prot · H10914 · 2013-10-17 00:00:00 — Där finns det liknande problem inom ett stort antal yrkesgrupper. Jag tänker på sjuksköterskor, arbetsterapeuter och biomedicinska analytiker. Där finns begränsade karriärvägar, brister och också risk för större brister med tanke på pensionsavgångarna. Jag undrar om regeringen har några tankar på att också kunna utveckla tjänsterna inom hälso- och sjukvården. 91 Socialminister (KD): Regeringen har inga sådana tankar. Men vi funderar mycket kring vad vi kan göra för att stötta landstingen när det gäller att använda personalresursen på bästa möjliga sätt. Vi utgår från att alla medarbetare i vården och omsorgen vill göra sitt bästa. Men vi vet också att medarbetarna i vården möter betydande hinder i form av bland annat administrativa bördor och byråkrati i olika former. Det gör det väldigt svårt att ägna sig åt just det som man finns till för att göra och använda den utbildning man har. Jag utsåg en samordnare för att arbeta med just de här frågorna för att se: Går det att flytta olika uppgifter mellan olika professionsgrupper? Går det att med några djärva grepp ändra den byråkratiska börda som ligger på medarbetarna i vården? 92 (M): Det är väldigt bra att regeringen har tagit dessa initiativ. Det är precis de saker som många inom hälso- och sjukvården lyfter upp som problem när det gäller att inte kunna ägna sig åt den viktiga patientvården. Jag vill också lyfta upp frågan om yrkesgruppernas löneutveckling. Det har precis kommit ett instrument från som visar på livslöneutvecklingen och svårigheten att få en livslöneutveckling där utbildningsinsatserna lönar sig. Där lyfts bland annat yrkesgrupperna inom hälso- och sjukvården fram som problematiska. Det lönar sig väldigt dåligt för personer som väljer att utbilda sig till biomedicinska analytiker och yrken inom de grupper som jag här nämnde. Självfallet är det inte regeringen som sätter löner, och det ska heller inte vara så. Men jag undrar om det finns en diskussion inom regeringen om utrymmet för att få en utveckling när det gäller livslönen. 93 Socialminister (KD): I de samtal som jag för med landstingen är detta någonting som vi då och då diskuterar i ljuset av att vi på sina håll har en besvärande rekryteringssituation. Det kan vara många saker som spelar roll för möjligheten att rekrytera unga personer till den här sektorn. En av dem är dock med all säkerhet lönerna. Vi har en löneutveckling för grupper som inte står i paritet med den ansträngning som de har behövt göra för att skaffa sig utbildning. Den står heller inte i paritet med den erfarenhet som de drar på sig. Detta är i första hand en fråga för landstingen att fundera över. Hur ska man långsiktigt klara personalförsörjningen på ett sätt som gör att vi får de dugligaste personerna att söka sig till ett område som jag skulle vilja säga är viktigare än många andra? Hur får vi dem som är bäst lämpade? Jag tror att detta samspel, tillsammans med att underlätta för människor i vården att få ägna sig åt just det som de brinner för och är intresserade av, tillhör det viktigaste för detta yrkes status för framtiden. Därmed var dagens frågestund med regeringen avslutad. Vi tackar deltagande ledamöter och statsråd. 8 § Svar på interpellation 2013/14:11 om kreosot 95 Miljöminister (C): har frågat mig vad jag avser att göra för att användningen av det farliga ämnet kreosot inte ska ske i andra sammanhang än dem som tydligt har angivits av Kemikalieinspektionen. fråga har sitt ursprung i den pågående rättsliga prövningen av stolpfundamenten för Sydvästlänken. Som som erfaren riksdagsledamot väl känner till kan jag inte kommentera en pågående prövning av detta slag. Jag vill dock framhålla följande: Träskyddsmedlet kreosot är mycket farligt, och användningen av detta ämne är därför mycket hårt reglerad. Träskyddsbehandling med kreosot får endast utföras av yrkesmän, och inom EU är användningen endast tillåten till och med . Utvecklingen av alternativ följs löpande av Kemikalieinspektionen. En ny bedömning av frågan kommer att göras . Även användningen av kreosotbehandlat trä är hårt reglerad. Där barn riskerar att exponeras och där man riskerar hudkontakt är användningen av kreosotimpregnerat virke förbjuden. Anledningen till att kreosot godkändes av Kemikalieinspektionen för användning som träskyddsmedel inom EU för en begränsad period var främst bedömningen att det sett ur ett livscykelperspektiv inte fanns något miljömässigt bättre alternativ. Kemikalieinspektionen är den myndighet som i fattar beslut i enskilda ärenden om godkännande av träskyddsprodukter som innehåller kreosot. Våra kommuner och länsstyrelser har viktiga roller som tillsynsmyndigheter. Jag kan försäkra interpellanten att jag noga följer denna frågas fortsatta utveckling. 96 i (S): Jag tackar miljöministern för svaret. Jag är fullständigt medveten om att jag inte får några svar direkt när det gäller det specifika ärendet. Då hade jag väl fått se miljöministern i . Det kanske vi ska undvika. Jag tar ändå detta som ett exempel, för jag tycker att det är märkligt att man i så stor utsträckning fortfarande kan använda detta medel när vi vet vilka risker det finns. Vi har i EU-sammanhang i ett direktiv kommit fram till att det är ett så farligt medel att det bara får en begränsad användningstid. Man skriver att det är flera substanser med hälsofarliga egenskaper. De är långlivade, de kan lagras i levande vävnad och de är giftiga. De är även svåra att bryta ned i naturen. När man startade kreosotanvändningen var man inte medveten om riskerna. Men fortsätter man att gräva ned detta. Det är där min fråga ligger: Var är det egentligen tillåtet att använda kreosot? Vi säger i stolpar och i järnvägssliprar. I detta fall gräver man ned fundament, och i varje fundament finns kreosot. Det är just denna fråga som jag tycker är lite märklig. Jag tycker också att det är märkligt att när man gör en ledningskoncession och får tillstånd till detta görs det inte någon prövning av verksamheten enligt . Jag hoppas att miljöministern har någon kommentar till detta. Det är en fråga som jag ställer till miljöministern: det något som hon har funderat på? Bör vi kanske inte ha en synkroniserad process här så att man inte får tillstånd till en sak och att det sedan kommer in en annan aspekt? Då blir det överklagande i samband med att man har satt i gång att bygga. Det talas om att det ska vara yrkesmässigt. Det är självklart att det är yrkesmässig verksamhet det är fråga om i de här fallen. Men det handlar också om hur mycket man vet om de risker som finns. När man talar med yrkesmännen märker man att de kanske inte riktigt är medvetna om vilka risker som finns. Det ligger på den enskilda arbetaren, men kanske också på arbetsgivaren. Man har reagerat otroligt starkt på detta i . Det beror på att har sagt nej, så det ligger en överprövning i sakfrågan. Det beror också på att man i , som ligger i kommun, har haft en tidigare kreosotanläggning. Vi har även en järnvägsknut i , och båda dessa har varit väldigt utsatta för kreosot. Man håller nu på att sanera dessa båda områden till en kostnad av en halv miljard. Det är alltså inte konstigt att man börjar fundera på vad som händer med våra barn när det gäller hälsofrågan. Vilka kostnader kommer det att medföra för kommunerna under framåt? 97 (V): Jag anmälde mig till debatten därför att jag ville följa upp en fråga som jag ställde till finansministern , nämligen frågan om skattefrihet för kreosot. Kreosot är befriat från skatt på bekämpningsmedel. Det motsvarade till exempel ett skattebortfall på . Det är anmärkningsvärt med tanke på de cancerogena egenskaper etcetera som bekämpningsmedlet kreosot har. Finansministern svarade att beredning pågick inom . Han skrev också att mycket har förändrats under de som har gått sedan skatten på bekämpningsmedel infördes. Jag vill fråga om beredningen är färdig. Och är det inte dags att beskatta kreosot med tanke på dess miljöfarlighet? 98 Miljöminister (C): Allra först vill jag säga att det ärende som interpellanten tänker på men som inte jag kan yttra mig om är överklagat till mark- och miljödomstolen, där man också använder i beslutsunderlaget. Det kanske är ett klargörande som är bra. Kreosot har en dubbelreglering. Lagstiftningen om kreosot regleras huvudsakligen genom EU:s bekämpningsmedelslagstiftning och kemikalielagstiftning. De godkännanden som finns för kreosot gjordes under det gamla biociddirektivet. De anses fortfarande gälla, men användningsområdet har inskränkts som ett första steg mot det förbud som kommer att gälla 2018. Användningen av kreosot för behandling av trä är begränsad. Huvudregeln är att kreosotbehandlat trä inte får importeras, överlåtas eller användas. Undantag gäller, som nämndes, för yrkesmässigt och industriellt bruk, till exempel för järnvägar och kraftledningar. Men även här finns inskränkningar. Man får inte heller använda det i sådana fall om det innebär att barn riskerar att exponeras eller om man riskerar hudkontakt, till exempel vid användning på lekplatser, inomhus eller på trädgårdsmöbler. Det här poängteras särskilt. Användningen av kreosot kan också inskränkas på grund av arbetsplats- eller miljölagstiftning. Det finns alltså en mängd lagstiftningar som sammantaget reglerar användningen av kreosot. Avsikten är att användningen ska fasas ut. Man kan fråga sig vem som bär ansvaret. I är Kemikalieinspektionen den myndighet som godkänner biocidprodukter innan de får släppas ut på den svenska marknaden. Det är också Kemikalieinspektionen som reglerar användningen. Det finns tre godkända produkter i dagens läge. Kommuner och länsstyrelser har tillsyn över detta. Det är förorenaren som betalar sanering av marken. Det är huvudprincipen i svensk miljölagstiftning. Det gäller också i sådana här fall. Den som använder kreosot måste vara medveten om att man också i fortsättningen har ett ansvar för hanteringen av det impregnerade trä som man har använt. Det tycker jag är mycket viktigt att poängtera i det här fallet. tittar vi i väldigt mycket på kemikalieområdet. Det är en viktig fråga för regeringen och . Det är därför som finansministern påpekar att vi nu tittar på ekonomiska styrmedel som komplement till den traditionella regleringen som inriktar sig på farliga ämnen, minskad användning, substitution eller förbud. I budgetpropositionen har vi aviserat en utredning om ekonomiska styrmedel för miljö- och hälsofarliga ämnen i nästa års budgetproposition. 99 i (S): Jag vet att man använder i miljöprövningen. Den börjar i kommunen. Det är ofta miljö- och som börjar. Sedan fortsätter det i länsstyrelse och mark- och miljödomstol. Det bekymmer som jag lyfte upp är att man först får tillstånd att göra en sak, och sedan kommer det en miljöprövning vid sidan om. De följs inte åt. Jag tycker att man inte ens skulle få tillstånd förrän man har fått klartecken på miljöområdet. Det hade nog besparat oss en hel del. Man tar upp kreosot när det gäller barn och kontakt med bar hud, men vi har också spridning i vattnet. Det borde också vara en stor risk som jag tycker att man nämner för lite här. Miljöministern tar också upp saneringsansvaret. Men det gäller att man får tag på den som ska utföra saneringen och har möjlighet att ställa den till svars. I det här fallet, om jag har fått det ordentligt klargjort för mig, är det nog staten som får ta det ansvaret eftersom det här är en så gammal anläggning. Man har också sett att det läcker ut i grundvattnet. Det finns en väldigt stor risk för spridning i vattnet. Jag vill också lyfta upp den fråga som tog upp. Vi i S har, tillsammans med MP, lyft upp frågan att införa en kreosotskatt. Vi tycker, precis som , att det är lite märkligt att kreosot inte beskattas eftersom det har en så miljöfarlig påverkan. Vi har andra miljöfarliga kemikalier som beskattas. Jag hoppas att miljöministern kommer att ta upp den frågan och ta ett ordentligt ansvar för att man lägger en beskattning på detta ämne också. Vi behöver fortfarande sliprar, stolpar som håller länge och fundament till kraftledningar. Men frågan är vad vi kan ha i stället. Jag är också mycket fundersam över att man säger att detta är det mest miljövänliga alternativet. Vad lägger man in i det? Är det tillverkningen av betongen? Är det transporter, för betong är tungt? Vad är det man lägger in i detta? Jag har väldigt svårt att tänka mig att kreosot kan vara mer miljövänligt än de alternativ som finns om man bara tittar till giftet. Detta är ett gift som är farligt och som får konsekvenser för natur, miljö och människor på lång sikt. Jag tycker att det är otroligt konstigt att man kan säga att detta är det mest miljövänliga alternativet. 100 (V): Jag håller med miljöministern om att principen om att förorenaren ska betala ska gälla. Därför tycker jag att det är så märkligt att det här mycket giftiga medlet är befriat från den beskattning som andra sådana här medel har. Vi i har, precis som och Socialdemokraterna, föreslagit i vår alternativa budget att en sådan här skatt införs. Jag är lite besviken på den senfärdighet som miljöministern visar när hon hänvisar till fortsatt utredningsarbete. Jag tycker att det är dags att principen att förorenaren ska betala ska gälla nu för kreosot. 101 Miljöminister (C): Den analys som först europeiska myndigheter och sedan Kemikalieinspektionen har gjort tar in alla olika aspekter i en så kallad livscykelanalys. Man kan diskutera hur bra det är, men det är så det gamla beslutet har fattats. Det är ett gammalt beslut som styr användningen i dagens läge. Det nyare beslut som innebär att kreosot är förbjudet är bra. Vilka alternativ finns det? Det finns värre kemikalier eller värre ämnen. Det pågår en teknikutveckling när det gäller en kombination av tryck- och värmebehandling av trä. Jag tror att det är det som ligger närmast som ersättningsprodukt. Jag kan i dagens läge inte säga hur långt man har kommit med detta. Men om man får ett förbud för ett ämne eller en produkt som används mycket brukar forskning och teknikutveckling sätta i gång. Det har redan skett. Jag hoppas verkligen att ersättningsprodukter ska komma fram . Det är verkligen inte bra med kreosotanvändning. Det må vara så att kreosot, enligt också mycket gamla beslut, inte faller under regeln om skatt på bekämpningsmedel. Men däremot gäller bekämpningsmedelsavgiften. Det finns alltså en ekonomisk belastning på detta farliga ämne som också ska verka som ett styrmedel. Jag tycker att det är viktigt att den som använder kreosot är medveten om att svensk miljölagstiftning grundar sig på att förorenaren ska betala. Det gäller även i det här fallet. 102 i (S): Tack, miljöministern! Det var viktigt att vi hade den här diskussionen. Det upprör väldigt många i mitt län att det här får förekomma, speciellt eftersom man är så medveten om det. Jag har tittat på hur mycket vi använder. Det säljs i . Jag utgår ifrån att det är . Det är fruktansvärt mycket. Det här bör stoppas. Jag blir lite osäker på vad miljöministern menar. Är det förbjudet , eller ska beslutet omprövas? Jag får lite olika signaler. Om det ska förbjudas finns ju förbudet, men om det handlar om en omprövning är min sista fråga till miljöministern: Vad tänker miljöministern göra i EU-sammanhang – det ligger ju ett direktiv i botten – för att vi verkligen ska få till stånd ett förbud? Tänker du medverka till att det blir en skatt på kreosot så att vi på det sättet även kan få större påtryckning för att hitta alternativa produkter? 103 Miljöminister (C): Kreosot regleras till största delen av europeisk lagstiftning. Vi arbetar för att den möjlighet som finns till omprövning 2018 inte ska användas och för att det ska finnas substitut. kommer genom Kemikalieinspektionen att jobba för att ämnet ska fasas ut, helst tidigare än så. Det är viktigt att säga, eftersom jag fick en fråga i förra replikskiftet, att det tar ungefär att dra en fråga genom , från att den väcks, med utredning och underlag som ska fram, till att den föreläggs . Vi är väl halvvägs i detta förfarande. har vi diskuterat frågan om kemikalier och tittar på ekonomiska styrmedel för detta, vilket vi har aviserat i budgetpropositionen. Det är självklart att kreosot är en del av detta arbete. Jag hoppas få återkomma till i den här frågan . Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:33 om 104 Miljöminister (C): Jag tänker nu besvara den fjärde interpellationen . har frågat mig om jag avser att presentera en proposition utifrån betänkande så att kan fatta ett beslut i frågan före valet och vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka materialåtervinningen i . Som skriver är bakgrunden till frågan slutbetänkande som heter Mot det hållbara samhället– resurseffektiv avfallshantering och presenterades för regeringen . Regeringen uppdrog åt utredaren att bland annat göra en översyn av avfallsområdet, särskilt avseende infrastrukturen kring insamling, och ansvarsfördelning för avfall från hushåll och andra aktörer. Regeringens övergripande syfte är att nå en mer effektiv och miljömässigt bättre avfallshantering som också underlättar för hushåll och andra aktörer att delta. Betänkandet innehåller många intressanta förslag för att främja en ökad återanvändning och återvinning. Frågan bereds inom , och jag kan som säkert förstår inte föregripa denna beredning och därför inte gå in på konkreta frågor. 105 (V): Tack, miljöministern, för det korta svaret! Låt mig på en gång beklaga det jag tycker är ett negativt besked från miljöminister . Det verkar ha gått troll i denna fråga. Ord som långbänk eller hyllvärmare blir allt vanligare för att beskriva regeringens oförmåga att komma till skott. Bakgrunden är väl känd men kan rekapituleras kort ytterligare en gång. tillsatte miljöministern själv en särskild utredning med uppdrag att göra en allmän översyn. I uppdraget ingick att göra en översyn av avfallsområdets utformning och ansvaret för insamling och omhändertagande av hushållens avfall. Som vi har hört kom betänkandet Mot det hållbara samhället– resurseffektiv avfallshantering . Huvudförslaget i betänkandet är att kommunerna ska ha ansvaret för insamling av förpackningar och tidningar från hushållen. Betänkandet sändes ut på remiss, och en proposition i frågan aviserades i propositionsförteckningen att komma före sommaruppehållet . Men den kom inte, och inte heller i samband med öppnande fanns en sådan proposition med i listan som regeringen presenterade. Regeringen verkar handlingsförlamad, och man kan spekulera i att det beror på motsättningar mellan Närings- och Miljödepartementen. Regeringens senfärdighet är olycklig. Vi har kunnat se hur materialåtervinningen minskar i vårt land. Minskningen sammanfaller för övrigt tämligen väl med den borgerliga regeringens tillträde. Till exempel redovisar EU att materialinsamlingen i har minskat från per capita per capita 2011. Det är en minskning . Avfall redovisar andra siffror, nämligen en minskning från per person 2012. Det är en minskning med . Regeringen konstaterar för övrigt själv, i den aktuella budgetpropositionen , att materialåtervinningen från hushållen har minskat från, som man uttrycker det, 2011. Det mesta tyder på att dagens system med återvinningscentraler vid köpcentrum inte är optimalt. En mer fastighetsnära insamling krävs, i enlighet med förslag, och är något som de flesta kommuner förordar. Erfarenheter från till exempel visar att materialåtervinningen av förpackningar och tidningar ökade med per villa och vecka när man införde fastighetsnära insamling, vilket för hela kommunen motsvarade från bara villahushållen. materialåtervinner också mer än dubbelt så mycket plast- och metallförpackningar jämfört med rikssnittet. Även för tidningar och pappersförpackningar har man ökat materialåtervinningen avsevärt med den fastighetsnära insamlingen. Jag beklagar att miljöministern inte kan lämna något besked om vad som ska hända med förslag. Att beredningen pågår i är knappast klargörande utan ger mer ett intryck av att frågan förvandlas till just en långbänk eller hyllvärmare. Jag kan i och för sig förstå att en regeringskoalition med olika partier kan ha svårt att komma överens. Men eftersom striden i denna fråga antagligen står mellan två departement som leds av ministrar från samma parti, nämligen , får man mer och mer intrycket av att frågan väl illustrerar hur svårt Alliansens gröna alibi, , har att sätta miljöintressena före företagsintressena. 106 (FP): Jag kanske har en annan ingångspunkt i denna debatt än som mest talar om tidpunkten för propositionens avlämnande. Jag skulle vilja ta upp själva sakfrågan. Om kollektivtrafiken brukar jag säga att det ska vara rent och snyggt och att det ska vara lätt och tryggt att ha kollektivtrafik. När det gäller hushållens avfall är det till stor del samma sak. Det ska vara lätt att göra rätt. Det är det allra viktigaste. Vi vet alla hur det ser ut på många återvinningsstationer. Det ser ofta förfärligt ut helt enkelt. Detta är ytterst en livsstilsfråga, herr talman. får ursäkta, men jag tror att det är fel att göra det till en partipolitisk fråga. Det är en livsstilsfråga. Därför är det viktigt att ha en kraftfull opinionsbildning. Det ska vara lönsamt att hålla det snyggt vid återvinningsstationerna. Vi hade en kampanj för länge sedan, ledd av den tidigare ledamoten , som hette Håll rent. Den var viktig för det som vi nu ser. Det är säkert riktigt som säger att det har gått lite upp och ned vad gäller hushållsavfallet, men totalt sett – det är viktigt att påpeka – har vi en effektiv hantering av hushållsavfall. Det hindrar inte att det finns många saker man kan fundera på, bland annat vad som ska vara förbjudet, vad det ska vara avgift på och vad som ska ingå i producentansvaret. Det är många olika frågor eftersom vi har många olika sorters avfall även från hushåll, alltifrån grenar till glasburkar. Jag tycker personligen, liksom säkert många med mig, att det är ganska svårt att vara riktigt miljövänlig. Man ska spara på så många olika sätt. Ett problem som jag tror att många upplever är att man, när man kommer till en avfallsdeponi, ska stoppa avfallet i jag tror att det är sju olika tunnor. På ett område är dock återvinningen mycket hög, nämligen vad gäller tidningspapper. Ofta ser vi, inte minst i storstäderna, att folk går och samlar burkar. Man kan tycka att det ser tråkigt ut, men det är egentligen någonting mycket bra. De burkarna återanvänds väldigt effektivt. Man får dessutom pengar för dem. Jag brukar säga till dem som samlar burkar att det är bra att de tar burkarna från papperskorgarna, för då används de på ett bra sätt. En annan sak som vi utvecklat väl i jämfört med många andra länder är omhändertagandet av hushållssopor som går till förbränning. Det finns ett mycket högt energivärde i dessa sopor. Ett av de stora problemen i sakfrågan tror jag alltså är att det finns så många olika sorteringsmöjligheter – lampor med eller utan kvicksilver, genomskinliga eller färgade glasburkar och så vidare. Det är lite för många. Allra sist, herr talman, vill jag säga att många anser att återvinningscentralerna ligger alldeles för nära deras bostad medan andra anser att det är för långt att åka till dem. Det finns en stor motsättning i var de ska ligga. Jag nästan skräms när jag tänker på mig själv, som ofta kör bil till en återvinningsanläggning. Det är inte så där väldigt miljövänligt. Jag får anklaga mig själv på den punkten. 107 Miljöminister (C): Frågan om avfall och kretslopp är komplicerad men av stor miljömässig betydelse. Som inte bara miljöminister utan också centerpartist känner jag stort ansvar för frågan. Det var som efter FN:s stora införde Agenda 21-tänkandet i . Det var efter det som det lagstadgade producentansvaret kom. Det var då den svenska politiska diskussionen om kretsloppsfrågor kom i gång. Jag känner alltså som miljöminister ett stort ansvar för att föra frågan vidare.