom de är delar av pusslet. Det behövs mycket tydligare kontroll och politisk vilja. Det har funnits en rad händelser som gång efter annan sätter livsmedelsproduktionen och konsumenterna i fokus: galna ko-sjukan, dioxin i fisk, salmonella, felmärkt fläskfilé som sålts som oxfilé, häst i lasagne, EHEC och mängder av andra incidenter som i grunden handlar om ett förhållningssätt till maten som inte är acceptabelt. Ju längre från produktionen som konsumenterna kommer, desto svårare är det att vara kritisk konsument. Ju färre livsmedelshandlare som äger hela produktionsledet, desto svårare blir det att vara kritisk i produktionsledet mellan primärproducenter, grossister, livsmedelshandlare och till slut konsumenter. Eftersom ministern tar upp ämnet måste jag kommentera det: Livsmedels- och jordbrukssektorn är EU:s nästa största näringsgren. Den omsätter ca per dag. Givetvis har den en inverkan på människors vardag. Det handlar om att 500 miljoner konsumenter får bra mat , som miljontals människor är anställda inom sektorn. Givetvis är det en bärande gren som står i ständig utveckling, och som en sådan ska också spelreglerna vara sådana att fusk ska minimeras. I ett som har 26 ½ miljoner arbetslösa, varav har en arbetslöshet på närmare 430 000 människor, känns det som att jobben är viktiga oavsett var de finns. Eftersom landsbygdsministern i sitt svar påminner om att jordbruks- och livsmedelssektorn är EU:s näst största näringsgren känns det extra märkligt att ägna så litet tid och kraft åt sektorns trovärdighet gentemot dem som via skattemedel och inköp av livsmedel håller näringen sysselsatt, det vill säga konsumenterna. När varje arbetstillfälle är oerhört väsentligt måste också den näringsgren som vi diskuterar och som till stora delar är beroende av direktstöd ha någon form av grund. Jag ställer frågan till landsbygdsministern: åtgärder vidtar ministern för att ska vara ledande i livsmedelsproduktionen? 54 Landsbygdsminister (C): Tack för interpellationen! Det är viktiga frågor som diskuteras i den här debatten, tycker jag. har frågeställningarna utvecklats jämfört med den interpellation som är ställd till mig, men jag tar jättegärna även den debatten. Vi har, som jag tror att väl känner till, från regeringens sida initierat en vision om Matlandet som har fem fokusområden. Ett av dem handlar om primärproduktionen, kring bonden, kring fiskaren, kring renskötaren, som är primärproducenten. Ett av de mål som vi har för detta fokusområde är att produktionen ska ökas, bland annat av skälet att vi har förutsättningar för det, att det ger jobb och framför allt att det ger ett underlag till den efterföljande förädlingsverksamheten, där kanske än fler jobb finns att få i skilda delar av landet men framför allt på den svenska landsbygden och i landsbygdens närhet, eftersom det är där som primärproduktionen finns. Denna debatt kommer vi att återkomma till i närtid, tror jag, apropå att inte minst jordbrukspolitiken inom Europeiska unionen håller på att omformuleras just nu och ska beslutas inom en relativ närtid. I grundfrågan vill jag ändå slå fast att det är företagaren som hanterar livsmedel som har primäransvaret för att våra livsmedel är sunda och säkra. Detta är ju dessutom någonting som faktiskt fastslogs under en tidigare regerings era. Det är inte jag som har hittat på detta. Det kom sig av, som jag har sagt i mitt svar på interpellationen, att det fanns ett antal så kallade skandaler som föranledde EU att ta över det här, och var det faktiskt en socialdemokratisk ministär vid makten i vårt land. Det är alltså företagaren som har primäransvaret. Därtill finns det ett offentligt kontrollsystem som fram tills nu till dels har utövats av till exempel kommunerna. har vi i regeringen beslutat att flytta kontrollen av de animaliska produkterna till det centrala organet, detta beroende på att det ibland inte finns mer än en verksamhet som hanterar animalier i en kommun. Då är det svårt att upprätthålla kompetensen. Än svårare blir det kanske i en kommun som av något skäl byter personal eller där ledigheter ska beviljas. lyfter vi som sagt den kontroll som ska utövas från offentlighetens sida till en annan nivå. Jag hoppas att detta än mer ska trygga de livsmedel som vi äter och konsumerar . 55 (S): Det var tider det, när vi hade en socialdemokratisk ministär. Jag har det som ett glatt och kärt minne, och jag hoppas att det ska bli så även . Ursäkta utvikningen, herr talman! Landsbygdsministern nämner i sitt interpellationssvar Matlandet . Kontigo har tagit fram en rapport på uppdrag av regeringen för att utvärdera Matlandet . Jag ställde också frågan om vilken typ av och hur mycket jobb som kan skapas, och jag citerar ur rapportens sammanfattning: På den övergripande nivån kan vi för det första konstatera att målen om tillväxt och sysselsättning på landsbygden inte är på väg att infrias. Både ekonomin och sysselsättningen på landsbygden utvecklas sämre än för i sin helhet. Här finns visserligen delar i vår utvärdering som antyder att det kunde ha varit ännu värre utan insatserna, men den samlade bilden är ändå att målet inte uppnåtts och heller inte är på väg att uppnås. När Matlandet sätts under lupp blir effekten av alla de fina mål som sattes upp under devisen Matlandet relativt marginella. Det är sant att de som uppbär olika former av stöd via projektet väl känner till Matlandet. Det är bra. Det är också bra att svensk mat i stort får en rimlig och värdefull uppgradering. Men oavsett hur mycket landsbygdsministern talar sig varm för Matlandets positiva effekter på den svenska livsmedelsbranschen blir insatserna, som så mycket med regeringens insatser, relativt futtiga. Eller, för att komma tillbaka till temat: För att kunna sälja något måste innehållet motsvara det som utlovas på förpackningen. Men när det krisar vaknar regeringen och EU. Det har framkommit en hel del nya förslag, och andra är på g, med anledning av den så kallade hästköttsskandalen. Det som landsbygdsministern säger är bra, att vi ska öka den statliga kontrollen och kvalitetssäkra livsmedelsinspektörerna. Men det behövs också tydliga regelverk inom hela EU för att kunna komma åt ursprungsmärkningen på processat kött och på den färdigpackade mat som finns. Det kanske låter tekniskt, men det handlar också om att veta vad som finns i köttfärsen och även kunna spåra varifrån köttet kommer. De här detaljerna är inte oviktiga. Det handlar ju också om att främja konsumenternas krav på innehållet. Både statsministern här i kammaren och landsbygdsministern var skeptiska till ursprungsmärkningen till en början, medan andra EU-länder gjorde väldigt kraftfulla insatser. Jag minns att president i tog tag i frågan direkt. Man gjorde samma insatser i . Effekterna var i och för sig mycket tydligare där. Det var mycket mer uppenbart att det var fusk. Sammantaget var det ändå så att landsbygdsministern, jag ska säga det bildlikt, duckade rätt rejält. Han ville inte ha ursprungsmärkning. Han angav att det här var bedrägerier och fusk, vilket det förvisso är, men det handlar ju också om att visa ledarskap i när det krisar. När väl vi inom Socialdemokraterna, i oppositionen och även andra organisationer gick ut ganska skarpt och sade att vi måste ha ursprungsmärkning på den här typen av mat, men inte förrän efter att presidenten i och flera engelska ledare hade gått ut och sagt att det här behöver vi, landade regeringen i slutsatsen att det kan vi också i ställa upp på. Ursprungsmärkning är ju inte helt okontroversiellt. Vi har haft den frågan uppe ganska i kammaren och även i . Där har regeringen i allt väsentligt sagt att det här är livsmedelsföretagens ansvar. Men jag tror inte det. Jag är helt övertygad om att det behövs politisk kraft, vilja och mod för att kunna genomföra det här, för det är så att livsmedelsföretagarna i grund och botten är delar av pusslet. Då är det så, därför att maten är så viktig för alla konsumenter, att vi som förtroendevalda måste visa vägen när det krisar så att människor kan tro på och känna trygghet inför det de konsumerar och får i sig. 56 Landsbygdsminister (C): Låt oss först, , vara överens om att bedrägerier inte kan lösas med någon typ av märkning, och det som har skett under den här vintern och våren är till stora delar förmodade bedrägerier. Jag tror som sagt att vi kan vara överens om att det löser man inte med märkning. Men låt mig komma till vad det är som är i den så kallade pipelinen. Kommissionen har ju presenterat ett fempunktsprogram för att vi som är konsumenter ska återfå förtroendet för de livsmedel som produceras i . Den första punkten i det här programmet handlar om just bekämpning av livsmedelsbedrägerier. Den andra punkten handlar om att vi måste ha EU-gemensamma provtagningsprogram. Den tredje punkten är förslag från kommissionen som handlar om hanteringen av de hästpass som alla hästar måste ha numera. En fjärde punkt handlar om den offentliga kontrollen, och den femte punkten handlar om ursprungsmärkning. Alla de här sakerna finns alltså snart som förslag, utifrån den presentation som vi har fått del av från . Därest vi finner de här förslagen effektiva för att öka konsumenternas förtroende men också för att begränsa de förmodade bedrägerier som har varit och är runt mat och livsmedel har jag sagt, och jag kan gärna upprepa det, att jag för min del är beredd att pröva alla de här sakerna på ett positivt sätt av det skälet att jag ser det som viktigt att konsumenterna har, som mycket riktigt påpekas i debatten, förtroende för det vi äter . Det är jätteviktigt att konsumenten har ett förtroende. Som jag bedömer det finns det nu ett heltäckande förslag från kommissionen kring all den mat som hanteras men också produceras i . Jag förväntar mig att vi inom en relativ närtid kommer att få konkreta skrivningar om vad de här förslagen ska innehålla, hur de ska implementeras i respektive medlemsstat och så vidare. Då ska vi be att få återkomma till de förslagen, för det kan säkert hända att vi måste gå till riksdag med någon del av detta. 57 (S): Jag tackar för landsbygdsministerns positiva inspel, men att vara positiv innebär också att man har iklätt sig ett mått av ansvar. Det betyder att vi socialdemokrater kommer att utgå från att ministern kommer att driva den positiva andan på EU-nivå både muntligt och skriftligt. Det är bra, och det är ditåt vi ska. Vi måste ge tydliga signaler till livsmedelsföretagarna att fusk inte lönar sig. Där är vi helt överens. Utan ursprungsmärkning hade man aldrig någonsin kommit på att kontrollera köttet. Om det inte hade funnits branschöverträdande regler, om det inte funnits innehållsdeklarationer och den typen av varudeklarationer på våra produkter, hade många fler kunnat fuska och det hade varit ännu svårare att ägna sig åt spårbarheten. kommer det här att öka tilliten och därmed sagt ge mervärde för de produkter som säljs till konsumenterna. ger detta faktiskt fler jobb. Låt oss gå tillbaka till Matlandet . ska det skapas 20 000 nya jobb inom livsmedelssektorn i . Det är omfattande, och det rör många människor. Åtminstone står det så i missivet och målen. har vi inte sett mycket av de nya jobben inom sektorn. Jag tror att ett skäl är att många inte vågar satsa. De vet att mat är så viktigt. Jag är säker på att om det hade funnits en tydligare inriktning från dem som står på konsumenternas sida, i det här fallet regeringen, hade fler svenska konsumenter köpt ännu mer svensk mat. Jag ser fram emot att landsbygdsministern tar tag i frågan och driver på den ordentligt på EU-nivå och tar ställning för ursprungsmärkning även efter den här debatten. 58 Landsbygdsminister (C): Låt mig i debatten om Matlandet och den vision regeringen har om mat och produktion av mat i landet konstatera att såväl efterfrågan som tillgången på närproducerade mejeri- och slakteriprodukter ökar liksom den småskaliga nära slakten. Jag är övertygad om att de nya företag som har vuxit fram i vårt land inte hade tillkommit, i varje fall inte i den mängd som de har tillkommit, om inte jag och regeringen i sin helhet hade varit distinkt i de satsningar och visioner som vi har satt upp på området. Jag är övertygad om att det finns stora möjligheter i svensk livsmedelsproduktion. Regeringen gör olika insatser för att ta till vara möjligheterna. Bland annat har regeringen beslutat att tillsätta en bondeutredning för att ta reda på förutsättningar och hinder för att de möjligheter som finns i vårt land ska kunna utvecklas. Jag ser mycket fram emot utredningens förslag för de många företagen och jobben i hela matkedjan från jord till bord. Tack, herr talman, för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2012/13:405 om svensk livsmedelsproduktion 59 Landsbygdsminister (C): har frågat mig vilka skärpta regler, ökade krav på märkning eller bättre tillsyn jag ämnar föreslå i för att säkra tilliten till våra egenproducerade livsmedel och därmed till jobben i livsmedelsbranschen. Jag anser att all form av matfusk är oacceptabelt. Självklart ska vi konsumenter kunna lita på att den mat vi erbjuds är säker och rätt märkt. Den EU-gemensamma livsmedelslagstiftningen är mycket tydlig gällande företagens ansvar för de livsmedel som de producerar. Jag är också övertygad om att de flesta livsmedelsföretagen vill ta det ansvaret. God lönsamhet är inte möjlig utan kundernas tillit och efterfrågan. Det vi varit utsatta för tyder på att det förekommer oseriösa aktörer som köper en billigare råvara och säljer den som vore den en dyrare i avsikt att tjäna pengar. Europeiska unionens brottsbekämpande organ, Europol, och nationella myndigheter arbetar just nu med att utreda det som hänt i EU. Ytterst är det livsmedelsföretagen som ansvarar för säkra och redliga livsmedel och därmed för konsumentförtroendet. Den offentliga kontrollen tillkommer utöver producentåtagandet för att säkerställa att företagen uppfyller lagkraven. Mot rena bedrägerier kan det vara svårt att värja sig, men med en bättre egenkontroll hos företagen kommer situationen att förbättras. har inneburit ett uppvaknande och visat att det finns utrymme för förbättringar. Därför lägger just nu fram en rad förslag om åtgärder för att stärka efterlevnaden av gällande regler. Till exempel föreslås nu att bedrägerikontroller ska ingå i medlemsländernas kontrollplaner framöver. Regeringen kommer noggrant att följa olika åtgärdsförslag. EU har redan en av världens hårdaste livsmedelslagstiftningar. Det är viktigt att nya regler verkligen bidrar till förbättring och inte blir dyra åtgärder med liten effekt. De svenska kontrollmyndigheterna övervakar att livsmedelskedjans EU-regler verkligen följs av företagen. Efter att ha fått signaler om att kontrollen behöver bli mer likvärdig i hela landet görs till exempel utbildningssatsningar för landets livsmedelsinspektörer. centraliseras också kontrollen av mindre livsmedelsanläggningar. Båda dessa åtgärder har påbörjats oberoende av den senaste tidens livsmedelsskandaler och är exempel på hur vi på hemmaplan ständigt jobbar med förbättringar. menar att det är viktigt att säkra konkurrenskraften. Jag håller med om att detta är viktigt. Svensk mat har stora möjligheter. Vi har en tradition av ett starkt säkerhetstänkande runt livsmedel i , vilket skyddar konsumenterna. Till exempel producerar vi kött fritt från salmonella och resistenta bakterier. Det är en konkurrensfördel. Kombinerat med en lång tradition av mathantverk, ypperliga råvaror och internationellt framgångsrika kockar får vi de bästa förutsättningar för att säkra den svenska konkurrenskraften inom livsmedelssektorn och för att vinna konsumenternas tillit. lanserade jag Visionen om det nya matlandet. Det är en vision om att skapa tillväxt och nya jobb inom livsmedelssektorn. Genom satsningar på mat och livsmedelsproduktion ska nya jobb skapas på landsbygden. Vi satsar betydande resurser för att stärka den svenska livsmedelssektorn, och vi ser att antalet livsmedelsföretag har ökat i . Trots lågkonjunkturen har livsmedelsbranschen klarat sig relativt bra, och en majoritet av de svenska konsumenterna känner faktiskt tillit till våra egenproducerade livsmedel. 60 (S): Tack för svaret! Det här är en oerhört viktig fråga. , precis som livsmedelsindustrin, står inför stora utmaningar. Vi måste hitta arbetstillfällen, och vi måste förbättra sysselsättningen. har över 400 000 arbetslösa. Då är det viktigt att vi stöttar den inhemska industrin. Det krävs stimulans för att skapa jobb såväl i den här sektorn som inom så många andra sektorer. När vi diskuterar livsmedelsfrågor är de senaste köttskandalerna ett stort problem. De har skadat livsmedelsindustrin som helhet och de har också skadat den svenska livsmedelsindustrin. Här har vi stora problem. Ett av de största problemen är att vi har en för liten livsmedelsproduktion. Jag som socialdemokrat skulle vilja se att har en mer levande landsbygd med fler primärproducenter och att de produkter som finns förädlas i större grad. Men för att göra detta krävs det en politik. För att vi ska uppnå detta handlar det om att våga. Jag tycker att regeringen i mångt och mycket inte lägger fram förslag som leder till verkstad. Vi hade en diskussion om eko och en ny proposition kring kontroll av ekoprodukter. Där var det flera av regeringsföreträdarna som framhöll att man inte såg några problem över huvud taget med att vi importerar så mycket mat, och man hade ingen vision om att försöka stimulera så att vi får en större både primärproduktion och livsmedelsproduktion. Ministern lyfter gång på gång upp Matlandet som lösningen. Jag ser inte speciellt stora effekter av Matlandet . Lyssnar man runt om med bönder och livsmedelsförädlande företag är det inte många som är speciellt imponerade. Det blir lätt mycket svenska kockar och väldigt lite primär- och lokalproduktion, vilket vore det viktiga om vi ska komma upp i volym. Om vi ska skapa arbetstillfällen måste det handla om att vi ska ha nya företag, och dessa företag måste ha hjälp. Vi socialdemokrater vill stärka konkurrenskraften. Vi vill införa ett metanreduceringsstöd som gör att man kan vara energiproducent också. Vi vill skapa social trygghet för de företagare som arbetar inom den här sektorn. Vi vill öka samarbetet mellan samhälle och näringsliv och på så sätt skapa en aktiv politik som främjar framtidstro. Vi vill genomföra en livsmedelsstrategi som har som mål att öka den svenska produktionen av livsmedel. Vi vill införa ursprungsmärkning. Vi vill öka den ekologiska produktionen. Det här är ett antal av de förslag som vi lägger fram, men förslagen från regeringen är väldigt få. Det är snarare så att man tar bort sådana förslag som skulle kunna ge effekt. Man är emot ett metanreduceringsstöd. Regeringen vill inte gå före när det handlar om ursprungsmärkning. Och , men även andra regeringsföreträdare, verkar inte vilja ha vare sig mål, styrning eller stimulans för att nå en högre livsmedelsproduktion. Vad vill ministern göra mer än det han har sagt ? 61 Landsbygdsminister (C): Tack också för denna interpellation! Det är viktiga frågor, speciellt frågan hur vi ska öka produktionen av mat i vårt land. Jag står för att vi ska öka produktionen i vårt land. Jag gör det, som jag har sagt i någon tidigare debatt, av flera skäl. Ett av skälen är att det ger jobb. Det ger jobb på den svenska landsbygden, både i primärledet och i det efterföljande förädlingsledet. Därtill utvecklar vi den biologiska mångfalden, tar till vara våra kulturlandskap och de mattraditioner som vi har och som jag tycker är viktiga också för framtiden. Vad gör då regeringen? Ja, vi har lagt fram ett antal olika förslag, varav några finns i verkligheten . Vi har till exempel gjort betydande regelförenklingar på vårt område. Vi har tagit bort en massa kostnader, som i pengar räknat kanske inte har varit så väldigt stora. En sådan kostnad som jag vet att många djurägare tycker har varit olämplig, apropå att det är bara produktionsdjuren som omfattas av kostnaden, är djurkontrollavgiften.