prot · H00996 · 2013-04-23 00:00:00 — Om någon börjar försvinna försvinner en del av möjligheten för medborgarna att få tag i allt det som de behöver på hemorten. Då åker de kanske av tvång till den större orten och blir lite mindre lojal mot de egna verksamheter som finns på hemmaplan. Däri ligger ett jättestort samhällsproblem som vi självfallet inte är ensamma om i , men som inte är alldeles enkelt att komma åt. Vi ska säkerställa tillgång på läkemedel oavsett var man bor i landet, och för den sakens skull behöver vi många olika åtgärder. En del saker har gjorts, och en del ytterligare saker kommer. Företagen har ett egenintresse av att ha produkter som konsumenterna efterfrågar. Om det kommer in en person och frågar efter någonting är det ju det de tjänar sin peng på. Därför ligger det i apotekens eget intresse att prylen finns där. Varje gång de tvingas svara nej är det ett misslyckande, och det gör kanske att kunden går någon annanstans nästa gång. Det finns numera en överenskommelse inom branschen att hänvisa till varandra. Vi har ett utredningsförslag som handlar om att tydligare lagreglera lagerhållningsskyldigheten och att skapa ett gemensamt register som gör att alla kan se vad som finns. Om man knappar in sitt läkemedel ser man om det finns på det apotek som man har närmast till. 24-timmarsregeln ses också över. 35 (S): Det är som sagt många trådar i denna debatt. Jag ska börja med att ta upp en tråd som socialministern häktade fast vid: målet med apoteksreformen och avregleringen av apoteksmarknaden. Ökad tillgänglighet, säger socialministern. Men det är inte det socialministern skriver i sitt interpellationssvar. Där står: Motivet bakom marknadsandelsbegränsning är bland annat den starka ställning och det starka varumärke som har på öppenvårdsmarknaden och problemen för konkurrenterna att därigenom etablera en lönsam konkurrens om växer sig för stort. Jag hävdar och framtiden får visa vem som har rätt att det fanns helt andra motiv för att genomföra avregleringen av apoteksmarknaden, nämligen just att skapa en marknad för apoteksintressenter. I svaret säger statsrådet att begränsningen för möjligheter till nyetablering av öppenvårdsapotek gäller till . Därefter är det en målsättning att ska kunna verka konkurrensneutralt på en fungerande marknad. Vän av ordning ställer sig då ett antal frågor. Det är ganska exakt kvar. Vad händer om regeringen då gör bedömningen att målsättningen inte har uppnåtts? Ska regleringen av tillåtna marknadsandelar kvarstå? Vad händer om återigen blir marknadsdominerande efter ? Kommer regeringen då att höja handelsmarginalen för apoteken ytterligare för att stimulera fler fristående apotek att etablera sig, precis som man gjorde som stimulans när man avreglerade marknaden? Hur mycket måste konsumenternas missnöje med apoteksmarknaden öka för att regeringen ska vidta några åtgärder? Det är just detta som jag tycker är det besvärliga med socialministerns svar på min interpellation: Svaret har inte på något sätt fångat in den stupstock som regeringen har lagt in i reformen . Jag är oerhört intresserad av detta. Jag tror att de flesta väljare och konsumenter, inte minst de som är beroende av att ofta hämta läkemedel på apoteken, också vill veta vad regeringen tänker göra med apoteksmarknaden . Vad händer om marknadsandelar börjar öka igen? Vad tänker regeringen göra då? Vad har regeringen för beredskap? Vad vill regeringen egentligen med den svenska apoteksmarknaden? Jag tror att det är bra för konsumenterna och för personalen inom , som också är väldigt oroad, att få veta hur det ska gå. Kommer man som konsument att kunna lita på att man kan hämta sin medicin vid det första tillfället, och absolut senast på det apotek som man är van att gå till? Eller kommer det nu att bli en period av oro på apoteksmarknaden som gör att vi kommer att få se ytterligare nedläggningar av apotek, vilket många befarar, på grund av att lönsamheten i branschen är så pressad ? 36 (S): Statsrådet nämner 24-timmarsregeln. Alla som har försökt använda den vet att det snarare är undantag än regel att man får sin medicin . Det vet vi alla. Jag tror att nästan alla som har varit med om att beställa vet att det tar . Jag ska försöka peka på de regionalpolitiska aspekterna. Statsrådet har helt rätt; om man börjar lägga ned det ena brukar allt annat följa efter. Där tror jag att vi kan vara överens allihop. Oavsett om det är statens apotek, en privat aktörs apotek för all del eller landsting, som i det här fallet, är det lika allvarligt. Man bör fundera på hur man ska hantera sådant här . Det finns en alldeles utmärkt statlig utredning som har tittat på det här. Det handlar om hur staten ska ta sitt ansvar. Jag tycker att regionerna, och för all del även kommunerna, på samma sätt ska ta sitt ansvar. Det blir inte bättre av att man säger att om det hemska sossestyrda landsting gör det ska vi göra samma sak. Det blir inte riktigt seriöst. Oavsett vem som styr måste man visa ansvar. Staten är beroende av landstingen, landstingen är beroende av staten. Vi måste se det i ett större perspektiv. Jag kanske ska lägga till att glesbygdsproblem brukar uppstå också i storstädernas segregerade förorter. Det är precis vad som håller på att ske. Även där planerar man att lägga ned ett antal apotek. 37 (V): Socialministern säger att målet var att öka tillgängligheten och att tillgängligheten har ökat. Vi kan vara överens om att det har den gjort på vissa ställen, men absolut inte överallt. Jag vill korrigera ministern om i . Det är S, V och MP som styr där. är en filial till Sälens vårdcentral. Man har tillgång till läkare och distriktssköterskor . Anledningen till att man minskat är regeringens anslag av statsbidrag, som har dragits ned ganska rejält för kommuner och landsting. I så fall är ministern delaktig i att man har blivit tvungen att dra ned där. Så ser det ut. Det är inte helt slut, utan det finns tillgång till viss service. Precis som sade: Skulle inte staten föregå med gott exempel? Det ni skriver svart på vitt är ju att alla medborgare har rätt till grundläggande service. Det enda vi ser är att man avvecklar servicen i en rasande takt och har gjort det . Jag ställde frågan om att permanenta apoteksombuden och även om att sänka avkastningskravet för . Jag har inte fått något svar på frågan. 38 (S): Inledningsvis efter apoteksavregleringen fick privata bolag skattepengar för att starta upp sin verksamhet. Staten skulle täcka upp när verksamheten inte var lönsam. Man kunde se att flera av de riskkapitalbolag som driver apotek i skickade pengarna till skatteparadis genom ett finurligt upplägg. Moderbolaget fanns i ett annat land, ett lågskatteland, och moderbolaget lånade till dotterbolaget i till en ränta av , som i ett fall. Det här var ett sätt att föra ut pengar och slippa skatta för dem i . Jag tycker att det är otroligt tragiskt med den utvecklingen med tanke på att det inte har blivit bättre. Det har inte blivit lägre priser på apoteken för konsumenterna. Det har inte blivit lättare för äldre och sjuka att få tag i sin receptbelagda medicin, snarare tvärtom. Man tvingas i värsta fall gå runt till flera olika apotek innan man får sin medicin. Att man i det läget för ut pengar till skatteparadis tycker jag är ganska uppseendeväckande. Regeringen har reagerat mot detta, men tyvärr har skattemedel redan gått förlorade. Jag är rädd för att när den här drivkraften finns i verksamheten är det svårt att få stopp på det här. Risken är att man tillskansar sig skattemedel, vilket inte leder till att det blir bättre mediciner för de enskilda. Det här är en viktig del av sjukvården, det får man inte glömma. Det kan vara svårt sjuka patienter som lider väldigt mycket när de inte får sin medicin . Om man bor i fel ända av landet är det nätbeställning som återstår, och det har inte alla möjlighet till. Jag tycker att det är viktigt att följa utvecklingen där. 39 (S): Jag är glad över att lämnat en interpellation i den här frågan, eftersom det här är så viktigt för svenska folket. Det var en fantastisk utveckling för apoteken. De låg i topp när det gäller nöjd-kund-index och i internationella jämförelser. De nådde ut till hela svenska folket. Det var bra om det var lönsamt, för då kunde olönsamma få del av det ute i landet. Men regeringen hade ideologiska skygglappar på sig, och det skulle privatiseras, kosta vad det kosta vill. har det lett till att apoteken har rasat i nöjd-kund-index. rapporterar att svenskarnas förtroende för apoteken minskar. Man upplever att det är sämre service och sämre information och att man får sämre stöd när man kommer in på apoteken. Efter att ha legat i topp och dessutom ha klarat sig själva de olönsamma apoteken har alltså fått hjälp av de andra apoteken har det nu blivit tvärtom. Det är missnöjda kunder, missnöjda människor i glesbygd och, precis som påpekade, i förorterna. Dessutom är det lönsamt på vissa ställen, men de lönsamma apoteken ska absolut inte hjälpa de olönsamma längre eftersom de är privata. Ni har gett bort dem, och ägarna gör vad de vill med de vinster som de gör. I stället får skattebetalarna gå in och hjälpa apoteken i glesbygd och i förorterna. Så sent som för en månad sedan införde regeringen nämligen ett extra glesbygdsstöd eftersom apoteken inte klarar sig i hela landet. Det är mycket ni har misslyckats med, men det här är väl en av de största flopparna kanske massarbetslösheten är värre. Vad ska regeringen göra nu när man står där med skägget i brevlådan och inser att oj, kunderna har inte fått som de vill? De får köpa plåster och hudsalva, det är ju fint, men de vill ha medicin när de är sjuka. Det får de inte, inte i den utsträckning som de fick tidigare. Apotek slås ihop. Det blir större ägare. Att slå sönder ett monopol var inte mycket värt. blir det i stället stora privata ägare som stoppar vinsterna i egna fickor, och skattebetalarna får vara med och hjälpa i glesbygd, på landsbygd och i förorterna. Det kan väl inte vara det här som ville. Eller var det kanske det? Var det så att man ville se till att privatiseringen skulle gå så långt att kunderna blev så här missnöjda i glesbygd, på landsbygd och i förorterna och att vissa skulle tjäna stora pengar? Jag har svårt att tro att ens borgarna vill säga rakt ut att de vill ha ett sådant här segregerat samhälle. Men det är detta som har blivit effekten. Jag tror inte kanske rättar mig på den punkten att det var detta man ville ha. Jag skulle vilja veta hur man tänker göra . 40 Socialminister (KD): Om jag skulle ägna mig åt att rätta skulle jag få bruka hela min talartid till det, kan jag försäkra. Den diskussion som vi här för handlar om tre olika områden. En sak handlar om tillgången. Syftet med avregleringen var att öka tillgången på läkemedel. Tillgången har ökat: fler apotek, tio timmars öppettid ytterligare i genomsnitt. Det är lättare för människor att få tag i sina läkemedel. En annan fråga handlar om glesbygdsapoteks framtid. Jag vill påminna om att antalet apotek inte har varit permanent , utan antalet apotek minskade . Det har blivit färre och färre. Och det är någonting som vi har att kämpa med oavsett vilken form apoteken drivs i. Vi klargjorde redan från början att de som köpte en del av de kluster, de apotek, som var till salu skulle vara skyldiga att driva dem i oförändrad form . Under den tiden kommer vi att utarbeta en lämplig ordning för att säkerställa drift också i glesbygd. Och ett sådant förslag har presenterats. Själva idén med det är att där det finns en risk att inte bara vårdcentralen försvinner genom beslut utan även att är på fallrepet ska man kunna få detta, om det är ett visst avstånd till närmaste andra apotek. Det här har vi en mekanism för. Den tredje frågan som har berörts handlar om det här med läkemedel direkt. Allas önskemål är förstås att varje patient som kommer in och efterfrågar ett visst läkemedel ska få det läkemedlet , självklart. Det gäller också de företag som är verksamma på det här området. Men då ska vi veta att det på ett apotek kan röra sig om kanske drygt 12 000 produkter, och det kommer inte att finnas allt alltid, jämt och överallt. Så är det. Det har heller aldrig varit så att det har funnits på det viset. finns den så kallade 24-timmarsregeln, som innebär att om läkemedlet inte finns till hands är skyldigt att se till att det finns där , så att man som patient eller kund kan få ut det. Den här 24-timmarsregeln har aldrig kunnat uppnås fullt ut och ännu inte under den nuvarande regimen. Det här är någonting som är angeläget, men det är svårt. Vi kan prata om ett apotek i inland och ett läkemedel som är helt slut i . Det kan uppkomma en sådan situation, ibland på grund av produktionsstörningar hos dem som tillverkar läkemedel i internationella företag. Hur säkerställer man att det här finns på plats på varje enskilt apotek ? Det här är svårt, men vi måste ha ett tryck på läkemedelsdistributörerna och på apoteken att man säkerställer det här så långt det över huvud taget är mänskligt möjligt. Vi har en utredare som har tittat på den här frågan och som har lagt fram en rad förslag på det här området som jag tror skulle kunna underlätta, som innebär att vi tar ytterligare steg för att förbättra servicen för medborgarna och gör att man kan få tag i fler läkemedel, helst alla naturligtvis, . Apoteksombuden kommer även fortsättningsvis att spela en jättestor roll. Men vi vill titta på den här möjligheten. ställde den frågan. Går det att förbättra detta på något sätt? Det kommer inte att finnas apotek precis överallt, men ombuden spelar en jätteviktig roll. Kan vi använda dem på något bättre sätt än vad vi har gjort? 41 (S): ska jag rätta socialministern. Den här debatten handlar inte om tre saker. Den handlar om åtminstone fyra. Den fjärde saken, som jag vill upplysa socialministern om att den här debatten också handlar om, är hur regeringen tänker hantera om det visar sig att man bedömer att är moget för att verka på en fri konkurrensutsatt marknad. Det ska ju regeringen bedöma då. Jag har försökt ställa frågan. Jag har ställt den skriftligt i interpellationen, och jag har berört den under debatten. Vad tänker regeringen göra om det visar sig att börjar växa på den fria marknaden på grund av att man är riktigt duktig? Vad tänker regeringen göra om regeringen inte tycker att är moget? Det är ju bara en målsättning att ska kunna verka på den fria marknaden. Har regeringen någon plan i bokhyllan för vad som ska hända med ? Min och Socialdemokraternas bedömning är ändå att är det mest verksamma instrument vi har i den här kammaren för att se till att rikta sådana ägardirektiv, krav och förutsättningar till bolaget att vi kan garantera en god samhällsservice i hela landet. Det är någonting som regeringen har tagit lite lätt på, men min fråga är ändå till statsrådet: Vad tänker regeringen göra med ? Jag tror att konsumenter och patienter i hela är oerhört angelägna om att få veta detta. Som situationen är sjunker kundnöjdheten. Personalen på apoteken är inte nöjd, och det är väldigt många som är oroade, inte bara jag. 42 (S): vill inte ta sin dyrbara tid i anspråk för att rätta felaktigheter, som han säger. Nej, men han skulle då kunna roa sig med att svara på mina frågor i stället. Ville ni verkligen ha det så här, att kundnöjdheten faller? Ville ni verkligen ha en sämre service så att kunderna känner att de inte får den hjälp och det stöd de vill ha? Om ni inte ville det undrar jag: Vad ska ni göra åt det? har ni privatiserat, kosta vad det kosta vill. Det var era ideologiska skygglappar. Ni var tvungna att privatisera. Det har blivit en försämring. Det kostar mer nu för skattebetalarna att hålla i gång apoteken i glesbygden. Sedan antyder att det skulle vara sossarnas fel att i läggs ned. Det är väldigt långsökt. Ni har ju inte höjt anslagen till kommuner och landsting, precis som vi hörde av . Ni tycker att det är viktigare med skattesänkningar än kvalitet i välfärden. Därför har ni inte höjt anslagen till kommuner och landsting. Därför får kommunerna och landstingen det allt svårare att hålla i gång sin service. Vi har också en massarbetslöshet som ni inte har rättat till, och då får de mindre skatteintäkter att röra sig med. Det är inte sossarnas fel att apoteken läggs ned. Vi ville inte göra den här dumma ideologiska abrovinken, som den borgerliga regeringen gjorde när man sålde ut apoteken och såg till att försämringen blev så stor som den blev. Det var ingenting som vi socialdemokrater ville. Och det har vi med kraft arbetat emot. Skyll inte på oss att apoteken nu läggs ned! 43 Socialminister (KD): För att det sista inte ska stå oemotsagt ska jag ändå säga att det har lagts ned ett apotek. Det försvann när vårdcentralen vägg i vägg lades ned. Det finns ett sådant samband. Ser man inte det tror jag att man ska vara lite ödmjuk i den här debatten. Det har tillkommit nya apotek. Öppettiderna har förbättrats. Massor av produkter som var inlåsta på apoteken finns tillgängliga i Icabutiker eller Konsumbutiker. Det tror jag är väldigt bra. Tillgängligheten har ökat. frågar: Vad händer ? Ja, det är ju lite så att har man inte tillräckligt stora att blåsa upp just nu får man fundera på vad som kommer att hända då kommer det nog att bli extra bekymmersamt. Jag kan försäkra att går allting som det ska har vi deklarerat precis vad som är målsättningen, att kommer att kunna konkurrera på samma villkor som andra. kommer att fortsätta att vara ägt av staten. Det är den inriktning som vi har. Skulle det gå på något annat sätt har vi naturligtvis idéer om hur det ska se ut. Men just nu följer vi steg för steg vad som händer. Och är en oerhört viktig aktör på apoteksområdet. Det som är bärande för förtroendet för apoteksföretagen, vilket det än är, är personalens kompetens. Och här finns oerhört välutbildade människor med ett fantastiskt stort kunnande. De är bärare av ett förtroende hos väldigt många människor. Jag tror att det är otroligt viktigt att se och ha respekt för det kunnande som finns bland personalen. De gör ett kanonjobb, oavsett vilket företag som de finns i, eller andra. Och de är nyckeln när det gäller att kunna utveckla apoteksservicen i storstäderna, i medelstora orter och naturligtvis också i glesbygden. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2012/13:360 om åtgärder för ökat bostadsbyggande 44 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka ytterligare åtgärder jag avser att vidta för att öka byggandet. Jag är i likhet med bekymrad över att bostadsbyggandet inte har utvecklats i den takt som vore önskvärt. Att så inte har skett beror bland annat på oron i världsekonomin, inte minst inom eurozonen, som har präglat . Allt detta påverkar hushållens intresse att köpa nya bostäder, byggherrarnas vilja att investera och bankernas utlåning. Som jag sade vid vår debatt finns det ingen enkel quick fix som kan råda bot på bostadsmarknadens problem, utan det som behövs är ett kontinuerligt och tålmodigt arbete där en rad olika samverkande åtgärder behövs för att åstadkomma ett bostadsbyggande på en hög och långsiktigt hållbar nivå. uppger att det enda konkreta resultat av regeringens politik som han har kunnat se är de nya reglerna för andrahandsuthyrning. Det är märkligt att interpellanten inte har uppmärksammat något av det arbete som pågår för att förändra förutsättningarna för planering och byggande av bostäder. Bland det som är under luppen är frågan om hur modernare och tydligare regler kan korta tiden från beslutad detaljplan till att bygget färdigställts, hur de tekniska särkrav som kommuner ställer påverkar bostadsbyggandet, villkoren för hyresrätten, strandskyddet och bullerfrågan. Därtill har förutsättningarna för bostadsförsörjningen i setts över, liksom behovet av en reformerad bostadsförsörjningslag. har vi också nya regler för hyressättningen och en ny lag om kommunala bostadsaktiebolag. sänktes fastighetsavgiften för hyreshus från till , som takbeloppet per lägenhet sänktes. Därutöver gjordes nedsättningen av fastighetsavgiften för nyproducerade bostäder om, så att fastighetsavgiften är helt nedsatt . Allt detta kommer att ge effekt . Men varje liten del tar tid att utreda, analysera och lagstifta om sådan är innebörden av de beredningsvillkor som ställs på lagstiftningsarbetet. Därefter tar det tid innan det blir direkta effekter på utbudet av bostäder. Regeringen arbetar målmedvetet med att vända varje liten sten för att skapa bättre förutsättningar för byggande av bostäder och ta itu med de strukturella problem som svensk bostadsmarknad har lidit av . har byggt mindre än hälften så många bostäder som våra nordiska grannländer per capita. Det är ett förhållande som regeringen vill ändra på. 45 HANS (S): Tack så mycket för svaret! Precis som statsrådet sade hade vi en lika angenäm diskussion . Anledningen till att jag ställer den här interpellationen igen är att situationen inte är bättre och att regeringen snart har styrt . Senast kom EU med en rapport där man också tittar på den svenska bostadsmarknaden. Där konstaterar man att det är ett allvarligt tillväxthinder för . Då kan man naturligtvis lägga den nationalekonomiska statsfinansiella aspekten på bostadsbyggandet och säga att det är bekymmersamt för landet, bekymmersamt för ekonomin. Men det är i högsta grad bekymmersamt för människor. Här i , landets främsta tillväxtregion, är det i princip omöjligt för en yngre person att få tag på en bostad om man inte har rika föräldrar. Tillväxt bygger inte bara på att det är människor med rika föräldrar som kan komma in på arbetsmarknaden och kan flytta för att ta ett jobb i en annan del av landet. Detta kombineras med att banker har högre krav på egen finansiering. Om man ska köpa en etta i vi tar inte innerstaden utan går utanför, där det handlar om uppåt 1 miljon ska man ha med sig för att komma in på bostadsmarknaden, även om man sedan har ett jobb så att man kan finansiera räntor och amorteringar. Det är bekymmersamt för landet att människor i arbetslinjens inte kan ta jobb, men det är bekymmersamt också för individen. Som statsrådet säger tycker jag att det är bra att man tittar på och vilka förändringar man kan göra. Jag satt själv i , och vi tittade då på vilka åtgärder som går att göra. Jag tror att det finns mycket mer att göra. Jag tror också att det krävs mer av regionalt samarbete för att åstadkomma erforderlig bostadsproduktion och att det krävs en dialog vad gäller utbyggnad av infrastruktur och byggande i kombination med det. Regeringen har snart styrt och har inte fått upp nivån på byggandet. Då måste man väl ändå efterfråga ytterligare initiativ. Därför är min fråga till statsrådet: Vad vill regeringen göra mer? Den inslagna vägen räcker ju inte. Det måste till ytterligare åtgärder för att få bostadsbyggandet att öka. Det finns också en annan dimension av bostadsmarknaden som är problematisk. Det är för de människor som måste lämna ett förlorat jobb i en bruksort till exempel där man lägger ned fabriken. Då ska man sälja sitt hus med stor reaförlust för att kunna ta sitt nya jobb. Det är också en dimension av bostadspolitiken som jag är nyfiken på att höra mer om, för jag har inte hört om något bekymmer från regeringens sida om den dimensionen av bostadsmarknaden. Hur får vi i gång rörligheten för att stimulera människor för att flytta till möjliga, nya arbetstillfällen? 46 Statsrådet (KD): Jag vill bara säga att jag delar problembeskrivning. Bostadsbristen är ett växande problem för enskilda människor, för tillväxten och för ekonomin i stort. måste vi konstatera att vi har haft det här problemet . Vi har alltså byggt hälften av vad norrmän, och danskar har gjort . Vi har byggt hälften av OECD-genomsnittet . Hur man än jämför har vi byggt mindre än genomsnittet i andra länder. Det är ett långsiktigt problem som har byggts upp med tiden och som accentueras av att vi just nu har stora ungdomskullar, ökad inflyttning till många av våra storstäder och ökad aktivitet för att söka sig till de större tätorterna. Det gör att krisen liksom blir mer akut.