prot · H00965 · 2013-02-14 00:00:00 — Jag brukar säga att vårdnadsbidraget, som den här regeringen står bakom, inte är den mest jämställda reform man kan tänka sig om man ser att föräldraskapet är ett bekymmer när det gäller att kvinnor ska kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Det är fortfarande rätt intressant att höra. Vi kommer säkert att titta på föräldraförsäkringen när förslaget kommer. Det finns en annan debatt när det gäller föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkringen är konstruerad på det viset att den även missgynnar kvinnor som inte har utländsk bakgrund. Vi kvinnor halkar nämligen efter när vi får barn. Vi hamnar i att det är en viktig jämställdhetspolitisk fråga hur man ska lösa kvinnors situation på arbetsmarknaden och hur man ska klara av etableringen av nyanlända kvinnor som säkert har mycket längre väg än andra. Det är en stor risk att vi har nyanlända kvinnor som kommer att bo och leva i och hamna i ett pensionssystem som gör dem väldigt fattiga. Jag tror att det är viktigt att vi har den här debatten här i kammaren så att den inte förs någon annanstans. Vi är inte alltid överens. Som socialdemokrat tycker jag inte att vårdnadsbidraget är något särskilt effektivt jämställdhetsverktyg. 134 Statsrådet (FP): Jag delar uppfattning när det gäller att föra denna debatt. Det här är en av våra integrationsutmaningar och en av våra stora jämställdhetsutmaningar. När vi för den här debatten bör vi också påminna om att många som har kommit till vårt land är i arbete. Det finns många utrikes födda kvinnor som är i jobb. De bär upp , och de bär upp äldreomsorgen. Det är också en del av verkligheten. Jag blev glad över att två socialdemokrater ägnar sig åt att läsa högt ur de utredningar som vi har initierat. Det tycker jag är klokt; men läs dem ordentligt. När det gäller föräldrapenning och vårdnadsbidrag ser man, om man läser utredningen, att föräldrapenningen är ett rejält hinder för att utrikes födda ska komma in på arbetsmarknaden. Avsikten med föräldrapenningen är att man ska vara hemma med sina barn när de är små, men man får ta ut den tills de är . Ingen tänkte på effekten när man kommer till med en treåring och en femåring. Då får man per barn, det vill säga på ungefär samma ekonomiska nivå som om man deltar i etableringsinsatsen. Alltför många har valt att stanna hemma, och också blivit uppmuntrade till att stanna hemma. Om vi frågar landets kommuner vilket råd de ger en nyanländ kvinna som går i sfi och har barn som hon skulle kunna ta ut föräldrapenning för, visar den utredning som vi hänvisar till att nästan hälften av kommunerna svarar: Hoppa av sfi och var hemma med barnen. Om hon då hoppar av sfi och är hemma med barnen skapas två problem. Det första problemet gäller henne och hennes chanser. Det andra är att de ungar som kanske är inte kan gå i förskola mamman tar ju ut föräldrapenning. Vi får då en betydligt sämre språkutveckling bland de nyanlända invandrarbarnen. Jag och Socialdemokraterna anser att förskolan är en ganska viktig start i livet och att vi ska vara stolta över vår förskola. Att de här ungarna inte går i förskolan ger dem en sämre start. Det är bakgrunden till att vi kommer med ett förslag om att förändra föräldrapenningen. Min företrädare var mycket utskälld bland annat av Socialdemokraterna för detta förslag. verkar vi vara överens om att den förändringen behövs. Jag svarar som vanligt när det gäller vårdnadsbidraget. Det är väl ingen hemlighet att jag inte tycker att vårdnadsbidraget är det bästa vi har hittat på, men det är i det här sammanhanget inte huvudproblemet. Det är ett problem på marginalen. Huvudproblemet är snarare det som var inne på, nämligen attitydfrågan. Hur får vi ett mottagande som är mer könsneutralt? Hur ser vi till att ta vara på det engagemang som vi också ser i där utrikes födda kvinnor, precis som pekar på, vill söka jobb? De söker jobb till en början, men får inget arbete. När man inte får något arbete hamnar man i en situation där man till slut ger upp. Om detta är kombinerat med att de inte deltog i svenskundervisning tidigt, vad händer då? Det handlar inte bara om att de inte fick något jobb. De kanske inte heller fick svenska språket. Något som jag kan bli riktigt ledsen över är att , precis som alla andra dagar, gick ett barn med sin mamma och tolkade på och . Barnen har fått svenska språket via skolan. Vad händer då? Barnen blir föräldrar till sina föräldrar. Barnen kommer snabbare in i samhället. I , och andra utsatta områden kan man se hur föräldrar har svårt med föräldraskapet, inte för att de inte vill och inte för att de inte kan utan för att de inte har fått kunskapen om hur det fungerar i och vilka krav man kan ställa på sina barn. De har i någon mening hamnat efter. Det korta svaret till är ja. De saker som du lyfte fram tittar vi vidare på. Jag är otroligt ödmjuk när det gäller att vi måste förändra en del av det som vi har gjort i etableringsreformen efter hand, och vi kommer att behöva fortsätta reformera integrationspolitiken . Vi gör mycket, men vi kommer att behöva göra mer. 135 (S): Det verkar som om vi är överens om att kvinnor och män ska ha samma möjligheter. Men då måste vi också jobba mycket hårdare för det. Då är vårdnadsbidraget något som måste bort. Vi måste ha en förskola där det finns platser för dessa barn. Vi måste se till att båda föräldrarna, både mammor och pappor, får information om hur viktig förskolan är för dessa barn. Förskolan är bra för alla barn. Men då måste vi också våga satsa på förskolan. Sedan kan vi diskutera den problematik som uppstår när det gäller föräldrapenningen. Jag kan ställa mig bakom att det inte är bra. Men det var inte det som min interpellation egentligen handlade om, utan den handlade om att kvinnor och män inte får samma möjligheter till etablering i samhället. Där kan man ha två olika debatter. Vi vet att kvinnor kan och vill komma in i arbetslivet. De önskar precis samma frihet som alla andra. De drömmer om att kunna försörja sig själva. De drömmer om att kunna ge sina barn ett framtida liv som kanske är mycket bättre än det som de själva har haft. Etableringen måste bli mer jämställd, och det måste ske förändringar. De attityder som finns, och som statsrådet tog upp, om att man tycker att de ska gå hemma med föräldrapenning är förödande för barnen, för kvinnorna, för familjen och för hela vårt samhälle. Kring sådant här gror också många negativa tankar. Låt oss tillsammans åtminstone se till att kvinnor får möjligheter. Då måste de få samma möjligheter som männen till etablering. Det är när man är ny i som man kan påverka mycket mer. Det är då man är som mest mottaglig för vad som gäller här. De allra flesta som kommer hit till vill så gärna komma in i vårt samhälle. De vill så gärna bli svenskar och känna att de gör en insats i vårt samhälle. Låt dem därför få bli det. 136 Statsrådet (FP): Låt mig ta fasta på vad sade på slutet av sitt anförande om att man vill komma in i samhället. Det är sant. Jag vet att och andra gör precis som jag och träffar människor som är nyanlända i . Jag har inte träffat någon som säger till mig: Jag flydde hit för att leva på bidrag. Tack så mycket. kan man ta det som anekdotisk information vilka jag träffar. Men den utredning som vi har pekat på har tittat på sökintensitet för invandrare och för svenskfödda. Viljan att få jobb är likadan. Det är till och med så att den som är utrikes född i söker jobb i högre grad än den som är född i . Det är därför som vi i grunden lägger om hela politiken med mer fokus på jobb och på egenförsörjning. sade att frågan handlade om att kvinnor och män inte får samma möjligheter. I det ligger effekterna av föräldraförsäkringen. Jag vet att det är jobbigt eftersom ni var så emot de förändringar som vi ska göra. Jag välkomnar att ni är beredda att se över det. Men detta är en förklaring till att man inte har kommit in i svenskundervisningen. Sedan finns det andra. Det är därför som jag har redovisat ett antal saker som vi nu gör från regeringens sida. Jag ska peka på ytterligare en frågeställning som jag välkomnar att Socialdemokraterna och den övriga oppositionen funderar på. talar vi framför allt om flyktingar och deras anhöriga. En annan jämställdhetsfråga, om vi nu ska tala om nyanlända invandrare, gäller anhöriginvandrare som inte är anhöriga till flyktingar. Vi har diskussionen kring den så kallade fruimporten där kvinnor ibland hamnar i rent vedervärdiga situationer. Vi har ett läge där vi har anhöriginvandrade kvinnor, som inte är flyktinginvandrare, som har ungefär likartade utmaningar som flyktinginvandrade kvinnor. Det är också en fråga som jag och regeringen fortsätter att titta på eftersom vi behöver ta tag i dessa frågor tydligare, tidigare och snabbare än vad vi har gjort förut. Jag tackar för en mycket bra debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2012/13:218 om utländska akademikers etablering på arbetsmarknaden 137 Statsrådet (FP): har frågat mig vad jag avser att ta för initiativ för att akademiker med utländsk utbildning ska tas till vara på den svenska arbetsmarknaden. Jag vill börja med att påminna om att det inte bara är invandrade akademiker som kan vara överutbildade för sina jobb. Såväl över- som underutbildning för yrket förekommer bland både in- och utrikes födda. Det är viktigt för både individen och samhället att kompetenser tas till vara. En inriktning för regeringens arbetsmarknadspolitik är därför att förbättra matchningen på arbetsmarknaden. För att svara närmare på det som ligger på mitt eget bord, arbetar regeringen på flera fronter för att just akademiker med utländsk utbildning ska tas till vara bättre. Det handlar om förbättrade etableringsinsatser, utvecklade möjligheter till validering och komplettering av utbildningar samt arbete mot diskriminering. Etableringsreformen innebar en större individualisering av insatserna för nyanlända flyktingar och deras anhöriga. Insatser påbörjas tidigare och har tydligare inriktning mot arbete. Ett kvarstående problem för många akademiker är att de flesta som studerar inom sfi och komvux i syfte att lära sig svenska går samma väg genom utbildningssystemet, oavsett tidigare utbildning eller syfte med språkstudierna. Övergången mellan sfi och andra skolformer innebär också ofta fördröjningar. Om individens mål till exempel är att studera vidare på universitet eller högskola bör utbildningen i svenska vara anpassad för vidare studier. Regeringen har gett i uppdrag att föreslå anpassningar av sfi-undervisningen med bland annat denna inriktning. Att få sin utbildning bedömd i är för många ett stort steg mot kvalificerat arbete eller vidareutbildning på rätt nivå. Totalt utfärdade 4 160 bedömningsutlåtanden . Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat med jämfört med året innan. För att ytterligare underlätta för personer med utländsk utbildning har regeringen samlat all bedömning av utländsk utbildning vid den nya myndigheten och högskolerådet. har resurserna för bedömningsverksamheten förstärkts i syfte att ytterligare korta ledtiderna och möta upp ökad ärendeinströmning. har också möjligheterna till kompletterande utbildningar för personer med utländska examina ökat. Regeringens befintliga satsning om ca för kompletterande utbildning för yrkesgrupperna lärare, jurister, läkare, sjuksköterskor och tandläkare fortsätter. Universitets- och högskolerådet ska också utvärdera och analysera effekten och användningen av utlåtanden avseende avslutad utländsk högskoleutbildning. Myndigheten ska därvid beakta om utlåtandet fyller syftet att underlätta målgruppens inträde på arbetsmarknaden. Ett problem i sammanhanget är att alla inte har med sig dokumentation från sina tidigare studier. Universitets- och högskolerådet ska därför också föreslå metoder för bedömning i de fall dokumentation saknas. Sist men inte minst har regeringen stärkt skyddet mot diskriminering. Det arbetet fortsätter. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att undersöka hur krav på aktiva åtgärder ska utformas och göras tydliga för att bli ett effektivare medel i arbetet med att förebygga diskriminering (dir. 2012:80). Stödet till organisationer som verkar mot diskriminering har också permanentats . Jag ser fram emot debatten. 138 (S): Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen. Detta är egentligen ingen ny debatt. Debatten om att det är ett slöseri att inte tillvarata utlandsfödda akademiker har pågått . Det är ett problem som fanns långt innan statsrådet tillträdde på sin post och till och med innan alliansregeringen tillträdde. Det är viktigt att framhålla det. Det kanske inte finns en lösning för alla dessa problem. Jag hoppas och tror att vi kan vara överens om att det är ett problem och att det är viktigt att komma till rätta med det, så att det inte ska vara någon konflikt just på denna punkt. Svaret ger mig anledning att fundera lite. Jag lyssnade även på frågestunden . Jag tyckte att statsrådet visade ett tveksamt engagemang när han fick en fråga i likalydande riktning som interpellationen. Statsrådet visade ett tveksamt engagemang och sade att det var arbetsgivarna som det var fel på. Om dessa gamla och svåra problem ska lösas krävs det ett stort engagemang. Statsrådet inledde sitt svar med att avdramatisera och negligera problembilden genom att säga att det inte är bara invandrade akademiker som kan vara överutbildade. Det kan väl vara möjligt att det är sakligt korrekt, men det ger intrycket av att statsrådet inte tycker att det här är ett viktigt samhällsproblem att lösa. Det gör mig lite bekymrad eftersom grunden för interpellationen bygger på det faktum att många har invandrat till och har en akademisk utbildningsbakgrund, men få av dem arbetar med något som motsvarar denna utbildningsbakgrund. Den här situationen har väckt uppmärksamhet , bland annat har gjort en undersökning och konstaterat att utlandsfödda akademiker i högre utsträckning än infödda är arbetslösa, arbetar deltid, saknar tillsvidareanställning och är överkvalificerade i de anställningar de har. Detta är ett väl känt faktum och väl utrett. Vi behöver inte tvista om själva problembilden. av utlandsfödda akademiker har fått sin utbildning bedömd av en svensk myndighet, enligt . arbetar endast hälften av alla utrikes födda med eftergymnasial utbildning i yrken som kräver en sådan utbildning. Den slutsats som gör, herr talman, är att den akademiska kompetens som finns hos personer med utländsk utbildning inte utnyttjas. som det finns många arbetslösa högkvalificerade utlandsfödda finns ett stort behov av kvalificerad arbetskraft på arbetsmarknaden. Sedan finns problemen med pensionsavgångar, generationsväxlingar och så vidare. Man måste naturligtvis tillvarata all kompetens som finns. Jag blir lite bekymrad när statsrådet inleder med att avdramatisera, tona ned och försöka säga att detta inte är ett så stort problem. Om man har den ingången är risken att förslagen och prioriteringarna inte hamnar högst upp på dagordningen även om man inte aktivt motsätter sig dem. För att komma till rätta med problemet krävs ett större engagemang och fler handfasta förslag från statsrådet. Det här är något som vi båda, och många före oss, erkänner är ett stort samhällsproblem. 139 Statsrådet (FP): Jag ska försöka visa ett större engagemang. Det lovar jag . Anledningen till mitt svar är att vi ska vara tydliga med hur verkligheten ser ut. Det finns en överutbildning på svensk arbetsmarknad, och det är ett problem. Det gäller både utrikes och inrikes födda. En ny studie som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har beställt visar att av alla sysselsatta utlandsfödda och av inrikes födda i är överutbildade för sina jobb. Det finns ett genuint matchningsproblem på svensk arbetsmarknad, och om vi ska lösa problemen måste vi utgå från detta. Från detta kan vi inte dra slutsatsen att det här är ett lika stort problem bland de inrikes födda som de utrikes födda. Problemet är större bland människor med utbildning från andra länder. Vi måste se bakom siffrorna. Här har man tittat på dem som faktiskt är sysselsatta. Det finns dessutom människor med en akademisk utbildning från ett annat land som aldrig har kommit i jobb. Då är slöseriet dubbelt. Arbetslösheten bland människor som har skaffat sig en akademisk utbildning eller en yrkesutbildning och är födda i är betydligt lägre. Vad gör vi då, och vilka är problemen? Det är ett otroligt slöseri om jag nu ska visa ett engagemang för när vi inte tar till vara de akademiskt utbildade. Jag tror att det beror på att vi i är lite ovana och fortfarande har inställningen att det endast är som svenska krusbär har. Låt mig göra en personlig utvikning. Jag har en bakgrund som tjänsteman åt den socialdemokratiska regeringen på . Jag funderar över vilka som började som jag på diplomatprogrammet. Det var folk med internationell erfarenhet. Om du kunde persiska, kinesiska och hade läst vid hade du mycket goda möjligheter att få tjänst vid och det vill säga om du var född i . Men om du hade med dig persiskan och var född i , sedan läst i och sedan kommit till var det betydligt svårare. Låt oss vara tydliga med att arbetsgivare har ett ansvar. Det ansvaret tar jag och regeringen med hjälp av mycket tydliga regleringsbrev. Det är mer neutrala ansökningsmetoder till exempelvis än för att öka mångfalden. Det ger resultat. Vi prövade så kallad speed dating, det vill säga ganska snabba anställningsintervjuer i för att tillsätta traineeplatser. Det gav resultat där utrikes födda akademiker faktiskt kom in och fick jobb. Jag är rätt bekymrad över det jag ibland har mött även i statlig sektor. sade man i att man inte kunde sätta upp tydliga mångfaldsmål därför att om man satte upp tydliga mångfaldsmål måste man först vänta på myndigheterna som man rekryterar från. Först när de nått mångfald kan få mångfald. Problemet med detta är att det sänder en otroligt stark signal till alla myndigheter under om säger att man inte kommer att agera förrän myndigheterna agerar eftersom man lever i en hierarkisk miljö där myndigheterna kommer att se att det som lönar sig inte är en mångfaldsbakgrund. Där har vi också ett ansvar. Utöver vad som görs med statliga arbetsgivare pekar jag på ett antal åtgärder vi vidtar för att samla ansvaret för validering, titta på vad som fungerar och utifrån det se vad som behöver göras mer. Validering innebär översättning av en utländsk examen. Detta är ett första steg. Det andra som måste göras är att se till att det finns en tydlighet i vad detta betyder i . Hur fungerar ett yrke? De till tandläkare, sjuksköterskor och läkare fungerar så att du får en kompletterande utbildning till din läkarexamen från ditt hemland. När du går den kompletterande utbildningen får du praktik och kontakter. En irakiskfödd läkare berättade för mig hur mycket detta betydde. När han kom ut på praktik i fick han en förståelse för hur den svenska sjukvården var uppbyggd och kunde också arbeta i den mindre hierarkiska miljö som den svenska sjukvården innebär än den irakiska sjukvården. Jag ber om ursäkt, , om jag inte visar tillräckligt engagemang, men jag lovar att i kommande anföranden visa fler konkreta förslag som är på gång. 140 (S): Tack för den avslutningsvis höjda engagemangsnivån i frågan. Men även nu inledde statsrådet med att försöka tona ned problemet och säga att det inte är så farligt. Sedan steg statsrådets engagemang allteftersom. Det är bra att det går åt det hållet. Det hade varit värre om det hade gått åt andra hållet. Varför jag betonar detta är inte för att raljera, herr talman, utan för att jag är helt övertygad om att mycket av det som statsrådet föreslår i svaret är bra saker. Validering är viktigt, och så vidare. Jag motsätter mig inte alls det. Mycket av det är bra. Jag inledde också med att säga att det här är ett gammalt, välkänt och välutrett problem från före statsrådets tid och före denna regerings tid. En av de saker som krävs, förutom konkreta insatser, är det starka engagemanget. Man behöver erkänna att det är ett samhällsproblem och ett slöseri. I finns det fleråriga erfarenheter av att erbjuda invandrade akademiker kompletterande utbildningsinsatser. Ett av dessa projekt gällde utländska läkare och startade . Här deltog 141 läkare, och 110 av dessa fick arbeten under projektets gång. Projektet är oerhört framgångsrikt. Man lyckades korta vägen till svensk läkarlegitimation med , och den samhällsekonomiska vinsten enligt i var 117 miljoner. Det är naturligtvis fantastiskt för samhället och för de individer som kunde göra en insats, utveckla sig och arbeta inom det område de var utbildade för. i har drivit Projekt utländska akademiker där syftet med projektet har varit att skapa långsiktiga och hållbara lösningar för utländska akademiker. Förutom ingick andra samverkanspartner, till exempel kommunförbund, arbetsförmedling, lärosäten och så vidare. Det här projektet samlade erfarenheter som hade gjorts efter att ha erbjudit olika kompletterande utbildningsinsatser . En erfarenhet också en ledstjärna av utbildningsinsatserna är att de flesta kan få arbete som motsvarar tidigare utbildning och yrkeserfarenhet med rätt insatser . Man har visat att det finns ingen som helst motsättning mellan att ta ett jobb och att få rätt jobb. Det är snarare fråga om tidiga insatser och språkstudier varvade med praktik, som mycket riktigt statsrådet var inne på. Behovet av den typen av insatser, till exempel Korta vägen och liknande, är stort. Det finns stora samhällsekonomiska vinster att göra. De individuella ska vi inte tala om. Det som krävs är att de kompletterande utbildningsinsatserna får en permanent organisation och finansiering och att det finns en tydlig samordning och ansvarsfördelning. Jag har en konkret fråga till statsrådet som har sin utgångspunkt i att problemet inte är nytt utan gammalt. Många av de förslag som statsrådet har lagt fram här är bra. Det krävs säkert många blommor i rabatten för att få dem att fungera tillsammans med ett engagemang. Här har vi erfarenheter från som känns väldigt konkreta och tydliga och som tydligen producerar goda resultat. Då är min fråga till statsrådet: erfarenheterna i Projekt utländska akademiker och den föreslagna modellen med akademikerförmedling vara en modell att fortsätta att jobba med, med en permanent finansiering och ett tydligt uppdrag? 141 (FP): Det tar upp är viktigt. Jag tvekar inte det minsta i fråga om vad statsrådet har gjort och kommer att göra. Det är ett gammalt problem. Jag kan ta ett exempel från mitt gamla jobb som sjukvårdslandstingsråd. Vi hade en läkare som när han läste i kom på praktik till , först som undersköterska och sedan som sjuksköterska. När han sedan var klar med sin utbildning ville han komma till och jobba som läkare. Då fick han göra prov, men han blev underkänd i provet inte i det skriftliga utan i det muntliga. Han använde sig av en del tyska ord. Det gjorde att han med svenska språket som kompetens sökte jobb i , och de sade: Åh, vad bra svenska du talar! Så började han jobba dagen efter i . Samarbetet mellan och gjorde att han kunde söka legitimation i och komma hit via . Det var så . Det är precis som säger: Det är gamla problem. Och det är som säger: Det är slöseri med resurser. Vi måste utnyttja de här personerna på bästa sätt. Jag har träffat många läkare, överläkare och kirurger som tyvärr kör taxi, eftersom de har kommit bort från sitt arbete , vilket har gjort att de inte kan komma tillbaka. när de sökte praktik protesterade facket och sade att de var överkvalificerade. Vi får tänka på de människorna. När de kommer hit är det viktigt att det sker en validering. Det är vad regeringen har gjort. Så fort som möjligt måste man komma till Arbetsförmedlingen. Valideringen är jätteviktig. Sedan gäller det signalen till personen i fråga. Det är jätteviktigt att säga Jag behöver komplettering i det ena eller det andra och inte som det har varit . Flera år kanske skulle ha passerat. Sedan skulle man läsa sfi. Sedan skulle man läsa svenska för sjukvårdspersonal.