prop · H00373 · 2013-02-27 00:00:00 — För behandling av personuppgifter gäller kustbevak- ningsdatalagen (2012:145) som trädde i kraft . Lagen reglerar, med några få undantag, all behandling av personuppgifter i operativa verksamhet. Lagen gäller i stället för personuppgiftslagen, men innehåller hänvis- ningar till vissa bestämmelser i personuppgiftslagen som ska tillämpas vid personuppgiftsbehandling i verksamhet (2 kap. 1 och 2 §§ lagen). Som exempel kan nämnas personuppgiftslagens be- stämmelser om definitioner och om förhållandet till offentlighetsprinci- pen. Kustbevakningsdatalagen är uppbyggd på i princip samma sätt som polisdatalagen. De ändamål för vilka personuppgifter får behandlas är indelade i primära och sekundära ändamål. De primära ändamålen avser behandling av personuppgifter för att tillgodose de behov som finns inom . De primära ändamålen för den brottsbekämpande verksamheten anges uttömmande i 3 kap. 2 § kustbevakningsdatalagen. Enligt denna paragraf får personuppgifter behandlas om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller beivra brott, eller fullgöra förpliktelser som följer av internationella åta- ganden. De sekundära ändamålen är aktuella när personuppgifter som får be- handlas i brottsbekämpande verksamhet lämnas ut till andra myndigheter eller organisationer för dessas behov. Enligt de se- kundära ändamålen, som anges i 3 kap. 3 § kustbevakningsdatalagen, får personuppgiftsbehandling genom sådant utlämnande ske när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i brottsbekäm- pande verksamhet hos , polismyndigheter, Ekobrotts- myndigheten, , och , eller hos utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation. ling får vidare ske om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i annan verksamhet hos för utredning och Prop. 2012/13:73 beslut i ärenden som rör vattenföroreningsavgift eller tillsyn och kontroll enligt lag eller förordning. Sådan personuppgiftsbehandling får även ske om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i en annan myndighets verksamhet, om enligt lag eller förordning är skyldig att bistå myndigheten med viss uppgift, eller om informationen tillhandahålls inom ramen för myndighetsöverskridande samverkan mot brott. Uppgifter som behandlas för ett primärt ändamål får även behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla informa- tion till och regeringen samt, i den utsträckning skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning, till andra. I ett enskilt fall får personuppgifter behandlas genom att lämnas ut även för annat ända- mål, under förutsättning att ändamålet inte är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in (finalitetsprincipen). Kustbevakningsdatalagen innehåller också bestämmelser om behand- ling av känsliga personuppgifter (2 kap. 7 §). Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får de kompletteras med känsliga per- sonuppgifter om det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. Lagen innehåller vidare särskilda bestämmelser om i vilka fall utläm- nande av personuppgifter får ske till och Europol, polismyndig- het eller åklagarmyndighet i en stat som är ansluten till , utländsk kustbevakning eller tullmyndighet inom Europeiska samarbetsområdet (3 kap. 6 § kustbevakningsdatalagen). Personuppgifter får lämnas ut till dessa om det är förenligt med svenska intressen och det behövs för att myndigheten eller organisationen ska kunna förebygga, förhindra, upp- täcka, utreda eller beivra brott. Uppgifter får vidare lämnas ut till utländsk myndighet eller mellan- folklig organisation om utlämnandet följer av en internationell överens- kommelse som har tillträtt efter godkännande (3 kap. 6 § kustbevakningsdatalagen). Det finns även särskilda bestämmelser om under vilka förutsättningar personuppgifter som omfattas av sekretess får lämnas ut till svenska myndigheter (3 kap. 7 §). Lagen innehåller också bestämmelser om elektroniskt utlämnande av (2 kap. 8 §), tillgång till samt bevarande och gallring av personuppgifter (2 kap. 3 § respektive 3 kap. 4 § och 4 kap. 814 §§ kustbevakningsda- talagen). Personuppgiftslagens regler om skadestånd och rättelse gäller vid be- handling med stöd av kustbevakningsdatalagen. I fråga om överklagande hänvisas till överklaganderegler i personuppgiftslagen. I lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar och förordningen (1999:105) i samma ämne regleras behandlingen av personuppgifter i verkets brottsbekäm- pande verksamhet. Lagen som gäller dels för spaning vid och utredning av brott, dels för att förebygga brott gäller utöver personuppgiftslagen. 2012/13:73 Lagen gäller endast om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukture- rad samling av personuppgifter. brottsbekämpande verksamhet avser i första hand sådana brott som anges i 1 § lagen (1997:1024) om medverkan i brottsutredningar, bl.a. brott mot skattebrottslagen (1971:69) och lagen (1986:436) om näringsförbud. Eftersom får medverka vid förundersökning i fråga om andra brott, om åklagaren finner särskilda skäl för det (1 § lagen om medverkan i brottsutredningar), omfattar tillämpningsområdet för författningarna avseende personuppgiftsbehandling även sådana brott. I lagen om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar regleras underrättelseregister, som får föras dels för att ge underlag för beslut om särskilda undersökningar avseende allvarlig brottslighet, dels för att underlätta tillgången till allmänna uppgifter med anknytning till underrättelseverksamhet (8 §). Lagen innehåller en uttöm- mande reglering av vilka typer av personuppgifter som får förekomma i underrättelseregister (10 §). Ett underrättelseregister får som huvudregel innehålla uppgifter som kan hänföras till en enskild person endast om uppgifterna ger anledning att anta att allvarlig brottslighet utövats eller kan komma att utövas och den som avses med uppgifterna skäligen kan misstänkas för denna verksamhet. Känsliga personuppgifter, dvs. upp- gifter om en persons ras, etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sex- ualliv, får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om en per- sons sådana förhållanden (4 § lagen om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar). Om uppgifter om en person behandlas på annan grund får de kompletteras med känsliga per- sonuppgifter, om det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. Känsliga personuppgifter får dock aldrig behandlas i underrättelseverk- samhet. Lagen innehåller också regler om utlämnande av uppgifter, bl.a. till utländska myndigheter och organisationer (6 §), och om gallring (15 §). Bestämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen (16 §). beslut i fråga om rättelse får överklagas (17 §). Regeringen gav i uppdrag att ut- reda behovet av författningsändringar i lagen och förordningen om be- handling av personuppgifter vid medverkan i brottsutred- ningar. Syftet är att mot bakgrund av ikraftträdandet av den nya polisda- talagen (2010:361) utreda vilka författningsändringar som behövs för att underlätta ett modernt och effektivt brottsbekämpande arbete där hänsyn tas till den personliga integriteten för de registrerade. ska också analysera verkets behov av att kunna behandla personuppgifter inom den brottsbekämpande verksamheten till följd av internationella förpliktelser. I uppdraget, som ska redovisas , ingår att lämna författningsförslag. Förordningen (2006:937) om behandling av personuppgifter inom åkla- garväsendet gäller utöver personuppgiftslagen (1 §). Förordningen är tillämplig på och på åkla- garverksamhet, om behandlingen av personuppgifter är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter. Sådan behandling av person- uppgifter som regleras i förordningen (1997:902) om register över straf- förelägganden undantas från tillämpningsområdet. I förordningen anges uttömmande vilken behandling av personuppgif- ter som är tillåten. Huvudregeln är att uppgifter om den som kan miss- tänkas för brott och om andra personer får behandlas, när det behövs för att en åklagare ska kunna utföra de uppgifter som enligt eller annan författning ankommer på åklagare (7 §). Vidare får person- uppgifter behandlas för tillsyn, planering, uppföljning eller framställning av statistik. Dessutom får uppgifter behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i författningsreglerad verk- samhet hos en brottsbekämpande eller brottsbeivrande myndighet eller för att lämna uppgifter till andra, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning (8 och 9 §§). Känsliga personuppgifter, dvs. uppgifter om en persons ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filoso- fiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv, får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens sådana förhållanden (10 §). Om uppgifterna finns i en handling som kommit in till myndigheten får de dock behandlas. Om uppgifter om en person be- handlas på annan grund får de kompletteras med känsliga personupp- gifter om det är absolut nödvändigt för syftet med behandlingen. Inom åklagarväsendet förs en ärendedatabas, vars ändamål och inne- håll regleras i förordningen. I 13 § anges vilka personuppgifter som ärendedatabasen får innehålla. Det rör sig bl.a. om uppgifter som behövs för kommunikation med personen, uppgifter om en fysisk eller juridisk persons ställning och koppling till andra personer i ett ärende samt upp- gifter om fysiska personers personliga och ekonomiska förhållanden, om juridiska personers ekonomiska förhållanden, uppgifter om brottshjälp- medel och transportmedel samt om beslut, händelser och åtgärder i ett ärende. Förordningen reglerar också vilka sökbegrepp som får användas vid sökning i ärendedatabasen (1416 §§) samt gallring (21 §) och ut- lämnande av uppgifter (17 och 18 §§). Uppgifter får som huvudregel lämnas ut till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation endast om utlämnandet sker inom ramen för ett samarbete som är reglerat i en internationell överenskommelse som är bindande för . Be- stämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt förordningen (19 §). får enligt 3 § förordningen (1997:902) om regis- ter över strafförelägganden föra ett centralt register för strafföreläggan- den. Vidare får , och Tull- verket enligt 2 § föra lokala register över strafförelägganden. I 9 § finns bestämmelser om vilka uppgifter som registren får innehålla. Det rör sig bl.a. om uppgifter om den misstänkte och om målsägande samt om gär- ningen, påföljden, beslut i ärendet och underrättelser. I 17 och 18 §§ 2012/13:73 anges vilka sökbegrepp som får användas vid sökning i registren. För- ordningen innehåller inga bestämmelser om rättelse av felaktiga uppgif- ter eller om skadestånd för otillåten behandling av personuppgifter. pågår arbete med att utarbeta en ny reglering för behandlingen av personuppgifter inom åklagarväsendet. Arbetet utgår från betänkande Åklagarväsendets brottsbe- kämpning Integritet Effektivitet (SOU 2008:87). I betänkandet föreslås en ny lag om behandling av uppgifter i åklagarväsendets brottsbekäm- pande verksamhet som ska ersätta den nu gällande förordningen. Lagen föreslås gälla i stället för personuppgiftslagen och utgå från personupp- giftslagens tillämpningsområde, begrepp och terminologi. I lagen anges de undantag, preciseringar och förtydliganden i förhållande till person- uppgiftslagen som utredningen anser vara motiverade. Förslaget inne- håller också allmänna bestämmelser om behandling av personuppgifter i åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet, bl.a. regler om person- uppgiftsansvar, ändamålet för behandlingen, behandling av känsliga personuppgifter, gallring samt utlämnande av personuppgifter och upp- giftsskyldighet. 4.9Behandling av personuppgifter vid andra myndigheter i rättskedjan Tillämpningsområdet för dataskyddsrambeslutet omfattar även interna- tionellt straffrättsligt samarbete (bl.a. rättslig hjälp) och verkställighet av straffrättsliga påföljder. Straffrättsligt samarbete hanteras framförallt av åklagarväsendet och de allmänna domstolarna. Åklagarnas roll är att ta emot framställningar om rättslig hjälp av olika slag och att begära rättslig hjälp av en annan stat inom ramen för brottmålsförfarandet. Enligt vissa författningar ska dom- stol i varierande utsträckning pröva frågor om rättslig hjälp eller meddela beslut som krävs för handläggningen av exempelvis överlämnanden enligt den europeiska arresteringsordern eller ärenden om rättslig hjälp. Vidare ska domstol besluta i vissa frågor som rör övertagande av straff- verkställighet. På verkställighetsstadiet berörs framför allt kriminalvår- den. Som exempel på lagstiftning om rättsligt samarbete inom EU kan, för- utom den lagstiftning som redovisas i det följande, nämnas bl.a. lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arreste- ringsorder, lagen (2005:500) om verkställighet inom Europeiska unionen av frysningsbeslut, lagen (2009:1427) om verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen och lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Vi- dare kan nämnas lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. Här lämnas inte någon redogörelse för dessa författningar, eftersom de varken innehåller några bestämmelser om personuppgiftsbehandling eller om användningsbegränsningar. Behandlingen av personuppgifter vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna regleras, såvitt nu är av intresse, i tre olika förordningar. Förordningen (2001:639) om registerföring m.m. vid allmänna domstolar med hjälp av automatiserad behandling gäller vid automatiserad behandling av personuppgifter i Högsta domstolens, hov- rätternas och tingsrätternas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Vid de allmänna förvaltningsdomstolarna tillämpas förordningen (2001:641) om registerföring m.m. vid och kammarrätterna med hjälp av automatiserad behandling respektive förordningen (2001:640) om registerföring m.m. vid förvaltningsrätt med hjälp av automatiserad behandling. De tre förordningarna är uppbyggda på samma sätt och innehåller i stor utsträckning likalydande bestämmelser. Den följande redogörelsen om- fattar alla tre förordningarna, om inte annat anges. Förordningarna gäller utöver personuppgiftslagen, som således i övrigt gäller för personuppgiftsbehandlingen vid de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Förordningarna innehåller be- stämmelser om två typer av register, nämligen verksamhetsregister och rättsfallsregister. Domstolarna får föra verksamhetsregister, vilkas övergripande ända- mål är att vara ett hjälpmedel vid handläggningen av mål och ärenden. Registren får användas för handläggning av mål och ärenden, planering, uppföljning och utvärdering av verksamheten och framställning av sta- tistik. För andra domstolar än förvaltningsrätter finns ett fjärde ändamål, nämligen att fullgöra författningsenlig underrättelseskyldighet. Ett verk- samhetsregister får endast innehålla de uppgifter som anges i en detalje- rad uppräkning i en bilaga till respektive förordning. Det rör sig om upp- gifter om bl.a. mål eller ärenden, om parter och andra aktörer, om perso- ner som ska höras eller yttra sig, om förhandling, om handläggningen i övrigt och om rättegångskostnader. Vid angivande av vad saken gäller (ärendemening) får sådana känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen och uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § personuppgiftslagen behandlas endast om det är nödvändigt för att saken ska kunna återges på ett ända- målsenligt sätt. I övrigt får sådana uppgifter behandlas endast om upp- gifterna har lämnats i ett mål eller ärende eller om de behövs för hand- läggningen av målet eller ärendet. Känsliga personuppgifter får inte användas som sökbegrepp. Samtliga förordningar innehåller regler om gallring i verksamhetsregister. Domstolarna får vidare föra rättsfallsregister för återsökning av vägle- dande avgöranden, rättsutredningar och liknande rättslig information. Ett sådant rättsfallsregister får endast innehålla de uppgifter som anges i en detaljerad uppräkning i en bilaga till respektive förordning. Det rör sig om uppgifter om bl.a. mål- och ärendenummer, avgörandenummer, av- görandedatum, sökord och fullföljd. Personuppgiftslagens regler om gallring tillämpas på registren. Vid sidan av behandlingen i register innehåller förordningarna också bestämmelser om att domstolarna får behandla personuppgifter automati- serat i löpande text, ljudupptagningar eller ljud- och bildupptagningar. 2012/13:73 Personuppgifter som behandlas i löpande text eller i ljud- och bildupp- tagningar gallras enligt bestämmelserna i personuppgiftslagen. Det innebär att de ska gallras när de inte länge behövs. Bestämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt förordningarna. Förord- ningarna innehåller särskilda regler om överklagande. Beslut i de högsta domstolarna kan inte överklagas. Övriga domstolars beslut överklagas till närmast högre instans inom de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. pågår arbete med att ta fram förslag till ny reglering av behandlingen av personuppgifter vid domstolarna. Behandlingen av personuppgifter inom regleras i lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården och förordningen (2001:682) i samma ämne. Lagen innehåller vissa särbestämmelser i förhållande till personupp- giftslagen, som i övrigt gäller för Kriminalvårdens verksamhet. innehåller endast övergripande bestämmelser för behandlingen, medan förordningen bl.a. innehåller bestämmelser om de register som ska föras (centrala kriminalvårdsregistret och säkerhetsregistret) och detaljerade regler om vilka typer av uppgifter som får behandlas om olika Lagen gäller vid behandling av personuppgifter i fråga om personer är föremål för personutredning, är dömda till fängelse, skyddstillsyn eller villkorlig dom med före- skrift om samhällstjänst, eller är ålagda fängelse som förvandlingsstraff för böter eller vite, eller som på grund av utländsk dom ska verkställa någon av dessa påföljder i , har ålagts förvandlingsstraff för böter eller vite, på annan grund är intagna i häkte eller fängelse, eller som annars transporteras av kriminalvårdens transporttjänst. Personuppgifter får behandlas enligt lagen bara om det är nödvändigt Kriminalvården ska kunna fullgöra sina uppgifter i enlighet med lag underlätta tillgången till sådana uppgifter om verkställighet av på- följd eller häktning som rättsväsendets myndigheter behöver, eller upprätthålla säkerheten och förebygga brott under häktning, verk- ställighet av påföljd, intagning av annat skäl eller transport. Känsliga personuppgifter, dvs. uppgifter om en persons ras eller etni- ska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens sådana förhållanden. känsliga personuppgifter behandlas på annan grund, får uppgifterna kom- pletteras med sådana personuppgifter om det är oundgängligen nödvän- digt för syftet med behandlingen. Sådana uppgifter får inte användas som Prop. 2012/13:73 sökbegrepp, om inte regeringen har föreskrivit det. Reglerna i personuppgiftslagen om rättelse och skadestånd gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Ett beslut om rättelse eller om infor- mation enligt 26 § personuppgiftslagen får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Beslutet ska dock först omprövas av Kriminalvården. Register som regleras särskilt I förordningen om behandling av personuppgifter inom kriminalvården finns bl.a. bestämmelser om vissa särskilda register. Det centrala krimi- nalvårdsregistret regleras i 3436 §§ i förordningen. Ändamålet med re- gistret är dels att möjliggöra för myndigheten att fullgöra sina författ- ningsenliga uppgifter, dels att underlätta tillgången till sådana uppgifter om verkställighet av påföljd som rättsväsendets myndigheter behöver. Registret omfattar endast personer som har dömts till fängelse, skydds- tillsyn eller villkorlig dom med föreskrift om samhällstjänst, eller har ålagts förvandlingsstraff för böter eller vite, eller som på grund av ut- ländsk dom ska verkställa en sådan påföljd i . regleras i 3941 och 4346 §§. Ändamålet med re- gistret är att upprätthålla ordningen och att förebygga brott. Registret omfattar endast personer som är häktade eller intagna i vissa fängelser för att avtjäna fängelsestraff eller som ska verkställa en utländsk sådan påföljd. Registrering förutsätter därutöver att vissa särskilda omständig- heter föreligger, t.ex. att den som registreringen avser har rymt eller har gjort sig skyldig till allvarligt hot eller våld mot personal eller mot andra intagna eller att det föreligger särskild anledning att anta att han eller hon kan komma att göra det. Förordningen innehåller också regler om de journaler som ska föras över verkställigheten. Vid överflyttning av verkställighet av påföljd till en annan stat får bl.a. sådana journaler lämnas ut till den myndighet i den andra staten som är ansvarig för verkställigheten (48 §). har bl.a. till uppgift att driva in böter och så- dana ekonomiska förpliktelser som utgör särskild rättsverkan av brott. Lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndig- hetens verksamhet innehåller bestämmelser om behandling av person- uppgifter i myndighetens verksamhet. I 1 kap. 1 § anges att den verk- samhet som lagen tillämpas på är utsökning och indrivning, betalningsföreläggande och handräckning, tillsyn i konkurs, samt annan verksamhet som särskilt åligger . Lagen gäller i stället för personuppgiftslagen, om inte annat särskilt anges i lagen. 2012/13:73 Lagen består av tre kapitel, varav 1 kap. innehåller allmänna bestäm- melser och 2 kap. bestämmelser om databaser; utsöknings- och indrivningsdatabasen (16 §§), betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen (712 §§), skuldsaneringsdatabasen (13 18 §§), konkurstillsynsdatabasen (1923 §§) och gemensamma bestäm- melser om databaserna (2431 §§). I 3 kap. finns bestämmelser om en- skildas rättigheter. I lagen anges för vilka ändamål behandling av personuppgifter får förekomma (1 kap. 4 § och 2 kap. 2, 3, 8, 9, 14, 15 och 20 §§). I 1 kap. 6 § regleras behandlingen av känsliga personuppgifter, dvs. uppgifter om en persons ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, reli- giösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Sådana uppgifter får behandlas endast om uppgifterna har läm- nats i ett mål eller ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. Lagen innehåller en allmän bestämmelse om gallring (1 kap. 7 §). För de olika databaserna finns specifika bestämmelser om ändamål, innehåll och gallring. I 3 kap. finns regler om information till den registrerade (1 och 2 §§), rättelse och skadestånd (3 och 3 a §§) och överklagande (4 §). 4.10Lagstiftning om internationellt samarbete Dataskyddsrambeslutets tillämpningsområde omfattar endast sådana uppgifter som överförs eller görs tillgängliga mellan stater inom EU, EU- organ eller EU-informationssystem.