prot · H00969 · 2013-02-21 00:00:00 — Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2 om mål för folkhälsan och reservation 12 om förebyggande av självmord och stöd till anhöriga till människor som har begått självmord. Den ojämlika hälsan har betecknats som vår tids största orättvisa. De globala hälsoklyftorna är enorma. Men även den svenska folkhälsan är ojämlik, och klyftorna ökar tyvärr. Enligt SCB:s senaste statistik, som nu tog fram, är skillnaden mellan låg- och högutbildade män som uppnått när det gäller hur de har att leva. Skillnaden i medellivslängd för kvinnor mellan bästa och sämsta kommun är . Som sade är skillnaderna inom oftast större än mellan och andra länder som har en lägre levnadsstandard än vi. Befolkningens hälsa är ett av de viktigaste kriterierna på att vi lever i ett bra samhälle. Därför måste vi ha en folkhälsopolitik som spänner över alla samhällsområden och där man faktiskt vill påverka de sociala och strukturella faktorer som leder till ohälsa. Då är ekonomisk och social trygghet grundläggande. I vårt land kan vi i stället se hur regeringens politik ökar otryggheten och hur sociala och ekonomiska klyftor växer. Den borgerliga regeringen har systematiskt nedrustat folkhälsopolitiken genom att göra folkhälsan i väldigt hög grad till en fråga om individuell livsstil, om levnadsvanor. På så sätt riskerar man att ge människor skulden för sin egen ohälsa. Det tycker jag märks tydligt i regeringens skrivelse En folkhälsopolitik med människan i centrum. Tonvikten ligger där på att man ska stödja människor till en hälsosam livsstil. Det är naturligtvis bra. Men det som saknas handlar om de strukturella samhällsförhållanden som är negativa för folkhälsan och vad man ska göra åt dem. Det är strukturella problem. Det är växande klyftor. Det är en ökad otrygghet på arbetsmarknaden. Allt fler står utanför a-kassan. var det sju av tio som hade a-kassa. är det tre av tio, efter att den borgerliga regeringen har försämrat den. Hur ska man se på de människor som lever på försörjningsstöd? De som lever på försörjningsstöd blir allt fler. Vi har en ökande bostadsbrist. Jämställdhetsperspektivet är inte heller så mycket att hänga i julgranen. Det finns här och där men inte i hela skrivelsen. vill ha en återupprättad folkhälsopolitik som har som övergripande mål att minska hälsoklyftorna och de ekonomiska klyftorna på ett systematiskt sätt och även de miljöfaktorer som skapar ohälsa. Folkhälsopolitiken är ett väldigt spännande område, för det spänner över hela det politiska fältet. En ekologiskt hållbar utveckling är självklart nödvändig. Det handlar om ett kulturliv som ger alla människor möjlighet att konsumera men också aktivt vara med och skapa kultur. Kvinnor måste bli fria från underordning och mäns våld. Hedersrelaterat våld kränker naturligtvis de mänskliga rättigheterna, men det finns också mycket våld som inte är hedersrelaterat som i lika hög grad begränsar kvinnors utrymme. Vi har motionerat om att det ska bli ett nytt folkhälsomål som heter: Frihet från våld. Delaktighet och inflytande i samhället är jätteviktigt. Och ett jämlikare samhälle där människor har inflytande och arbete är också ett hälsosammare samhälle. Jag tänkte ta upp två konkreta exempel som jag tycker visar att vi måste ha en annan inriktning på folkhälsopolitiken. Jag börjar med Rädda Barnens rapport om barn som lever i ekonomisk utsatthet, i barnfattigdom. De siffrorna blev aldrig ifrågasatta i , om det är någon som tänker på det nu när jag säger det här. 242 000 barn lever i ekonomisk utsatthet i familjer som är fattiga. Det är familjer som har försörjningsstöd eller som enligt har en låg inkomststandard. I min hemstad är det av barnen som lever i ekonomisk utsatthet. I är det av barnen. Man kan titta på några kommuner nära , som och . Där är det inte . Det är och av barnen som lever i ekonomisk utsatthet. Barn till ensamstående föräldrar lever i en ekonomiskt utsatt situation. Siffran är så hög för de barn som har en ensamstående förälder än för dem som lever med två föräldrar. av dem som lever med en ensamstående förälder lever i ekonomisk utsatthet. Det är lite av dem som lever med båda föräldrarna. Och mer än hälften av de barn som har en ensamstående förälder med utländsk bakgrund lever i ekonomisk utsatthet. Vi vet genom forskning att barns hälsa och möjligheter att lyckas i livet och i skolan också påverkas av att man lever i ekonomisk utsatthet. Det finns naturligtvis många barn som har lyckats bra, men det finns också många barn som skulle ha haft ett bättre liv om de hade haft en tryggare barndom. Vad är det då i det här betänkandet som man pratar om från den borgerliga regeringen? Ja, man pratar om föräldrastöd. Det är naturligtvis bra. Det görs mycket bra med föräldrastödsarbete. Jag var ute på i . Man jobbar med föräldrastöd, anpassat till de behov som finns i den stadsdelen. Men var hittar vi den ekonomiska familjepolitik som skulle kunna ändra de här siffrorna, att en tredjedel av barnen med ensamstående föräldrar lever i ekonomisk utsatthet? Är det inte en viktig folkhälsofråga att vi höjer underhållsstödet, som har legat lågt länge? Det handlar om att höja taket för bostadsbidraget så att fler människor får det och om att se till att skapa förutsättningar för ensamstående mammor att få jobb. Det kan till exempel handla om att det finns rätt till barnomsorg på obekväm arbetstid och att ensamstående föräldrar kan få hjälp när barnen är sjuka genom att någon kommer hem till dem så att arbetsgivaren inte alltid sorterar bort dessa föräldrar för att de är borta mycket. Det behövs alltså en helhetspolitik för att förändra det här med att barn till ensamstående föräldrar i hög grad lever i ekonomisk utsatthet. Jag efterlyser den helhetspolitiken och ser det som en av de absolut viktigaste folkhälsofrågorna i vårt land . Det handlar till exempel om hur vi kan ge alla barn rätt till förskola, även de som har arbetslösa föräldrar. Hur kan vi se till att vi får resurser till läxläsning i skolan i stället för ett RUT-avdrag till dem som har råd och inte till de barn som behöver det mest? När jag besökte i pratade vi också om vilka som var de största problemen där. Det är en levande stadsdel med mycket resurser och mycket kraft. Det finns ett föreningsliv som sjuder. Men det finns också höga ohälsotal och hög arbetslöshet. Och det är en trångboddhet som många av oss kanske inte förstår, om vi inte bor eller har varit mycket i de stadsdelarna. Det är familjer som bor i en tvårummare med väldigt många barn. Det är familjer som också tar emot någon släkting eller någon som kommer därifrån de själva har flytt. Det är barn som inte får lugn och ro för att läsa läxor. Det är barn som alltid får leka utomhus. De får inte plats inomhus. Det var dem som socialsekreterarna talade om när de sade att de tycker att det är väldigt svårt med alla de här människorna som är förtvivlade över att de inte har någon egen bostad alls eller att de är så trångbodda att det blir väldigt svårt med relationer och för barnen att få skola och utbildning att fungera. Då kan man undra om inte den växande bostadsbristen i är en av de viktigare folkhälsofrågorna. Det är nämligen inte bara i som det ser ut så här, utan så ser det ut i delar av , , och på många andra ställen. Därför borde vi ha en social bostadspolitik som tar ansvar för att det faktiskt byggs hyresrätter med rimliga hyror här i . Det skulle vara en väldigt viktig strukturell folkhälsopolitisk fråga. , alltså , presenterar sin rapport. Det är 18 forskare och specialister som har hållit på och brett, kors och tvärs, tittat på på stadsplanering, bostadsbyggande, hälso- och sjukvård, kultur och fritid, skola, socialtjänst och det mesta som påverkar en människas liv. Forskargruppen ska nu lägga fram förslag på hur man kan minska hälsoklyftorna i . Det tycker jag ska bli väldigt intressant, för just det här borde vi ha gjort nationellt i . Det har inte gjorts. Vi har inte tagit det här stora greppet med ett självständigt vetenskapligt sekretariat som analyserar de sociala skillnaderna i hälsan och vad man kan göra för att minska dem och utifrån detta sedan utarbeta ett åtgärdsprogram för att minska hälsoklyftorna. Det här är något som har föreslagit , och jag vet att det finns andra partier i oppositionen som också tänker så. Det här är något som inte har hänt i men i många andra länder. Vi får börja med , men vi hoppas kunna ha en sådan kommission för hela . 5 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till socialutskottets förslag. Den här regeringen har gjort mycket för folkhälsan. Det övergripande nationella målet för folkhälsoarbetet är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Då är det en folkhälsopolitik med människan i centrum som vi pratar om. Förverkligandet av den här politiken vilar på fem viktiga byggstenar, fem s: start, stöd, skydd, samverkan och stärkt kunskapsstyrning. En god folkhälsa ger inte bara en bra hälsa för folket, utan det ger också en god samhällsekonomi. Folkhälsan är därför en investering i . När det gäller starten, det vill säga barns och ungas uppväxtvillkor, grundläggs det mesta av den goda hälsan i ungdomen. Därför är det så oerhört viktigt att man sätter in de här åtgärderna tidigt när barnen är unga. Därför ligger mycket tonvikt just på stödet till föräldrarna där man 2009 satte i gång den nationella strategin för utvecklat föräldrastöd, En vinst för alla, med i stimulansbidrag. En bra start i livet handlar om att kunna avsluta skolan med fullständiga betyg och därmed få goda möjligheter på arbetsmarknaden. Den nya skolreformen med satsning på skolhälsovård hoppas vi om kommer att visa på en sådan positiv trend. När det gäller stöd för att underlätta hälsosamma val är det för att individerna ska kunna fatta beslut baserade på fakta för att få en vettig och hälsosam livsstil, att kunna ta till sig den information som finns men även för att kunna följa upp det man gör . Här kommer det individuella elektroniska hälsokontot, ett slags hälso- och träningsdagbok, att vara ett bra medel för uppföljning av egenvård och friskvård. Ett effektivt och säkert skydd mot hälsohot handlar om de åtgärder som samhället jobbar med för att minska risken för smittsamma sjukdomar eller andra hälsohot. Vi vet att ett av de stora problem vi har är resistensen mot antibiotika som trots goda insatser här inte gör oss immuna på något sätt. Det handlar om det globala hotet som vi har runt omkring oss. Trots vårt goda arbete här får vi alltså vara beredda på att vi kan bli utsatta. Det här är insatser som måste prioriteras så att inte de antibiotikaresistenta sjukdomarna och bakterierna blir en samhällsrisk både för vår sjukvård och för samhället som helhet. Därför satte vi av 100 miljoner just för att landstingen skulle jobba med att motverka den här typen av problem. För att lyckas måste vi samverka, och samverkan betyder ett gemensamt ansvar för en god hälsa. Det är klart att staten bedriver ett strategiskt folkhälsoarbete genom de statliga myndigheterna, men ett stort ansvar ligger på kommuner och landsting där vi vet att man med sina egna resurser satsar på till exempel kommunala folkhälsoplanerare. Det vi nu tar fram är ett forum för nationell samverkan mellan stat, kommun, landsting, näringsliv, forskarsamhället och det civila samhället som har till syfte att komma med överenskommelser om gemensamma åtaganden där vi tar ansvar tillsammans. Det handlar också om kunskap och stärkt kunskapsstyrning. Då handlar det om att arbeta systematiskt, kunskapsbaserat och långsiktigt och att vi ser till att få en effektiv kunskapsstyrning. Det handlar om att utveckla, analysera, sammanställa och sprida kunskap, och det gör vi bland annat i samarbete med Kommuner och Landsting och när vi tar fram de öppna jämförelserna av folkhälsa som kom första gången och som vi nästa gång kommer att se 2014. Resultatet av allt det här gör att vi även får en samhällsekonomisk vinst, för en god folkhälsa är en viktig investering för . Det minskar utanförskapet, och vi får en ökad sysselsättning, vilket ökar möjligheterna till tillväxt som gör att vi får resurser för att kunna satsa på hälso- och sjukvården och omsorgen. har fått i uppdrag att göra en förstudie just på de samhällsekonomiska bedömningarna och vad man kan göra på kort och på lång sikt. Beräkningar visar att samhällskostnaderna bara för den påverkbara ohälsan är 120 miljarder enligt . Det kan minskas betydligt genom sundare matvanor, ökad fysisk aktivitet och minskat bruk av alkohol och tobak. Bara rökningen dödar 18 personer . Folkhälsopolitiken är därför viktig en fråga på liv och död. I har livslängden ökat. Skillnaden mellan mäns och kvinnors livslängd är den minsta i världen. Alla har fått en bättre ekonomi, och även om man säger att klyftorna har ökat handlar det om att det har ökat något snabbare för dem som har höga inkomster. Det är klart att hade man velat ha kvar en lägre inkomstnivå som man hade tidigare så kunde man ha tänkt den modellen. nämndes barnfattigdom, och det är klart att vi inte är nöjda med de 242 000 som vi hade 2010 även om man ska sätta det i perspektiv till 1997, under den socialdemokratiska regeringen, när det fanns 430 000. Då kan vi prata om skillnader. Vi har gjort många satsningar i form av höjning av bidrag och bostadsbidrag, men det finns många utmaningar kvar. Framför allt ser vi problem i de socioekonomiskt svaga grupperna. Risken för skador är högre och risken för ångest dubbelt så hög. har vi också sett framgångar när det gäller folkhälsoarbetet. Två viktiga områden är att allt färre röker och att totalkonsumtionen av alkohol har minskat något. Men trots detta dör 18 personer av rökning. Det är klart att vi måste gå vidare med arbetet med Tobakskonventionen som kommer att bli ett bra verktyg som även öppnar upp för idéer som kan ta till sig. Tryggheten är viktig. Det ser vi framför allt inom skolans värld, där vi vet att det är helt avgörande att vara trygg för att man ska lära sig någonting. I begick en 14-åring tragiskt självmord, vilket påverkade oss alla starkt och gav oss en nystart när det gäller antikränkningsarbete. Det är klart att vi alla tillsammans måste hitta de goda exemplen som ska spridas, för utan hälsan blir alla andra frågor ganska oviktiga. Med detta yrkar jag bifall till socialutskottets förslag. För övrigt anser jag personligen att rökning bör förbjudas i . 6 (S) replik: Jag håller med. De fem viktiga byggstenarna tycker jag låter spännande. Det blir spännande att följa och se hur det blir. Annars har och jag en del annat gemensamt när det gäller att förbättra folkhälsan i landet. Så är det. Vi skulle kanske ställa oss bakom ett förbud mot rökning, förmodligen. Sedan ska vi vara försiktiga med alkohol och äta nyttig mat. Även om jag sällan har sett i gym vet jag att du också tycker att det är viktigt att vi rör på oss. Du kanske tränar någon annanstans. Vad tycker om att vi tillsammans ska minska ojämlikheten i hälsa? Levnadsvillkoren spelar en stor roll för att skapa ett jämlikare samhälle. Jag tycker inte, och jag hörde att du också håller med om det, att det är okej att många barn lever i relativ fattigdom . Och varför mår så många yngre kvinnor dåligt ? Varför går så många unga arbetslösa ? Varför går så många kvinnor sjukskrivna på grund av psykiska besvär? Varför det är det vi frågar oss. Beror det på att mycket av regeringens politik är alltför individinriktad och marknadsliberal, som mer ser på det internationella kapitalets välbefinnande än på vår egen folkhälsa, som kanske ser mer till konkurrens än samverkan och solidaritet? Vi socialdemokrater tycker att folkhälsoarbetet har blivit alltmer individinriktat det var även och inne på med risk för skyll-dig-själv-mentalitet. Vad är kommentar till det? 7 (M) replik: Din oro för mitt fysiska välbefinnande är glädjande att höra. Jag försöker träna på Friskis & Svettis och har nog varit nere i gymmet, även om jag inte har sett dig där . När det handlar om de här frågorna är det klart att kunskapen är oerhört viktig, kunskapen om vad som ligger till grund för ohälsa. Jag tror inte att det finns något land som inte jobbar med forskningen kring hur vi ska se till att människor mår bättre. Den politik som har drivits här har faktiskt inneburit att bland annat antalet barn som anses vara i någon typ av barnfattigdom, som har sagts tidigare, nästan har halverats, från 430 000 till 242 000 . Det är klart att de höjningar som vi har gjort när det gäller flerbarnsbidrag, bostadsbidrag och andra åtgärder som har gjort att de med sämst inkomster har fått en ökning av sin disponibla inkomst om något är satsningar på de svagaste i samhället. Det är klart att man kan välja en modell som innebär att alla har det lika, men på en låg nivå. Det tror jag inte att någon är betjänt av. Det faktum att vår ekonomi går bättre än i stora delar av världen måste vi ju se som en positiv sak, vilket har gjort att många av de satsningar som andra länder kanske drömmer om kan vi genomföra här. Det här folkhälsoprogrammet upplever jag kommer att sätta ytterligare fokus på att vi ska vara ett land som ligger i världsklass när det gäller folkhälsan. 8 (S) replik: Jag hoppas att vi fokuserar mer på levnadsvillkoren, för det är väl ändå de som har varit mest avgörande för att vi har haft det så bra i . Arbetslösheten är ju en stor grundorsak till att ojämlikheten i samhället ökar. Vi har ungefär 400 000 arbetslösa i . Antalet långtidsarbetslösa har nästan tredubblats under den nuvarande regeringens tid vid makten. Ungdomsarbetslösheten är i och högre än i de flesta jämförbara länder. Regeringen införde en bortre parentes för personer som inte kunde kvalificera sig till a-kasseersättning. Dessutom har regeringen gjort det svårare att kvalificera sig för a-kasseersättning. Det gör att arbetslösa tvingas till socialbidrag. Det pekas till och med ut som ett alternativ till annan ersättning i Arbetsförmedlingens faktablad till arbetssökande i fas 3. visar i en rapport att arbetslöshet var den vanligaste orsaken till att personer sökte socialbidrag . Det här minskar inte ojämlikheten i hälsan, men det ökar klyftorna i samhället. Vi socialdemokrater vill tillsätta en nationell kommission för jämlik hälsa. Det vill även och . Då skulle de här exemplen förmodligen lyftas fram som dåliga exempel på samhälleliga förutsättningar för en god hälsa. Men det vill inte regeringen. Vad vill göra för att minska ojämlikheten i hälsa? 9 (M) replik: När man tittar på arbetslösheten som ett mått är det klart att man kan se att det finns olika lösningar för att bli av med arbetslösheten. Vår har varit att människor ska komma i sysselsättning. Er var att förtidspensionera dem. När man jämför hur siffrorna såg ut när vi tillträdde och hur de ser ut kan vi notera att i den högsta av högkonjunkturer hade man en arbetslöshet som nästan låg på den nivå vi har som man då förtidspensionerade många människor av, som jag upplevde det, arbetsmarknadsmässiga skäl snarare än för att de faktiskt behövde förtidspensioneras. Vi ser att de här människorna har en möjlighet att komma ut på arbetsmarknaden. har vi skapat möjligheter. Jag har mött oerhört många som är så tacksamma för att de faktiskt har börjat få ett människovärde igen genom att man har sagt: Vi tror på er. Vi tror att det går att göra någonting. När vi träffar och andra som jobbar och sliter kan vi konstatera att det finns mycket som kan göras även om man har olika funktionshinder och andra handikapp. Jag tror att vi gör dem en otjänst genom att göra som Socialdemokraterna tidigare gjorde, att förtidspensionera ut folk för att få ned arbetslöshetssiffrorna. Vår insats när det gäller folkhälsoarbetet är självklart att det ska bli så jämlikt som möjligt. Jag är inte nöjd när vi ser att det finns skillnader på grund av socioekonomiska förhållanden i bakgrunden. Där är kunskap en viktig del. Därför är det viktigt att börja med kunskap, föräldrastöd och de delarna. 10 (V) replik: Det är ju bra att är emot och vill förbjuda all tobak i , men vad vill ? Vi kunde höra på radion, i förrgår tror jag att det var, att massvis med tobak kommer in i landet, går runt i olika kedjor och sedan hamnar i olika affärer där den säljs billigt, och man skattar inte för det här. Det är grov kriminalitet. ville ha licens för tobak och att man skulle kunna dra in den från dem som säljer tobak men faktiskt inte följer den svenska lagstiftningen. Den här tobaken är dessutom farligare än annan eftersom man får cigaretter och annat som kommer från till exempel och som kanske inte följer alla regler om vad en cigarett ska innehålla. Att vi ska ha en licens på tobak är något som har föreslagit . Är det något som kan tänka sig? Det skulle jag gärna vilja veta. 11 (M) replik: Smugglingen är en oerhört viktig fråga. Det är klart att det nya tobaksdirektivet har förslag som innebär att man ställer större krav på att kunna spåra var produkterna finns någonstans. Jag har själv träffat för att prata om de delar som gäller de här upplagen, och jag upplever inte att jag har fått någon motsatt uppfattning från någon utan att svensk lag ska gälla. Hur man ser till att det blir verklighet kan man dock diskutera. Det är klart att när vi ser de problem och de avarter som finns, det vill säga att man tar in tobak, man flyttar den mellan olika skatteupplag och man går i konkurs, och i slutändan är det ingen som betalar skatt, är det självklart inte någonting som är acceptabelt. Jag har själv skaffat en liten app som gör att om man fotograferar streckkoden direkt på cigarettpaketet kan man se var någonstans det är tillverkat. Det är ett sätt att spåra och se varifrån det kommer. Jag tror att tobaksdirektivet när vi får en harmonisering, framför allt för cigaretter, ger möjligheter att minska smugglingen, för är det en mer lönsam bransch än narkotika. 12 (V) replik: Det var inget svar från på frågan om licens, som inte finns med i tobaksdirektivet. Jag skulle vilja ge lite beröm, inte för att han sitter för i utan på grund av det man kan läsa i om barnfattigdom. Där har de exempel på kommuner som jobbar bra. , rödgrönt styrt, jobbar med rätt till barnomsorg på obekväm arbetstid, ser till att skolan funkar för barn som inte har så mycket pengar, att det finns fritid, att det finns barnperspektiv i försörjningsstödet, att inte är för dyr och att man får dator i sjuan till nian. Men två andra kommuner som nämndes var och . Om man tittar på siffrorna ser man att det inte är så att de som har det sämst i har fått det speciellt mycket bättre. De har stått ganska still. Om vi tittar på det begrepp som används för relativ fattigdom i EU, som ju kommer med riktlinjer om hur man ska jobba mot barnfattigdom , kan vi notera att man pratar om dem som har av landets medianinkomst. Tittar vi på ensamstående med barn som ligger under eller på gränsen till 60-procentsgränsen i ser vi att de gått från 2010. Det var en särskilt stor ökning 20052010, nämligen . Räcker det ur ett folkhälsoperspektiv med föräldrastöd som nationell insats för att minska den ekonomiska utsattheten och förbättra hälsan hos barn? Behövs det inte fler insatser och en helt annan ekonomisk familjepolitik? Vore det inte bra även för barnen i , och om det finns en helt annan politik som stärker de ensamstående föräldrarnas ekonomi? Vad vill göra? 13 (M) replik: Det är roligt att tar upp som det goda exempel är på våra satsningar på barn och unga. Vi har satsat hårt på att se till att de får en så bra uppväxt som möjligt. Vi hoppas att många kommuner ska nå upp till de resultaten. Familjestöd är självklart inte det enda sättet för dessa barn att få en bra uppväxt. Det handlar mycket om arbetstillfällen, att folk kommer i arbete, att de inte blir förtidspensionerade eller utförsäkrade, att arbeten skapas. Det är kännetecknet för vår regering att vi har fokuserat på den frågan. När det finns jobb hamnar inte lika många i utanförskap, och de får ekonomi att klara sig.