prot · H10946 · 2013-12-13 00:00:00 — Ministern säger att vi ska komma ihåg att i en internationell jämförelse ligger väl till när det gäller arbetsmiljö. Det är väl bra, men ska vi nöja oss med det? Är det ett svar vi ska ge till dem som skadar sig på eller blir sjuka på jobbet? Vi ligger bra till – ska vi säga så? Är det att ha hög prioritet? Vad menar ministern egentligen med att fortsatta ansträngningar måste göras för att minska riskerna? Vad är det som ska eller, rättare sagt, kan göras med minskade resurser och anslag? 85 (S): Arbetsmarknadsministern säger i svaret att det finns mycket att arbeta med såväl i de inhyrande företagen som i bemanningsföretagen. Det är en lite knepig fråga. Hon säger också att det inte är acceptabelt att inhyrda från bemanningsföretag har sämre arbetsmiljöförhållanden än andra. Det är känt i bemanningsbranschen att när man kommer till arbetsplatser som inhyrd så får man göra de jobb som de andra inte riktigt vill göra. Det är lite tuffare och lite hårdare jobb på många ställen. Man får inte heller någon riktig introduktion när man kommer dit. Det är därför man har kunnat konstatera att olycksfallsfrekvensen är högre, speciellt bland de unga, i bemanningsföretagen. Detta måste man hantera på något sätt. Det finns även oklarheter när det gäller ansvarsområden och ansvarsgränser mellan de inhyrda och de företag som hyr in. Det finns mycket att arbeta med, säger . Kan vi få exempel på vad regeringen tänker göra när det gäller just detta speciella fall med bemanningsföretag? Det finns mycket att arbeta med. Vi kan konstatera, precis som föredömligt sade, när det gäller resurser – jag hoppas att lyssnar – att många klagomål nu allt oftare gäller att inte kommer när man kallar på dem. Till och med när det gäller allvarliga saker som våld och hot i butiker får Handels vänta. Detta är ett vittnesmål som sprider sig från fler och fler förbund. Jag läser igenom sammanställningar av regionala skyddsombuds rapporter som kommer från alla förbund. Det nya sanktionssystem som ska sättas i sjön kritiseras av TCO och LO. De säger att det nya systemet blir tandlöst nu när avlövas som det görs. Det finns alltså sämre möjligheter att komma ut och kolla och inspektera och sätta sanktionssystemet i verket. Som jag har sagt tidigare klarar man inte riktigt av den viktiga bevakningen gentemot EU och det arbete som finns där. Som jag tidigare hävdade saknar man också specialkompetens. Man kan inte fylla på. Det handlar också om att det blir svårare inspektioner. De psykosociala arbetsmiljöproblemen är ingenting som man går in och löser direkt. Man kan inte gå in och säga att en viss person har anmält att det sker kränkande särbehandling, utan man får gå in i gruppen och börja bearbeta den för att nysta ut det hela och skaffa sig en bild av var problemet egentligen ligger. Avlövningen ger alltså negativt resultat. Min fråga är dock om det finns så mycket att göra här. Om vi tittar på bemanningsföretagen också, vad tänker ministern göra? Vi har ju konstaterat att det är stora bekymmer. Hon skriver att det är oacceptabelt att man har sämre arbetsmiljöförhållanden än andra om man är inhyrd. Då blir jag riktigt nyfiken och intresserad. Jag håller med ministern. Det är oacceptabelt. Vi socialdemokrater har förslag om detta, men jag tänkte först efterhöra ministerns förslag. 86 (M): Bemanningsanställdas situation på arbetsmarknaden har varit oerhört uppmärksammad . Det kom en beställd studie, och har gjort en särskild granskning av branschen. Det påstods att man var väldigt otrygg i sin anställning och att man mådde psykiskt dåligt. Det drogs väldigt långtgående slutsatser av undersökningen. Bemanningsbranschen själv har dock kommit med oerhört starka protester mot den beskrivningen. Här handlar det i mycket om politik. Socialdemokraterna, och facket i stort vill inte ha bemanningsföretag. Man vill inte ha personal som jobbar som bemanningsanställda. Hade man varit lika orolig för hur kvinnor har det i offentlig sektor i kommuner och landsting, ofta styrda av socialdemokrater, hade vi haft en mycket intressantare debatt här i kammaren. Visst är det sant att bemanningsanställda ofta arbetar i riskfyllda branscher och framför allt får komma in vid toppar och stressade situationer. Därför är det inte märkligt att statistiken visar att det har varit fler olycksfall. Det är viktigt att vi tar alla undersökningar på allvar, och det är viktigt att den som jobbar i bemanningsbranschen trivs med sitt jobb och är säker och trygg på sitt arbete. Självklart är arbetsmiljöfrågorna viktiga. Alla anställda ska ha en god arbetsmiljö oberoende av vilken anställningsform de har. och den som hyr in ska se till att de anställda har en bra arbetsmiljö. Det är klart att om man gör över 1 000 inspektioner inom en viss bransch vore det konstigt om man inte hade hittat många anmärkningar. Det måste man ju göra, annars skulle man inte ens visa att inspektionerna behövdes. Alla behövs på arbetsmarknaden. Alla jobb behövs. Alla som jobbar behövs. Bemanningsföretagen behövs, och de som jobbar i bemanningsföretagen behövs. Det har dessutom visat sig att jobb i bemanningsföretag väldigt ofta är människors första fot in på arbetsmarknaden. Man får anställning och får arbeta upp sina kunskaper och få erfarenhet. Man blir mer attraktiv att anställa. Bemanningsföretagen är en oerhört viktig del och kommer att finnas med både på svensk arbetsmarknad och på annan arbetsmarknad oavsett vad socialdemokrater, och andra fack påstår. Det gäller nu att vi ser till att det blir bra för alla på svensk arbetsmarknad och inte hackar på vissa grupper. Jag tycker i så fall att man borde gå till de kommuner och landsting som är styrda av socialdemokrater och diskutera hur kvinnor mår i den branschen. Varför stiger sjukskrivningstalen? Vad kan kvinnor säga till om, och vad har de för inflytande på sitt arbete? Hur mår de psykiskt? Jag tycker att vi ska ha en balanserad debatt och inte enbart rikta in oss på vissa grupper. Det är viktigt att gör inspektioner och att de får resurser att göra det de ska. Men i den här kammaren låter det ibland som om Socialdemokraterna mest är oroade för självt, ett statligt verk, för dem som jobbar där, inspektörerna, och för skyddsombuden – det är kanske inte arbetsmiljön som är huvudpunkten. 87 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tackar för interpellationerna från och . Det som nu har gjort i den här branschen visar väl att det faktiskt fungerar. Det vill säga att man gör en speciell satsning. Man ser över en bransch och konstaterar vad som fungerar och inte, och man kan sprida information och kunskap om hur arbetet ska gå till. Bemanningsbranschen är speciell, och det är extra viktigt att förtydliga att bemanningsanställda precis som alla andra ska omges av en god arbetsmiljö. visar att den här frågan måste få ökad prioritet bland bemanningsföretagen och deras kundföretag, men frågan behöver inte alltid ha ett politiskt svar så till vida att vi skulle ändra lagar. Eller vill eller – hon är inte här – gå i samma spår som och helt enkelt förbjuda bemanningsföretag i ? De bemanningsanställda utgör en ganska liten andel av alla 4,7 miljoner sysselsatta på svensk arbetsmarknad. Bemanningsföretagen fyller en väldigt viktig funktion. Man anställer många unga och utrikes födda och är för många en väg in. Men självklart ska här råda sjysta villkor. Det blir ofta svårare när det finns ett ansvar både hos arbetsgivaren – bemanningsföretaget har det huvudsakliga ansvaret – och också hos den som hyr in, som har ett stort ansvar att visa och introducera alla, speciellt unga, på den nya arbetsplatsen. Detta är ett exempel på att det faktiskt fungerar. Här har gjort en specifik satsning mot den här branschen. Man har kommit med en rapport för att lyfta fram frågor som vi får jobba med på olika sätt. Låt mig ta upp fråga. Jag har i flera sammanhang, till exempel för bara någon timme sedan och också , och i en aktuell debatt redogjort för min och regeringens syn på arbetsmiljöpolitiken. Jag har precis samma svar som då och känner inte att jag ska upprepa allt jag sagt. Arbetsmiljöarbete är viktigt, och att man jobbar mer effektivt är något positivt. Vi har också pratat om kopplingen mellan resurser och vad man får ut av resurserna. Självklart ska ha resurser att göra sitt jobb. Vi kan ha olika syn på hur stort det uppdraget ska vara. har verkets resurser ökat igen, speciellt med fokus på kunskap och informationsspridning. Det tror jag är väldigt viktigt. Jag vet att Socialdemokraterna i kammaren är väldigt fokuserade på tillsyn, men tillsynen sker också runt om i . Det är dock också viktigt med andra delar, till exempel det man nu har gjort i bemanningsbranschen. Det är enormt viktigt att den typen av särskilda satsningar fortsätter. 88 (S): Företagshälsovården är en viktig och stor del av arbetsmiljöarbetet. Företagshälsovården har två huvuduppgifter. Man ska jobba med förebyggande arbete på arbetsplatserna. Man ska vara ett kompetensstöd till arbetsgivarna. Det handlar om ergonomi, kemiska hälsorisker och alltmer också om den psykiska arbetsmiljön. Man ska bidra till att arbetsuppgifterna anpassas till individens förutsättningar och till rehabilitering. Den bästa rehabiliteringen är dock den som aldrig behövs. Många företag och anställda saknar företagshälsovård, och täckningen har minskat. Det är av alla som är anslutna till företagshälsovården. En tredjedel har en bra företagshälsovård, och en tredjedel har företagshälsovård bara till namnet. En tredjedel har ingen företagshälsovård alls. Det är dålig täckning där riskerna finns, främst de nya riskerna. Det handlar om småföretag, visstidsanställningar, bemanningsföretag och om det gränslösa arbetslivet, som man tar med sig hem. Det är stress, utbrändhet och psykisk ohälsa. har regeringen valt att skära ned stödet till företagshälsovården med över 300 miljoner, och detta sker som vi ser att sjuktalen ökar. Företagshälsovården hade redan tidigare problem med lönsamheten. Man har inte fått konkurrera med kvalitet utan med lägsta bud. Det har därför blivit mindre fortbildning och kompetensutveckling. När det gäller företagshälsovården konstaterar ministern att det bidrag som var sökbart för företagshälsovården utnyttjades dåligt. Ministern menar att arbetsgivarna därmed inte fått stöd för att vidta åtgärder och arbetsplatsnära rehabiliteringsinsatser. Vad menar ministern med att de inte fått stöd? Är det inte så att arbetsgivarna inte har utnyttjat möjligheterna, att de inte själva har krävt detta och att de inte har anlitat företagshälsovården? Om nu inte arbetsgivarna har anlitat företagshälsovården tidigare, vad är det som får ministern att tro att arbetsgivarna kommer att bli bättre för att de kan ansöka om pengar direkt? Det är pengar som de kan köpa olika tjänster för på en alltmer kunskapsmässigt och smalsynt urholkad arbetsmarknad. Företagshälsovårdens styrka ligger ju i dess bredd och framför allt dess långsiktiga arbete. Till vill jag säga: Ja, det är möjligt att tittar, men hon ser inte. hör, men hon lyssnar inte. är så fast i sin föreställning om hur bra det fungerar att hon verkligen tror att det är sanning. All statistik, alla mätningar, alla rapporter från många fackliga förbund och forskare och att vi socialdemokrater debatterar här i kammaren tycker är osanning och fabulering. Ja, vi ser nog olika sanningar. Men jag tror att vi har mer styrka när vi säger att det inte fungerar. 89 (S): Det är en klassisk debatt som vi har i kammare. Här står och säger: Ja, ni socialdemokrater tillsammans med LO och andra fack tycker så här. Men de andra facken är faktiskt TCO och . Så man kan säga att det är den samlade löntagarsidan som tycker så. Alla är drabbade på olika sätt av bemanningsföretagen. Men ni moderater gör er till företrädare för arbetsgivarna, i gammal vanlig ordning. Ni pratar om bemanningsbranschens företrädare. Ni pratar om och så vidare. Det är en klassisk debatt, fru talman. Den har hållits i denna kammare och kommer att hållas framöver. Men den ger också den sanna bilden av det så kallade . När det gäller försök att fråga om jag håller med skulle jag kunna säga så här: Det finns väl två extremer i det här fallet, eller två punkter som är långt ifrån varandra. Den ena är ; den andra är . Då känns det skönt för oss socialdemokrater att veta att vi befinner oss i verkligheten, i mitten. Vi pratar inte om förbud för bemanningsbranschen. Däremot tycker vi att vi ska förbjuda att man hyr ut och in arbetskraft för ett stadigvarande arbetskraftsbehov. Vad finns det egentligen för anledning att ha av arbetsstyrkan därifrån stadigvarande i produktionen? Det finns ingen anledning till det. Det är det som händer . Det sprider sig, och de blir fler och fler. Vi vill ha begränsningar. Vi vill också stärka lagen om anställningsskydd. Vi vill inte att man via bemanningsföretag ska kunna gå runt den. Det är konkreta förslag. Vi är fullständigt överens, , om att det inte är acceptabelt att inhyrda från bemanningsbranschen har sämre arbetsmiljöförhållanden än andra. Då blir min konkreta fråga: Vad tänker göra åt detta? 90 (M): Jag tror att Socialdemokraterna väldigt gärna vill att arbetsmarknaden ska vara som den alltid var förr, med fasta, ofta livslånga, anställningar på samma arbetsplats, där man via fack och skyddsombud kunde kontrollera allt som skedde och alla som arbetade. har vi delvis ett annat arbetsliv med en ökad rörlighet, med kortare anställningar och med bemanningsföretag som kommer in när det krävs, när behoven ökar, ibland kortvarigt. Då är det inte lika lätt att kontrollera detta längre. Då får fackombuden naturligtvis inte samma kontroll. Inte heller skyddsombuden får det. Därför är det ännu viktigare med rätt information och bred kunskap som kan förmedlas via till de arbetsgivare och de arbetsplatser där riskerna är som störst. Det är där kraften ska läggas. Svensk arbetsmiljö är kanske bäst i världen. Det finns ett bra skydd för alla anställda. Fokus ska därför ligga på de riskfyllda jobben och på arbetsgivare som inte sköter det som de bör göra. Men det är svårt för Socialdemokraterna att acceptera att Alliansen styr , att vi gör annorlunda, att vi ställer andra krav och att vi vill att ska göra andra saker. Visst kan allt bli bättre; så är det. Men vi ska väl också glädjas åt det som är bra, att vi har statistik som visar att arbetsmiljön blir bättre och bättre i . Sist vill jag bara påminna om att alla jobb behövs, även bemanningsföretagens jobb, gamla och nya i . Så ser det ut . 91 Arbetsmarknadsminister (M): För mig är det viktigt att alla arbetsplatser är sjysta. Jag tar inte parti för vare sig arbetstagarna eller arbetsgivarna. Jag tar parti för att vi ska ha en väl fungerande arbetsmarknad. Då är det viktigt att bemanningsföretagen finns. De är ett viktigt komplement. De är en väldigt liten del av svensk arbetsmarknad, men självklart ska alla som jobbar i bemanningsföretag ha sjysta villkor och en sjyst arbetsmiljö. Det är också därför det är så bra, just som jag sade, att har gjort den här speciella satsningen, där man också har passat på att informera, och kommer att göra det, om det som gäller. Till vill jag säga: Jag hoppas verkligen att fler arbetsgivare ska använda sig av de medel som finns för att man direkt ska kunna söka detta. Jag tror nämligen att det är viktigt att både arbetsgivare och arbetstagare har möjlighet till stöd i olika rehabiliteringsfrågor i det praktiska arbetsmiljöarbetet. Men vi får inte glömma bort att det ändå är arbetsgivaren som har ett ansvar att se till att man får det stöd som man behöver. Jag hoppas att de här pengarna ska komma till ökad användning, eftersom de inte har gjort det som det var tänkt, och att man anlitar expertis när det behövs. Jag tror att det finns en otrolig potential hos arbetsgivare att se möjligheten att ha en god arbetsmiljö. Det finns många företag som jobbar så. Man ser att en god arbetsmiljö är en stark konkurrensfördel. Personal som trivs och mår bra gör ett bra jobb. Det är helt enkelt betydligt roligare att ha roligt på jobbigt än att ha det besvärligt. Då måste också arbetsgivaren se företagshälsovården som en resurs i rehabiliteringsarbetet. 92 (S): Jag sammanfattar vad jag har hört . En effekt av effektiviseringen av är att arbetsmiljöarbetet har försämrats. Inget som ministern eller som har sagt här eller andra dagar förändrar det. Kort sagt: Regeringen satsar genom att dra ned. Jag tackar så mycket och önskar alla en god jul. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2013/14:146 om stoppad utbildning i fas 3 93 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vad regeringen avser att göra för att arbetslösa i fas 3 inte ska förhindras att delta i utbildning som leder till jobb. har även frågat mig om jag anser att dessa lappkast när det gäller besked till både långtidsarbetslösa och utbildningsleverantörer bidrar till att stärka förtroendet för Arbetsförmedlingen. Det besked jag har gett och fortsatt ger är att Arbetsförmedlingen har överskridit anslaget och att regeringen därför har tillfört mer pengar för att pågående program och insatser inte ska behöva avbrytas. Arbetsförmedlingen har också fått i uppdrag av regeringen att vidta åtgärder för att ha en god styrning, kontroll och uppföljning av de anslagsvillkor som gäller. I budgetpropositionen föreslår regeringen att möjligheten till program blir permanent, och Arbetsförmedlingen tillförs nya pengar för ändamålet. Jag tycker att det är viktigt att undvika att enskilda arbetssökande kommer i kläm. Det är också därför som regeringen har vidtagit åtgärder. 94 (S): Tack, ministern, för svaret! Vi ser nu vissa tecken på ljusning på arbetsmarknaden. Trots det fortsätter fas 3 att växa. Under regeringen har antalet personer som har varit arbetslösa nästan tredubblats, från 24 000 till ungefär 70 000 personer. Regeringens viktigaste åtgärd för de långtidsarbetslösa är fas 3. Fas 3 är slutstationen i regeringens jobb- och utvecklingsgaranti. Det är den jobb- och utvecklingsgaranti som dess värre ofta inte leder till vare sig jobb eller utveckling för dem som deltar. Fas 1 och 2 i denna jobb- och utvecklingsgaranti har år dragits med problem med för låg aktivitet. Också i årets budgetproposition konstaterar regeringen att arbetslösa inte får del av insatserna i fas 1 och 2 och att många därför ramlar ut i fas 3. I fas 3 ska man vara sysselsatt hos en anordnare. Man ska alltså inte aktivt rustas för att ta jobben, utan man ska vara sysselsatt. Det är lite grann tanken av en slutstation. Efter att gjorde ett tillkännagivande till regeringen tvingades regeringen att backa. är det möjligt för ett fåtal personer att i fas 3 få tillgång till exempelvis utbildning. Regeringen gjorde tydligen bedömningen att det är få personer som behöver en utbildning som kan leda till arbete eftersom man har anslagit för lite pengar. Det har visat sig att regeringen har gjort en felaktig bedömning. tog pengarna abrupt slut. Då drog Arbetsförmedlingen i nödbromsen. Det blev stopp för dem som hade planerat att påbörja en utbildning. Det blev stopp för de utbildningsanordnare som hade planerat att bedriva utbildningar. Precis som ministern säger sköt regeringen till extra pengar. Vi hade en interpellationsdebatt om detta. Det var bra att regeringen tillsköt pengar. Men , , drog Arbetsförmedlingen i nödbromsen igen. var pengarna slut igen! fick återigen långtidsarbetslösa beskedet att den utbildning de skulle gå på kunde de inte påbörja . Då har Arbetsförmedlingen pengar igen. Utbildningsanordnare som har bokat lärare och lokaler får känna av samma nödbroms. De får bedriva utbildningen först , inte under årets kvarvarande månader. Ska vi ha det så här, , i arbetsmarknadspolitiken? Rycka fram och tillbaka, dra i nödbromsen hit och dit – som långtidsarbetslösa kommer i kläm. Vad är problemet? Kan inte regeringen klara av att styra Arbetsförmedlingen? Eller har regeringen haft fel från början om fas 3? 95 Arbetsmarknadsminister (M): Tack, , för interpellationen! Målet med regeringens politik är att bryta utanförskapet och att människor ska ha ett arbete att gå till. Vi vet att det är betydligt fler än 2006 som just har ett jobb, och har den lägsta långtidsarbetslösheten i EU. Det finns fortfarande många människor som kämpar med att komma in eller återetablera sig efter krisen. Det finns också människor som var långtidssjukskrivna som rustas och matchas för att komma tillbaka. Flera av dessa personer finns just i sysselsättningsfasen. Det besked som jag gav i tidigare interpellationsdebatter, och fortsätter att ge henne, är att vi har tillmötesgått den hemställan som Arbetsförmedlingen kom in med och behandlat den skyndsamt. Det är det jag har att utgå från när jag fattar beslut. Vi måste komma ihåg att personer som står långt från arbetsmarknaden har olika behov. Det är män och kvinnor, ibland tjejer och killar, som har olika bakgrund. Det finns en homogenitet vad gäller tid, att de har varit arbetslösa länge, men de har olika förutsättningar och det är ofta olika saker som har samverkat till att de har blivit långtidsarbetslösa. En del har inte haft ett jobb på sju, åtta, , ibland längre. En del har låg utbildning, andra har hög utbildning, andra har nedsatt arbetsförmåga och många har problem med ohälsa. När man lyssnar på Socialdemokraterna i debatten kan man tro att just en arbetsmarknadsutbildning skulle vara lösningen på allt. Det kan vara en del, men det är viktigt att jobba aktivt på flera fronter. Det handlar om att rusta med praktik och träning, att vara aktiv och finnas hos en anordnare. Det handlar också om att motivera människor att läsa till bristyrken i de fall det är möjligt. Det är därför vi har ökat antalet platser på yrkesutbildningar som arbetsmarknaden efterfrågar. Det bör också vara möjligt att omskola sig längre fram i livet. Det finns därför studiemotiverande kurser, och CSN-systemet har förändrats så att det går att plugga längre upp i åldrarna. Det är klart att det behövs fler jobb, och det behövs fler arbetsgivare som har möjlighet att anställa. De frågorna är grunden. Under innevarande år fick Arbetsförmedlingen ett tilldelat anslag för utbildningsinsatser. Arbetsförmedlingen sade att man skulle överskrida anslaget. Det är den hemställan som jag och regeringen har att gå på. hör jag från att vi styr Arbetsförmedlingen för mycket, och ibland får jag höra i kammaren att vi styr för lite eller för dåligt. För mig är det naturligtvis viktigt att Arbetsförmedlingen tar ansvar för de resurser man har och fördelar dem på det sätt man anser är rimligt. Jag kan bara behandla och utgå från det som Arbetsförmedlingen hemställer om. 96 (S): Det är en grundläggande skillnad oss emellan. De människor som är långtidsarbetslösa i fas 3 kan ses som en annan sorts människor som har sig själva att skylla för sin arbetslöshet och som på något vis behöver förändra sig för att komma i arbete. Eller de kan ses som människor som du och jag som har haft oturen att drabbas av dubbelsmällen arbetslöshet och regeringens arbetsmarknadspolitik och därför har hamnat i fas 3. Förtroendet för Arbetsförmedlingen är i botten, och förtroendet har sjunkit . Det är naturligtvis ingen lätt sak att vända på den utvecklingen, men jag tror att arbetsmarknadsministern håller med mig i min åsikt om den typen av besked som har kommit , där man gasar och bromsar, gasar och bromsar. Det handlar om utbildningar för människor i långtidsarbetslöshet. Det är fråga om människor som just har motiverats att gå en bristyrkesutbildning, där bedömningen har gjorts att den personen kan få en väsentligt förbättrad chans till arbete om han eller hon går utbildningen. Den arbetslöse är motiverad och är redo att starta, har tagit nya tag, och så får den arbetslöse veta att utbildningen inte blir av därför att pengarna är slut på kontot. Sedan är det situationen för utbildningsanordnarna. Det handlar om alla de olika aktörer som Arbetsförmedlingen är beroende av att ha goda relationer med för att kunna samarbeta.