prot · H00997 · 2013-04-24 00:00:00 — Jag vill börja med att i likhet med yrka bifall till våra reservationer i betänkandet, nämligen nr 1, 2 och 8. Jag tänker tala omkring reservation nr 8, nämligen rättigheter för statslösa och lyfta fram ett land och en folkgrupp som sällan diskuteras eller nämns i kammare. Då gjorde förstås det alldeles . Hon nämnde nämligen både och rohingyafolket. är ett land som har gjort en anmärkningsvärd resa på många sätt . Från att vara känt för att ha en av världens mest brutala militärdiktaturer, som obönhörligt slog ned alla antydningar till folkliga protester, som till exempel saffransrevolutionen , har öppnat sig oerhört mot omvärlden. Aung , som bara satt isolerad från omvärlden i en mångårig husarrest, är faktiskt en kollega till oss här inne, en folkvald i . Det talas till och med om att hon skulle kunna bli president efter valet . Vem hade kunnat tro det? Ytterligare hundratals politiska fångar har släppts, och en mängd demokratiska reformer har genomförts, täckande allt från yttrandefrihetsfrågor till möjligheter för oppositionen att verka politiskt. Allt det här är förstås glädjande och på många sätt helt oväntat. Inte hade jag i min vildaste fantasi kunnat föreställa mig när jag reste till , för bara lite , och träffade en frigiven Aung att utvecklingen skulle gå så här häpnadsväckande fort. EU suspenderade alla sina sanktioner mot , och hävde man slutligen alla sanktioner. Det enda som finns kvar är vapenembargot. Svenska och internationella företag står på kö för att investera i en orörd, jungfrulig marknad. Sådana här möjligheter öppnar sig minsann inte . Mobillicenser ska köpas, naturresurser ska exploateras, infrastruktur ska byggas och den enorma turistpotential som har är det många som vill satsa stora pengar på. Allt det här sker i en rasande fart. Men, det finns förstås ett stort men. Det är lätt att bli fartblind. har en lång väg att vandra innan alla mänskliga rättigheter respekteras för hela befolkningen. Dels behöver vi se att demokratiska reformer implementeras och blir oåterkalleliga, dels behöver också grundlagen ändras radikalt. Militären har fortfarande ett helt dominerande inflytande och kan när som helst lägga in sitt veto mot vilket förslag som helst som väcks av parlamentet eller presidenten. De väpnade konflikterna i gränsområdena mellan statsarmén och beväpnade motståndsrörelser är fortfarande en skrämmande verklighet för hundratusentals människor i landet. Tvångsförflyttningar, tortyr, systematiska våldtäkter, slavarbete och användande av barnsoldater förekommer fortfarande och måste förstås fördömas. En folkgrupp som jag vill nämna särskilt i dagens debatt är den knappa miljon invånare i som kallas rohingya. Det är en muslimsk del av befolkningen som är bosatt i västra nära gränsen till . Det är enligt många kanske den mest diskriminerade folkgruppen som finns i världen av många diskriminerade folkgrupper. De tillerkänns inte medborgarskap i . Även om de har varit bofasta i landet i sekel anses de av staten inte höra till så kallade ursprungsraser. De får inte bosätta sig var de vill i landet, de får inte tillgång till utbildning på samma villkor, kan inte förflytta sig fritt och lever i djup fattigdom och misär. har en redan mycket allvarlig situation blivit än värre. bröt storskaligt våld ut i västra . Upplopp startade, och beväpnade mobbar dödade hundratals personer. Än fler har dödats , och över 100 000 bor under vidriga förhållanden i tillfälliga läger. En humanitär kris är ett faktum, och våldet verkar vara långt ifrån slut. Många rapporter tyder dessutom på att våldet och förföljelsen riktad mot folkgruppen rohingya och andra muslimer i landet är systematiskt och kan vara kopplat till myndigheter på olika nivåer. Våldet har också spridit sig till andra delar av landet. Muslimer som inte hör till folkgruppen rohingya har också utsatts för våld och förföljelse. Bilder som har publicerats av BBC och i en rapport av Human Rights Watch visar hur polis agerar oerhört passivt när hemska övergrepp äger rum mitt framför näsan på dem. Human Rights Watch går så långt som att säga att det handlar om etnisk rensning från myndigheternas sida. För människor som lever i skräck i västra , som inte vet när nästa upplopp startar, som inte kan lita på att polisen ingriper när de blir attackerade, för människor i norra , i Kachinstaten, där armé använde stridsflyg mot civila mål, för alla internflyktingar, våldtagna kvinnor, barnsoldater och tortyroffer, för alla dem är talet om ett nytt, öppet och demokratiskt bara tomt prat. Det är nu av stor betydelse, när EU nu lyfter sina sanktioner mot , att visa för regimen i landet att mänskliga rättigheter inte är något valfritt. Man kan inte plocka och välja bland de mänskliga rättigheterna, och det är inte något som man respekterar för valda delar av befolkningen. Mänskliga rättigheter är, som har sagts tidigare i debatten, allomfattande. Allas lika värde och rätt går inte att kompromissa med. måste i alla relevanta forum, i direkt kontakt med regimen i , i EU-sammanhang och inom ramen för FN och andra internationella organisationer alltid driva frågan om respekten för de mänskliga rättigheterna i för hela befolkning. 73 (M): Mänskliga rättigheter är ett område som alltid är aktuellt och alltid viktigt att diskutera också i kammare. Alltför många människor lever runt om i världen utan frihet, i förtryck och utan respekt för sina mänskliga rättigheter. De kränks regelbundet. I debatterna om de mänskliga rättigheterna blir det ofta, helt naturligt, ett stort fokus på världens skurkstater, som leds av personer som inte har förtjänat och inte förtjänar att vara sina respektive länders ledare. Det låter som en dyster bild jag målar upp. Men trots att vi ser mycket elände och många brott mot mänskliga rättigheter och mycket ofrihet är andelen människor och länder i världen som är fria större . Vi har sett frihetsrevolutioner i omgångar. och såg vi kanske den största omgången när kommunismen och socialismen i östra kollapsade, när folk som tidigare hade förtryckts bakom järnridån under sovjetkommunismen fick sin frihet och till stor del lever i frihet många i länder som är medlemmar i . Andra är än inte fria. stod vi här i kammaren och diskuterade vad som då kallades den pågående arabiska våren. Vi såg diktatorer i norra och falla som bowlingkäglor. Vi var glada och nöjda över utvecklingen. ska vi vara noga med att poängtera att bara för att en dålig regim faller kommer folket inte per automatik att leva i frihet. Det krävs mycket arbete därefter. Bakslagen kan vara många. Det kan finnas frihet ett tag, men sedan rullas gardinen tillbaka. Det är viktigt att vi härifrån riksdag och såklart också vår regering, civilsamhället och andra aktörer fortsätter att stödja frihetsförsvarare både före, under och efter frihetsrevolutioner. Vi ser vilken betydelse ett sådant stöd kan ha. Vi kan titta på det svenska stödet till och de baltiska folken och , med måndagsmöten på , och aktiva relationer mellan folk, som bidrog till ländernas frigörelse och kan ha varit en av de delar som öppnade sprickor för kollaps. Vi kan också se på det stöd som gavs till länderna i norra och under den arabiska våren. Även om mycket har blivit bättre och världen är allt friare finns fortfarande enorma utmaningar. Vi har kunnat följa, och följer tyvärr fortfarande, utvecklingen i där president lemlästar och mördar sitt folk . Oppositionella förtrycks systematiskt, och antalet döda är skrämmande. Det är en svår situation, och alla oppositionella är inte goda krafter. Vi måste stå upp, försvara och stödja frihet, öppenhet och demokrati. På den afrikanska kontinenten finns också alltför många länder där det inte bara finns fattigdom i ekonomiska termer utan också i form av brist på frihet och demokrati. Det är odemokratiska regeringar eller svaga regeringar med starka oppositionella grupperingar. I finns en gerilla och därtill väpnade islamister. De befinner sig i stridigheter med givetvis mänskligt lidande som följd. Det är vapenskrammel också i världens mest ofria och slutna land, det kommunistiska . Där pågår någon form av offensiv för att skrämma omvärlden med hot om kärnvapenattacker mot demokratiska länder. förtrycker man, fängslar och svälter den egna befolkningen. Här känner vi från vårt håll mer än för något annat land en hopplöshet eftersom möjligheterna för vad vi kan göra är begränsade. Det var inte bättre förr, men vi kan fortsätta att se till att det blir ännu bättre genom att stödja alla dem som jobbar för mänskliga rättigheter. Med hjälp av demokrati kan vi vara med och bidra till att folk i såväl , , som många andra diktaturer kan leva ett fritt liv . I inte mer än en dryg timmes flygtid från sitter fortfarande fredsaktivister som , Zmitser Dashkevich och fängslade. I hålls fängslad. I fängslas oppositionella och journalister på löpande band, men det sker också i , och många andra länder. I sitter fortsatt fängslad på politiska grunder, och i Putins rullas det demokratiska tillbaka alltmer och förtrycket och ofriheten växer. Som sade har tagit många och snabba steg i rätt riktning, men det är långt ifrån det vi skulle kalla en demokrati. Men vi kan hjälpa till och göra det mycket bättre. I alla de exempel som jag har tagit upp, och även i dem som jag inte har tagit upp, måste vi fortsätta att uppmuntra det som går i rätt riktning men ställa krav på demokratiska reformer och stödja dem som står för frihet. Pressfrihet i allmänhet är ett annat viktigt ämne som vi måste fortsätta att lyfta upp, eller snarare bristen på just denna frihet i många delar av världen. I stort sett i alla länder som jag rabblade upp tidigare är detta en bristvara, men det finns ytterligare länder som vi har mer samarbete med där man gör mycket rätt i övrigt men där man förtrycker och fängslar journalister. Vi kan tyvärr konstatera att det är alldeles för många i , men varenda journalist som sitter fängslad är en för mycket. Det är också oroande att se utvecklingen med nya lagstiftningar bland annat på detta område i ett EU-land som . Att stå upp för våra värderingar om frihet och öppenhet och att i alla lägen värna dessa måste vara en självklarhet. Stödet för demokrati och mänskliga rättigheter är den största sektorn i vårt bistånd. Frihet på nätet och svenskt demokratibistånd är och ska vara ett hot för varje diktator runt om i världen. Vi fortsätter detta arbete och ska vara en tydlig röst. Det är ett moraliskt ansvar vi har gentemot alla de människor runt om i världen som saknar just detta. När vi pratar om mänskliga rättigheter berör det alla människor för att inte få den debatt vi hade tidigare. Det omfattar män, kvinnor, barn, personer med olika etnisk bakgrund och med olika sexuell läggning alla människor. När jag pratar om mänskliga rättigheter berörs hela världens befolkning. 74 (KD): Jag vill börja med att instämma i det sade i sitt anförande tidigare. Arbetet med att främja demokrati och mänskliga fri- och rättigheter genomsyrar den svenska utrikespolitiken. Både i våra bi- och multilaterala kontakter, inom ramen för vårt handelsutbyte och inte minst genom vår politik för global utveckling står vi upp för alla människors lika och okränkbara värde. Detta gör vi för att skapa en värld där människor kan leva i frihet under demokratiska former utan fruktan för liv, diskriminering och förföljelse på grund av etnicitet, kön, politiska åsikter, sexuell läggning eller religionstillhörighet med mera. De mänskliga fri- och rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad. I vissa delar av världen kränks de . liksom är länder där religions- och övertygelsefriheten tycks vara mycket lite värd. Förföljelsen av och övergreppen på kopter och kristna grupper blir allt värre för som går. I våra bilaterala relationer med dessa båda länder, som genomgår en snabb och ofta våldsam samhällsförändring, måste betona religionsfrihetens betydelse för att öka toleransen mellan olika trosinriktningar. Framför allt i måste understrykas vikten av att försona de olika muslimska inriktningarna, shia/alawiter och sunni, och dessutom tryckas på så att den kristna minoriteten tillåts leva i fred och frihet. Förföljelse och övergrepp från islamistiska terrororganisationer som , Jabhat al-Nusra med flera är vardag för kristna i områden som regimen har förlorat kontrollen över. Flera hundra kristna har tvingats att lämna sina hem och är flyktingar i eller har flytt till angränsande länder. Ett exempel på detta är gårdagens kidnappning av två ortodoxa biskopar från , den syrisk-ortodoxe biskopen och den grekisk-ortodoxe biskopen . Dessa biskopar var på väg för att hämta två präster som skulle friges, en grekisk-ortodox och en armenisk-ortodox som är kidnappade. Mitt i denna gärning kidnappas de själva. Jag är mycket orolig över dessa fyra kristna religiösa ledare som är kidnappade . Påven och de ortodoxa patriarkerna fördömer denna handling. EU:s högsta representant liksom utrikestjänsten, EEAS, och är engagerade i frågan och följer utvecklingen. Att kidnappningar, våldtäkter och avrättningar får förekomma i den omfattning som de gör i dagens vittnar om den laglöshet som råder i landet. Krigsbrott är en av de grövsta kränkningar av människovärdet som kan förekomma. De får inte gå obehindrat förbi, utan den dagen kriget är över måste de ansvariga ställas till svars, oavsett om de är regimtrogna eller tillhör någon av oppositionsgrupperingarna. Det framtida samhällsbygget i får inte tillåtas bli ett system där makten enbart hamnar i den största religiösa gruppens händer, utan målet måste vara en rättsstat med samma rättigheter och skyldigheter oavsett etnisk och religiös tillhörighet. Först då kan vi börja hoppas på ett verkligt öppet, fritt och demokratiskt . Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 75 (S): När det nyzeeländska parlamentet sade ja till samkönade äktenskap ställde sig både ledamöter och åhörare upp i sina bänkar, applåderade och sjöng en traditionell maorisk kärlekssång. Titta gärna på Youtubeklippet! Det var som om taket lyfte. Med siffrorna 77 mot 44 legaliserades äktenskap mellan män och män och mellan kvinnor och kvinnor. är därmed det 14:e landet i världen som förstår att kärlek är gränslös. Förutom har , , , , , , , , , , , och sagt ja till samkönade äktenskap. är på god väg. Det är bra, herr talman. Det är goda nyheter, herr talman. Men i det här sammanhanget är inte 14 en hög siffra. Inte ens 15 när man räknar som är på gång kan ses som särskilt imponerande när vi vet att det i över 80 länder runt omkring i världen är olagligt med sexuella relationer mellan personer av samma kön. Det är till och med så att det i ett flertal länder är förenat med döden att komma ut ur garderoben. Ett tydligt exempel på en öppen diskriminering av homosexuella kunde vi läsa om i tidningen . , homofob och nyvald president i , uttryckte sin syn på samkönade äktenskap så här: Jag skulle på fullt allvar skjuta mig i pungkulorna om min son sade att han ville gifta sig med en annan man. Den som gillar att hoppa från stock till stock är inte mer än en apa. Alltså, herr talman, jag vet inte vad jag ska säga. Jag blir uppriktigt upprörd när jag hör det där. Lika vred blir jag när jag läser om , homosexuell bibliotekarie i , som blev brutalt misshandlad på grund av sin sexuella läggning. I samband med vårens franska debatt om samkönade äktenskap har det antihomosexuella våldet trappats upp. Bestört blir jag också när jag läser att det parlamentariska underhuset i är på väg att förbjuda det man föraktfullt kallar för homosexuell propaganda. Dumaledamoten anser att lagen är nödvändig för att skydda äktenskapets helighet och säger: Homosexuell propaganda kan vara skadlig för de ungas andliga utveckling. Mänskliga rättigheter kan ibland uppfattas som en fras som vi bara slänger oss med. Men för homosexuella, bisexuella och transsexuella är innebörden av begreppet mänskliga rättigheter i allra högsta grad en fråga om just mänskliga rättigheter. Förtryck, diskriminering eller bestraffning av människor på grund av deras sexuella läggning strider det strider mot de mänskliga rättigheterna. Är det då inte märkligt, herr talman, att sexuell läggning inte tas med som en diskrimineringsgrund i om medborgerliga och politiska respektive ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter? måste vara pådrivande i arbetet för en hbt-konvention. bör, så snart detta bedöms lämpligt, också arbeta för en internationell hbt-konferens. Och det är viktigt att uppmanar länder där homosexualitet bestraffas med dödstraff att avskaffa detta. Därmed, herr talman, avslutar jag mitt anförande med att yrka bifall till reservation 2 av Socialdemokraterna. 76 (M): Man lär sig ganska ofta att när man ska få utveckling, när någonting ska ske, krävs det pengar, investeringar, satsningar på maskiner, fabriker och vad det må vara. Det krävs att det skapas möjligheter för individer att växa och utveckla sig själva, och det krävs institutioner och system som säkerställer möjligheten att verka. Just mänskliga rättigheter är en sådan institution som vi ofta bortser från. Det är en institution som vi kan säga är fullständigt självklar, därför att någonstans har vi nedärvt respekten för den andra individen, respekten för varje människas självklara rättighet att utveckla sig själv och vara sig själv. När det kommer till frågor om sexuell läggning och frågor om religiös uppfattning är det kanske lite svårare att vara så där väldigt öppen, men det är fullständigt lika självklart att man ska ha samma rättigheter. Och jag tror att vi har kommit ganska långt i , inte ända i mål, men förhoppningen är att vi har skapat de där självklara institutionerna som säkerställer yttrandefrihet och möjligheten att faktiskt vara sig själv, som säkerställer att var och en har möjlighet att utvecklas på sina villkor och på sitt sätt. Jag fick en gång lära mig att det finns så många konstiga människor och alltid en mer än vad du själv tror. Jag tror att det rätt väl sätter fokus på det vi ska diskutera här, för jag hade inte varit en hel människa om jag inte hade fått ha mina egna egenheter. Och det är klart att det finns grupper av människor vars egenheter möjligen är något annorlunda än mina men som vi förvägrar den möjligheten. Vid ett besök i hörde jag talas om ett projekt där man använde funktionshindrade för att hjälpa till att samla in uppgifter om de hemlösa och de som bodde på flodstranden. Det var naturligtvis ett sätt för de funktionshindrade att hitta en roll och en accept för sitt sätt att vara. På samma sätt skulle förmodligen den hbt-aktivist som vi träffade i kunna vara en bra entreprenör. Kanske skulle flickorna som blir våldtagna i jag såg tyvärr att det var ytterligare en kunna vara utmärkta journalister. Den där flickan i , som förvägras möjligheten att gå i skolan, skulle kanske kunna bli en duktig hjärnkirurg. Ett annat exempel är kvinnan som jag läser om just nu som utövade falungong i . Hon är ingenjör men kan inte utöva sitt yrke därför att man är tvungen att kämpa för rätten att stå för den man är själv och också måste ta konsekvenserna av att man vill leva sitt eget liv. Just det här, de möjligheter vi tar ifrån varandra genom att vi förvägrar individer rätten att växa, är kanske det stora problemet när det gäller mänskliga rättigheter. Sedan är då nästa fråga, om vi nu säger att individer får rättigheterna och att det ska vara hållbar utveckling: Kan man inte åstadkomma det på något annat sätt? Jag kommer då att tänka på något som jag hörde, herr talman. Det var ståupparen som i något sammanhang sade: Du kan inte bygga platta organisationer med tillplattade människor. Jag tror inte att några organisationer som är hållbara i längden kan byggas av tillplattade människor. Det räcker inte att man uppifrån säger att nu ska vi fixa det så här och så här, utan det är bara genom att frigöra den kraft som vi alla människor kan bära på som vi får en sann utveckling. Det är också därför som demokrati, mänskliga rättigheter och annat är de frågor som gör den stabila tillväxten. Man kan naturligtvis säga: Vi kan fixa det här uppifrån, vi kan tala om hur vi ska göra det. Men det är först när människor får växa som det blir hållbart i längden. Jag blev aktiv i politiken därför att jag trodde på individen och på friheten. Det gör jag fortfarande. Men jag kan också konstatera att mångas frihet är beroende av att vi står upp för vissa generella rättigheter, står upp för de mänskliga rättigheterna och är beredda att jobba för dem. Därför är det både glädjande och självklart att vi i är eniga om att arbeta för mänskliga rättigheter, att vi står upp för dem, men att vi gör det i huvudsak i ett individuellt perspektiv och inte i ett kollektivt perspektiv. Det viktigaste är inte vilka protokoll som skrivs. Egentligen skulle det inte behövas något protokoll, därför att den dag när vi har respekt för varandra har vi också täckt in alla, precis som tidigare var inne på. Låt mig avsluta med ord. Han säger: Kollektivismens historia, om den är sann, är den tristaste läsning som tänkas kan, för allt kul som hänt genom tiderna har att göra med individerna. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 77 HANS (V) replik: Vi i utrikesutskott har haft en ganska lång debatt här om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Och det har blivit ganska tydligt vilka skiljelinjer som trots allt finns i riksdag när det gäller synen på mänskliga rättigheter. Vi ser en tydlig skiljelinje som går mellan de fyra borgerliga partierna och vi tre rödgröna partier när det kommer till de mänskliga rättigheterna. Ska vi betrakta de mänskliga rättigheterna som odelbara, eller ska vi betrakta dem som delbara, som de borgerliga partierna verkar tycka? Ska vi göra som vi tycker från de rödgröna partierna och se att de olika mänskliga rättigheterna samverkar, förstärker varandra och är beroende av varandra? Eller ska vi betrakta de mänskliga rättigheterna som ett smörgåsbord där vi kan välja och vraka det vi för dagen känner för och välja bort det som vi inte gillar? Denna skiljelinje har blivit tydlig när det gäller det vi kanske har diskuterat mest , nämligen konventionen om de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Här vägrar de borgerliga partierna hårdnackat att ställa sig bakom kravet att ska ratificera det tilläggsprotokoll som finns. Det är ett tilläggsprotokoll som skulle ge individer klagorätt, det vill säga rätt att föra upp sin kritik och sitt missnöje när de känner att deras mänskliga rättigheter inte har respekterats. Det skulle ge människor i denna rättighet, och om valde att ratificera tilläggsprotokollet skulle det självklart också öka legitimiteten för de ekonomiska, sociala och kulturella mänskliga rättigheterna över hela jorden. Det märkliga är att de borgerliga partierna och den borgerliga regeringen har utan problem ställt sig bakom andra tilläggsprotokoll. När det gällde konventionerna om de medborgerliga och politiska rättigheterna hade vi aldrig denna diskussion. Där såg man inga som helst problem med att införa individuell klagorätt. Det är ett tydligt exempel på hur man behandlar mänskliga rättigheter på olika sätt. I den borgerliga politiken finns det ett A-lag och ett B-lag när det gäller de mänskliga rättigheterna. Som jag sade i mitt inledningsanförande: Behandlar man de mänskliga rättigheterna som ett smörgåsbord kommer man aldrig att kunna hitta några helhetslösningar. 78 (M) replik: har jag svårt att förstå logiken. Ni vill att vi ska behandla de mänskliga rättigheterna som ett och odelbart, som hängande samman, men sedan kräver ni att just några ska pekas ut i ett särskilt protokoll. Jag inser att många av dessa konventioner och protokoll kan vara verktyg för att uppnå något. Jag kan mycket väl se att man ibland behöver fästa fokus på delar av detta för att stärka det. Det är dock så att någonstans måste debatten och ambitionen gå bortom att skriva just det protokollet.