prot · H10941 · 2013-12-06 00:00:00 — 1 § Anmälan om faktapromemoria Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM28 Förordning om undersökningar om jordbrukets struktur KOM(2013) 757 till miljö- och jordbruksutskottet 2 § Anmälan om granskningsrapport Tredje vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2013:19 Klimat för pengarna? Granskningar inom klimatområdet 2009–2013 3 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Motion 2013/14:Fö1 till försvarsutskottet EU-dokument KOM(2013) 794 till civilutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2013) 814 och KOM(2013) 796 till skatteutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . betänkande 2013/14:SfU1 Utgiftsområdena 10, 11 och 12 inom socialförsäkringsområdet (prop. 2013/14:1 delvis) föredrogs. 1 (S): Vi debatterar nu socialförsäkringsutskottets betänkande om sjukförsäkring. Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 7, 12, 14, 22 och 23. Detta är också den sista budgetdebatten som vi har under den här mandatperioden. Jag roade mig med att gå tillbaka till den första debatten som vi hade 2010 för att se hur diskussionerna gick då. Vi hade haft en ganska hård debatt under den tidigare mandatperioden. Vi var väldigt oense om sjukförsäkringen. I slutskedet av valrörelsen var uppmärksamheten på sjukförsäkringen stor. Det stod klart att det var många – även bland borgerliga sympatisörer – som ville ha en förändrad sjukförsäkring eftersom de tyckte att den var för hård. Jag inledde därför debatten 2010 med att sträcka ut en hand och säga: Vi ser nu att ni också inser att det finns stora problem. Låt oss då hoppas att vi kan hitta gemensamma lösningar – kortsiktigt i med de akuta problemen, långsiktigt i . Tyvärr fanns inte viljan – eller mandatet; jag vet inte – att göra några större förändringar i sjukförsäkringen. Det var viktigare att hålla tillbaka kostnaderna än att göra aktiva insatser. Så utförsäkringarna fortsatte att öka. I stället inleddes mandatperioden med ganska tuffa diskussioner mellan oss om nollklassade och utförsäkrade. Vi från de rödgröna partierna tog initiativ till att se till att personer som nollklassats åtminstone fick någon ersättning. Det utskottsinitiativet fick vi stöd för. Därför kunde vi se till att tvinga regeringen att genomföra detta. Vi tog ett utskottsinitiativ om att förändra arbetsförmågeprövningen vid . Innan hade man nästan en absurd fiktiv prövning där personer skulle prövas mot en hitta-på-arbetsmarknad. Där lyckades vi också tvinga fram förändringar genom en extrainkallad riksdag och ett statsråd som ytterst motvilligt lade fram en proposition. Det blev ändå en förändring så att prövningen blev något bättre. Jag kan också konstatera att väldigt många av våra förslag inte gick igenom. Vi hade förslag till ett utskottsinitiativ om att stoppa utförsäkringarna, men där fick Alliansen som vanligt stöd av med följden att utförsäkringarna fortsatte. Resultatet blev 75 000 utförsäkrade; två tredjedelar av dem var kvinnor. Det är svårt sjuka som hänvisas till Arbetsförmedlingen. De som drabbas av en längre tids sjukdom blir också rejält mycket fattigare. är vi , och vi står här med ökade sjukpenningtal. Vi är tillbaka på samma nivå som när rehabiliteringsgarantin infördes. De flesta medborgare i landet har dess värre mycket lågt förtroende för sjukförsäkringen. Även bland borgerliga sympatisörer litar man inte på att skyddet finns där om man ska skulle råka bli sjuk. Vi har en misslyckad rehabiliteringsreform. Det visar både utvärderingar och en mängd andra exempel. Framför allt har vi en situation där väldigt många människor utsorteras och utförsäkras i stället för att få stöd och rehabilitering. Vi socialdemokrater är givetvis nöjda med att vi på några punkter har lyckats se till det har blivit en bättre sjukförsäkring. Där har vi tvingat regeringen till förändringar. är det så oerhört mycket mer som behöver göras för att få till en mänsklig sjukförsäkring. Vi vill se en försäkring som både ger ekonomiskt skydd när man drabbas av ohälsa och ger stöd och möjlighet att komma tillbaka i jobb. En sådan försäkring är nämligen bra, inte bara för den enskilde utan för samhället som helhet. Det är bra för tillväxten att ha bra sociala försäkringar. Det är en social försäkring som behövs, inte en som sorterar ut människor utan en som innebär att alla får skydd. Då blir det en riskutjämning mellan grupper som löper olika risker på arbetsmarknaden. Det är ett av skälen till att vi vill höja taken i sjukförsäkringen så att fler omfattas av de gemensamma sociala försäkringarna. I vår budget lägger vi fram ett första förslag till en höjning av taken, och vi vill gå vidare till tio prisbasbelopp. Vi anser att löntagarna ska slippa teckna kompletterande försäkringar för att få ett rimligt skydd vid sjukdom. Det är inte rimligt att läkare, lärare, sjuksköterskor eller vårdbiträden ska behöva betala dubbelt för att få ett rimligt skydd vid sjukdom. Dessutom är det absolut inte rimligt om det blir en utveckling där man kräver hälsoprövning och riskdifferentiering, vilket innebär att vissa grupper inte får rätten till en kompletterande sjukförsäkring på grund av att det skulle kosta för mycket för försäkringsbolagen. Det är dessa människor som bolagen betraktar som olönsamma: funktionshindrade, personer med tuff arbetsmiljö, personer med tidigare sjukhistorik eller personer med fetma. Under alliansregeringen har det uppstått en växande privat försäkringsmarknad, inte bara i skola och i äldreomsorg, och när det gäller vår egen trygghet ser vi hur allt fler privata krafter är det som erbjuds när samhället drar tillbaka sitt gemensamma stöd. Vi ser nu en utveckling där en del har ett bra försäkringsskydd, eftersom de har låg risk och kan köpa sig bra försäkringar. Andra människor hänvisas till samhällets allmänna, dåliga grundförsäkring med ganska stora revor i skyddsnätet. Allt fler är oförsäkrade eller utförsäkrade som hänvisas till socialbidrag eller till kompletterande försörjning – som statsminister kallade det – det vill säga släkt och vänner. Alla inser att detta är en utveckling som vi inte vill ha i . Någonting håller på att gå sönder, och då måste man göra någonting. Vi står upp för den välfärdsmodell som vi gillar. Det är därför som vi föreslår höjda tak. Jag vet att det finns ett bredare stöd för en sådan reform i , både bland arbetsmarknadens parter och även bland ett eller annat borgerligt parti. Vi står alltså upp för trygghetssystemen, och vill inte att privatiseringen av dessa ska ökas. Vi vill också se en ordentlig satsning på rehabilitering. Man måste få stöd när man drabbas av sjukdom – det är en arbetslinje – så att man kan komma tillbaka och delta aktivt i rehabilitering i stället för utsortering. vet man att resultaten av rehabiliteringsgarantin är bedrövliga. kan inte säga hur många människor som har fått rehabilitering. är det 75 000 personer som är utförsäkrade och som har hamnat i en rundgång. har skrivit om detta, och flera har säkert noterat den artikeln. En del återkommer till sjukförsäkring en andra gång, men skillnaden är att man inte har fått något stöd . Man har bara väntat på nästa tidsgräns. har man blivit rejält mycket fattigare. Jag har berättat om , där man har tittat på de medlemmar som har blivit utförsäkrade. En tredjedel av dessa har förlorat mer än . Arbetsförmedlingen konstaterar i sin rapport till regeringen att man ser en betydande ekonomisk oro bland dem som kommer till Arbetsförmedlingen efter att ha stängts ute från sjukförsäkring. Vi har haft en hearing om detta i sjukförsäkringsutskottet. Debatterna har varit hårda, och det har tagits utskottsinitiativ. Vi vill att regeringen ska säkerställa att man får rehabilitering – det har vi fattat beslut om här i riksdag. Vi har varnat för att om det inte görs någonting så kommer sjukskrivningarna att öka. Vad är regeringens svar? Jo, i budgetpropositionen vill man skära ned från rehabiliteringsgarantin. av anslaget till företagshälsovården tas bort. Hur tänker ni? Sjukskrivningarna ökar, och ni vill ta bort det som i realiteten skulle kunna innebära att människor kan komma tillbaka till arbetslivet. Bristen på aktiva insatser leder ju i stället till att fler slås ut från arbetsmarknaden. Vi vill se ökade satsningar på rehabilitering. I stället för regeringens besparingar föreslår vi att man ska investera mer i rehabilitering. Vi vill inte att det ska vara politiskt styrda rehabiliteringsinsatser, som det är med två huvudsakliga behandlingsmetoder. Läkare ska kunna avgöra vad som är den bästa behandlingsmetoden. Inte minst på Stresscentrum i har reagerat på den 90-dagarsprövning som gäller även personer som drabbats av utmattningsdepression. Alla inser och hela läkarvetenskapen inser att det är ett helt felaktigt sätt att möta människor som drabbas av stress och utmattning. Ändå finns den där – en rehabiliteringsgaranti som är fyrkantig, som inte tar individuell hänsyn och som innebär att många människor sorteras ut i stället för att få stöd och komma tillbaka in i arbete. Tidsgränser kan vara bra, men de måste i så fall innefatta krav på åtgärder även från arbetsgivaren, från , från sjukvården eller från andra aktörer. Man ska inte lämnas ensam när man är som skörast. Dess värre är det detta många vittnar om : Man står där ensam, inget händer och tiden tickar i väg. I det här arbetet skulle företagshälsovården kunna vara en fantastisk nyckelaktör. Tänk vad viktigt att ha en företagshälsovård som har bred kompetens och som kan både arbeta förebyggande och stödja rehabilitering. Dess värre får allt färre tillgång till företagshälsovård – 1,4 miljoner löntagare står utan. Ytterligare nära 1 miljon löntagare har något slags företagshälsovård light, som man skulle kunna kalla det. I princip är det en nyanställningsundersökning och kanske någon läkarundersökning till, men inget systematiskt långsiktigt arbete för att främja hälsa på arbetsplatsen. I ett läge när det skulle behövas stora satsningar på kvalitetscertifierad företagshälsovård skär regeringen bort av anslaget. Kvar blir , något som statsrådet i kallar en satsning. Det är ett moderat nyspråk utan dess like att kalla en brutal besparing för en satsning. Det är dess värre också helt fel åtgärd i ett läge där företagshälsovården står inför ett generationsskifte, där vi riskerar att tappa gedigen kompetens om vad som kan vara viktiga insatser på svensk arbetsmarknad och där vi behöver nyrekrytera till företagshälsovårdsbranschen. Då drar man i stället ned stödet till och drar undan benen för företagshälsovården. Vi riskerar att få se konkurser framöver inom företagshälsovården. Vi motsätter oss detta. Vi föreslår ökade anslag. Vi tycker att det är viktigt att vi satsar på företagshälsovård, och vi tror att vi i förlängningen skulle säkerställa det genom omställningsavtal som premierar aktörer som har kvalitetscertifierad företagshälsovård. Sedan krävs andra insatser för att komma till rätta med ohälsan, och de ryms inte alltid inom utgiftsområde 10. Det ser vi inte minst nu när vi får larmrapporter om ökad ohälsa bland kvinnor. Jag vill i detta sammanhang varna för att en del debattörer börjar peka på den enskilda kvinnans situation och individualiserar det som är strukturella problem. Om vi tittar på den ökade ohälsan bland kvinnor handlar det inte om att kvinnor gör felaktiga val eller inte har köpt tillräckligt många RUT-tjänster för att få ett drägligt liv. Det handlar om att vi fått ett tuffare arbetsliv där många får mycket ansvar men lite befogenheter och där det är mycket stress och tunn bemanning, inte minst inom skolan, sjukvården eller äldreomsorgen. Det är inte så underligt när det gäller skolan eftersom regeringen återigen väljer att lägga 20 gånger mer pengar på skattesänkningar än på skolan. Resultatet ser vi allihop – det har vi hört . Det är lärare, sjuksköterskor, vårdbiträden och andra som får känna på det tuffare arbetsliv vi har. I stället borde man satsa på ett hållbart arbetsliv och insatser som förebygger ohälsa samt tillföra resurser. Men det gör man inte. Jämställdheten är dessutom på tillbakagång. Jag skulle önska att det fanns en bredare majoritet i för att verka för ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. Den debatten kommer vi att ha , men det är ingen tvekan om att utvecklingen har stått stilla sedan alliansregeringen tillträdde. Här skulle vi behöva få en tydlig politisk inriktning. Det skulle bidra till ökad hälsa, inte minst för kvinnor på arbetsmarknaden. Det behövs också arbetslivsforskning. Eftersom männen är när man tittar på arbetsförmågan skulle det behövas en gedigen stor satsning på arbetslivsforskning och på kvinnors hälsa. Man skulle kunna använda politiken för att bryta en sådan utveckling, och jag tycker att det är sorgligt att regeringen passivt ser på i stället för att aktivt agera. Det är viktigt att personer kan komma tillbaka i jobb, inte minst de som har en tidigare ohälsa. Vi vet att det finns tveksamhet hos arbetsgivare att anställa personer med tidigare sjukhistorik. Det är ett av skälen till att vi vill ta bort företagens ansvar för den andra sjuklöneveckan. Där kan träda in i stället. Det finansieras i vårt förslag rakt av i budgeten. Vi höjer inga sociala avgifter, och vi tycker att det är rimligt att man gör den lättnaden för att minska motståndet mot att anställa. Skop har gjort en undersökning på uppdrag av Företagarna där de säger att av företagen avstått från att anställa på grund av sjuklöneansvaret. är positiva till att man tar bort hela eller delar av sjuklöneansvaret. Jag tror dessutom att ett borttagande av andra sjuklöneveckan skulle innebära att vi får öka förutsättningarna för parterna att hitta överenskommelser om omställningsavtal med rehabilitering. Vi vet att det finns stöd för detta hos , och många andra. Ändå händer ingenting därför att det stora blå partiet i Alliansen vägrar att se vilken möjlighet det skulle kunna innebära att ta bort den andra sjuklöneveckan. Jag beklagar det. Avslutningsvis blir det lite beröm i vinterns julglädje. Vi har kommit överens om en sak, och det är jag riktigt glad över. Det är Finsam. Jag vill ge en eloge till och som kämpar och sliter för våra samordningsförbund. Här är vi överens, men vi har bekymmer med att se till att det blir sjysta och bra spelregler för samordningsförbunden. Det är bra skrivningar i utskottets betänkande. Jag skulle vilja att vi går vidare och passar på att utreda Finsams framtida struktur eftersom vi skulle kunna ha en utveckling där nationella uppdrag ges till samordningsförbunden så att de tydligt kan göra insatser för dem som annars bollas mellan de olika insatserna – , sjukvården, Arbetsförmedlingen eller sjukförsäkringen. Tänk vad bra det hade varit. Jag vet att många borgerliga sympatisörer delar den bilden. Här skulle vi kunna göra mycket mer. Därför har vi kvar reservationen om Finsam, men vi gläds åt att vi nu är överens om att de pengar vi avsätter till Finsam naturligtvis ska gå dit och inte försvinna till administration. Det sista jag tänkte avsluta med är en vädjan så här i eller ett krav – vilket ni vill. När man sitter och tittar på måste man fundera på om det verkligen är värt att få ännu ett jobbskatteavdrag. Passa på att i onådiga luntan läsa om hur personer som utförsäkrats har det i i vårt välfärdsland. Min vädjan eller mitt krav är att vi måste stoppa utförsäkringarna. Det är inte värdigt ett välfärdsland som att utförsäkra så många människor. Vi vill ta bort stupstocken därför att vi tycker att det inte är vare sig moraliskt, ekonomiskt eller politiskt hållbart att utförsäkra människor med en administrativ tidsgräns bara för att de drabbats av ohälsa. Här måste vi gemensamt kunna göra ett mycket bättre stöd till dem som haft oturen att drabbas av en sjukdom. behöver en mänsklig sjukförsäkring, och jag hoppas innerligt på en bra debatt men också på en socialdemokratiskt ledd regering efter valet så att vi kan få en bättre och mänsklig sjukförsäkring. 2 (MP): Låt mig börja med att säga att jag självklart står bakom samtliga reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 2 och 15. har blivit kallt. Det blåser snålt om dem som har det tuffast i samhället. Den debatt som inledde på och som insinuerade att alla nog inte var så sjuka gjorde att den medicin som ordinerades var hårdare tag mot alla sjuka och arbetslösa. Men varenda medicinkunnig vet att ordinationer måste anpassas till patienten – till den enskilda individ som ska ha behandlingen. Och ingen människa är den andra lik. Låt mig berätta om , en tjej som fick leukemi när hon var och gick i trean på gymnasiet. Hon fick en benmärgstransplantation av sin syster och lyckades efter strålbehandling och otaliga sjukhusbesök bli kvitt sin cancer. Men då fick hon biverkningar av transplantationen. Hennes skelett blev som en schweizerost, och hon blev tvungen att avsluta sina studier. är hon och väntar på att göra en knäledsoperation eftersom brosket i knäna är helt borta. Utöver det behöver hon också bekymra sig för hur hon ska kunna försörja sig. Hon har noll i sjukpenninggrundande inkomst. Hon skulle kunna återfå arbetsförmåga, så sjukersättning eller aktivitetsersättning kan hon egentligen inte få mer än möjligen för korta perioder. Någon fast förankring på arbetsmarknaden är det omöjligt att få eftersom hon fick hoppa av sina studier, inte är tillräckligt frisk och inte har arbetsförmåga. Hon kan knappt gå. har ändå beviljat henne aktivitetsersättning, men bara i taget och med glapp varje gång hon ska få ut pengar. Hon har väntat på besked om hon får någon ersättning eller ej. Är det så en ung människa ska behöva starta sitt vuxenliv i dagens ? Med ett golv i sjukförsäkringen skulle hon kunna få en ersättning från försäkringen i stället för att behöva gå till socialen eller flytta hem till mamma. Det är ett exempel på hur vi kan få en mänskligare sjukersättning med en gemensam försäkring vid sjukdom och arbetslöshet och med ett golv, alltså en lägsta ersättning för den som inte har fått en fast förankring på arbetsmarknaden. fanns det en möjlighet till tillfällig sjukersättning som man kunde få om man inte hade en fast fot på arbetsmarknaden, men den togs bort. Det var väldigt bråttom att förändra reglerna 2008. Det blev ganska drastiska åtgärder när man forcerade igenom en sjukförsäkringsreform. Visserligen fick man backa , men det har ändå inte lett till bättre rehabilitering eller väl fungerande trygghetssystem. ökar sjukskrivningarna stadigt i . Skillnaderna ökar mellan kvinnor och män, något som var inne på tidigare. Det är nästan dubbelt så många kvinnor som män som är sjukskrivna. var sjukpenningtalet för kvinnor högre än för män. Som minst var skillnaden då kvinnors sjukpenningtal var högre än mäns. Det är dags att gå till botten med orsaken: den ojämställdhet som präglar arbetsliv och familjeliv. Det kommer vi inte åt genom att införa utförsäkringsregler och liknande, utan vi måste se politiken som en helhet. För att lyckas vända utvecklingen krävs förebyggande insatser. Det handlar om hälsa, inte bara om ekonomi. vill skrota regeringens ineffektiva sjukskrivningsmiljard och presenterar i stället en ny satsning på en arbetsmiljömiljard. Att som Alliansen gjort, införa bortre tidsgräns och bolla människor mellan och Arbetsförmedlingen, har inte gett effekt i friskare befolkning. De senaste månadsuppgifterna från bekräftar trenden med ökande sjukskrivningar. var sjukpenningtalet uppe i . Mest ökar sjukskrivningarna bland unga kvinnor. Enligt Jobbhälsobarometern 2013 har av kvinnorna under varit borta från jobbet på grund av sjukdom . Den dominerande diagnosen är ökad psykisk ohälsa i form av stress. Ökningen spänner över alla sektorer på arbetsmarknaden. Den senaste tidens utveckling visar tydligt att Alliansens politik för att minska ohälsan inte fungerar. När man införde sjukskrivningsmiljarden var syftet med reformen att minska ohälsan och förkorta sjukskrivningstiden. Tanken var god, men ser vi resultaten. Att detaljreglera landstingens sätt att administrera sjukskrivningar, som sjukskrivningsmiljarden innebär, har inte fungerat. Resultaten av denna storsatsning har uteblivit, och reformen har fått svidande kritik från flera håll. I regeringens egen utvärdering, som genomfördes av Inspektionen för socialförsäkringen, konstaterades att sjukskrivningsmiljarden är felkonstruerad och att betydande förändringar krävs. Trots det har man inte gjort något åt den misslyckade sjukskrivningsmiljarden, utan den föreslås finnas kvar precis som . Inte heller har människor blivit friskare av regeringens tricksande med sjukförsäkringen. Att sjukskrivningarna ökar är ingen naturlag, och det måste inte vara så här. Med en ny politisk inriktning på folkhälsoarbetet kan trenden vändas. Ute på arbetsplatserna kan stora hälsovinster göras, och forskning visar att ohälsa som leder till sjukdom och därmed sjukskrivning kan förebyggas. Men det folkhälsopolitiska målet Hälsa i arbetslivet, målområde 4, som har bestämt är det tyst om från regeringen. I regleringsbrevet till har inget uppdrag givits som berör målområde 4, alltså Hälsa i arbetslivet. Regeringen borde inte bara titta på de enskilda tidsgränserna eller bortre gränser utan också jobba förebyggande för att människor ska slippa hamna i sjukskrivning. Där har nästan inga insatser gjorts alls. Jag ska återge vad som står i den skrivelse som regeringen lade fram om folkhälsopolitiken. Motion och annan friskvård på arbetsplatsen: Arbetsplatsen ska utgöra en viktig arena för att stödja och möjliggöra hälsosamma val för individer med avseende på bra matvanor och fysisk aktivitet. Staten stöder det hälsofrämjande arbetet på arbetsplatsen genom att enklare motion och annan friskvård utgör en skattefri personalvårdsförmån. Visst, friskvård och individinsatser är inte fel, men att inte ens ta upp delaktighet och inflytande och en hälsosam psykosocial arbetsmiljö som har stor betydelse för sjukskrivning är antingen okunnigt eller nonchalant. Aktivt arbetsmiljöarbete har i regeringens folkhälsopolitik reducerats till motion och friskvård för individer. Det är verkligen att blunda för strukturerat arbetsmiljöarbete. En annan liten men konkret insats som förhindrar hjärtinfarkt och stroke är att få bort transfett ur livsmedel, men det har regeringen struntat i trots att beslutade om det för . Ytterligare ett exempel på hur man skulle kunna få fler människor i arbete och förebygga ohälsa är att ge större möjlighet att arbeta deltid. Arbetsgivare ska våga anställa. Om man tar bort sjuklöneansvaret för de riktigt små företagarna skulle fler företag våga anställa personer som har en kronisk sjukdom eller en sjukdom som går i skov. Trots att regeringen inom sig har flera partier som jag tror egentligen skulle vilja det har den moderatledda regeringen inte lagt fram några sådana förslag. Det har tillsatts en utredning. vill ta bort sjuklöneansvaret helt och hållet för de små företag som har färre än tio anställda. Det tror vi är en viktig åtgärd för att fler ska våga anställa personer som har en tidigare sjukdomshistorik. I stället för sjukskrivningsmiljarden vill införa en arbetsmiljömiljard. I satsningen lägger vi 2 miljarder på förebyggande arbete ute på landets arbetsplatser. Arbetsmiljömiljarden riktas till kommuner och landsting, som får dela på pengarna. Två tredjedelar adresseras till kommunerna och den sista tredjedelen till landstingen. Med vår satsning får kommuner och landsting pengar som gör det möjligt för dem att jobba aktivt med förebyggande och hälsofrämjande arbete både i den egna organisationen och i samarbete med arbetsmarknadens parter på de arbetsplatser som finns inom de områden där de verkar. Det är på arbetsplatserna som de stora hälsovinsterna kan göras.