prot · H10912 · 2013-10-15 00:00:00 — Regeringen beskriver i vackra ordalag de politiska målen, där ekonomisk jämställdhet och jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet är två av fyra delmål. Men resultaten är nedslående läsning. Statistiken visar att ojämställdheten består. Lönegapet mellan kvinnor och män ligger fortsatt på . Kvinnolobby har drivit en kampanj. Mellan och får kvinnor betalt för en minut mer, men det är fortfarande som är obetalt arbete i jämförelse med mäns löner. Vi har alltså väldigt lång väg kvar. Vi vet också att jobbskatteavdraget gynnar män i större utsträckning än kvinnor, beroende på att män har högre lön och att kvinnor i större utsträckning jobbar deltid. Regeringen slår fast att löneskillnaderna mellan kvinnor och män bidrar till att upprätthålla en arbetsfördelning med traditionella könsmönster. De skriver också att de främsta anledningarna till att kvinnor är frånvarande från arbetsmarknaden är föräldraledighet och ohälsa. Vi har också kunnat läsa i rapporten att ohälsan för kvinnor ökar och att regeringen tänker följa det. Det står inte något om att man tänker göra något åt det, men man tänker följa det. Det som känns så oroande är att det inte finns några konkreta förslag på vad man ska göra åt till exempel ohälsan, som att sätta in någon form av åtgärder – inte bara att man ska följa det, för då ökar ju ojämställdheten, inte jämställdheten. När det handlar om föräldraledighet har jag som S-kvinna drivit en individualiserad föräldraförsäkring, eftersom vi vet att det stärker kvinnors ställning på arbetsmarknaden och mäns ställning hemma. Alliansen är uppenbarligen av samma åsikt, för man kan i bilagan också läsa: har en rad reformer genomförts för att främja ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen mellan män och kvinnor. De reformer som har haft störst effekt på ett jämnare uttag är de reserverade månaderna, de s.k. pappamånaderna. I detta sammanhang konstateras också att jämställdhetsbonusen inte har ökat pappors uttag av föräldrapenning. Det är alltså en reform som inte har gett någon effekt på jämställdheten. Med anledning av det har jag tidigare ställt en fråga till jämställdhetsministern. Det var en öppen fråga i medierna, på hemsidor och i sociala medier. Men jag kan ställa denna fråga nu här i kammaren också. Hur tänker jobba vidare när hon har vetskapen om att det är framför allt föräldraförsäkring och ohälsa som påverkar lönerna för kvinnor? Vill man någonting med jämställdhet måste man komma med konkreta förslag och inte säga: Vi följer frågan. Kvinnors pensioner har också diskuterats mycket. När lönegapet är så stort som det är mellan kvinnor och män vet vi att de kvinnor som har de lägre lönerna får mycket låga pensioner. Vi har hört att av kvinnorna har garantipension. Det är inte försvarbart att det ser ut på det sättet. Då har det talats mycket om jobbskatteavdrag. Men det är inkomster efter lön. Det handlar inte om lön. Det har därför inte någon påverkan på pensionen. Det är ett sätt att luras, precis som om det skulle vara bra för kvinnor . Det har ingenting med det att göra. Talar vi om lön ska vi tala om lön och inte om inkomster efter lön om man talar om pensioner. Jag blir lite förundrad när jag läser detta och försöker hitta något positivt. Det står: Jobbskatteavdragets fokusering på låg- och medelinkomsttagare har inneburit att drivkrafterna till arbete har stärkts mer för kvinnor än för män. På vilket sätt har det gjort det? Är det att kvinnor inte har en drivkraft att arbeta och försörja sig, eller vad menas? Menar man att det finns en större drivkraft att ta de arbeten som har beskrivit och som innebär att man får jobba ? Eller vilka drivkrafter är det som har förstärkts? Man kan inte få ut mycket positivt ur denna jämställdhetsbilaga. Jag tycker att vi har mer att fordra för en jämställdhet, naturligtvis både för män och för kvinnor. Det är det som vi socialdemokrater står bakom, alltså att jämställdhet naturligtvis handlar om jämställdhet både för män och för kvinnor. 306 (M) replik: Nyckeln till jämställdhet är att ha ett arbete och en lön att leva på. Regeringens reformer som RUT-reformen och lagen om valfrihet, LOV, har betytt oerhört mycket för kvinnor och kvinnors företagande. av 120 000 medarbetare inom LOV-företagen är kvinnor. av de 15 000 medarbetarna inom RUT-företag är kvinnor. Ändå är ni socialdemokrater kritiska till reformerna. Låt mig också påminna om att av dessa företagare har färre än 20 anställda. Min fråga till blir då: Vad säger ni till dessa kvinnor som känner stor oro över den politik som ni för och som faktiskt förhindrar deras företagande och deras utveckling? 307 (S) replik: Jag inledde med att tala om både jämlikhet och jämställdhet. Det är mycket viktigt. Många av de arbeten som talade om finns i låglönebranscher. Vi vill satsa mer på utbildning men också på företagande och innovationer och inte låsa fast de mönster som vi redan har på arbetsmarknaden. Men om man har ett jobb är det klart bättre än om man är arbetslös. Vi har talat om lönekartläggningar och så vidare så att man ser dessa skillnader eftersom det ofta finns inlåsningseffekter i detta sammanhang. Vi vet att många arbeten i kommunerna har försvunnit, till exempel inom äldreomsorgen. Där skulle vi vilja ha mer satsningar så att det finns möjlighet att få jobb i den branschen framöver också. 308 (M) replik: Min fråga var vad ni säger till de 150 000 kvinnor som finns i denna bransch. Ett halverat RUT-avdrag och ett avskaffande av LOV kommer att slå direkt mot dessa medarbetare och kvinnliga företagare. Min fråga blir då: Hur förbättrar det jämställdheten? 309 (S) replik: Jag kan inte se att det har blivit någon ökad jämställdhet. Det går inte heller att utläsa av denna rapport. Jag har inte hittat ett enda tecken på att jämställdheten har ökat . Men får gärna orientera mig om detta eftersom jag inte har sett det. Det är mycket viktigt att man satsar både på utbildning och på jobb. Jag möter många kvinnor som jobbar inom äldreomsorgen där det är dålig kvalitet på en del håll. Därför tycker jag att vi ska sätta upp nationella krav för kvalitet. 310 (C) replik: Det är mycket intressant att lyssna på , speciellt när hon talar om hur oerhört viktigt och betydelsefullt det faktiskt är med högre löner, inte bara när man arbetar och får sin lön utan också när man får sin pension. Även när man blir sjuk spelar lönen en oerhört viktig roll. Jag hörde inte att med ett enda ord talade om hur hon tänker medverka till att lönerna blir högre. Jag försökte urskilja det , men jag fick ingen hint om eller något förslag på hur lönerna skulle höjas för de kvinnor som har så låga löner. Min fråga till är: Hur hade ni tänkt er att lönerna till kvinnor ska höjas? 311 (S) replik: Man behöver se hur det ser ut. Därför är det viktigt att ha instrument och redskap för det. Det var någonting som ni i tog bort för företag med mindre än 25 anställda. Det är mycket viktigt att ha en öppen redovisning av hur lönerna ser ut och att ha lönekartläggningar. Många kvinnor jobbar inom offentlig sektor. Men när man satsar på stora skattesänkningar i stället för att satsa på välfärden drabbar det dubbelt. Kvinnor är mycket beroende av att det finns en bra välfärd för att de ska kunna vara ute på arbetsmarknaden. Som jag har sagt har 100 000 kvinnor gått ned i arbetstid på grund av att äldreomsorgen i är för dålig. När man satsar på skattesänkningar i stället för på välfärd är det ett medvetet val att det blir färre anställda, och då mestadels kvinnor eftersom de finns i dessa sektorer, och färre lönekartläggningar. 312 (C) replik: Om jag har förstått det hela rätt ska man alltså satsa mer på den offentliga sektorn och vårdyrkena. Men talade om vad vi har gjort och som inte har varit bra och att det har försvunnit jobb från den offentliga välfärden som har gått över till privata företag. Men det finns ju lika många som jobbar med detta. Men , du har inte med ett enda ord sagt hur du har tänkt dig att lönerna ska höjas. Vill ni lagstifta om högre löner? 313 (S) replik: Jag sade inte att de som har funnits i offentlig sektor har gått över till privat sektor. Arbetslösheten har nämligen ökat i och fram till . Det är alltså fler som är arbetslösa, och det gäller även kvinnor. Vi har fått beskrivet här att en mycket stor andel kvinnor inte har heltid. Det driver inte på lönerna uppåt, utan det driver på lönerna nedåt. De sänkningar som ni har genomfört framför allt inom a-kassan och sjukförsäkringssystemet driver på lönerna nedåt. 314 Statsrådet (FP) replik: När det gäller ohälsotalen och den ökade andelen kvinnor bland de ökade sjukskrivningstalen är detta det ena som sticker ut. Det andra är att de psykiska diagnoserna blir allt fler. Socialförsäkringsminister har gett fyra olika uppdrag för att följa frågan. Det är ett uppdrag till att titta på kvinnors sjukskrivning, ett uppdrag till , ett uppdrag till en enskild forskare och ett uppdrag till att titta på de psykiska diagnoserna. Det tycker jag känns väldigt betryggande och bra. Jag undrar vad av detta inte tycker är ett bra sätt att följa frågan. Jag tycker att det är viktigt att vi skaffar oss kunskap på området. När det gäller sysselsättningseffekterna får jag återkomma i min nästa replik. 315 (S) replik: När det gäller ohälsotalen har man också sett att det hänger mycket ihop med arbetslivets villkor. Då tycker jag att man bör kunna dra slutsatsen att det är ganska naturligt att ohälsotalen ökar när det finns en otrygghet i samhället och man skär ned på de möjligheter och redskap som finns när det gäller att göra arbetsliv och arbetsmiljö bättre. Man kommer att följa det, men det står ju ingenting om ifall man ska göra någonting åt det. Det tycker jag är för tamt. Man säger inte ens att man har ambitioner att faktiskt förändra det. Det står nämligen inte, utan det står bara: Vi ska följa det. Det talas om huruvida vi har talat med de kvinnorna. Ja, vi har talat med de kvinnor som mår väldigt dåligt psykiskt. Att bara säga att man ska följa det är inte nog. 316 Statsrådet (FP) replik: fyra olika sätt att följa frågan kommer att leda till åtgärder och aktiviteter. Jag vill också kort säga något om sysselsättningseffekten av jobbskatteavdraget. När man sänker skatterna för dem som tjänar lite får det stor effekt, och det ökar deras arbetsutbud. Det är det man syftar på när man säger att det har ökat antalet kvinnor som kommer i arbete. Det kan vi också se i siffrorna. Det kanske är därför Socialdemokraterna ställer sig bakom varje jobbskatteavdrag som den här regeringen inför – när de väl är införda. 317 (S) replik: Det syns ju inte att det är fler kvinnor som har fått ökad sysselsättningsgrad. Ministern får nog visa mig tydligt var det står att kvinnors sysselsättningsgrad har ökat . Nej, det tror jag inte på; jag har tittat på det här ganska noga, och jag tycker snarare att det är precis tvärtom. Det är också det som är kopplat till ohälsotalen, för man vet ju att de kvinnor som inte har heltid är sjuka i större utsträckning än dem som har heltid. Jag tycker alltså att ni brister i er politik. 318 (FP): har vi diskuterat jämställdhet , och de flesta sidor av jämställdhetsproblematiken har väl belysts på ett eller annat sätt. Man kan väl konstatera, vilket någon också gjorde tidigare, att jämställdhetsarbetet måste diskuteras av både män och kvinnor. Utan att ha några synpunkter på oss som är här kan vi konstatera att det är lite symtomatiskt att det är betydligt fler kvinnor som är med i sådana här debatter. Det tror jag är ganska olyckligt. Jag har dock jobbat inom offentlig sektor, och det har ibland varit mycket värre än så när man har varit ute på jämställdhetskonferenser och sådant. Jag tror alltså att vi är på rätt väg även på den punkten. Att det är både män och kvinnor som måste diskutera frågan har att göra med att det, även om vi nu är i en politisk församling som har ansvar för de politiska besluten, handlar väldigt mycket om att ändra attityder och beteenden. Det är inte så att vi politiker bara har ansvar för de politiska besluten, utan vi har också ansvar för opinionsbildning. I de här sammanhangen tror jag att det är ett närmast ännu större ansvar vi har. Min partikollega var inne på att det naturligtvis är någonting som måste börja redan i förskolan och skolan. Det är alltså ett långsiktigt arbete, och jag tror att vi alla har positioner som gör att vi kan delta i opinionsbildningen. Förändring är naturligtvis möjlig; jag kan som liberal inte tro annat än att det är möjligt. En sak som har diskuterats ett tag är lika lön för lika arbete. Det är en sådan självklarhet när man säger det, men så är ju inte verkligheten. Jag är far till två döttrar, och när de har vuxit upp, blivit äldre och fått arbeten och sådant har det gjort mig upprörd att de helt uppenbart missgynnas. Det är alltså klart att det är en väldigt viktig fråga. När det gäller de flesta tillfällen då de har missgynnats kan jag dock direkt känna att det inte är någonting vi hade kunnat lagstifta bort. I stället är vi tillbaka i detta med arbetsgivares attityder på arbetsmarknaden och att man har olika arbetsuppgifter för män och kvinnor. I många lägen är det faktiskt fråga om ren lönediskriminering, och här har vi som offentlig arbetsgivare ett jätteansvar. Vi diskuterar vem det är som ska höja lönerna, men talar vi om låglönejobb talar vi naturligtvis ofantligt mycket om den offentliga sektorn. Där har vi som politiker makt att vara med och ändra. Det finns en sektor som har sjunkit i status, som också har varit uppe till diskussion, och det är läraryrket. De satsningar som görs på karriärtjänster inom skolans område, som förstelärartjänster och lektorstjänster, sker inom ett område där det faktiskt – rätt eller fel – jobbar mest kvinnor. Jag kan inte se något annat än att detta kommer att göra yrket mer attraktivt och även att det kommer att bli en uppblandning av män och kvinnor. Det har ju varit så tidigare. Den enda punkt där vi i ett europeiskt jämställdhetsindex inte är på topp utan ligger på medel är faktiskt när det gäller könssegregering på arbetsmarknaden – att män och kvinnor jobbar inom olika sektorer. Vi kan, vilket har sagts tidigare, naturligtvis inte hålla på och acceptera att medelskillnaden mellan kvinnors och mäns livsinkomst är 3,6 miljoner. Det är helt orimligt att det ska vara så, speciellt med tanke på hur hela vårt pensionssystem är uppbyggt. Det bygger faktiskt på att var och en tjänar in sin egen pension, och då kan vi inte ha ett system där kvinnor tjänar så pass mycket mindre. En annan sak jag skulle vilja ta upp – det kanske är lite grann en mansvinkling – är männens roll för jämställdheten och den utredning som pågår. En punkt är att beskriva och analysera hur män förhåller sig till jämställdhet och hur mäns livsvillkor kan påverkas av bristande jämställdhet. Jag tror nämligen att det är någonting som måste tydliggöras. Det har på slutet varit uppe att det är jämställdhet för både män och kvinnor vi talar om, och män har väldigt mycket att vinna på ökad jämställdhet. Det kanske krävs kunskap om detta. Det kanske inte är den första tanken man får, men jämställdhet är ekonomisk tillväxt. Den gynnar både män och kvinnor. När det gäller attityder har vi talat om börsbolagen. För mig är det fullständigt obegripligt hur man i de stora börsbolagen över huvud taget med berått mod vågar avstå kvinnlig kompetens i sina styrelser. Även där är det alltså absolut en fråga om attityder. När det sedan gäller föräldraförsäkringen är det ett politiskt beslut. Vi är helt överens om att de månader som har varit reserverade för var och en av föräldrarna – det vi kallar pappamånader – ändå är det som har gjort att det har blivit vissa skutt i detta och att män nu tar ut en fjärdedel av föräldradagarna. Den diskussion vi har inom just nu hoppas jag personligen leder till att vi faktiskt kan få till en tredje månad som är reserverad för var och en av föräldrarna. Jag tror nämligen att det inte bara stärker kvinnorna utan även stärker männen i förhållande till arbetsgivare och annat. Är det så att man har laglig rätt och kommer till sin arbetsgivare tror jag att vi inom en ganska snar framtid kommer att bryta de attityder som gör att det inte förväntas att män ska ta ut föräldraledighet. När det väl är brutet tror jag att det kommer att jämna ut sig ganska fort. Vi behöver alltså inte ha 2040 som slutdatum, utan det kommer att komma . 319 (S) replik: Jag vill hälsa , den första mannen från Alliansens sida, välkommen till debatten om jämställdheten. Det känns bra att vi är flera män som är med i den. Jag har några frågor utifrån det som Tysklind sade i sitt anförande. Han talade om offentliga arbetsgivare, och det är ju en del som vi styr mycket i politiken. 420 000 ska rekryteras till offentlig sektor på grund av pensionsavgångar med mera. Det finns en ypperlig chans och möjlighet att nu se till att det blir bättre arbetsvillkor så att man på så sätt kan rekrytera både män och kvinnor till offentlig sektor. Jag tänker på rätt till heltid, jag tänker på sjysta anställningar, jag tänker på möjligheten till bra lönesättning och annat. Tysklind gick förbi detta ganska snabbt. Jag har en konkret fråga: Vad har och för förslag för att vi ska få en offentlig sektor med bra villkor? 320 (FP) replik: Jag kanske tog detta med arbetsvillkoren lite snabbt, men goda arbetsvillkor kommer att vara en förutsättning, vare sig det är offentliga eller privata arbetsgivare, för att få arbetskraft i fortsättningen. Den arbetsgivare som inte ger goda arbetsvillkor kommer inte att kunna täcka sina personal- och kompetensbehov. Lösningen kommer att vara att man helt enkelt kommer att tvingas in i detta och att även betala bättre löner. Vi har här varit inne på att så fort man får en privat arbetsgivare som alternativ finns det en förutsättning för att få bort monopolställningen, som egentligen är en av de stora faktorer som har drivit fram de låga löner som har varit på den offentliga sidan. 321 (S) replik: Tolkar jag då Tysklind rätt att vi ska vänta på krisen, att det löser problemet när det gäller villkor, bättre förutsättningar, bättre lön med mera? 322 (FP) replik: Man ska nog inte alls tolka det på det sättet. Först och främst är offentliga arbetsgivare politiskt styrda. Då har också vi som politiker ett stort ansvar att inte sitta och vänta på krisen. Vi ser ju behovet, precis som säger, av 420 000 personer som ska in i offentlig sektor. Alla är fullt medvetna om att det behövs, och då måste drivkraften vara att skapa sådana arbetsvillkor att folk vill vara anställda inom den offentliga sektorn. 323 (S) replik: Jag blir riktigt nyfiken. Här har vi en näringsminister i regeringen som tycker att lönerna är för höga. Här har vi en finansminister som tycker att ingångslönerna i serviceyrkena är för höga. Här har vi en statsminister som står i och säger att har en alldeles för låg andel av lågavlönade. står här i talarstolen och säger att här måste vi förbättra villkoren, och så vidare. Tycker att de arbeten som finns i till exempel offentlig sektor eller inom handeln inte är produktiva? Är det därför som ni tycker att ingångslönerna är för höga? 324 (FP) replik: När vi talar om ingångslöner talar vi oftast om ett yrke som man inte har full kunskap i, att man lär upp sig till ett yrke. Jag antar att det är det vi talar om när vi talar om ingångslöner. Det har varit och är fortfarande hinder för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden. Det är klart att vi inte ska blanda ihop det med att ha sjysta löner inom den offentliga sektorn generellt. Som jag sade till förut måste också den offentliga sektorn se över sina arbetsvillkor, för det kommer att vara konkurrens om arbetskraften. 325 (S) replik: Då tolkar jag svar som att de här tjejerna, för det handlar om väldigt många tjejer, som springer på timme och jobbar extra när man ringer efter dem har för höga löner. Det handlar om en hel kader av människor som inte riktigt kommer in utan får jobba extra lite då och då, working poor, och som måste ha flera jobb för att få ihop det. De tycker har för hög lön. 326 (FP) replik: Man ska inte tolka det på det sättet. Det är naturligtvis ingen bra situation för de här tjejerna som beskriver. Jag tycker att arbetsgivaren borde se över sina villkor för sina arbetstagare. Men man ska inte utesluta att det i vissa situationer ändå är ett sätt att ta ett steg in på arbetsmarknaden. Man kan inte måla det i så svart och vitt som gör. 327 (S) replik: Jag har inga barn, som många av er andra refererar till, men jag hoppas och tror att jag kommer att ha det framöver. Får jag då en liten dotter eller en liten pojke vill jag, oavsett vad det blir, att han eller hon ska ha lika lön för lika arbete. Det här tror jag att håller med om. Därför är det sätt som jobbskatteavdraget är konstruerat på för mig helt obegripligt. Jag menar att något är fel med avdraget på så sätt att det gynnar rika män men missgynnar fattiga kvinnor. Jag har varit inne på att det slår mot kvinnor, både kvinnor som arbetar och kvinnor som har gått i pension. Jobbskatteavdragen kommer alltså med allra största sannolikhet, vilket det första till fjärde men även det femte har visat, att göra att lönegapet mellan män och kvinnor fortsätter att öka. Är detta rimligt? 328 (FP) replik: Jag vill börja med att slå fast att jobbskatteavdraget inte missgynnar någon. Det gynnar naturligtvis alla. Från socialdemokratiskt håll har man här försökt framhålla att det är enorma skillnader. Med alla fem jobbskatteavdrag har man med en lön på nu ett totalt jobbskatteavdrag på drygt 20 000. Om man tjänar 38 000 har man ett totalt jobbskatteavdrag på 26 000, och det beror på att det finns en brytpunkt som ligger strax under 30 000. Det är alltså inte så att de väldigt rika männen som ni beskriver har så väldigt mycket mer i jobbskatteavdrag än vad ett vårdbiträde som tjänar 20 000 har i kronor räknat. I procent har man som lågavlönad naturligtvis tjänat mycket mer på jobbskatteavdraget. Det är mycket mer betydelsefullt för låg- och medelinkomsttagarna. 329 (S) replik: har säkert rätt i en del av det han säger, och man kan säkert vrida och vända på siffrorna hur mycket som helst. Men hur man än vrider och vänder på siffrorna är det trots allt så som jag har skrivit här på min lilla lapp, och du kan gärna få veta var jag hittat det. Detta har till och med regeringen själv skrivit. var löneskillnaden mellan män och kvinnor , var den – mer i lönegap. 330 (FP) replik: Det finns säkert sådana siffror också. Men vad jag svarade var att jobbskatteavdraget är konstruerat för att gynna låg- och medelinkomsttagare, och det är naturligtvis en medveten politik från regeringens sida. 331 (M): Under de här långa timmarna har vi berört mycket. Jag ska koncentrera mig på en del, och det handlar om kvinnligt företagande. På uppdrag av regeringen har utsett 900 företagare till ambassadörer för kvinnors företagande. Dessa företagare och kvinnor bidrar till att väcka intresse för entreprenörskap. De synliggör kvinnors företagande och sprider kunskap om hur det är att starta och driva företag genom sina personliga erfarenheter som företagare. Dessutom tillför de ett mervärde till det hela. De avsätter tid tre till att kostnadsfritt erbjuda sina tjänster till andra människor i olika sammanhang. Företagsbesök är ögonöppnare. Det är fantastiskt att se hur kombinationer av olika yrkeserfarenheter kommer till nytta och glädje i nya sammanhang. En kvinna som jag träffade, som är en av ambassadörerna, som heter berättade för mig om sin massageverksamhet som hon kombinerar med rådgivning om hur man tar hand om sitt inre och skapar positiva värden i livet. håller också föredrag på temat att våga tro på sig själv och att växa som individ. Arbetet med mental hälsa har gjort att hon anlitats som jobbcoach och hjälpt till på Arbetsförmedlingen för att stärka personer som varit borta från arbetsmarknaden . Säkert skulle någon kunna säga: Anställ henne direkt på på Arbetsförmedlingen.