prot · H10944 · 2013-12-11 00:00:00 — Vad de kommer att fortsätta att ta avgifter för – även enligt Socialdemokraterna, – är särskilda utställningar, det som folk tycker är en krydda och speciellt roligt. Vi har inget förslag på att allt ska vara avgiftsfritt. Men vi vill inte återgå till att det är vi politiker som ska besluta vad som är bäst för museernas verksamhet. Vi ska låta museerna bestämma så mycket som möjligt själva. Vi har ju sett att när museerna nu har blivit självständiga har de också dragit människor med nya, spännande utställningar. Det är så det ska vara – människor ska vilja komma till museerna, och museerna ska ha ekonomisk möjlighet att visa upp sitt kulturarv. Det är så man skapar ett levande kulturarv. Jag hoppas att har lärt sig detta . 123 (FP): Från sida är vår utgångspunkt att kultur ska vara ett kärnområde i politiken. Det är så – jag har sagt det , men det blir inte sämre för det – att upplevelser av konst och kultur ger människan en unik kunskap, en förståelse som är svår att få på annat sätt. Det handlar om konstnärliga upplevelser genom litteratur, målning och musik, och det handlar om kunskap och information genom museer och utställningar. Vi ska göra satsningar på kultur. Det är viktigt. Men det är naturligtvis inte politikerna som ska tala om vad som är bra kultur. För en politiker handlar det om att ge strukturer och resurser som uppmuntrar skapande människor och som ger kulturinstitutioner bra utvecklingsmöjligheter. Men politiken ska hålla sig så långt borta som möjligt från beslut om enskilda författare och konstnärer eller programutbud på teatrar och museer och så vidare. Där ska politiker hålla sig på armlängds avstånd. arbetar för att öka kulturbudgeten och ge kulturen en större plats i samhället. Det har varit vår utgångspunkt och vårt mål i allianssamarbetet. Även om kulturen i vid mening fortfarande säkert skulle behöva större resurser är jag väldigt glad över att kulturbudgeten ökar , och har ökat när vi fick en ny regering. I motsats till kan jag alltså konstatera att den regering som jag samarbetar med faktiskt ökar resurserna till kulturen. Rensar man och ser bara på det renodlade, vad vi kan kalla kulturen, inom vårt utgiftsområde är det närmare 7 miljarder mot 6 miljarder . Det finns naturligtvis ett antal satsningar man kan lyfta fram i årets budget. En sak som vi ska diskutera är 15 miljoner till för läsfrämjande insatser för att möta den negativa trenden med minskat läsande, inte minst bland pojkarna. Den behandlar vi i nästa debatt, om propositionen om läsning och litteratur. Redan nu vill jag ändå säga, till dem som eventuellt lyssnar, att det är väldigt glädjande att äntligen har fått en nationell strategi för läsning och litteratur. Satsningen Skapande skola, som har nämnts här, fortsätter att växa och uppgår nu till . Det innebär att konstnärer, musiker och författare kommer ut till skolorna och inspirerar eleverna till kreativ verksamhet. Min erfarenhet är att skolorna verkligen uppskattar den här satsningen och att lärarna tycker att det fungerar på ett obyråkratiskt sätt. När jag lyssnade på från Socialdemokraterna fick jag nästan ett intryck av att den senaste rapporten på något sätt skriver ned satsningen Skapande skola. Vid bara en snabb blick på rapporten tycker jag inte alls att det är så. De talar i rapporten om att det är ett fantastiskt genomslag, med tanke på alla andra satsningar och utvecklingsarbeten som sker i skolan. De talar om att det ökar kreativiteten och deltagandet. Men de säger också att det finns anledning att se över hur man kan öka deltagandet. Det finns naturligtvis ett antal frågeställningar som är värda att följas upp. Det är också värt att uppmärksamma att det inte undantränger annan form av kulturuppmuntran i skolan. Man behöver bara tala med några lärare och skolledare för att förstå att det är helt fel att utmåla den här satsningen som misslyckad. Tvärtom är det en satsning som är värd att gå vidare med. Men den ska naturligtvis, som alla nya satsningar, utvecklas och förändras. I budgeten ser vi också satsningar på kulturarv och kulturmiljö. Då talar jag alltså om den proposition om kulturarv som vi beslutade om här i . Resurser till digitalisering av filmens kulturarv ska vi inte glömma. Teknikutvecklingen går ju så fort att om bara hade det varit omöjligt att se på filmer av till exempel eller om man inte genomfört digitaliseringen. Det gäller naturligtvis också arkiv. På tal om bildnings- och lässatsningar tillförs dessutom Utbildningsradion extra medel, 50 miljoner, för att stärka utbildningsuppdraget. Regeringen föreslår också, som vi har hört, en rejäl ombyggnad och modernisering av vår nationalscen Operan. Man talar om kostnader på ca . Från sida har vi länge drivit att vi behöver göra någonting med Operan. Vi har varit bekymrade över att nationalscenen inte lever upp till dagens krav på en modern operascen. med ganska undermåligt underhåll är det nödvändigt med en totalrenovering för en större ombyggnad när det gäller scenen, scenmaskineri och aktörernas utrymme men också för publiken och tillgängligheten. Det här är någonting som jag verkligen välkomnar. Det ska inte sättas emot breda satsningar, men ett kulturland bör ha en hög kvalitet på sina nationalscener. Och Operan är en av dem. Jag är övertygad om att det kommer att kunna leda till både högre kvalitet och ökat internationellt utbyte och mer internationella framträdanden även i . Det är naturligtvis viktigt att konstnärer, författare och över huvud taget kulturskapare har goda villkor och att de kan leva på sitt arbete i så stor utsträckning som möjligt. Medianinkomsten för författare och konstnärer och är väldigt låg i och i större delen av , vad jag vet. Det finns visserligen några få författare som drar upp medianinkomsten genom att ha väldigt höga inkomster, men de allra flesta ligger under medianinkomsten. Det var en grov överdrift av när han, med lite lösryckta citat, talade om att den kultur är bra som går att sälja. Det är ju tvärtom. Det är väldigt mycket av våra penningsystem till kulturen som går just till kultur som inte säkert klarar sig kommersiellt men som experter och kulturfolk, av olika skäl, tror har en betydelse för framtiden. Kulturbryggan är till exempel en sådan försöksverksamhet som alliansregeringen har genomfört och som ger just stöd till nyskapande kulturprojekt, som kanske inte alls är kommersiellt lönsamma på kort sikt men som kan ha stor betydelse för generationer av både kulturskapare och kulturmottagare . Glädjande nog har Kulturbryggan fått sin försöksverksamhet förlängd och ska fortsätta hela 2014. Om vi ser på kulturstödet i olika former vill jag gärna hålla med om att det finns mycket som borde förbättras och göras kraftigare. Men det är en grov överdrift att påstå att vi inte stöder kultur som inte är kommersiellt lönsam. Det är inte bara en överdrift utan en felaktighet. I det sammanhanget är det välkommet att regeringen och författarna har avtalat om en ny nivå på biblioteksersättningen till författare för gratislån av deras böcker. Det är också väldigt viktigt att pensionsfrågan för scenkonstnärer är på väg mot sin lösning. Där tycker jag att det verkar vara en medveten vantolkning från oppositionen när man talar om att det frigörs medel som i dialog med aktörerna ska användas till kvalitetshöjningar, att oppositionen ser detta som någonting negativt. Jag är besjälad – och det är regeringen också – av tanken att vi ska kunna ge fler scenkonstnärer arbetsvillkor som gör att de kan leva på sin syssla och också ge fler möjligheter att på grund av ålder och annat byta eller utveckla sin yrkeskarriär. Det gäller sådana speciella yrken som dansare och så vidare. När det gäller konstnärer införde alliansregeringen en ny form av avtal som kallas medverkans- och utställningsavtalet. Det var också väldigt bra för konstnärerna, men det är ett stort problem att så många konsthallar och museer inte följer avtalet. har gjort en genomgång och påvisat att många även kommunala konsthallar inte betalar konstnärer i enlighet med medverkans- och utställningsavtalet som de borde göra. Man lämnar öppet för att eventuellt kunna föra in detta som ett krav i samverkansmodellen, att den som vill ha medel från samverkansmodellen ska också ställa upp på medverkans- och utställningsavtalet. Det är en rimlig tanke som vi får återkomma till om det inte blir bättre. För konstnärer är det naturligtvis oerhört viktigt att de får en rimlig ersättning för att de lånar ut sin konst till museer och utställningar. Inte minst kommunala konsthallar ska inte åka snålskjuts genom att smita från rejäla ersättningar till konstnärer. Jag menar och är beredd att öppna för att vi framöver kan behöva skärpa kraven på kommunala och även på privata utställare att följa ramavtalen. När det gäller privata utställare ska det vara sådana som får statliga bidrag som man kan påverka. På samma sätt är det med den individuella ersättningen som ska kompensera konstnärerna för utställningar av deras sålda verk. Den ersättningen kan jämföras med biblioteksersättningen, och den får inte heller urholkas. Det är naturligtvis viktigt att dessa avtal följs. Sedan får vi ta del av uppföljningen och se hur institutionerna lever upp till sitt ansvar. Sammanfattningsvis är jag glad över att regeringen har skrivit upp kulturbudgeten . Men jag inser att kulturen behöver få större plats i samhället. Att jag säger detta beror på att jag tror på kulturens betydelse för att vidga rummet för tanken, reflexionen och fantasin. Därför vill jag verkligen försvara de satsningar som Alliansen har gjort. Men jag vill även framöver arbeta för att kultursatsningar successivt får ett allt större utrymme i statsbudgeten. Med detta yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet. I detta anförande instämde (FP). 124 (MP) replik: När man lyssnar på hör man att det finns en substans i det som sägs. Det finns också en mycket positiv inställning till kulturens betydelse för hela samhället. Att kulturbudgeten inte har minskat utan att det har skett en viss ökning är det ingen som har någonting emot. Sedan är det alltid prioriteringar som avgör vår inställning. är vice ordförande i kulturutskottet och tillika folkpartistisk ledamot. har inflytande över det som händer inom Utbildningsdepartement. Förmodligen hamnar han här i ett visst dilemma. Frågor om barns och ungas rätt till kultur blir på något sätt mindre viktigt på utbildningssidan medan man på kulturområdet slåss för att det ska bli mer pengar till kulturbudgeten. Det har tagits upp frågor om gymnasieprogram och estetiska verksamheter här . De är otroligt viktiga, men behandlingen av dem har förändrats med den här regeringen. Det skulle vara intressant att höra någonting om det. vill jag fråga om detta med att det finns en hård konkurrens i kommunerna, om vad som är viktigt att göra och inte göra i kommunerna. Där hamnar musik- och väldigt mycket i kläm. Jag hör sällan någon representant för alliansregeringen säga vad man har för visioner om kulturskolorna i . Det finns en oro, och vi har blivit uppvaktade i kulturutskottet i frågan, så det hade varit intressant att få höra lite mera. 125 (FP) replik: När det gäller läsesatsningar kan vi återkomma till det . Kulturpolitiken och utbildningspolitiken stöder verkligen varandra. Det har gjorts en massiv satsning på att höja läsförmågan i skolan, och det anordnas kompetensutbildning för lärarna för att de ska utveckla deras förmåga att uppmuntra till kreativt skrivande och så vidare. Detta stöds av den kulturpolitik som förs. Det estetiska programmet finns ju, men de estetiska ämnena är inte längre obligatoriska i lika stor utsträckning som . Det är en svår fråga. Det har genomförts en gymnasiereform som gör det möjligt att något mer välja antingen en praktisk, en teoretisk eller att mera tydligt välja en yrkesinriktning. har antalet kärnämnen utökats. Bland annat har historia införts som kärnämne. Ska man ha en seriös diskussion om att införa nya, obligatoriska ämnen i gymnasieskolan då måste man också vara beredd att säga vad man vill ta bort för obligatoriska ämnen. Annars blir det ingen som helst möjlighet kvar för elevens fria val. Det är mitt svar på den frågan. Däremot är i kommunerna oerhört viktig. I sitt partiprogram har skrivit in att vi framöver ska arbeta för ett nationellt för den svenska som på olika sätt kan driva på, sätta upp strategier och också göra utvärderingar. Vi säger också väldigt tydligt att vi vill ha rimliga avgifter i som inte skrämmer bort människor. kan vi inte, så länge skolan är , lägga oss i den typen av frivillig verksamhet alltför mycket. Som bekant vill vi att staten ska vara huvudman. 126 (MP) replik: Vi kan inte lägga oss i det som kommunerna gör. Nej, men vi kan se till att det finns resurser och möjligheter i kommunerna, det är faktiskt vårt ansvar. I samhället efterfrågas en nationell strategi, att rikspolitiken lyfter fram dessa frågor. Vi har tagit fasta på det, och det är viktigt att vi gör det. Barns och ungas rätt är unik när det gäller att lära sig spela ett instrument eller delta och vara aktiva inom andra delar inom kulturområdet, teater, dans och så vidare. Det finns som en infrastruktur i hela landet, och det är ingenting som sköter sig själv i och med att det inte finns någon lagstiftning på området. Det behöver uppmuntras. Vi från bör göra klart att denna verksamhet ska finnas i alla kommuner. Vi bör rätta till skillnader i kostnader, och vi ska se till att de kommuner som inte har någon kulturverksamhet – det är några stycken – ändå har möjlighet och tillgång till det. Det förväntas att vi tar ett sådant ansvar. Jag tycker att det är viktigt att både som folkpartist och kulturpolitiker väver ihop ämnena kultur, estetik och konst i skolan med kulturpolitiken. Landets musik- och kulturskolor har hamnat i strykklass med höjda avgifter och långa köer. Det är problem med lärarbrist i estetiska ämnen inom såväl som musik- och . I gymnasieskolan har Alliansen nedvärderat de estetiska ämnena. Många elever får ingen kontakt med estetisk undervisning . Nedprioriteringarna har också kraftigt minskat tillgången till estetiska ämnen inom de valbara kurserna. Allt det här påverkar varandra. Jag skulle vara mycket orolig om jag var både folkpartistisk kulturpolitisk talesperson och vice ordförande i kulturutskottet och dessutom veta att jag rådde över utbildningspolitiken. 127 (FP) replik: Det finns naturligtvis alltid många orosmoln. Det för mig helt överskuggande orosmolnet just nu är den försämrade läsförmågan, för den berör så väldigt mycket av delaktighet i samhället och så vidare. är de andra frågorna som nämner viktiga. Vi såg senast i PISA-undersökningen att 20–ständigt sjunkande läsförmåga har fortsatt i den årskurs 9 som testades . De hade gått igenom hela den gamla skolan och visade fortsatt sjunkande resultat. Det är för mig en oerhört viktig prioritet att vända den här utvecklingen. Som jag sade är viktig, och den har utvecklats , trots att det inte har varit direkt öronmärkta pengar eller styrning. Och vi får nog acceptera att det inte kan vara det i någon större utsträckning så länge vi har ett kommunalt huvudansvar för skolan. Som jag sade förut till menar att vi ändå ska fatta politiska beslut om att tillsätta ett, vad man nu kallar det för, eller strategiskt centrum som följer utvecklingen, ger rekommendationer och gör uppföljningar och utvärderingar av konsekvenser, så att vi styr upp och uppmuntrar fortsatt utveckling av . Det är en viktig anledning. Det finns alltid mycket att diskutera, men det är en av de punkter som vi tänker föra fram när vi diskuterar nya kulturprogram i en alliansregering efter valet. 128 i (S) replik: Jag ska inleda med att visa på hur det såg ut i budgetbetänkandet /06. Det är kopplat till det som vi fick höra tidigare här, att det inte finns en enad opposition. Då kan man lätt få bilden av att det fanns en enad opposition på det här området när Socialdemokraterna satt i regeringsställning. Jag ska bara klargöra här att det var väldigt spretiga förslag från dem som senare blev allianspartierna. höll fanan högt och hade 100 miljoner mer i budgeten, KD hade 53 miljoner mer, hade minus 99 miljoner och hade minus 15 miljoner. Det fanns alltså ingen enig budget på kulturområdet före valet . Det fanns också väldigt olika förslag på vad man ville avskaffa. Jag tror att det är viktigt att peka på det, eftersom ville tala om att vi hade en så spretig politik. Det som är skillnaden här är att oppositionen verkligen vill satsa på kulturen. Vi lägger många fler miljoner inom det här området än vad regeringen gör. Jag skulle vilja ställa en fråga till . Delar du synpunkt att ett införande av fri entré till statliga museer är ett unket, gammalt förslag? 129 (FP) replik: och jag har många gemensamma åsikter och uppfattningar i kulturpolitiken, och vi har i Alliansen pratat oss ihop till en mycket bra kulturpolitik. Men det är ingen hemlighet att fortfarande tycker att ett mål skulle vara att införa i princip fri entré till statliga museer. Det har vi också i vårt partiprogram för kulturen. Om det ska kunna genomföras ska det naturligtvis inte ske till priset av kraftigt sänkta anslag eller att museerna plötsligt ska känna att de är tvungna att klara sig själva utan stöd eftersom de ändå har fri entré. Ni ska veta att när man möter museifolk är det inte alla som är odelat glada över ett sådant förslag. Ska vi genomföra detta måste det genomföras ordentligt. Men det är vår uppfattning, för vi tror att det är bra, inte minst för att uppmuntra föräldrar att gå med sina barn på museer även om föräldrarna kanske egentligen inte är så intresserade. Det här är en viktig fråga, men kulturpolitiken står och faller inte med den. Som jag sade tidigare hade vi naturligtvis också olika budgetförslag. Skillnaden var att vi hade ett gemensamt regeringsalternativ. Det gjorde att vi kunde prata ihop oss till en gemensam kulturpolitik och även en gemensam budget för kulturpolitiken, som riktar in sig på just den typen av kvalitetssatsningar som gick till val på när det gällde kulturpolitiken och som dessutom skriver upp kulturbudgeten år för år. Även om jag vill ha fri entré till museer tycker jag att det finns mycket annat att glädjas åt i den gemensamma allianskulturpolitiken. 130 i (S) replik: Det är roligt att höra att vill vidga rummet. Han vill se till att fler kan bli delaktiga och inte stänga folk ute, för det är precis det man har gjort nu genom att man har tagit bort det unkna förslaget om fri entré. Vi är ganska många här i kammaren som tycker att det skulle vara ett väldigt bra och positivt förslag, vilket skulle innebära att fler fick ta del av våra gemensamma samlingar. När det gäller scenkonstallianserna skulle jag vilja ställa en fråga till . Du var också med och tittade på det förslag och den utvärdering som gjordes i kulturutskottet. Det visade sig att scenkonstallianserna har fungerat otroligt bra. Det har gjort att många har fått möjligheten till en tryggare situation, en mer ekonomiskt trygg situation, men också möjlighet till kompetensutveckling. Vi hade en uppvaktning i kulturutskottet från flera olika branschorganisationer som just lyfte fram bristen på kompetensutveckling för sina medlemmar. Här finns ju ett jättebra förslag som möjliggör för fler inom kultursektorn att få del av kompetensutveckling. Därför väljer vi att lägga 20 miljoner mer. Varför, , väljer ni att inte prioritera scenkonstallianserna, som vi vet fungerar bra och som skulle ge kulturskapare en så mycket bättre situation? 131 (FP) replik: Med all respekt för goda vilja i frågan talar vi ändå om en budgetkostnad på ca 12,8 miljarder och för den renodlade kulturen på ca 7 miljarder. Det är klart att 20 miljoner är 20 miljoner och kan göra nytta på olika ställen, men jag ser inte att det finns någon anledning att omprioritera. ska vi gå vidare och försöka göra något positivt av reformen och få ett modernt pensionssystem för scenkonstnärerna. Vi är positiva till att allianserna fortsätter att utvecklas och till att hjälpa scenkonstnärer i olika situationer, men vi har inte sett någon anledning att prioritera 20 miljoner på den punkten i denna budget. 132 (V) replik: Jag har mött inte bara i debatter här i kammaren utan även utanför denna sal, och jag har stor respekt för kulturintresse. Jag litar verkligen på att han har en ärlig vilja att skapa en kulturpolitik som utgår från något annat än marknadsanpassning och underhållning, så lite heder åt ! Det som jag talade om i mitt anförande var problemen med att alltför mycket av kulturpolitiken just blir en del av ett marknadstänkande. försökte leda i bevis att så inte är fallet. Men tyvärr går utvecklingen i en riktning, till exempel här i där ju har kulturborgarrådsposten, där det blir viktigare för fria grupper och kulturinstitutioner att öka sina egna intäkter på kommersiell basis för att få del av de bidrag som i det fallet staden står för. Det är en olycklig utveckling, för den leder till att vi får mer likriktning och mindre av provocerande och retande kultur. –2006 hade vi, Socialdemokraterna och ett budgetpolitiskt samarbete som gjorde att vi var överens i alla budgetpolitiska frågor i de 16 budgetar som vi lade fram. Kulturpolitiken var inget undantag. fick äntligen med sig Socialdemokraterna och på att införa fri entré på statliga museer. Det var en succé. Detta enligt unkna förslag tycker är bra, och det är jag glad för. Det visar att det finns stöd långt in i borgerligheten för sådana unkna idéer som att tillgänglighet ska spela roll och att kulturarvet ska vara tillgängligt för fler. Jag vill därför berömma och tacka för stödet. 133 (FP) replik: Jag tackar för de orden. Jag tror att även har en ärlig känsla för kulturens betydelse. Vi har dock olika utgångspunkter. För det första hör jag nästan aldrig tala om det positiva i att författare kan tjäna pengar på sina verk. Jag hör aldrig öppna för att det ska vara möjligt att utöka avdragsmöjligheterna för sponsring, inköp av konst eller annat. Det är nästan som om det vore ointressant. Jag har en annan utgångspunkt. Det är viktigt att vi öppnar för kultur som inte med nödvändighet är kommersiellt lönsam och att politiker inte fattar dessa beslut utan överlåter det åt experter inom kulturråd, konstnärsnämnd och andra sammanhang som i processer bidrar till att ge olika stöd och insatser. Det sägs tydligt i partiprogram. har också varit med, så där har vi inga skilda uppfattningar. När det gäller det rent ekonomiska måste kulturpolitiken handla om att skapa olika former av stöd och stipendier som garanterar att konst och litteratur som inte kan säljas överlever för framtiden och att teater och opera spelas även om människor inte har lust att betala för det. måste vi dock sträva efter att skapande konstnärer ska kunna tjäna pengar på sitt arbete. 134 (V) replik: Det är klart att jag oftare talar om de delar av konsten och kulturen som inte bär sig själva, för det är där vi behöver satsa. Vi behöver inte använda statliga och gemensamma medel till den typ av kultur som redan är kommersiellt gångbar och ekonomiskt lönsam. Vad gäller författare skulle de flesta inte klara sig om vi inte hade en biblioteksersättning. Den går inte bara till dem vars böcker blir lånade utan innebär också att man kan få författarlön. Det ger en fantastisk möjlighet för många författare att leva på sitt författarskap. Jag är oerhört kritisk till att öppna för mer sponsring. Jag är inte kritisk till att det finns men till att man ska göra sig beroende av det i ännu större utsträckning. Det leder till att makten över vilken kultur som produceras flyttas från de folkvalda till dem som har möjlighet att sponsra, ofta stora företag eller rika människor. Bildkonstnärerna har kanske den sämsta ekonomiska förutsättningen av alla konstutövare. Jag märker att egentligen skulle vilja höja visningsersättningen, men han har inte fått igenom det i den nuvarande budgeten.