prot · H009110 · 2013-05-23 00:00:00 — är vi i en situation här i där andra tobaksprodukter har introducerats och får lov att säljas här, trots att de vare sig har någon information om tillverkningsmetoder eller innehåll. Jag tänker exempelvis på indisk makla. pågår det förhandlingar i om det svenska snusets framtid i samband med tobaksdirektivet. Det som hörs från dessa förhandlingar från olika håll tyder på att inte tillräckligt hårt driver frågan om det svenska snusets ställning på hela EU-marknaden och att möjligen den inte lyckas uppfylla krav. På vilket sätt engagerar sig statsministern för att få exportförbudet av svenskt snus hävt? 76 Statsminister (M): Vi har framfört detta, men bara lite apropå detta med hur lagstiftningen ser ut vill jag säga att även här gäller EU-gemensam lagstiftning. Om vi inte pratade så mycket vargar när vi ville bli medlemmar pratade vi väldigt mycket om det svenska snuset. Ni kanske minns dekalen EG Inte utan min prilla, för det hette ju EG . fick då ett undantag gentemot övriga EU med rätt att behålla det våta svenska snuset, som de kallar det, här men ingen annanstans. Det vill säga, man var väldigt tydlig med hur lagstiftningen såg ut. Det finns annat som inte är bra för hälsan som är tillåtet. Det flödar alkohol, cigaretter och så. Men det våta snuset tänker man sig inte släppa in i övriga delar av , och därför sitter vi med vårt undantag. Deras besked är att de betackar sig för sådant som de betraktar som hälsovådligt, medan vår uppfattning är att det borde kunna spridas till fler. I sista hand ska vi dock respekteras med vårt undantag, och vi hävdar dessutom att vi ska få styra över eller åtminstone påverka hur varningstexter ser ut och vilken typ av tillsatser vi får ha för att sätta smak på snuset. Men vi är landet med undantaget. Vi är minoriteten. De andra är i majoritet. Här råder majoritetsbeslutsfattande och EU:s lagstiftning. Vi är tydliga med vad vi tycker, och jag kan redogöra för vad de andra tycker. De håller inte med. Och de är fler. Vi har alltså framfört det, vi kommer att fortsätta framföra det och vi kommer framför allt att skydda det svenska undantaget. 77 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Därmed är statsministerns frågestund avslutad. Jag tackar statsministern för hans närvaro här i kammaren. 11 § Politik för det civila samhället, folkbildning och trossamfund Föredrogs kulturutskottets betänkande 2012/13:KrU10 Politik för det civila samhället, folkbildning och trossamfund. 78 (S): Vi ska nu behandla motionsförslag från allmänna motionstiden som rör politiken för det civila samhället. Vi socialdemokrater har fem reservationer i det här ärendet, och vi står naturligtvis bakom dessa. Men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 3 och 9. Jag tänker ägna min tid åt folkbildningen. Som socialdemokrat drivs jag av våra grundvärderingar. Jag vill ha ett samhälle som bygger på demokrati, jämlikhet och rättvisa, där solidariteten är en självklarhet och där frihetsbegreppet inte begränsas till det marknadsliberala ordet valfrihet. För oss handlar frihet om något helt annat än att välja mellan olika varor eller tjänster. Frihet handlar om att kunna göra sina egna livsval och kunna styra sina liv. Jag vill se ett demokratiskt samhälle där människor ses som medborgare och inte som kunder på en marknad, medborgare som har en bred bildning och som ges möjlighet att delta i ett rikt kulturliv, en kultur som är självständig och kritiskt tänkande, ett demokratiskt kulturliv präglat av tillgänglighet och mångas delaktighet och medborgare som deltar i samhällsutvecklingen och tar ansvar för sitt eget och andras välbefinnande. För att nå dit krävs att varje individ ges förutsättningar att utvecklas och öka sin egen kunskapsnivå. En av de viktigaste grunderna för vårt välbefinnande är att vi ser mening och sammanhang i det som sker i vår omvärld. lever vi i där det ibland är svårt att hänga med i den snabba omställningen på flera områden. Tempot är högt, och kraven ökar . Många upplever stress och maktlöshet. Vi har ett informationsöverflöd som för den enskilde är svårt att manövrera i. Man ska kunna sålla bort onödig information, värdera lättillgängliga uppgifter, förhålla sig kritisk, granska och självständigt kunna tolka och av brottstyckena skapa begripliga och meningsfulla helheter. Vår tid präglas av professionalisering, specialisering och fragmentisering. Kulturellt, socialt och demokratiskt deltagande beror i allt högre grad på kunskapsnivå. Folkbildningen kan här bidra till att minska kunskaps- och klassklyftorna i vårt samhälle. Bildning har den fördelen jämfört med utbildning att den just syftar till att individen utvecklar en personlig relation till sina kunskaper. Den relationen uppfattar väldigt många människor som en av livets viktigaste drivkrafter och glädjeämnen. Att vidga sitt vetande och sin förståelse av sig själv och världen, att själv söka och vinna visdom, att med hjälp av litteratur, utbildning, information, samtal och fantasi ständigt söka fler förklaringar och nya perspektiv är en process som präglar folkbildningen. Den förutsätter också gemenskap där tankar kan prövas och brytas. Mötet mellan individer med olika erfarenheter och olika intressen är en del av pedagogiken. Individens hela livssituation och unika förutsättningar har alltid varit folkbildningens utgångspunkt. Lärandets betoning ligger på sammanhang, insikt och personlig utveckling. är ett mångkulturellt land, med nästan all världens länder, språk och kulturer representerade. Det är en enorm tillgång för ett litet land i en globaliserad värld. Men mångfalden är en i hög grad outnyttjad resurs. Diskriminering utestänger på grund av etnicitet, men också funktionsnedsättning, ålder, kön och sexuell läggning. I takt med den ökade inflyttningen till städerna växer både befolkningen och mångfalden. Här blir också samhällets socioekonomiska klyftor som tydligast. Bildning och utbildning är nyckelfaktorer för att minska klyftorna. Här har folkbildningen en stor roll att spela. Minskade utbildningsklyftor och ökad delaktighet är helt nödvändiga om inte polariseringen allvarligt ska utmana demokratin och medföra att antidemokratiska krafter runt om i ökar sitt inflytande. Vi får aldrig ta demokratin för självklar. Varje människa föds unik men fri och okränkbar. Alla människor är olika men lika mycket värda. Ingen människa någonstans, någonsin har rätten att trampa på någon annan. Till försvar för människan har vi demokratin. Demokratins regler, skyldigheter och rättigheter har vi tillsammans satt upp för oss själva och våra medmänniskor till skydd för just det grundläggande det lika människovärdet. Folkbildningens insatser kan samverka med det övriga samhället för att motverka utanförskap, segregering, konflikter och diskriminering. I folkhögskolor och studieförbund kan människor utveckla metoder för interkulturell dialog och reflexion. En annan viktig del för en väl fungerande demokrati är möjligheten att vara digitalt delaktig. av befolkningen har tillgång till internet, och det är bra. Men en dryg miljon vuxna står utanför av rädsla, okunskap eller utan möjlighet att koppla upp sig för att det inte finns något nät. Här behövs samverkan både nationellt, regionalt och lokalt. Folkbildningsinsatserna behöver fortsätta och intensifieras i detta viktiga arbete. Vi ser hur klyftorna ökar i vårt land. har en hög arbetslöshet, och vi är ett av de länder i som har högst ungdomsarbetslöshet. För oss socialdemokrater är detta helt oacceptabelt. Det är hög tid att satsa på jobb och utbildning. Vi vill att folkhögskolorna ska användas på ett bättre sätt för att bistå dem som vill skaffa sig en ny utbildning eller dem som behöver komplettera tidigare utbildning. Vi vet att folkbildningens pedagogik passar många som har tyckt att skolan inte har varit kul och passat för dem. Här ser jag folkhögskolan som en av flera viktiga aktörer för att hjälpa människor till ett arbetsliv eller till en ny utbildning och inte minst till tron på sig själva. Folkhögskolans verksamhet bidrar till människors möjlighet till det livslånga lärandet som de ges möjlighet till personlig utveckling. Vi socialdemokrater har i budget avsatt medel för ytterligare 1 000 folkhögskoleplatser, utöver regeringens 1 000. antogs en ny folkbildningsproposition Lära, växa, förändra som fortfarande gäller. I propositionen betonades att folkbildningen är en angelägenhet för hela samhället och att ansvaret för det ekonomiska stödet till folkbildningen delas mellan stat, landsting och kommuner. Vi kan konstatera att det ekonomiska ansvarstagandet på nivå inte har levt upp till propositionens intentioner. En sammanställning över kommunernas bidragsgivning till studieförbunden visar på en mycket negativ utveckling. Statens andel av bidragen till studieförbunden har ökat från till . har kommunernas andel minskat från till , och landstingens och regionernas andel har minskat från till . Flera kommuner 16 budgeterade inga bidrag alls till folkbildningen. Nio av dessa kommuner finns i . Det bör påpekas att det inte är de fattigaste kommunerna i som inte vill bidra, utan det är de mer välborna som också är borgerligt styrda. Jag vet inte hur man ska tolka detta. Kanske någon i denna kammare kan klarlägga dessa kommuners inställning till folkbildningen. Med tanke på den förda borgerliga politiken förstår jag att många kommuner har det ekonomiskt tufft. Kostnader för sjuka och arbetslösa belastar kommunernas kassor då försörjningsstöden har ökat lavinartat. Vi behöver en dialog mellan regeringen och Kommuner och Landsting. En sådan är nödvändig. Staten kan självklart inte kommendera varje landsting eller kommun att öka sitt ekonomiska stöd till folkbildningen. Men regeringen kan tydliggöra ambition med ett delat ansvar för stödet. Därför anser vi att regeringen ska ta initiativ till årliga överläggningar med Kommuner och Landsting. Vi vill också att ska få en skriftlig redogörelse för de samtal som har förts med Kommuner och Landsting med inriktning just på bidragen till folkbildningen. Det finns så mycket att tala om när det gäller vikten av folkbildningen, men tiden räcker inte till. Bildning och kultur är nödvändiga för oss människor om vi ska förstå vår samtid och ges möjlighet till reflexion och fördjupning och vara delaktiga och se sammanhang och mening och förstå vår egen viktiga del i att forma ett samhälle som står på en demokratisk grund, ett samhälle där det inte finns vi och dem utan som bygger på människors lika värde. 79 (MP): Vi debatterar kulturutskottets betänkande om det civila samhället, folkbildning och trossamfund. På hemsida kan man läsa om det civila samhället och att det är ett begrepp som används för att beskriva alla typer av sammanslutningar av människor som inte utgörs av staten, marknaden eller enskilda hushåll. Man kan också tala om den ideella sektorn, alltså när människor organiserar sig tillsammans för att de har ett gemensamt mål, ideal eller intresse av något slag. På hemsida står det också att ett viktigt mål med politiken för det civila samhället är att förbättra föreningars, organisationers och andra ideella verksamheters villkor så att de i ännu högre grad än kan engagera medborgare och spela en roll i demokratin. Andra mål med politiken är att stärka förutsättningarna för det civila samhället, att bidra till samhällsutvecklingen och välfärden och att verka för att fördjupa och sprida kunskap om det civila samhället. Det ligger mycket av mellanmänsklighet, samband, sammanhang och möjligheter i det civila samhällets politik och på det området. Det blir därmed väldigt många olika förslag från oss olika partier i ett sådant här betänkande. Det handlar om samlingslokaler, idrottsaktiviteter och socialt ansvar, det handlar en del om folkbildning och det handlar även om rätt till lika möjligheter. I det här betänkandet den här gången har vi i en reservation, och den kommer jag att tala om. Den handlar om hbtq-frågor inom idrotten. Den samlade idrottsrörelsen är den största folkrörelsen i med drygt tre miljoner medlemmar. Nästan alla unga människor passerar här under sin uppväxt, vilket gör att den tillsammans med skolan är verkligt viktig för den sociala fostran. Det är därför helt centralt att idrottsrörelsen på samma sätt som skolan arbetar målmedvetet och aktivt med hbtq-frågor homo-, bi-, trans- och queerfrågor. Ingen diskriminering på grund av sexuell läggning ska få förekomma. Det är ett misslyckande om en så viktig instans för unga människors sociala fostran förmedlar och stärker ett förakt för icke-heterosexuella. Det är ingen hemlighet att diskriminering förekommer. Attityden inom vissa idrottsförbund har av vissa upplevts som väldigt homofob. Att en viss typ av språk och jargong förekommer i omklädningsrum eller på träningen leder till att många pojkar och flickor har blivit och blir djupt kränkta och förtryckta, och det behöver uppmärksammas betydligt mer än vad som faktiskt görs. Precis som inom andra delar av samhället sker dock förändringar även här. är medvetet om problemen, och man har tagit fram en policy och en handlingsplan mot diskriminering och trakasserier på grund av sexuell läggning för att uppmärksamma hbtq-personers situation inom idrottsrörelsen. , 2012, genomfördes en studie i samarbete med RFSL ungdom. Den kartlade attityder som hbtq-personer möter i idrottsvärlden och är den största satsning som har gjorts på hbtq-frågor samt det största forskningsprojekt har gjort. har det inte bara handlat om enskilda hbtq-personer som finns och diskrimineras inom idrottsrörelsen utan om de attityder som florerar inom rörelsen. Problemen finns sällan främst på central nivå utan på lokal nivå. Det är viktigt att idrottsrörelsens ledare påminns om sin egen position som fostrare och spridare av attityder och att diskussionen om hbtq-frågor lyfts upp och blir seriös. finns det inga konsekventa krav på antidiskriminerande motprestationer för klubbarnas ekonomiska bidrag från stat, kommun och landsting, och det är det vi anser skulle behövas. Vi menar att alla klubbar som vill ha ekonomiskt stöd från det allmänna bör utarbeta en hbtq-policy och en handlingsplan för att hantera diskriminering. Det handlar reservation 4 om, som jag yrkar bifall till. Jag tänkte inte tala längre än så . Det går att säga otroligt mycket om det civila samhället, men jag koncentrerar mig på endast detta. Jag vill dock avsluta med en vers från en text av . Det finns dom som gjort dig illa Det finns dom som inget vet Det finns dom som gjort en grej av att skrika ut din hemlighet Det finns dom som stal din stolthet Det finns dom som tog ditt mod Och dom som ingenting förstod 80 (SD): I utskottsbetänkandet Politik för det civila samhället, folkbildning och trossamfund har nio reservationer. Jag tänkte för tids vinnande yrka bifall till reservationerna 7, 10 och 15 även om jag står bakom samtliga reservationer. Enskilda individers frivilliginsatser och de ideella föreningarna, idrottslivet och de religiösa samfunden stärker det sociala kapitalet i vårt samhälle och har en stor betydelse för bland annat kulturarvets bevarande, kunskapsutvecklingen, folkhälsan och demokratin. Starka lokalsamhällen och en trygg och levande hembygd präglad av en stark medborgaranda där människor oegennyttigt tar ansvar för samhället och andra medborgares välbefinnande är en viktig faktor i byggandet av det goda samhället. Den ideella sektorn har i detta avseende en central funktion. Statens och kommunernas primära uppgift är att lyfta fram och stödja den ideella sektorn utan att i alltför hög grad begränsa dess handlingsfrihet. En förutsättning för att erhålla stöd från det offentliga ska dock givetvis vara att den verksamhet som bedrivs är förenlig med demokratiska värderingar och en konstruktiv samhällsutveckling. Helt grundläggande för bevarandet och upprätthållandet av en livskraftig ideell sektor är förekomsten av ett starkt socialt kapital inom samhället. Det förutsätter i sin tur en stark gemensam identitet. En nationell politik för det civila samhället kan således vara både ett komplement till och en förutsättning för byggandet av ett långsiktigt hållbart samhälle. Att vi kan se ett växa fram med allt större klyftor mellan dem som har råd och dem som inte har råd, mellan äldre och yngre och mellan människor med utländsk bakgrund och människor som är födda i är givetvis faktorer som ställer allt högre krav på det civila samhället och därmed också på politiken. förhoppning är att vi ska kunna främja ett samhälle där den inre solidariteten stärks och den nationella, regionala och kommunala samhörighetskänslan ökar kanske genom att stimulera en framväxt och fortlevnad av olika föreningar och organisationer men framför allt genom att skapa bättre förutsättningar för dem som av olika skäl inte är speciellt delaktiga i det civila samhällets olika förgreningar. En sådan stimulans kan vara att få fler äldre i vårt land att förenas genom olika motions- och idrottsrelaterade verksamheter. Många kommuner och landsting har ambitioner när det gäller att bryta isolationen på ålderns höst och främja den fysiska och psykiska hälsan hos många äldre genom att arbeta med möjligheter för äldre att fortsätta eller börja med idrott och motion. Dock uppger PRO att man i nästan hälften av landets kommuner inte får något stöd alls för sin motionsverksamhet för äldre. Således är möjligheterna för våra äldre ett lotteri beroende på vilken kommun de lever i. Studier från det danska visar, vilket inte är överraskande, att satsningar på äldreidrott är en samhällsekonomisk vinst, inte bara på grund av det rent sociala mervärde det skapar utan även på grund av minskade kostnader genom det minskade vårdbehov som uppstår. Låt oss göra en insats för våra äldre på det här området, fru talman! Till dig som kastade stenar på oss . kastade du stenar på oss! Tack och lov var det bara en av ungefär 20 stenar som gick igenom rutan. Som tur var hade jag min hjälm på huvudet så stenen lämnade bara ett stort ärr i min hjälm. Som tur var träffade du inte vår chaufför, han kunde köra oss där ifrån och han kunde lämna sin son på dagis . Själv fick jag krama om min flickvän när jag kom hem, overklig omfamning! Som tur var skadades ingen annan fysiskt av de stenar du kastade på oss. Men du har påverkat mitt och mina vänners yrkesliv ! Jag är här om din pappa behöver hjälp om han krockar med sin bil, jag hjälper din syster om det börjar brinna i hennes kök. Jag kommer att simma i iskallt vatten för att hjälpa din om han trillat ur en båt även fast det är iskallt i vattnet. Jag kommer att hjälpa din mormor om hon får hjärtstillestånd och jag kommer även att hjälpa DIG om du går igenom isen en solig dag . Varför gör du då så här mot mig? Jag har också en familj som vill träffa mig igen, precis som du! Det meddelande jag läste upp skrevs av en brandman vars brandbil blev attackerad med stora gatstenar när man försökte släcka de bränder förortsbor i anlagt i sina områden. Brandmannen frågar sig varför, och jag tror att politiken för det civila samhället bär en del av svaret. Enligt kulturutskottets ställningstagande till motionen om mångkulturalistisk verksamhet läggs stor vikt vid att man genom folkbildning ska möta det mångkulturella samhällets utmaningar genom att främja ömsesidig kunskap om och förståelse för olika etniska, religiösa och kulturella grupper i samhället. Vad detta innebär i praktiken är att man genom statliga medel främjar olika kulturella eller etniska minoriteters intressen att stärka sin egen identitet, vilket har föranlett att ytterligare incitament för att assimileras och bli en del av det svenska samhället minskas. Med andra ord har ambitionen om förståelse och ömsesidig respekt i själva verket blivit det motsatta genom en tilltagande segregation. All form av segregation är en grogrund för missaktsamhet och motsättningar mellan de olika parterna, och just nu brinner våra socialt och kulturellt segregerade förorter i vårt land som ett tecken på en missaktsamhet mot det svenska samhället, som man känner liten eller ingen koppling till alls. Det är givetvis viktigt att poängtera att en klar majoritet av de boende i dessa områden tar avstånd från de yttersta våldsaktionerna, men det är inte en slump att alla liknande fall låter sig upprepas i starkt segregerade områden. Därför anser vi sverigedemokrater att allt statligt stöd till mångkulturalistiska verksamheter ska dras in, även inom ramen för folkbildning. Vi har också genom journalistiska granskningar av olika trossamfund fått se en skrämmande bild av vad statligt anslagna medel kan gå till. lyckades, kanske inte så förvånande, med det som stöd till trossamfund, SST, tidigare inte lyckats påvisa trots sitt ansvar för att granska att det statliga stödet används så att målsättningarna med stödet uppfylls. Flera moskéer runt om i vårt land visade sig förmedla en horribel kvinnosyn och uppmuntrade sina församlingsmedlemmar att bryta mot svensk lag genom exempelvis uppmuntran till månggifte och så vidare. Trots att visade på att det fanns ett tydligt mönster bland våra svenska moskéer att inte leva upp till de krav som ställs för att få statligt anslagna medel verkar det finnas en majoritet i som inte tycker att kontrollerna av våra trossamfund bör skärpas, vilket är häpnadsväckande. Den som tror att det räcker med att skrapa lite på ytan i de här fallen måste, fru talman, kallas något blåögda. För att stävja segregation och förakt mot det svenska samhället och dess lagar och värderingar är det viktigt att staten inte bidrar till att sådana värderingar får en grogrund i vårt land. En skärpt kontroll mot våra trossamfund måste få bli en del i detta arbete. 81 (V): Det finns dagar då denna kammare fattar livsavgörande beslut. Det finns dagar då besluten kanske inte spelar lika stor roll. I går, menar jag, var då det verkligen spelade roll, både när vi beslutade att sätta stopp för tvångssteriliseringar och när vi tog beslut om att papperslösa vuxna ska ha rätt till vård. Det var två verkligt viktiga beslut. Ska jag vara riktigt ärlig, fru talman, ser jag inte de livsavgörande frågorna i detta betänkande. Jag tror inte att verkligheten kommer att förändras alltför mycket oavsett vilka beslut som fattas. Det innebär inte att frågorna i sig är oviktiga de är jätteviktiga. Det finns, som på så många områden, en sorts välvilja som lägger sig som en våt filt över alla förändringsförslag. När utskottet skriver om folkbildning skriver man oerhört positivt. När man skriver om folkrörelsernas arbete är man nästan lika positiv. Men när det gäller att komma till konkreta förslag, som underlättar för folkrörelser eller ideella organisationer att arbeta, är man nöjd med hur det ser ut. Man vill inte ställa några som helst krav. Det där stämmer ganska illa med verkligheten. Detta betänkande innefattar flera olika delar. från kommer att ta upp de idrottspolitiska frågor som finns med i betänkandet. Jag kan redan nu meddela att instämmer i det yrkande på reservation 3 som framförde från talarstolen. Men vi kan ta de andra frågorna som finns med här, till exempel läxhjälpen. Är ni nöjda med att de som har råd ska kunna betala för sina barns läxhjälp och få skatteavdrag för det? Tycker ni att det är bra? Var inte tanken med skolan att den skulle vara avgiftsfri och att alla skulle ha samma rätt till stöd efter behov? Tänk om vi överför er modell till skolmaten och säger att de som har råd kan få lite bättre skolmåltid om de betalar, lite mer näringsriktig och godare mat, än de andra som får hålla till godo med lite sämre och billigare. Skulle det vara bra? Det ligger väl i linje med ert förslag om läxor. Eller ska kanske den som har råd kunna köpa sig en bättre lärare och få skatteavdrag för det, medan de som inte har råd får hålla till godo med lite sämre undervisning? Så här börjar det redan bli. Så här börjar den svenska skolan se ut. Utbildningen är inte längre likvärdig.