prot · H00985 · 2013-03-27 00:00:00 — Ett större skydd för det skulle behövas. Jag tycker alltså att man ska ha en mer öppen attityd i stället för att alltid säga att det är centralisering och överstatliga beslut. I många fall ligger det i vårt egenintresse att ha det. Samma sak gäller socialpolitiken. Socialpolitik är ett dimmigt begrepp och omfattar mycket, men vi har till exempel det som håller på med, patientrörlighetsdirektivet. Det är en fantastisk ökning av friheten att kunna åka till ett annat land och söka sjukvård om man inte är nöjd med den som man får hemma. Det finns fler exempel. 121 PER (MP) replik: Om jag skulle vara lite elak kunde jag sammanfatta svar så att han är för bra överstatlighet men mot dålig överstatlighet. Det kan vem som helst ställa sig bakom, men det känns som en ganska naiv inställning. Om vi går in i ett samarbete med ett antal andra länder, oklart hur många det blir , är det svårt att tro att kommer att få igenom sin vinkel. I stället kommer det, precis som säger i sitt anförande, antagligen att bli som kommer att dominera och bestämma ganska mycket av inriktningen. Ska man föra ihop de europeiska ekonomierna och få dem att bli mer och mer lika handlar det inte om fackliga rättigheter. Det handlar om sådant som avgör statsbudgetarna. Det handlar om de sociala skyddsnäten, överföringen av skattepengar för att ha sociala skyddsnät som fångar upp människor som hamnar i ekonomisk kris, och det handlar om arbetsmarknadspolitiken. Det är där de stora pengarna i budgetarna ligger. Om man ska jämka ihop de europeiska ekonomierna är det på dessa områden som förändringar behöver ske för att få ett eurosamarbete som fungerar , alltså genom att man tvingar ihop ekonomierna. Där svävar på målet. Det låter som om han tror att ska kunna få igenom den svenska modellen inom hela eurosamarbetet. Det är en lovvärd ambition. Men jag tror inte att ens själv tror på denna vision, alltså att vi skulle kunna göra euron och eurozonen till ett svenskt samhälle. Precis som själv erkänner i sitt anförande är det i så fall snarare de centraleuropeiska reglerna som skulle införas även i . Då är frågan öppen. Är det detta som vi vill ha? Då ska vi följa och linje. Då ska vi gå med i euron och tvingas se att ekonomierna ska jämkas ihop till att vara mer och mer gemensamma framöver. Men min bedömning är att svenska folket inte delar den hamiltonska visionen utan faktiskt vill ha de svenska lösningar som vi har valt gemensamt med en svensk modell på arbetsmarknaden, med en socialpolitik och med sociala skyddsnät som fångar upp människor som befinner sig i osäkerhet. 122 (FP) replik: Jag ska göra en historisk parallell. Efter kriget var det ett antal länder som tog initiativ till EU-samarbetet. Det var framför allt som ville hävda sig gentemot och . Det är egentligen svaret på Per tanke om att lilla inte skulle kunna köra sitt eget race. Om vi inte har EU-samarbetet eller något motsvarande som binder de stora länderna och tvingar de stora länderna att sitta vid samma bord som de små länderna och lyssna på dem, då blir det de stora ländernas lösningar som blir resultatet. Det var därför som var oerhört angelägna om att komma in och bilda en sådan här starkt sammanhållen organisation. Fransmän och tyskar skulle inte kunna bestämma över deras huvuden om deras framtid. Men om man har det lösliga samarbete som är Per och vision, att varje land ska ha ett mellanstatligt samarbete och att man inte ska ha några riktigt fasta samarbetsformer, då blir det de stora länderna som i många fall kommer att bestämma. Vi kan sitta med våra speciallösningar på en rad områden. Men i de stora frågorna kommer det att vara de stora länderna som bestämmer framtid och därmed även framtid. Jag vill inte det. Jag tycker att det är bättre att man försöker komma in. Det är en klassisk svensk linje att alltid försöka vara med vid alla de förhandlingsbord där frågor som är av betydelse för avgörs. Vi ska försöka vara med och påverka det är möjligt att vi misslyckas i många fall snarare än att så att säga sitta hemma och odla vår egen kål och snida på våra egna små lösningar. (forts. 16 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 14 § Beslut om ärende som slutdebatterats SoU11 Socialtjänstfrågor Punkt 1 (Översyn av socialtjänstlagen) 1. utskottet 2. res. 1 (S, MP, V) Votering: 175 för utskottet 140 för res. 1 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 19 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 1: 101 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 5 (Riksnormen och skälig levnadsnivå) 1. utskottet 2. res. 7 (S, V) 3. res. 8 (MP) 4. res. 9 (SD) Förberedande votering 1: 23 för res. 8 18 för res. 9 274 avstod 34 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 118 för res. 7 23 för res. 8 174 avstod 34 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 157 för utskottet 117 för res. 7 41 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 19 FP, 22 C, 18 KD För res. 7: 101 S, 16 V Avstod: 23 MP, 18 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 9 (Förebyggande arbete) 1. utskottet 2. res. 11 (S, MP, V) Kammaren biföll utskottets förslag med acklamation. Punkt 11 (Stöd för och skydd till brottsoffer) 1. utskottet 2. res. 16 (V) Votering: 158 för utskottet 16 för res. 16 140 avstod 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 S, 98 M, 19 FP, 22 C, 18 KD För res. 16: 16 V Avstod: 100 S, 23 MP, 17 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 3 SD, 3 V, 1 KD Punkt 12 (Dödsfallsutredningar) 1. utskottet 2. res. 18 (MP) Votering: 285 för utskottet 30 för res. 18 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 98 M, 19 FP, 22 C, 18 SD, 9 V, 18 KD För res. 18: 23 MP, 7 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 13 (Kunskap och kompetens) 1. utskottet 2. res. 20 (MP) Votering: 177 för utskottet 23 för res. 20 115 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 2 S, 98 M, 19 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 20: 23 MP Avstod: 99 S, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD (S) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 19 (Gratis sommaraktiviteter för barn) 1. utskottet 2. res. 27 (S, V) Votering: 198 för utskottet 117 för res. 27 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 23 MP, 19 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 27: 101 S, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 22 (Överklagande av vårdnadsutredningar) 1. utskottet 2. res. 29 (SD) Votering: 297 för utskottet 18 för res. 29 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 98 M, 23 MP, 19 FP, 22 C, 16 V, 18 KD För res. 29: 18 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 15 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde TU13 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag i fjärde järnvägspaketet Kammaren biföll utskottets förslag. TU7 Trafiksäkerhet Punkt 4 (Bashastighet i tätorter) 1. utskottet 2. res. 3 (MP, V) Votering: 275 för utskottet 39 för res. 3 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 98 M, 18 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 3: 23 MP, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 6 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 5 (Trafiksäkerhet vid vägarbeten) 1. utskottet 2. res. 4 (S, MP, V) Votering: 158 för utskottet 140 för res. 4 17 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 19 FP, 22 C, 1 SD, 18 KD För res. 4: 101 S, 23 MP, 16 V Avstod: 17 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 11 (Insatser mot alkohol vid bilkörning) 1. utskottet 2. res. 7 (S, MP, V) Votering: 174 för utskottet 140 för res. 7 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 18 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 7: 101 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 6 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 15 (Information om körkortshandledartillstånd) 1. utskottet 2. res. 9 (S, SD) Votering: 196 för utskottet 119 för res. 9 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 23 MP, 19 FP, 22 C, 16 V, 18 KD För res. 9: 101 S, 18 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU16 Inkomstskatt Punkt 1 (Översyn av skattesystemet) 1. utskottet 2. res. 1 (S, MP, V) Votering: 175 för utskottet 140 för res. 1 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 19 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 1: 101 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 2 (Skatteskala, grundavdrag m.m.) 1. utskottet 2. res. 2 (S, MP, V) 3. res. 3 (SD) Förberedande votering: 141 för res. 2 18 för res. 3 156 avstod 34 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 157 för utskottet 140 för res. 2 18 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 19 FP, 22 C, 18 KD För res. 2: 101 S, 23 MP, 16 V Avstod: 18 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 3 (Pensionsförsäkring m.m.) 1. utskottet 2. res. 4 (SD) Votering: 297 för utskottet 18 för res. 4 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 98 M, 23 MP, 19 FP, 22 C, 16 V, 18 KD För res. 4: 18 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 11 (HUS-avdrag) 1. utskottet 2. res. 9 (SD) Votering: 181 för utskottet 19 för res. 9 115 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 2 S, 98 M, 22 MP, 19 FP, 22 C, 18 KD För res. 9: 1 MP, 18 SD Avstod: 99 S, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD (S) anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. (MP) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 12 (Fackföreningsavgift och a-kasseavgift) 1. utskottet 2. res. 12 (V) Votering: 198 för utskottet 16 för res. 12 101 avstod 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 23 MP, 19 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 12: 16 V Avstod: 101 S Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 13 (Reseavdrag) 1. utskottet 2. res. 13 (MP, V) Votering: 275 för utskottet 40 för res. 13 34 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 S, 98 M, 19 FP, 22 C, 18 SD, 18 KD För res. 13: 1 S, 23 MP, 16 V Frånvarande: 11 S, 9 M, 2 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Punkt 14 (Dubbelbeskattningsavtal) 1. utskottet 2. res. 14 (SD) Votering: 296 för utskottet 18 för res. 14 35 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 S, 98 M, 22 MP, 19 FP, 22 C, 16 V, 18 KD För res. 14: 18 SD Frånvarande: 11 S, 9 M, 3 MP, 5 FP, 1 C, 2 SD, 3 V, 1 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 16 § (forts. från 13 §) Granskning av meddelande om en plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union (forts. FiU29) 123 BO (S) replik: har vi haft en votering så anförande har väl i någon mån sjunkit i glömska, men jag gjorde vissa anteckningar. Jag ska först säga att jag inte blir riktigt klok på hur resonerar, och jag är inte heller riktigt säker på att kollegerna i den borgerliga Alliansen blev riktigt kloka på det heller. Han inledde med den typen av uttalanden om oss andra som har en mer prövande syn på det europeiska samarbetet i unionen som att vi är folk som sitter stadigt på läktaren, att vi ägnar oss åt lättköpt Barrosokritik och så vidare. Man får intrycket, som man fått tidigare ibland, att han har uppfattningen att man ska mönstra på Titanic fast den har gått på isberget, att man inte behöver vara särskilt prövande. Men vi vill gärna vara prövande. Sedan kommer ändå till lite vettigare utgångspunkter, för i nästa skede säger han om förslagen som vi diskuterar att han inte tror att de är så realistiska, att vi kanske inte ska ha more euro, som han säger, och att det inte är en historisk nödvändighet att gå den vägen. Då börjar det mer låta som någonting som jag tycker är ett rätt vettigt resonemang. Den sista delen ägnar åt någon sorts kritiskt diskuterande av överstatligheten som sådan och säger ungefär att det ibland är bra med överstatlighet och att det ibland inte är särskilt bra. Det är väl egentligen precis den hållning som vi socialdemokrater och säkert många andra tycker att vi ska ha, att varje förslag som läggs fram ska prövas kritiskt. Vi ska inte rusa in i nya anordningar, utan vi ska ta ställning till om det är en överstatlighet som vi tycker är vettig eller inte. 124 (FP) replik: Det var ingen fråga på slutet som jag stod och väntade på. Men jag uppfattar nog inte att Socialdemokraterna och många andra här i kammaren egentligen vill ha den prövande hållning som lutar sig mot, utan att man är mycket mer emot överstatlighet än vad man var tidigare och att överstatlighet närmast är ett skällsord. Jag tycker att ordet centralisering används i texten på ett sådant sätt. Men det är ju bra om vi har närmat oss varandra på den punkten. Jag skulle vilja vara fräck nog att ställa en fråga till dig, Bo. Du behöver inte svara på den. Men du var ju väldigt kritisk mot den åtstramningspolitik som drivs. Du talade om en hallstarrig åtstramningspolitik, att det som sker inte får ske och att dessa länder behöver mer tid. Då är min enkla fråga som ändå är ganska avgörande för hur det här ska avlöpa: Vems pengar ska vi ta till det? 125 BO (S) replik: Jag ska börja med detta med överstatligheten och att vi inte skulle vara prövande utan emot den, som uttrycker det. Det är naturligtvis inte så. När det gäller finanspakten, bankunionen och mängder av regler som har gällt att till exempel få ordning på finanssektorn, som vi har behandlat i utskottet och i kammaren, har vi haft just en prövande hållning. Många av dem som gällt reglering av finanssektorn har vi släppt fram och sagt att det är rimligt att man samordnar europeisk politik på detta område. Vi har precis samma hållning till bankunionen. Vi avfärdar inte alla delar i bankunionen utan kritisk prövning, utan vi säger att vissa delar, till exempel tillsynen, är rimliga att samordna. Det gäller kanske också annat. Vi vill dock se hur de ser ut, hur de är tänkta och hur de kommer att fungera innan vi säger att vi köper dem. är mycket mer benägen att säga att vi självklart ska vara med i varje fall när han är på det humöret, men det är han . låter han också lite mer ifrågasättande. Frågan om vems pengar vi ska använda är lite märklig. Vi ska givetvis använda de resurser som står till buds i och de enorma resurser som står outnyttjade. Det är arbetskraften, och det är de arbetslösa ungdomarna. De måste sättas i arbete. Då skapar man de nya resurserna och pengarna. Låt mig svara lite mer explicit på frågan om vilka pengar man ska använda. Det så kallade skattefelet i är de pengar som man inte får in i de kristyngda länderna och andra länder. De uppgår till en dubbelt så stor summa som det samlade budgetunderskottet i EU-27. Man kan ju börja med att dra in de skatter man en gång har beslutat om och använda dem. Man kan också använda låneinstrument när det gäller investeringar och så vidare. 126 (FP) replik: Vi kan vara överens om att arbetslöshet är slöseri, men frågan om vems pengar man ska ta handlar inte riktigt om det. vet mycket väl att de länder som är aktuella inte kan låna på marknaden; de har ingen egen upplåningskapacitet. De måste låna via eller någon kriskassa. Om tycker att pengar ska användas för att utsträcka tiden och jag kan hålla med om det måste man ställa frågan till sig själv: Skulle jag vilja gå fram till svenska skattebetalare och be dem att ställa upp och finansiera en förlängd lånetid och utökade lånemöjligheter för dessa länder, att de lånar med vårt borgensåtagande? Många i denna kammare och i är för en expansiv finanspolitik, men det är aldrig någon som tar upp att om man har sagt A, att man ska göra det, måste man också säga B och gå till de svenska skattebetalarna. 127 PER ÅSLING (C): I de politiskt, finansiellt och ekonomiskt turbulenta tider som råder hänger sammanhållning och eurons framtid fortfarande på tämligen sköra trådar. För som varm anhängare av EU-samarbetet den fria rörligheten, respekten för mänskliga fri- och rättigheter och engagemanget för omvärlden är den senaste tidens utveckling minst sagt bekymmersam. EU:s medlemsländer måste samarbeta och visa respekt för varandra. Dessutom behöver EU-länderna visa prov på förmåga att ta ansvar och fatta svåra men nödvändiga beslut när det behövs som allra mest. har krishanteringen lämnat mycket övrigt att önska. är starkt beroende av övriga och av hur den europeiska ekonomin utvecklas. Det ligger i vårt intresse att skuldkrisen löses men också att budgetdisciplinen och den finansiella stabiliteten i euroområdet stärks. Till skillnad från de euroländer som är mitt uppe i den statsfinansiella krisen har en stark position. Vår slutsats är att betydelsen av stabila och långsiktiga spelregler inte nog kan poängteras. Det är dessa lärdomar som skuldtyngda euroländer behöver ta till sig för att komma till rätta med sina statsfinansiella problem. Länder i kris måste sköta sina åtaganden, följa regelverken, reformera sina ekonomier och i praktisk handling visa att de är på väg mot ordning och reda i sina offentliga finanser. EU och måste fokusera sin kraft på att genomföra och tillämpa de redan beslutade ramverken för ekonomisk-politisk samordning. De måste också avsluta återstående förhandlingar och fatta relevanta beslut. Det finns en betydande risk för att kommissionens centralistiska förslag leder till att de enskilda ansvar för sin egen ekonomiska politik minskar, vilket ser med stor oro på. Det dunkelt sagda är det dunkelt tänkta. En oroväckande utveckling som följer av alla de snabba insatser som gjorts för att förhindra att skuldkrisen accelererar och för att sanera enskilda medlemsländers ekonomier är att de vinster som uppkommit riskerar att ha uppkommit på bekostnad av medborgare. Arbetet med att minska budgetunderskott riskerar att öka ett annat underskott: det demokratiska. konstaterar att åtgärderna i kommissionens plan endast beskrivs på ett övergripande sätt och att debatt och analyser av åtgärdernas effekter på den europeiska ekonomin saknas. Därför är det enligt utskottet svårt att bedöma och värdera kommissionens olika förslag. För att upprätthålla och öka transparensen och tydligheten för medborgarna kan inte åtgärderna vara beskrivna på en för allmänt hållen nivå. Med detta sagt kan EU ändå inte blunda för att behovet av strukturella reformer är stort. Det är lätt att glömma mycket av det som gått fel när flera av EU:s regeringar kämpar med att begränsa skuldkrisens omfattning och dess effekter. Redan innan den gemensamma valutan infördes fanns behov av strukturella reformer. Ta till exempel som hade en arbetslöshet på och en ungdomsarbetslöshet som cirkulerat . är ett exempel där arbetsmarknaden inte fungerar. Fler länder i befinner sig i en liknande situation, vilket mycket riktigt påpekade. Behovet av reformer på arbetsmarknaden är stort. Vänder vi blicken mot kan det konstateras att landet har lyckats behålla en hög sysselsättning och en låg arbetslöshet och därtill en låg ungdomsarbetslöshet, trots rådande ekonomiska kris i omvärlden. genomförde redan inom ramen för den så kallade 2010-agendan ett flertal strukturreformer som banade väg för hur den tyska ekonomin fungerar . Även i var debatten intensiv när dåvarande socialdemokratiska förbundskanslern drev igenom sina arbetsmarknadsreformer. Men kan vi se resultatet. Landet har gått från att kallas sjuke man till ett land som flera vänder blicken åt för att lära av. Kommissionens plan innebär en betydande centralisering av den ekonomiska politiken i EU. Det är en mycket oroande utveckling. Utgångspunkten vid en eventuell ytterligare förstärkning av den ekonomiska samordningen bör i stället vara att medlemsstaternas befogenheter vad gäller budget, skatter och arbetsmarknads- och socialpolitik inte försvagas. Medlemsstaternas nationella befogenheter måste värnas. anser att det behövs ett smalare men vassare EU, att unionen ska prioritera och kraftsamla för att kunna möta stora gränsöverskridande frågor om miljö, utrikespolitik, handel och brottsbekämpning. vill vi inte att EU lägger sig i olika frågor till exempel naturresurser, sociala trygghetssystem, kultur och jakt där enskilda människor och beslutsfattare på lokal, regional och nationell nivå bättre kan bestämma. Att rätt beslut ska tas på rätt plats är en naturlig följd av vår syn på att samhället ska byggas underifrån. Jag vill avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag. 128 (SD): EU är på väg att utvecklas till en federation. Om det råder knappast några tvivel. I riksdag har vi en regering som har utsett en EU-minister som kallar sig federalist i stället för demokrat. Och i EU har vi genom en kommissionsordförande eller en EU-president, som det står på EU:s hemsida som uttryckligen har sagt att svårigheterna beror på att vi inte har en europeisk federation. Denne EU:s högsta ledare har även förklarat att en gemensam valuta kräver en samordnad ekonomisk politik med integrerade beslut på EU-nivå. Även om regeringen och Socialdemokraterna försöker förneka det ligger Barrosos påstående i direkt linje med såväl vad den så kallade teorin om valutaområden säger som vad de allra flesta ekonomiska experter anser. En gemensam valuta, en gemensam centralbank och en gemensam penningpolitik kräver per definition både en mycket långtgående ekonomisk likhet och en djupgående politisk integration för att fungera. Således måste den som är för EMU, för euron och för en europeisk penningpolitik också vara för en långtgående centralisering av makten till , där och inte medlemsländernas väljare dikterar villkoren för hur medlemsländerna bedriver sin egen inrikespolitik. När finansutskottet, regeringen och Socialdemokraterna i sitt yttrande skriver att det för är viktigt att den ekonomiska och monetära unionen fungerar väl säger de med andra ord att vi måste acceptera den extrema maktöverföring denna monetära union faktiskt kräver. Statsministern manifesterar det särskilt tydligt varje gång han hävdar att problem handlar om det höga löneläget. När penningpolitiken detta känner finansutskottet till, eller åtminstone borde varje enskild företrädare i finansutskottet känna väl till det blir gemensam, då återstår endast finanspolitiken för att motverka ekonomiska chocker. I stället för att låta valutan reglera ekonomisk instabilitet tvingas därmed de länder som ingår i EMU och där ekonomierna går i otakt med ECB:s centralränta att interndevalvera, och interndevalvering är i sak exakt vad statsministern talar om. Det handlar i praktiken om ett politiskt skapat behov av dumpade löner för vanliga, hårt arbetande européer, för att därigenom lösa den kris som har uppstått på grund av att länderna har övergett sin självständiga penningpolitik.