prot · H00965 · 2013-02-14 00:00:00 — Då har myndigheten till uppgift att väga det ena mot det andra. Naturligtvis tar även Sida del av den här debatten, och naturligtvis finns det anledning att kanske särskilt från EU:s sida eftersom ligger så nära titta på vilka konsekvenser det får, med vänner över vattnet. EU har ju en nära och historisk relation som gör att man kan tycka att EU har ett särskilt ansvar. Det är där jag har försökt lägga mitt engagemang innan men framför allt efter att den här interpellationen väcktes av . Det är svaret på frågan vad vi gör. Jag kan inte stå här och lova att det just för västsahariska flyktningar blir massor med mer pengar, för det vore, som jag ser det, att svika det humanitära uppdraget. Men jag tackar för interpellationen, för det engagemang som visas och för insikten om att vi bara tillfälligtvis kan hjälpa människor att nödtorftigt överleva men att vi i grunden måste bidra inom ramen för inte minst FN för att få ett slut på den här konflikten, som är grundorsaken till att människor inte kan försörja sig själva och förverkliga sina egna livsdrömmar, av ockupation. 105 HANS (V): Jag får erkänna att jag inte är någon förespråkare av att biståndsministern i stor utsträckning ska detaljstyra Sida det kan jag inte påstå. Däremot är det viktigt med det tydliga medskicket till biståndsministern att i samtalen här i om våra prioriteringar när det gäller humanitärt stöd och i dialogen inom EU ha med sig frågan om de västsahariska flyktingarna. Läget nu är lite speciellt. Det finns egentligen på många sätt fungerande program på plats, olika projekt som pågår men där finansieringen börjar upphöra. Det skulle vara ganska enkelt för att kliva in och fylla i de hålen och se till att program skulle kunna fortsätta, till exempel de satsningar som vi har pratat om med frukost till barnen i skolorna i de västsahariska flyktinglägren. Det handlar om i sammanhanget ytterst små summor. Biståndsministern beskrev att vi avsätter i humanitärt stöd. Då ska vi komma ihåg att Praktisk Solidaritet, som förmedlar kläder och den makrill vi har pratat om, har fått . Det är en bråkdel av den här budgeten, och jag tror att det finns goda möjligheter att öka den. Jag tycker att biståndsministern beskriver ett av de stora dilemmana, nämligen att frågan om kommer i skymundan. Det är medieskugga i jämfört med andra konflikter. Det är något slags tragik i detta. Här har vi ett folk som medvetet valde att lägga ned sina vapen och sätta sin tilltro till fredliga lösningar, till FN-systemet, att sätta sig vid förhandlingsbordet för att hitta lösningar. Men omvärldens svar var att blicka till andra konflikter, att på många sätt svika västsaharierna och ignorera de problem som finns. Jag mötte i flyktinglägren en oerhört starkt växande frustration, i synnerhet bland de unga, över att de känner att omvärlden ignorerar dem, känner att situationen i lägren börjar bli alltmer ohållbar och känner att förhandlingarna håller på att rinna ut. Risken är överhängande att den frustrationen omsätts i en väpnad kamp igen. Men den vägen tror jag inte att någon av oss vill att man ska gå. 106 Statsrådet (M): Det kommer som sagt att föras ytterligare en interpellationsdebatt om risken för att man inte längre klarar av detta, eftersom den politiska situationen måste belysas. Med frustrerade människor som bara känner att livet rinner bort ökar risken för våld och risken också för övergrepp inne i lägren, allteftersom situationen fortgår på detta sätt utan lösning i sikte. Vi ska inte underskatta vad alternativet är, att hjälpligt upprätthålla situationen i lägren, genom att man skulle kunna få en helt annan, ännu värre utveckling, genom ökad våldsnivå. Det är därför som det, skulle jag vilja säga, ligger väldigt mycket i intresse att nu se vad som händer, inte minst med de program som är på plats. Jag vill igen, herr talman, bara dra slutsatsen att jag uppfattar att det finns ett stöd för den modell som vi har i för fördelning av de humanitära insatserna. Vi behöver nu uppmuntra andra givare att göra mer och framför allt se till att tar ett särskilt ansvar för att fylla de hål som kommer. Jag lovar , herr talman, att tyvärr försöker vara upptaget med detta, för här finns det hål att fylla. Det är hål att fylla för de syriska flyktingarna. Det är hål att fylla för det utsatta palestinska folket, som ständigt är underfinansierat inom ramen för för palestinierna. möts vi av att det nästan dagligdags kommer påringningar till UD och Sida: Kan ni fylla hålen, för andra drar sig ur? Det västsahariska folket är inte glömt från svensk sida. Vi kommer att upprätthålla detta. Därför tackar jag för att vi fick en möjlighet att belysa och diskutera den här frågan i . Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellationerna 2012/13:224 och 232 om arbetstagare som rapporterar om missförhållanden 107 Statsrådet (M): har frågat arbetsmarknadsminister vilka åtgärder hon avser att vidta för att säkerställa att oseriösa arbetsgivare förhindras att importera arbetskraft samt om hon avser att införa sanktionsmöjligheter mot arbetsgivare som bryter mot dagens regelverk. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på denna interpellation. har frågat mig vad jag avser att göra för att minska arbetskraftsinvandrarnas utsatthet då de rapporterar om missförhållanden gällande den egna anställningen. Jag har valt att besvara dessa frågor gemensamt. När det gäller frågan att säkerställa att oseriösa arbetsgivare förhindras att rekrytera arbetskraftsinvandrare vill jag inledningsvis betona att det naturligtvis är fullständigt oacceptabelt om arbetsgivare underlåter att betala ut avtalade löner och dessutom hotar arbetstagare. Regeringen har tillsammans med genomfört en reform som ger goda förutsättningar för att tillgodose den svenska arbetsmarknadens behov av arbetskraft. Om ska stå sig väl i den internationella konkurrensen om arbetskraft behöver vi ett regelverk som gör det attraktivt för arbetskraftsinvandrare att välja just . Jag är övertygad om att de allra flesta arbetsgivare sköter sina åtaganden gentemot både arbetstagare och det allmänna. förekommer det uppgifter från bland annat och medierna om oseriösa aktörer som utnyttjar arbetskraftsinvandringssystemet och de människor som kommer till för att arbeta. Jag ser naturligtvis allvarligt på sådana uppgifter. Det är mycket viktigt att förhindra utnyttjande av arbetstagare och missbruk av regelverket. Kontrollen av arbetsvillkoren för arbetskraftsinvandrare i är uppdelad mellan flera parter. svarar för de kontroller av anställningsvillkoren som görs inför tillståndsgivningen. Tillsynen över arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen utövas av . Övriga arbetsvillkor hanteras i sin tur inom ramen för den svenska arbetsmarknadsmodellen, där arbetsmarknadens parter kommer överens om vilka villkor som ska gälla och övervakar att dessa efterlevs. Om det förekommer brottslighet är det en fråga för rättsväsendet. Regeringen har gett i uppgift att motverka förekomsten av skenanställningar och missbruk av reglerna. införde skärpta kontroller i ärenden som gäller branscher där det har visat sig förekomma missbruk. Kontrollerna innebär bland annat att arbetsgivaren ska visa att det finns ekonomiska förutsättningar för att rekrytera en arbetskraftsinvandrare. Den arbetsgivare som har rekryterat arbetskraftsinvandrare ska också visa att han eller hon då har betalat ut löner och tecknat försäkringar. De skärpta kontrollerna förbättrar förutsättningarna för att upptäcka missbruk av reglerna och få fram korrekta uppgifter som kan läggas till grund för ett beslut. Arbetet för att förhindra att utländska arbetstagare far illa på den svenska arbetsmarknaden har enligt verket gett resultat. En rad åtgärder för att upptäcka och motverka missbruk har således redan vidtagits. Jag avser även att föreslå utökade möjligheter att återkalla tillstånd som beviljats för arbete. Syftet med förslaget är att skapa verktyg för att använda när det trots vidtagna åtgärder upptäcks att reglerna inte efterlevs eller kringgås och arbetstagare därmed riskerar att utnyttjas. När det gäller frågan om sanktionsmöjligheter mot arbetsgivare som bryter mot dagens regelverk om arbetskraftsinvandring kan jag konstatera att både arbetsgivare och arbetstagare naturligtvis är skyldiga att följa svensk lag. Den som medvetet lämnar oriktiga uppgifter i samband med en ansökan om arbetstillstånd kan dömas till böter eller, när omständigheterna är försvårande, fängelse . Straffansvaret gäller både arbetsgivare och migranter som lämnar oriktiga uppgifter till . Det finns därför en möjlighet att ingripa mot oseriösa arbetsgivare. När det sedan gäller fråga om arbetskraftsinvandrares utsatthet vid rapportering om missförhållanden gällande den egna anställningen är det viktigt att framhålla att arbetskraftsinvandrare som lämnar sin arbetsgivare inte per automatik förlorar sitt uppehållstillstånd. Den som säger upp sig från sin anställning ges möjlighet att stanna kvar i för att söka nytt jobb. Först därefter kan en återkallelse bli aktuell. Den här regeln är bland annat till för att minska arbetstagarens beroendeförhållande till arbetsgivaren, och jag tycker att den är väl avvägd. Man måste komma ihåg att grunden för personens vistelse i är arbete. Det är därför befogat att kräva att den arbetskraftsinvandrare som lämnar sin arbetsgivare hittar en ny anställning som kan ligga till grund för personens fortsatta vistelse i . Mot den här bakgrunden ser jag inte någon anledning att vidta ytterligare åtgärder i den här frågan, men regeringen följer givetvis utvecklingen på området noga. 108 (S): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Interpellationen var ställd till arbetsmarknadsministern, men eftersom det nu är statsrådet som svarar är det honom vi har debatten med. har det varit en debatt om precis samma fråga. ska jag välja att tolka statsrådet svar välvilligt. I sitt svar skriver han: Jag ser naturligtvis allvarligt på sådana uppgifter. Det är mycket viktigt att förhindra utnyttjande av arbetstagare och missbruk av regelverket. är ju denna debatt inte ny. Jag hade den här debatten 2010, och vi har haft den senare också. Flera fackförbund, bland annat Hotell- och Restaurangfacket, och senast GS-facket, har pekat på den här utvecklingen på arbetsmarknaden. Jag utgår från att statsrådet har sett den här rapporten från Hotell- och Restaurangfacket, Till vilket pris som helst?, och kanske till och med tagit del av den. I rapporten redovisas hur oseriösa arbetsgivare utnyttjar personer till sin egen och hur människor i säljs på en marknad nästan som slavar. I rapporten redovisar en man att han har blivit kontaktad av en person som erbjöd sig att sälja kinesiska kockar för engångspriset plus moms. De uppgifter som vi diskuterar är inte nya, för rapporten släpptes . Det är bra att har fått i uppgift att motverka förekomsten av skenanställningar och missbruk av regelverket och att man ska kontrollera arbetsgivare. Det tycker jag är bra. Jag har dock några frågor till statsrådet. Jag ställde frågan: Vilka åtgärder avser arbetsmarknadsministern att vidta nu får vi förstås anta att det är statsrådet som ska vidta åtgärder för att säkerställa att oseriösa arbetsgivare förhindras att importera arbetskraft? Avser man att införa sanktionsmöjligheter mot arbetsgivare som bryter mot dagens regelverk? Av svaret framgår att statsrådet tänker lägga fram förslag . Kanske statsrådet kunde precisera: Blir det någon form av krav på bindande avtal där den migrerade arbetskraften kan garanteras en rättssäker behandling? Kommer det att innehålla sanktioner mot arbetsgivare, och kommer det att innehålla vandelsprövning av arbetsgivare? Det skulle jag gärna vilja ha svar på från statsrådet . 109 (S): Jag har ställt den här interpellationen med utgångspunkt i det svar jag fått på en skriftlig fråga som jag ställde till statsrådet . Frågan hade följande text: Då en arbetsgivare anställer en arbetstagare från tredje land krävs enligt utlänningslagen en anställning där arbetsvillkoren är i överensstämmelse med gällande kollektivavtal eller praxis inom det aktuella yrket. När väl anställningen är påbörjad avtar myndigheternas kontroll, och det är i stället upp till arbetsgivaren att se till att bestämmelserna upprätthålls. Problemet med detta är att eventuella missförhållanden på arbetsplatsen eller med anställningen blir oerhört svåra att upptäcka. Det blir upp till den anställde att slå larm. Av rädsla för att bli av med sin anställning, med följden att få sitt arbetstillstånd återkallat, vågar inte arbetskraftsinvandrarna påtala felaktiga arbetsvillkor. Dagens system är orimligt, då den arbetstagare som orkar och vågar träda fram och berättar om missförhållanden riskerar utvisning. I stället borde fler uppmuntras att göra det, så att missförhållandena kan åtgärdas. Jag fick till svar att den som säger upp sig från sin anställning ges möjlighet att stanna kvar i för att söka nytt jobb. Först därefter kan en återkallelse bli aktuell. Med hänvisning till det svaret ställde jag frågor i interpellationen. Där frågade jag så här: Vad avser statsrådet att göra för att minska arbetskraftsinvandrarnas utsatthet då de rapporterar om missförhållanden gällande den egna anställningen? Jag fick som sagt det här svaret. Jag vill påpeka att vad vi talar om i det här sammanhanget är människor från tredjeland, vilket innebär utanför EU. Det är personer som har liten eller ingen kunskap om svenska arbetsförhållanden eller svensk arbetsmarknad. Därför är frågan: Hur tror migrationsministern att dessa personer ska kunna hitta ett nytt jobb , och vilka förhållanden tror han att de kan riskera att hamna i om de på dessa till varje pris måste hitta ett arbete? Som svar har jag fått att den som säger upp sig från sin anställning ges möjlighet att stanna kvar i för att söka ett nytt jobb. Först därefter kan en återkallelse bli aktuell. God dag yxskaft! Med hänvisning till det frågesvar jag hade fått ville jag ha ett resonemang om hur situationen ser ut under de tre månaderna. Vad försöker regeringen göra i den här situationen för att underlätta för dessa personer, så att de inte blir totalt utlämnade åt arbetsgivarna? Sedan påpekar ministern en annan sak i svaret, nämligen vad som är grunden. Jag skulle vilja återkomma till det resonemanget i nästa inlägg eftersom min talartid just nu är ute. 110 (S): Tyvärr har det blivit ett återkommande fenomen på den svenska arbetsmarknaden att människor kommer hit och utnyttjas på ett väldigt grovt sätt. Till att börja med erbjuds de alldeles för låga löner, men det har också förekommit att de inte får någon lön alls. I det senaste fallet gällde det människor som kom från . Till slut fick de pengar, men det satt långt inne. Frågan blev uppmärksammad, och då ökade naturligtvis trycket. Men som en av dem uttryckte det: Ja, jag kommer att använda pengarna till att köpa en biljett hem. De får alltså inte på något sätt ersättning för sin arbetsinsats, utan det handlar om att de ska kunna ta sig hem. Det är ett av problemen, att människor har blivit strandade, och ingen vill ta ansvar för deras hemresor. Det är en skam för att det här över huvud taget händer. Det är oerhört pinsamt att människor utnyttjas på det här sättet och att de inte ens kan komma hem. Men under den här toppen av isberget det här är ju de allra grövsta exemplen finns det mycket annat missbruk där man utnyttjar människors utsatta position och där det på papperet är bra löner men i praktiken betydligt sämre villkor. Det finns till exempel ett stort missbruk när det gäller F-skattsedlar. Det förekommer även bland svenska arbetstagare att människor uppmanas att lämna sina anställningar och återkomma som egna företagare med F-skattsedel, för då kan arbetsgivaren sätta en annan lön. Då sätter man på papperet sin egen lön. Än mer utbrett är det att man tar hit människor från länder med lägre lönenivå än i . De är på papperet egna företagare, men många av dem jobbar bara åt en enda arbetsgivare. De kallas ändå egna företagare, och då kan man sätta en helt annan lön. Då sätter de som sagt sina egna löner, sägs det. Jag tänker på de utbredda problem som finns. Inom vissa branscher, som i transportsektorn, är det en enorm kris. Man riskerar att totalt tränga ut vanliga anställningar. Det är F-skattsedel som gäller och helst människor från andra länder med en låg lönenivå. Här måste någonting göras. En annan del i det här problemet är att man 2008 tog bort prövningen mot arbetsmarknaden för arbetskraftsinvandring. skulle man pröva behovet. Om det till exempel var en hög arbetslöshet inom olika sektorer skulle det inte vara en lika bra grund för att importera arbetskraft som om det skulle vara en låg arbetslöshet. Då skulle det alltså finnas arbetskraft på plats som skulle kunna utföra jobbet. har det visat sig att det är många människor som har kommit hit inom områden där det är en hög arbetslöshet, till exempel inom städ- och restaurangbranschen, där det redan från början är ganska låga löner och ganska dåliga villkor för de flesta. varnade för att släppa kravet på att det skulle finnas behov på arbetsmarknaden som grund för arbetskraftsinvandring. Man varnade för att detta skulle utnyttjas för att kringgå svenska löner och villkor. Det är egentligen det som ofta är motivationen, inte att det finns behov av specialister, som var det skäl som angavs. Det handlar om att dumpa löner och villkor. Felet är inte arbetskraftsinvandringen som sådan. Men det viktiga är att det ska vara seriösa arbetsgivare som inte utnyttjar människor och som följer gällande lagar och regelverk fullt ut. Där måste vi göra mycket mer, och regeringen måste göra mer. 111 Statsrådet (M): Låt mig få börja med att vända mig till , som sade att hon tyckte att det var bra att hade fått i uppdrag att motverka missbruk. Det tycker jag också, eftersom jag företräder den regering som har gett en tydlig instruktion till att motverka de brister som vi tyvärr har sett när det gäller tillämpningen av lagstiftningen. Och har på ett förtjänstfullt sätt under arbetat med att systematiskt förbättra rutinerna kring detta. Vi kan notera att man naturligtvis har gjort väldigt framgångsrika riktade insatser mot branscher där det har visat sig förekomma problem och missbruk. Företag inom bland annat just hotell- och restaurangbranschen, som lyfte fram, ska numera visa att de kan garantera lön för den som söker arbetstillstånd. Det handlar om att arbetsgivaren ska kunna visa att det finns ekonomiska förutsättningar för att kunna rekrytera en arbetskraftsinvandrare. Företag som har anställt arbetskraftsinvandrare ska dessutom visa att de betalat ut löner och tecknat försäkringar. Annars blir de inte godkända. Enligt rapportering har de skärpta kontrollerna haft avsedd effekt, bland annat genom att antalet oseriösa ansökningar minskat, vilket är rätt intressant ställt i relation till den debatt som vi har här . Liksom för och har regeringen , 2013, uppdragit åt att särskilt redovisa insatser för att upptäcka missbruk av regler, bland annat förekomsten av skenanställningar. Jag avser även att föreslå utökade möjligheter att återkalla tillstånd som beviljats för arbete, som jag sade i min inledning. förbereds de här förslagen inom varför önskan om att jag ska precisera mig får anstå. Jag kan inte göra det , innan vi är färdiga med förslagen. Men det viktiga här är naturligtvis att man arbetar vidare med att ge ytterligare verktyg för att använda när de upptäcker att reglerna kringgås eller inte efterlevs och att arbetstagare därmed riskerar att utnyttjas. pekar ut problemet med att arbetstagaren inte skulle våga rapportera om missförhållanden på arbetsmarknaden och att det skulle försvåras av att man har en kort omställningsperiod. Jag tycker att det är viktigt att understryka att grunden för att en person vistas i vårt land inom ramen för den här lagstiftningen just är arbete. Det är arbetsgivarens behov av arbetskraft som utgör grunden för arbetskraftsinvandringsreformen, och tillståndet är kopplat till den arbetsgivare som man söker till. Jag tycker att det är viktigt att man upprätthåller den här principen. Jag tycker inte att det är rimligt att en person som beviljats tillstånd på grund av ett arbetserbjudande ska kunna vistas i utan att ha sin försörjning ordnad. Jag tycker att den möjlighet som finns att stanna kvar och söka nytt jobb är väl avvägd. Det är mitt tydliga svar. Att inte delar den bedömningen kan jag ha respekt för, men det är den bedömning som jag gör. Avslutningsvis vill jag bara säga till att hon, kanske lite omedvetet, faktiskt använde samma argument som gjorde tidigare i den särskilt insatta debatten, som handlade om arbetskraftsinvandring, genom att hänvisa till att argumentet för arbetskraftsinvandringsreformen skulle vara att vi ensidigt ville ta hit specialister. Detta är fel. Jag har aldrig använt det argumentet. Jag har alltid pekat ut att det viktiga med arbetskraftsinvandringsreformen tvärtom är att den har en bredd och ser till att vi tar hit precis den kompetens som behövs. Jag har aldrig pratat om specialister, och det tänker jag inte göra heller, för det skulle förta effekten av reformen, som just har ett brett anslag. Det där har tappats bort lite på vägen i debatten, så jag förstår att man kanske ibland missar detta. Men jag tycker att det är viktigt att lyfta fram det i debatten så att rätt blir rätt, helt enkelt. 112 (S): Statsrådet vill inte precisera vad som ska komma i den kommande propositionen. Jag har lite svårt att förstå varför. Han kan väl inte tala om allting som står där, men han skulle i alla fall principiellt kunna säga om det är rätt att säkerställa att den enskilde inte ska lämnas åt sitt öde, för är det arbetsgivaren som har all makt i världen. har avslöjat att varit inblandat i att sälja arbetstillstånd. Bara för att det finns en kontroll och en vandel är det alltså inte säkert att det där hålls. När jag har debatten om arbetskraftsinvandring och de problem som vi ser är det utifrån våra politiska värderingar om alla människors lika rätt och lika värde. Människor som kommer till ska arbeta på svenska villkor, med svenska kollektivavtal. Man ska inte kunna ta hit människor och utnyttja dem, som vi nu har sett. Och jag hänvisade till den rapport som Hotell och Restaurang har tagit fram. Avslöjandet i om skogsarbetarna som mer eller mindre hade utsatts för lurendrejeri och slaveri är också alarmerande. Och det här sker , i närtid. Det är klart att jag verkligen väntar mig att regeringen ska agera, och det är tråkigt att det inte har hänt någonting. Vi väntar ju på ytterligare en proposition. Det handlar också om sanktioner mot arbetsgivare, sanktioner mot arbetsgivare som har anställda personer som inte har arbetstillstånd. Även där vet vi att ett sådant regelverk skulle stärka den enskilda individen som har ett arbete i när det gäller att kunna hävda rätten att få det man faktiskt blivit lovad. Jag undrar ändå om inte statsrådet skulle kunna förtydliga hur han egentligen ser på att ställa mer krav på arbetsgivare, sanktioner mot arbetsgivare eller prövning av arbetsgivare utifrån ett annat regelverk än vad som finns . Statsrådet får alltså gärna ge en lite större inblick i hur han resonerar kring de här frågorna, för jag tycker inte att han är tillräckligt tydlig. 113 (S): fick jag höra att regeringen och statsrådet tycker att det är en väl avvägd situation som man har målat upp med de här tre månaderna, och i svaret hänvisas det till att man måste komma ihåg att grunden för personens vistelse i är arbete. Ja, det är det. Man har kommit hit för att arbeta, och man har räknat med att göra det under vissa förhållanden. Då vill jag påminna ministern om att en annan grund för att över huvud taget få det här tillståndet är att man ska följa de regler som finns i utlänningslagen som pekar på att de kollektivavtal som vi har ska gälla eller att man ska följa den praxis som finns inom det aktuella yrket.