prot · H10924 · 2013-11-08 00:00:00 — 1 § Aktuell debatt: Integritet på nätet 1 HANS (V): Ingen får utsättas för godtyckligt ingripande i fråga om privatliv, familj, hem eller korrespondens. Det slår man fast i artikel 12 i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. Rätten till privatliv gäller oavsett om jag skriver ett brev eller om jag skickar ett meddelande via Facebook. Den gäller oavsett om jag pratar i en fast telefon eller via Skype. Det är en rätt som inte gör någon skillnad på om jag går på ett fysiskt möte eller deltar i en politisk diskussion på nätet. Det är en rättighet som gäller oavsett om jag är demokratiaktivist i , småbarnsmamma i eller president i . Men det är en grundläggande rättighet som kränks i alltför stora delar av världen. avslöjades hur genom NSA byggt upp kapacitet att massövervaka datatrafik i stora delar av världen. Genom övervakningsprogrammet kan den amerikanska säkerhetstjänsten samla information om i praktiken allt som vi gör på Facebook, säger via Skype, vad vi googlar och det mesta av vad vi mejlar. Därefter har avslöjande följt på avslöjande. Vanliga människor har världen över övervakats och fått sina telefoner avlyssnade, och det har avslöjats hur folkvalda politiker fått sina telefoner och mejl hackade. Vi vet inte hur omfattande den amerikanska övervakningen är av svenska medborgare och svenska företag. Men vi vet att den amerikanska säkerhetstjänsten har kapacitet att övervaka svenska medborgare, och vi vet att NSA har fått i särskild uppgift att övervaka teknikutveckling i svenska företag. Frågan är vad den svenska borgerliga regeringen gör för att förhindra att svenska medborgare och svenska företag övervakas av NSA. Därför har vi från begärt denna debatt. Vi vill ha besked från regeringen. Vad gör man för att skydda vår rätt till privatliv ? 2 Försvarsminister (M): Teknikutvecklingen har förändrat människors vardag. Den är viktig för yttrandefriheten, och den berikar människors liv. Men de nya förutsättningarna att använda tekniken är inte bara på gott utan också på ont. Vi läser om hur den enskildes integritet kränks på internet. Det handlar om alltifrån oönskade foton som läggs upp och sprids till kapade identiteter. Den nya tekniken används av enskilda människor och av företag men också av stater i syfte att sprida information och att främja demokrati. Att yttrandefriheten ska gälla även på internet är en viktig fråga för . Det kanske kan tyckas självklart för oss här i den svenska , men det är långt ifrån verkligheten i många länder. Debatten handlar om integritet på nätet. Det är en viktig fråga, och den berör många delar. Staten har det yttersta ansvaret för att värna fri åsiktsbildning, yttrandefrihet och demokrati. Jag kommer att börja med att tala om försvarsunderrättelseverksamhet och sedan om hur regeringen stärker tryggheten och integriteten på nätet. Vi behöver en väl fungerande underrättelseverksamhet för att skydda mot hot. Försvarsunderrättelseverksamheten och den signalspaning som bedrivs av FRA får endast avse utländska förhållanden. Det är tydligt reglerat i lagen för vilka syften signalspaning får ske. Det får ske för att kartlägga yttre militära hot mot landet, främmande makts agerande eller avsikter av väsentlig betydelse för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik, främmande underrättelseverksamhet mot , allvarliga hot mot samhällets infrastruktur, utveckling och spridning av massförstörelsevapen med mera. Alla länder har rätt att bedriva underrättelseverksamhet, men den rätten får inte bedrivas i strid mot gällande lagstiftning. Underrättelseverksamhet bedrivs mot av såväl demokratiska som odemokratiska stater, och har som uppgift att arbeta mot sådan verksamhet som strider mot svensk lag. FRA:s verksamhet sker inom ramen för en tydlig lagstiftning med strikt kontroll och parlamentarisk insyn. Regelverket syftar till att balansera säkerhetsintressen och den enskildes integritet. Signalspaningen bedrivs numera också i kabel. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, har kontrollen, den så kallade rådigheten, över kablarna. Efter tillstånd från Försvarsunderrättelsedomstolen ger Siun FRA tillgång till de signalbärare som domstolen bestämt för det specifika inhämtningsuppdraget. Signalspaning får därefter ske inom de villkor som Försvarsunderrättelsedomstolen bestämt. Jag vill här passa på att klarlägga vad som gäller rörande några av de påståenden som florerar. FRA har inte tillgång till all trafik som passerar gränser. FRA har endast tillgång till de kablar som man har fått tillstånd av domstolen att bedriva signalspaning i. Det är inte heller så att ett annat land får koppla in sig på dessa kablar. Ett annat land kan inte heller inrikta FRA:s signalspaning, och FRA kan inte söka tillstånd för signalspaning i domstolen för annat lands räkning. Att FRA samarbetar med sina motsvarigheter i andra länder är välkänt och noga reglerat i lag. Samarbete får endast ske om syftet är att tjäna svenska intressen. De uppgifter som lämnas till andra länder och internationella organisationer får inte vara till skada för svenska intressen. Regeringen redovisar en skrivelse till om granskningen av integritetsskyddet vid signalspaning. Det finns behov av fortsatt uppföljning av lagen för att följa att lagstiftningens intention om att skydda den enskilda integriteten följs. Jag utesluter inte heller justeringar av regelverket om så behövs. Upptäcks brister ska de åtgärdas. Frågor som rör den personliga integriteten är viktiga för regeringen. Varje människa har rätt till respekt för sin värdighet och sitt självbestämmande. Regeringen har därför vidtagit och vidtar en rad åtgärder för att stärka både tryggheten och integriteten på nätet. Här vill jag betona att det mesta av det som uppmärksammats som kränkningar på nätet är straffbart enligt gällande rätt. Det kan handla om olaga hot, förtal och förolämpning. Men flera av de bestämmelser som finns kring detta kom till i när man inte kunde förutse den moderna teknikens konsekvenser. Inom har man därför börjat analysera hur strafflagstiftningen kan ändras för att bättre träffa och motverka det som bör vara straffbart såväl på nätet som annars. Ett exempel är tidigare rättspraxis där skyddet mot kränkande fotografering av enskilda personer var bristfälligt. För att täppa till den luckan infördes ett nytt brott, kränkande fotografering. Regeringen har i en lagrådsremiss bland annat föreslagit förändringar som innebär att ribban sänks för att väcka allmänt åtal vid förtal och förolämpning. Genom att ribban för allmänt åtal sänks kommer fler personer än tidigare att kunna få hjälp av allmän åklagare att driva sina ärenden. Det här innebär i förlängningen en förstärkning av enskildas integritet. Jag kommer i mina kommande inlägg att ge exempel på hur regeringen arbetar för att stärka den enskildes integritet på nätet. 3 (S): Temat för debatten är brett. Det handlar om integritet på nätet, och det finns mycket att säga om det. Det är kanske rimligt att vi börjar i den ände som föranledde debatten, det vill säga de avslöjanden som kom om den amerikanska underrättelsetjänsten och dess avlyssning och signalspaning. som har gått sedan avslöjandena har vi sett en alltmer ansträngd relation mellan och EU som en följd av just detta. En uppseendeväckande uppgift var att den tyska förbundskanslern skulle ha avlyssnats av NSA, men även andra europeiska ledare har nämnts i den diskussionen. och har därför gång på gång – med rätta skulle jag vilja säga – ställt krav på amerikanerna att klargöra vad de egentligen har hållit på med. Det har varit en berättigad fråga från EU att ställa, men underligt nog har den inte varit med i den europeiska röst som har ställt de kraven. Tvärtom har den , enligt min uppfattning, varit i det närmaste knäpptyst i den diskussionen trots att den hade ett unikt tillfälle att ställa just dessa frågor när den amerikanske presidenten mellanlandade i . Inför det besöket hade vi socialdemokrater begärt att skulle ta upp frågan med . Det gjorde han inte trots att denna avlyssningsfråga redan då var den stora konfliktfrågan mellan och . Det är anmärkningsvärt. En svensk statsminister kan inte bli så star-struck, bara för att man har den amerikanske presidenten framför sig, att man fullständigt tappar målföret. Man måste våga och orka stå upp för svenska och europeiska intressen när man har den amerikanske presidenten på besök även om det innebär att man måste ta upp känsliga ämnen. Det gjorde inte , och den undfallande attityden som vi såg då har fortsatt . När , och andra länder har krävt svar av har den legat lågt. Det är inte bra; även har stora intressen att bevaka. Denna teknik som vi har sett utvecklas är ett mäktigt instrument för den som vill bedriva vanligt spionage, men också för den som vill bedriva industrispionage. har starka intressen att bevaka även i det avseendet. är ju en stor industrination. Det finns starka skäl, herr talman, att kräva svar från om vad de har gjort och hur stor omfattningen av deras avlyssning egentligen är. Frågan är om detta innebär att ska upphöra med vår signalspaning eller att vi ska avbryta vårt samarbete med andra underrättelsetjänster. På de frågorna är mitt svar nej. Så länge den svenska signalspaningen sker inom ramen för svensk lagstiftning, endast används mot kommunikation utanför , inriktas för att exempelvis upptäcka terroristhot mot , står under tillsyn av svensk myndighet och beslutas av domstol är den svenska signalspaningen ett viktigt säkerhetspolitiskt instrument som vi inte vill eller kan vara utan. För oss socialdemokrater finns det också ett starkt alliansfrihetsargument inbyggt. Om inte har en egen effektiv underrättelsetjänst kommer vi att vara helt i händerna på Natoländerna och kommer att få gå till Nato för att få veta vad som händer i vår omvärld. Skulle vi dessutom avbryta vårt underrättelsesamarbete med andra länder vore vi i en ännu värre situation. Man ska komma ihåg att det underrättelsesamarbete vi har handlar om att förebygga terrorism. Om vi exempelvis får uppgifter om att ett terroristdåd planeras mot är det klart att vi måste varna amerikanska myndigheter. Om amerikanska myndigheter får information om att ett dåd planeras i måste de naturligtvis varna svenska myndigheter. Det är en viktig verksamhet som kan vara till och med livsviktig för svensk säkerhet. Om vi skulle upphöra med signalspaning i kabel och dessutom avbryta vårt samarbete med andra underrättelsetjänster skulle vi bli blinda som kattungar i en internationellt sett mycket osäker miljö. Det kan vi inte utsätta för. Vi ska alltså ha svensk signalspaning, herr talman, under de snäva former som finns med stark tillsyn under domstolsbeslut. Det är för att se till att detta mäktiga instrument inte missbrukas. Då hänger dock vår trovärdighet i den internationella diskussionen på att vi när vi ser att andra länder går över sina ramar måste reagera, precis som andra europeiska länder har gjort. har dess värre underlåtit att göra det när det gäller den amerikanska signalspaningen, och för det förtjänar regeringen kritik. 4 (MP): Övervakningen av oss medborgare har aldrig varit större. har en rad integritetskränkande lagar antagits i , i EU och i . Den personliga integriteten åsidosätts, och har vi genom visselblåsaren kunnat ta del av den enorma omfattning som övervakning innebär och vilken roll har spelat. Jag hoppas att vi kommer att få ytterligare klargöranden från regeringen om detta . Journalisten skriver i 2003–2004, Rapport till Journalistfonden för vidareutbildning att FRA har varit en av de i särklass mest betydelsefulla men minst kända delarna av vår samlade säkerhetspolitik under hela vår långa tid i skuggan av den sovjetiska makten. I och med att vi kontrollerar nätkablarna genom har en strategisk position i världen. Företrädare för menar att FRA-lagen kom till på grund av teknisk utveckling eftersom trafiken gått från satellit till kabel och på grund av att det krävdes en EU-anpassning av lagstiftningen. FRA lyder under en tillsynsmyndighet vid namn Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun. Myndigheten har kritiserat FRA hela nio gånger . När representanter för regeringen försöker lugna oss med att har en tydlig lagstiftning och strikt kontroll och att allt sker inom lagens ramar är det förvisso inte att ljuga, men det är inte lugnande. Problemet är lagstiftningens omfattning. Även om lagstiftningen är tydlig, är den tydlig med att oerhört mycket övervakning tillåts. När det gäller kontrollen kan vi fråga oss hur pass tillfredsställande det fungerar när det är regeringen som beordrar övervakningen, det är regeringen som tillsätter kontrollorganet Siun, och det är regeringen som tillsätter domstolens ledamöter och nämnden som ska rapportera till . När den tidigare CIA-anställde visselblåsaren läckte uppgiften att NSA spionerar eller signalspanar på ett stort antal världsledare och miljontals privatpersoner världen över och att var en av NSA:s och närmaste partner var det en bekräftelse på att FRA är en nyckelspelare och att och tillmäter samarbetet sådan betydelse. När den brittiska regeringen dessutom förbjuder tidningen att publicera materialet understryks frågans känslighet. lade , tillsammans med , in sitt veto för att stoppa EU från att ställa en rad kritiska frågor till gällande landets omfattande spionage mot och . Frågan togs aldrig upp i i . undrar därför hur det kommer sig att regeringen inte gjorde det. Varför undanhöll regeringen information om att de skulle stoppa EU från att fråga ut om spionaget? För någon vecka sedan kom uppgifter om omfattande övervakning av europeiska regeringschefer. Omvärlden protesterade, men från svenskt håll var det tyst. När de tyska och franska regeringarna bjöd in EU:s medlemsländer till möte med om spionskandalen valde att utebli. Hur kommer det sig? Frihet på nätet har varit en fråga där har försökt profilera sig, men när och stod upp för denna frihet valde statsminister att ställa sig vid sidan av. Det är uppenbart att statsminister undviker frågan. Hans kommentar till varför han inte deltar i det tysk-franska initiativet är att vi får se vad de kommer fram till och senare bedöma värdet av detta. anser att det är oerhört viktigt att regeringen reagerar när rättsstatens principer sätts ur spel, som i fallet med NSA:s övervakning. Vi riskerar att offra de grundläggande rättigheter som är själva förutsättningen för den fria demokrati som övervakningslagarna är tänkta att försvara. Man skulle kunna tycka att regeringen borde ha något att säga. På skriftliga frågor i svarar utrikesministern på komplicerade frågor med en mening. Han är betydligt mer uttömmande i sina inlägg på Twitter. Den moderatledda regeringen vill inte under några omständigheter kritisera massavlyssning. Till norska TV2 sade att han själv är restriktiv med sitt telefonanvändande, men det är inte amerikansk avlyssning jag fruktar, utan andra som – mycket aggressivt – använder avlyssning för att få fram information. Läs och , säger han. Enligt en artikel i säger representanter från FRA och att amerikanska NSA riktar sitt spionage även mot i form av signalspaning, dataintrång och avlyssning. FRA, och Must har på grund av den ökade avlyssningen mot svensk skyddsvärd information ett projekt som man kallar för Nationell samverkan till skydd mot allvarliga IT-hot. Varför hänvisar inte och till detta arbete i stället för att lägga så mycket tid och kraft på att bortförklara och tona ned den amerikanska avlyssningen? Om svensk företags- eller regeringsinformation stjäls av främmande makt är det brottsligt och ett stort problem oavsett om det stjäls av eller av eller . Och att inte agera när brottslighet sker gränsar till grov försumlighet. 5 (FP): När man tar aktiv del av debatten om signalspaning är det lätt att glömma bort vad den representerar i termer av säkerhet för vår nation. Jag är tacksam över att tog sig tid att utveckla detta något. Jag vill gärna säga att i en alltmer osäker värld, en värld som inte minst för svensk del präglas av ett hotfullt övningsmönster i vår nära omvärld, är åtminstone jag lugn och trygg med att vi har avdelat både resurser och rättsliga befogenheter för att kunna hålla uppsikt över den typen av hot. Det är det som det handlar om. Det handlar om hot mot , hot mot vår nationella säkerhet. Debatten om FRA och signalspaning har pågått . I går presenterade en Sifoundersökning där svenska folket tillfrågades om deras oro för att, som det hette, bli avlyssnade. Något överraskande framkom det att av de tillfrågade inte ansåg sig vara oroade. Man kan fundera på hur det kan komma sig. Jag vill inte göra anspråk på att representera någon absolut sanning i sammanhanget, men jag kan tänka mig att efter sju debatt börjar de flesta inse att det inte handlar om avlyssning av svenska folket. Det handlar om signalspaning mot utrikes förhållanden och ingenting annat. Det handlar inte om brottsbekämpning, om att ersätta de hemliga tvångsmedel som finns i med en mer generellt tillåten signalspaning. Det är inte FRA:s uppgift att bidra till den brottsbekämpande verksamheten. De får inte göra det. De flesta har nog förstått att det inte är möjligt, åtminstone inte för , att delta i något ömsesidigt avlyssningsarbete där avlyssnar människor i andra länder och där utländska underrättelseverksamheter avlyssnar svenska och att man sedan byter uppgifterna. Det finns en generell regel i lagen om försvarsunderrättelseverksamhet som kommer tillbaka till att vi bara får ta befattning med uppgifter som rör utrikes förhållanden. Jag tror nog att de flesta inser att vi nu har ett tämligen tydligt och omfattande regelverk. Vi har en självständig försvarsunderrättelsedomstol. Det är korrekt som påstår att ledamöterna i den domstolen utses av . Det gäller även justitieråden i och alla andra domare vi har vid våra allmänna domstolar, utan att de för den sakens skull misstänkliggörs. Vi har också en självständig tillsynsmyndighet som inte bara utövar kontroll över verksamheten i FRA utan dessutom tillhandahåller den faktiska möjligheten för myndigheten att genomföra signalspaning. Begås det allvarliga fel i den verksamheten och upptäcks dessa av tillsynsmyndigheten finns det en skyldighet för denna tillsynsmyndighet att anmäla det till allmänt åtal. Därtill finns det integritetsskyddsråd inuti FRA, det finns omfattande interna regler och policyer, det finns kontrollstationer som den här har beställt, det sker årliga rapporter till om verksamheten i dess helhet. har en del debattörer i ganska svepande ordalag hänvisat till luckor i det regelverk som kringgärdar signalspaningen. Jag har ställt frågan vilka konkreta luckor det handlar om och bland annat fått till svar att det gäller testverksamheten. Testverksamheten och det underlag man använder för testverksamheten i FRA är ju inte underrättelseverksamhet, utan det är ett sätt att utveckla sin förmåga. Då kan man tänka konspiratoriskt: Inom ramen för testverksamheten kan man väl plocka fram en massa uppgifter och sedan använda de uppgifterna och byta dem med andra länder? Det är naturligtvis inte möjligt enligt den lagstiftning som finns. Så fort man byter uppgifter eller information med något annat land förvandlas det till underrättelse, och därmed finns inte möjligheten att kringgå regelverket. När det gäller intern trafik är det viktigt att framhålla att den trafik som sker mellan en svensk avsändare och en svensk mottagare är uttryckligen förbjuden att användas som underrättelseunderlag av FRA. Då påstår några experter att ja, men ibland kanske det är svårt att avgöra om de som har haft en kommunikation befinner sig i eller om någon av dem befunnit sig utanför, och så menar man att det är en lucka i lagen. Jag säger inte att det är en lucka i lagen. Av lagen framgår att om det framkommer att man fångat upp information mellan avsändare och mottagare i ska den informationen förstöras. Om myndigheten skulle ha tekniska svårigheter att klara av det, ja då är det en utmaning för myndigheten och något som tillsynsmyndigheten naturligtvis ska se till att myndigheten klarar av. Jag återkommer, herr talman, i mina kommande inlägg med kommentarer till mina kolleger. 6 (C): Dagens debattema, integritet på nätet, är viktigt. Det finns många infallsvinklar när man ska diskutera integritet på nätet. En är den som vi hört, nämligen om jag kan känna mig säker på att inte någon statlig underrättelsetjänst övervakar vad jag gör på nätet. Men det finns flera andra, oerhört viktiga, infallsvinklar. Hur vet jag att bilder och uppgifter som jag lägger ut på nätet inte används i helt andra sammanhang? Hur vet jag att inte kränkande bilder tas och sprids på nätet? Kan jag betala via nätet utan att vara rädd för att bli bestulen? Hur ska vi agera för att barn, och vuxna, inte ska kränkas och förtalas på nätet? Hur skyddar vi deras integritet på nätet? Hur agerar vi mot gromning och mot nätpedofiler som kränker barn sexuellt över nätet? Det har uppstått många nya former av brottslighet som kränker människors integritet. När jag lyssnat på debatten så här långt har det låtit, åtminstone vad gäller och , som att alla kränkningar av människors integritet på nätet skulle försvinna, problemet skulle vara löst, om vi bara tog bort FRA och NSA. Det är naivt. Det är långt från verkligheten på nätet som många människor lever i. För 78-åriga från är det inte NSA som är problemet. Hans problem är nätbedrägeriet som kostade honom det mesta av hans besparingar. För den 14-åriga flickan i är inte FRA problemet. Hennes problem är att hon blivit lurad av en vuxen man över nätchatten. Han tvingar henne att posera naken framför webbkameran och hotar att annars sprida bilderna på henne. För den lille killen i är det inte statliga underrättelsetjänster som är problemet. Hans problem är att han mobbas och förolämpas på Facebook. Hans så kallade klasskamrater lägger ut kränkande bilder som sprids på Instagram och aldrig kan tas bort. När ska ni tänka på hans integritet på nätet? Att inte ens nämna dessa grova kränkningar av människors integritet när vi har en aktuell debatt om integritet på nätet är anmärkningsvärt. Men, herr talman, inte heller jag kan eller vill låta bli att prata signalspaning. Den ska skötas korrekt, och det är givetvis viktigt att människors integritet inte kränks på nätet. Det är självklart att FRA ska följa den lagstiftning som vi stiftat här i riksdag. har till skillnad från många andra länder en öppen offentlig reglering av vår försvarsunderrättelsetjänst. Vi har också domstolsprövning i förväg och särskild tillsyn i efterhand. Det är en kontroll som till stor del tillkom tack vare när den nya signalspaningslagen antogs 2008. Man får inte heller glömma bort att all signalspaning som FRA får bedriva kräver tillstånd av den särskilda Försvarsunderrättelsedomstolen. Men med ett sådant tillstånd är det inte så att det är fritt fram att signalspana, utan det framgår bland annat av inhämtningsuppdraget för signalspaningen vilka signalbärare och sökbegrepp som får användas samt vilka krav man i övrigt måste uppfylla för att begränsa intrånget i enskildas personliga integritet. Detta är viktigt. Sedan är det Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, som tilldelar signalbärarna. FRA kan inte självt koppla upp sig som de vill. Siun kontrollerar också att domstolens beslut har följts. Det sker alltså en omfattande kontroll av vår svenska försvarsunderrättelsetjänst, något som flera andra länder verkligen också skulle behöva. Att detta sköts och följer alla lagar är givetvis oerhört viktigt. Jag kan inte låta bli att kommentera dagens artikel på , där inte vågar säga att han har för avsikt att bilda regering med och om de rödgröna skulle vinna valet . Jag måste säga att jag förstår varför när jag lyssnar på dagens debatt. och vill lägga ned FRA och ta bort svensk signalspaning.