prop · H1031d7 · 2013-09-18 00:00:00 — deltagande i freds- och säkerhetsfrämjande insatser finansieras inom flera utgiftsområden – utgiftsområde 5 Internationell samverkan, utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap samt utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. I det följande beskrivs viktiga förändringar och prioriteringar i det svenska deltagandet i internationell krishantering som är finansierat under alla tre utgiftsområdena för det kommande budgetåret. Målet är att genom svensk medverkan i internationella fredsfrämjande insatser bidra till att förebygga, hantera och lösa kriser och konflikter samt att bidra till fredsbyggande. I grunden ligger försvaret av universella normer och värden, såsom demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet, mänsklig värdighet och utveckling. Genom deltagandet främjar en världsordning som med sin grund i folkrätten bidrar till fred, frihet och försoning. I den nationella strategin för svenskt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet (skr. 2007/08:51, bet. 2007/08:UFöU4) framhålls att utrikes- och säkerhetspolitik, utvecklingspolitik och försvarspolitik ska stödja varandra i internationella krishanteringsinsatser. Av skrivelsen framgår också att utrikes- och säkerhetspolitiska bedömningar och prioriteringar ska vara styrande för svenskt deltagande i fredsfrämjande insatser. Även försvarspolitiken och politikområdet rättsväsendet ska beaktas. Sammantaget ska dessa politikområden utgöra utgångspunkten för diskussioner om möjliga insatser. Regering och riksdag har beslutat att målet för det militära försvaret ska vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet. Detta ska bl.a. åstadkommas genom att förebygga och hantera konflikter och krig. Insatser för detta ändamål kan genomföras, förutom på vårt eget territorium, även i närområdet och utanför närområdet (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10). Deltagande i internationell civil krishantering, finansieras av utgiftsområde 7, Internationellt bistånd, och ska bidra till det övergripande målet för utgiftsområdet - Förbättrade levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Syftet med deltagande i internationell civil krishantering är att medverka till att skapa förutsättningar för människor i konflikt- och postkonfliktsituationer att leva i frihet, säkerhet och rättvisa. Det ligger i krishanteringens natur att utvecklingen i omvärlden inte låter sig förutses i detalj. Planeringen för framtida krishanteringsinsatser måste ta hänsyn till detta. Regeringens strävan är därför att bibehålla en tillräcklig handlingsfrihet för att kunna svara upp mot nya eller förändrade behov av insatser. Det ligger i intresse att bidra till att eventuella nya insatser som EU beslutar att genomföra får de resurser som behövs. är det angeläget att ha en huvudsaklig inriktning som möjliggör ett långsiktigt engagemang och bestående resultat. I ljuset av detta avser regeringen fortsatt bidra med personal till krishanteringsinsatser med särskilt fokus på och söder om . Den svenska militära insatsen i minskar dock för att övergå till en utbildnings- och rådgivningsinsats. Stödet till kommer fortsatt att vara omfattande på den civila sidan men i och med att vårt militära bidrag till KFOR avslutas minskar den totala närvaron avsevärt. Stödet till söder om kan därför komma att få större vikt . Insatser fortsätter dessutom i främst , , och . Bidrag kommer att ske till såväl civila som militära insatser. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 upprätthålla freden och stöd till rättssektorn och säkerhetssektorreform kommer även fortsättningsvis vara prioriterat. Därutöver gör regeringen följande preliminära bedömning och inriktning av insatserna. Inriktningen kan komma att ändras. Det största engagemanget fram till mitten av 2014 utgörs fortsatt av det militära bidraget i den FN-mandaterade Natoledda internationella säkerhetsstyrkan (ISAF). Insatsen får successivt en tydligare inriktning på stödjande och utbildande uppgifter. Den svenska styrkan uppgår till ca 300 personer på plats i . Insatsen planeras fortsätta på samma nivå . Därutöver tillkommer den svenska helikopterenheten samt personal till stöd för avveckling av camper och hemtransport av utrustning och materiel. Samarbetet mellan , , och inom ramen för Nordic-Baltic Transition Support Unit var fullt operativt . Samarbetet planeras pågå . Den huvudsakliga uppgiften för det svenska styrkebidraget fram är att fortsatt stödja och utbilda de afghanska säkerhetsstyrkorna, i syfte att utveckla deras förmåga att självständigt ansvara för säkerheten i landet. avslutas den nuvarande internationella insatsen, ISAF. Planering pågår för att en Nato-ledd utbildnings- och rådgivningsinsats, Resolute Support, därefter ska ta vid. Som framhållits i prop. 2012/13:41 är inriktningen för det svenska engagemanget att , om så efterfrågas, bidra i form av en ren utbildningsinsats om högst 200 personer, inklusive instruktörer och de stöd- och skyddsfunktioner som utbildningsinsatsen behöver. Annan militär verksamhet kommer då att vara avslutad. Regeringen kommer att återkomma till med en proposition om förlängt deltagande i ISAF. Regeringen har under anslaget 1:2 Försvarsmaktens internationella insatser under utgiftsområde 6 Försvar 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 och samhällets krisberedskap beräknat medel avseende ett förlängt deltagande i ISAF. Regeringens samarbetsstrategi för (UF2011/69433/UD/ASO) gäller . Där anges bl.a. att ska undersöka möjligheterna att stärka stödet till hela rättskedjan i norra , inklusive ett utökat polisstöd till EU:s polisinsats EUPOL i . har ökat sitt stöd till EUPOL och inriktningen är att polisbidraget totalt ska bestå av minst 25 poliser med tyngdpunkten i Mazar-e-Sharif fram . Det utökade polisbidraget ska bidra till att skapa grundläggande förutsättningar för den afghanska polisen i området att kunna utvecklas till en civilt inriktad polis. Utöver det kommer fortsatt bidra med övrig civil kompetens till insatsen, till exempel insatsstödpersonal och rådgivare. Det innebär ett totalt bidrag om ungefär 40 personer. EUPOL- insatsen är beroende av ISAF för att kunna verka och förflytta sig. kommer den militära närvaron inom ramen för ISAF att avslutas. Det kan komma att påverka inriktningen för det svenska bidraget till EUPOL. Regeringens strävan är att fortsatt stödja FN:s civila mission i (UNAMA). Instabiliteten i har föranlett flera nya internationella insatser. FN- och EU- insatser har tillkommit i . EU:s militära utbildningsinsats (EUTM ) ska med ungefär 550 personer varav ca 200 utbildare bidra till att stärka den maliska arméns förmåga att upprätthålla säkerheten i landet. bidrar med upp till 15 personer. EU har uttalat sin beredskap att undersöka möjligheten att också stödja polis- och rättsväsendet. har beredskap att bidra till en sådan insats. FN:s stabiliseringsinsats i , MINUSMA, upprättades genom beslut i säkerhetsrådet och har ett mångsidigt mandat. FN-insatsen kommer att byggas upp successivt . Insatsens styrka får uppgå till högst 11 200 soldater och 1 440 poliser. kommer att bidra till MINUSMA med taktisk flygtransport med start fjärde kvartalet 2013. kommer även att delta i insatsen med stabsofficerare. Ungefär 70 personer kommer att ingå i det svenska förbandet. militära bidrag till insatsen beskrivs närmare under utgiftsområde 6. Regeringens inriktning är att ställa poliser till MINUSMAs förfogande och undersöker även möjligheten att bidra med annan civil personal till insatsen. inledde UNMIL en gradvis nedtrappning av sin närvaro i . En neddragning av FN-insatsen i väntas ske . får de civila delarna av insatserna i dessa båda länder allt större betydelse. har genomfört en satsning i , som fortsätter in på 2014. behåller rollen som ordförande för landkonfiguration för , och fortsätter att lämna ett relativt stort bidrag med poliser och kriminalvårdare till UNMIL. En SSR-expert kommer också att fortsatt vara stationerad vid ambassaden i . I kan en ökning av internationella samfundets krishanteringsinsatser på somalisk mark väntas till följd av det förbättrade läget i landet. Ytterligare svenska bidrag kan aktualiseras beroende på utvecklingen. EU:s militära utbildningsinsats (EUTM ) har etablerat en första närvaro i . EU undersöker möjligheten att utöka EUCAP verksamhet i inom polis- och rättssektorn på land och till sjöss. FN har etablerat en starkare närvaro med högre grad av integration mellan olika delar av sin verksamhet i . kan FN väntas få en än större roll i och eventuellt även börja utföra militära och polisiära fredsbevarande uppgifter. Det internationella samfundets engagemang i håller på att förändras. Nya former av kvalificerade civila bidrag till MONUSCO kan aktualiseras . EU:s krishanteringsinsatser i DR , EUPOL och EUSEC, väntas avsluta sin verksamhet . Insatserna bör utvärderas grundligt av EU. EU bör överväga nya former för säkerhetsfrämjande arbete med EU-delegationen som plattform. kan överväga att bidra till eventuella nya EU-insatser i DR . De svenska bidragen till FN:s stabiliseringsinsats i (MONUSCO), EU:s insats för luftfartsskydd i Sydsudan (EUAVSEC) och FN:s insats i Sydsudan (UNMISS) samt EU:s civila kapacitetsbyggande insats i (EUCAP ) väntas fortsätta med oförändrad ambitionsnivå. nådde Kosovo och inom ramen för en EU-faciliterad dialog, en principöverenskommelse om normalisering av relationerna. Överenskommelsen har skapat förutsättningar för en mer stabil situation. Det internationella samfundet kommer att ha viktiga roller i att stödja genomförandet och att fortsatt upprätthålla säkerheten i Kosovo. I enlighet med prop. 2011/12:33 ska det nuvarande svenska bidraget till KFOR vara avslutat vid utgången av 2013. avser därefter fortsätta bidra med stöd till Kosovos säkerhetssektorreform, bland annat genom bidrag till stöd- och utbildningsinsatser för uppbyggnaden av Kosovos säkerhetsstyrkor (KSF). Det nuvarande mandatet för EU:s rättsstödsinsats i Kosovo (EULEX Kosovo) löper ut . ska en strategisk översyn göras av inriktningen på och omfattningen av den fortsatta verksamheten. Regeringen bedömer att EU fortsatt kommer att behöva vara närvarande i landet, och avser fortsatt bidra substantiellt till insatsen och EU:s fortsatta närvaro i landet. Vad gäller EULEX Kosovo är dess exekutiva mandat och verksamheten i norra av särskild vikt för svensk del. Riktade bidrag väntas även ske till OSSE-missionerna på . Inom ramen för verkar för att organisationens fältnärvaro gradvis minskas på västra . Konflikten i har pågått . Enligt FN är antalet dödsoffer över 100 000 och FN har angett att fler än 8,5 miljoner människor är i behov av humanitärt stöd. Tillträdet för de olika humanitära hjälporganisationerna i är fortsatt en av de svåraste frågorna. stödjer arbetet med att få stopp på våldet och människorättskränkningarna samt hitta en politisk lösning på konflikten. Situationen i utmärks av fortsatt instabilitet. I är säkerhetsläget kritiskt på grund av hög kriminalitet och ett högt antal laglösa beväpnade grupper. Det finns ett behov hos libyska myndigheter att få en ökad förmåga att kontrollera landets gränser. Detta är viktigt för att motverka organiserad brottslighet, vapen- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 och narkotikasmuggling och irreguljär migration. har EU därför upprättat en civil insats för att stödja att hantera sina gränser, EUBAM . har bidragit med enstaka civila personer och avser fortsätta . EU:s rättsstödsinsats i (EUJUST ) kommer att avsluta sin verksamhet vid slutet av 2013. Därmed väntas uppdragen för de fem svenskar som deltar i insatsen att avslutas. Efter att EUJUST avslutas planerar EU att fortsätta sitt stöd till uppbyggnaden av rättsstaten i genom insatser ledda av kommissionen. har beredskap att bidra till övergången från EUJUST till kommissionens projekt. Bidragen till EU:s polisinsats i de palestinska områdena (EUPOL COPPS), FN:s övervakningsmission i () och Temporära internationella närvaron i (TIPH) förväntas fortsätta med oförändrad ambitionsnivå. Om EU:s stödinsats för gränsövervakningen i Rafah (EUBAM Rafah) återaktiveras har beredskap att efter överväganden kunna bidra till insatsen. Planering sker för ett oförändrat, omfattande svenskt bidrag till EU:s civila observatörsinsats (EUMM) i . Resultatet och värdet av EU:s gränsstöds- och kapacitetsbyggnadsinsats (EUBAM) i och är skäl för att fortsatt bidra till insatsen. Därutöver förutses även fortsatt deltagande i civila OSSE-insatser i och , med visst fokus på den senare regionen. verkar för att stärker sin fältnärvaro i . Utveckling av förmåga att bidra till civil krishantering De internationell civila krishanteringsinsatserna blir allt mer komplext sammansatta och gränsar både till det mer långsiktiga biståndet och till det militära fredsbevarande stödet. Därför avser regeringen anpassa våra bidrag efter behoven i konflikt-och postkonfliktsituationer, tydliggöra målen och effektivisera och resultatfokusera verksamheten samt stärka samarbete mellan olika aktörer. Regeringen avser att utarbeta en strategi för civil krishantering som ska styra användandet av 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 medlen under de anslagsposter som går till civil krishantering. Regeringen anser det viktigt att kan bidra till att utveckla de internationella organisationernas metoder för civil krishantering. och utsändandeverksamhet ska utvecklas och konsolideras. Polisen, , och Kriminalvården kommer att fortsätta utveckla sitt samarbete kring den internationella verksamheten i syfte att säkerställa ett sammanhållet rättskedjeperspektiv i insatserna. Samarbetet mellan alla de myndigheter som bidrar till den fredsfrämjande verksamheten ska stärkas, bland annat genom inrättandet av ett råd för samverkan kring internationell fredsfrämjande verksamhet. Rådet skapar en plattform för samverkan mellan FBA, , , , Kriminalvården, Försvarsmakten, Myndigheten för Samhällsskydd och beredskap, och Sida som möjliggör en starkare länk både mellan den civila och militära krishanteringen och det långsiktiga biståndet. Regeringen har beredskap att bidra till militära krishanteringsinsatser i EU:s, FN:s och Natos regi. kommer att fortsätta att bidra till EU:s snabbinsatsförmåga. En grundläggande förutsättning för EU:s globala aktörsroll är att unionen har tillgång till rätt utrustade och väl samövade och militära förmågor som kan sättas in i internationell krishantering med kort varsel och som kan samverka med civila förmågor. fortsätter de svenska förberedelserna för att kunna ställa en ny nordisk stridsgrupp under svensk ledning till EU:s förfogande. FN:s fredsfrämjande är alla medlemsstaters ansvar. FN:s trovärdighet och legitimitet vilar på detta ansvar. Förutom FN:s egna insatser ger uppdrag till internationella och regionala organisationer att genomföra fredsfrämjande insatser. EU- och Natoinsatser och stöd till exempelvis AU:s insatser är därför också ett stöd till FN. Genom sitt åtagande i EU:s snabbinsatsförmåga kan även bidra till att stärka EU:s möjligheter att bistå FN, t.ex. genom att bereda marken för en större fredsfrämjande FN-insats eller att förstärka en pågående FN-insats. deltagande i pågående Nato-ledda insatser minskar i bredd och omfattning. Det är viktigt att bevara förmågan att samverka med Nato inför eventuella framtida insatser, till exempel genom deltagande i övningsverksamhet och utbyte av erfarenheter. fokus riktas också mot deltagande i icke-väpnade stöd- och utbildningsinsatser, till stöd för reform och utvecklingen av säkerhetssektorn i konflikt- och insatsområden (SSR), med svensk militär expertis och personal. Annan freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet Vid sidan av den internationella krishanteringen behöver använda sig av gränsöverskridande instrument för att kunna möta dagens globala och komplexa utmaningar. kommer bidra till den internationella freds- och säkerhetsfrämjande verksamheten genom såväl politik- och idéutveckling som att ge stöd till organisationer och institutioner som verkar inom området. kommer framförallt att bedriva den idéutvecklande freds- och säkerhetsfrämjande verksamheten inom ramen för FN och EU. Regeringen anser det viktigt att kan bidra till att utveckla de internationella organisationernas metoder för olika typer av freds- och säkerhetsfrämjande samt fredsbyggande insatser. kommer att fortsätta att verka för en ytterligare fördjupning och förstärkning av det nordiska samarbetet på det utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska området. kommer att tillsammans med och öva i samband med norsk luftrumsövervakning över . pågående samarbete kring andra insater och övningar pågår en diskussion mellan de nordiska länderna om hur vi ytterligare kan förstärka samarbetet, såväl på redan existerande samarbetsområden som på nya områden. har ett intresse av att utveckla samarbetet inom EU:s Östliga partnerskap till att även omfatta den bredare säkerhetspolitiska dagordningen, liksom att fördjupa samarbetet när det gäller EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik. Målsättningen för det fortsatta samarbetet är att länderna gradvis omfattas av framväxande EU-normer på det säkerhetspolitiska området, bland annat genom att delta i EU:s civila och militära krishanteringsinsatser, och reformera sina säkerhetssektorer. avser fortsatt verka för att EU ska anta en europeisk global strategi och fortsatt bidra till att etablera ett europeiskt fredsinstitut. Det ligger i och EU:s intresse att regionala och subregionala organisationer, i synnerhet i , tar ett större ansvar för fred och säkerhet. avser att arbeta för att EU ska utveckla samarbetet med andra regionala och subregionala organisationer för att stärka deras institutionella, militära och civila förmågor. fredsbyggandesatsning kommer att fortgå både på landnivå, bland annat genom vårt arbete för , och globalt. Det finns en fortsatt stor efterfrågan på fredsbyggande och statsbyggande insatser från de konfliktdrabbade länderna själva. Värdefulla erfarenheter gjorda på fältnivå som rör aktörer både inom och utom FN-systemet, såsom och civilsamhället, bidrar till att utveckla det svenska policytänkandet. ser att även aktörer som inte har explicita fredsbyggande mandat kan ha en viktig roll för fredsbyggande, såsom UNDP. Som medlem i organisatoriska kommitté och som ordförande i landspecifika konfiguration för kommer att fortsatt verka för att göra FN:s fredsbyggandearkitektur till ett effektivt och relevant verktyg för att överbrygga glappet mellan akuta krishanterings- och fredsbevarande insatser och mer långsiktigt utvecklingsarbete. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 arbete inom FN genomsyras av främjandet av respekten för mänskliga rättigheter. ska fortsatt arbeta aktivt inom internationella fora för att stärka genomförandet av 1325 (2000) och de efterföljande resolutionerna om kvinnor, fred och säkerhet. har ett särskilt intresse av, och ansvar för, att resolutionerna genomförs nationellt och internationellt i all freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet och inom humanitära insatser. Frågan om digital säkerhet och frihet på nätet fortsätter att utgöra en stor beståndsdel av den internationella debatten, inte minst inom FN, EU, Nato, och . kommer inom området för digital säkerhet att fortsätta prioritera vikten av att säkerhet ses tillsammans med frihet, folkrättens tillämplighet, inklusive de mänskliga rättigheterna, samt framhäva det breda säkerhetsbegreppet. kommer verka för att genom att befintliga verktyg nyttjas, implementeras så att EU:s grundläggande värden om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer också befästs i tillämpningen av politiken för digital säkerhet. Respekten för folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna, den internationella humanitära rätten samt rättsstatens principer, är av central betydelse i säkerhetspolitiken. Sanktioner kan förväntas förbli ett ofta använt instrument inom EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och därmed fortsätta att ställa höga krav på engagemang från regeringens och behöriga myndigheters sida. kommer att fortsätta att prioritera kvalitet och rättssäkerhet i arbetet och att responsen på utvecklingen i de aktuella länderna blir adekvat. verkar inom EU och FN för att förebygga och motverka terrorism genom att aktivt bidra till genomförandet av EU:s och FN:s strategier mot terrorism. Förebyggande åtgärder mot terrorism och våldsam extremism, inklusive demokratibyggande, är centrala delar av arbete mot terrorism. kommer bl.a. inom ramen för EU fortsatt verka för kapacitetshöjande insatser i särskilt utsatta områden så som /, , och . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 Den övergripande målsättningen för svensk nedrustnings- och icke-spridningspolitik är att reducera, eliminera och förhindra spridning av massförstörelsevapen och att reglera, kontrollera och i vissa fall helt förbjuda konventionella vapen. Området är en viktig del av svensk utrikespolitik. ska, genom EU och nationellt, delta aktivt i förhandlingar om internationella avtal på området, verka för att befintliga avtal genomförs och vid behov stärks samt verka för att så många länder som möjligt ansluter sig till avtalen. ska bidra till genomförandet av mot spridning av massförstörelsevapen och delta aktivt i arbetet för att främja EU:s förslag till uppförandekod för rymden. ska även fortsatt vara en aktiv medlem av det internationella atomenergiorganet , med fokus på de regionala spridningsfrågorna rörande , och och värnande av uppdrag att förhindra spridning av kärnvapen. ska i även verka för multilaterala ansatser till kärnbränslecykeln och stödja arbetet med att inrätta kärnbränslebanken under kontroll. Vidare ska ta aktiv del i det förberedande arbetet inför toppmötet om nukleärt säkerhetsskydd i . ska, genom EU och nationellt, aktivt delta i arbetet inför översynskonferensen för icke-spridningsfördraget (NPT) 2015 och verka för att handlingsplanen från översynskonferensen genomförs. ska också stödja arbetet för en massförstörelsevapenfri zon i . ska fortsatt bidra till ansträngningarna att bryta dödläget i nedrustningskonferensen (CD) och stödja eventuella förslag om substantiellt arbete inom CD:s huvudfrågor, särskilt vad gäller ett avtal om förbud mot tillverkning av fissilt material för vapenändamål (FMCT). Efter två aktiva år som samordnare av det internationella arbetet för att främja anslutningen till provstoppsavtalet CTBT kommer även fortsättningsvis att verka för ett stärkande av CTBT och för dess ikraftträdande. Inte minst mot bakgrund av konflikten i ska ha beredskap att bidra till hanteringen av möjliga insatser för att förhindra spridning av kemiska vapen, inklusive genom FN och Organisationen för förbud mot kemiska vapen, OPCW, samt för att stärka existerande mekanismer. ska delta aktivt i det multilaterala arbetet för att främja och stärka de internationella konventionerna, bland annat vid översynskonferensen för (förbud mot antipersonella landminor) 2014 och statspartsmötena för konventionen om biologiska och toxiska vapen (BTWC), konventionen om kemiska vapen (CWC) respektive konventionen om klusterammunition (CCM). ska fortsatt verka för att FN:s handlingsprogram liksom för att bekämpa illegal handel med små och lätta vapen (SALW) genomförs. Ett globalt bindande fördrag om handeln med konventionella vapen (, ATT) färdigförhandlades och öppnades för undertecknande . drivande roll i förhandlingarna av ATT uppmärksammades internationellt, och fokus kommer att ligga på att bidra till dess genomförande. Vad gäller exportkontroll av krigsmateriel ska fortsatt verka för gott informationsutbyte och transparens i EU-arbetet. ska fortsatt delta aktivt i översynen av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport som sannolikt avslutas . Direktivet om överföringar av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen (ICT) genomförs nu nationellt efter nödvändiga ändringar i det svenska regelverket.