prop · H10335 · 2013-11-14 00:00:00 — Dubbelarbete i form av upprepning av samma insats för samma individ kan även riskera att minska en persons motivation att ta del av insatser. 6.1Vilka slags insatser erbjuder kommunerna? De arbetsmarknadsinsatser som kommunerna erbjuder består av insatser som ofta liknar dem som Arbetsförmedlingen erbjuder. Det är t.ex. vanligt att kommunerna erbjuder söka-jobb-aktiviteter och jobbcoachning, insatser som det är vanligt att Arbetsförmedlingen erbjuder, se avsnitt 4.2. 162Kommunerna ombads svara angående insatser för dem som står till arbetsmarknadens förfogande. Det vill säga inte insatser nom ramen för LSS (exempelvis daglig verksamhet) eller individer som p.g.a. exempelvis svåra sociala problem eller psykisk ohälsa inte kan ta ett arbete och därmed oftast inte heller är aktuella på Arbetsförmedlingen. I den mån kommunerna arbetade med funktionshindrade personer så ombads de inte utesluta dem. 163Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen, . 164Proposition 2012/13: utgiftsområde 14. UNGDOMARS VÄG TILL ARBETE – INDIVIDUELLT STÖD OCH MATCHNING MOT ARBETSGIVARE Detta kan innebära en risk för dubbelarbete mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen. Fyra femtedelar av kommunerna erbjuder arbetssökande ungdomar hjälp att hitta praktikplats eller erbjuder praktikplats inom kommunen. Praktik är en mindre vanlig insats till ungdomar jämfört med jobbsökaraktiviteter och coachning enligt analys av Arbetsförmedlingens aktiva insatser. Framför allt som inskriven vid Arbetsförmedlingen erbjuder myndigheten praktikplatser i begränsad utsträckning.165 Kommunernas praktikinsatser kan därmed sägas komplettera Arbetsförmedlingens insatser. 6.2Samordningen med kommunerna kan förbättras enkät till kommunerna visar att av kommunerna bedömer att dubbelarbete i viss eller i hög utsträckning förekommer i kommunens och Arbetsförmedlingens arbete med ungdomar. De kommuner som menar att dubbelarbete förekommer anger ofta att förbättrad samverkan och tydligare ansvar mellan kommuner och arbetsförmedlingar skulle kunna minska dubbelarbetet. De intervjuer som gjort med kommuntjänstemän på några orter ger en blandad bild av risken för dubbelarbete. Detta beror enligt de intervjuade på att kommunernas arbetsmarknadsinsatser skiljer sig åt. På några orter har kommunen inte byggt upp en särskilt omfattande verksamhet utan erbjuder individinriktad hjälp att hitta praktikplatser inom kommunen och coachning.166 Kommunens verksamhet kan också rikta sig till arbetssökande som är i behov av långsiktiga och stödjande insatser för att kunna börja söka efter arbete.167 Kommunens insatser kan i dessa fall fungera mer som ett komplement till Arbetsförmedlingens insatser. På några orter finns det en organisation uppbyggd för att arbeta med arbetssökande ungdomar innan de kvalificerat sig för Jobbgarantin för ungdomar.168 Två tredjedelar av kommunerna, , uppger i enkäten att de erbjuder insatser till ungdomar innan de kvalificerat sig till Jobbgarantin för ungdomar. När kommuner och arbetsförmedling arbetar sekventiellt vidtar åtgärder ) finns en särskild risk för att en individ i onödan tar del av samma eller liknande insatser . Vilka insatser som enskilda individer har fått genom både kommunens och Arbetsförmedlingens insatser har inte studerats i denna granskning och 165Detta eftersom Arbetsförmedlingen endast i undantagsfall kan bevilja en 18–24-åring praktik innan han eller hon börjat delta i Jobbgarantin för ungdomar, se avsnitt 2.2.3. 166Intervjuer kommun 1, kommun 3, kommun 4, kommun 5. 167Intervju kommun 1. 168Intervjuer kommun 3, kommun 6. kan inte avgöra i vilken utsträckning det sker dubbelarbete. Men för att minimera risken är det viktigt att informationsöverföringen mellan kommunen och handläggarna på arbetsförmedlingskontoren fungerar. När arbetsförmedlare arbetar med en ung arbetssökande som får eller har fått stöd från kommunen uppger endast en fjärdedel att de alltid tar kontakt med kommunen. En tredjedel av arbetsförmedlarna tar endast kontakt . Vid intervjuer med arbetsförmedlare framkommer att information om vilka ungdomar som har fått eller får insatser av kommunen skulle kunna förbättra Arbetsförmedlingens stöd till individen.169 Men denna information når inte systematiskt Arbetsförmedlingen utan kräver en aktiv insats från enskilda handläggare på arbetsförmedlingskontoret eller på kommunen.170 Enligt fyra femtedelar av de kommuner och arbetsförmedlare som svarat på enkäter fungerar samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och kommunen överlag bra. Det löpande samarbetet fungerar generellt bra även enligt de intervjuade kommuntjänstemännen men intervjuerna visar att samarbetet är strukturerat i olika grad. På vissa orter träffas representanter för kommuner och den lokala arbetsförmedlingen regelbundet och på andra inte.171 granskning visar på några viktiga utvecklingsområden. Ansvarsfördelningen mellan Arbetsförmedlingen och kommunen när det gäller arbetssökande 16–24-åringar uppfattas inte som helt tydlig varken av kommunerna eller på lokal nivå inom Arbetsförmedlingen. En otydlig ansvarsfördelning kan få till konsekvens att individer inte får adekvat hjälp eftersom ingen aktör uppfattar sig som ansvarig eller att det sker dubbelarbete som är onödigt kostsamt. Ungefär en tredjedel av de arbetsförmedlare som svarat på enkät uppfattar ansvarsfördelningen som otydlig.172 Bland kommunerna är motsvarande andel ungefär densamma. En noterbar skillnad är att kommunerna bedömer att ansvarsfördelningen mellan kommun och arbetsförmedling är mindre tydlig när det gäller arbetet med ungdomar mellan . Detta visar på ett behov att ytterligare klargöra ansvarsfördelningen mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen och då särskilt när det gäller arbetsmarknadsinsatser för de yngre ungdomarna. 169Intervju AF 1, AF 2, AF 3, AF 4, AF 6. 170Intervju AF 1, AF 3, AF 4, AF 6. 171Intervjuer kommun 2, kommun 3, kommun 4, kommun 5, kommun 6. 172En tredjedel av arbetsförmedlarna har svarat vet inte. Att fler bland arbetsförmedlarna svarat detta alternativ beror troligen på den position respondenterna har i sin organisation. UNGDOMARS VÄG TILL ARBETE – INDIVIDUELLT STÖD OCH MATCHNING MOT ARBETSGIVARE granskning visar att det finns tecken på otydlig arbetsfördelning och risker för onödigt dubbelarbete mellan kommuner och lokala arbetsförmedlingar när det gäller arbetsmarknadsinsatser till ungdomar. Kommunerna erbjuder arbetsmarknadsinriktade insatser som ofta kan karaktäriseras som förmedlingsinsatser. Det finns indikationer på att kommunernas verksamhet har större fokus på att aktivt matcha arbetslösa ungdomar mot praktikplatser än vad Arbetsförmedlingen har. Kommunerna erbjuder bl.a. praktikplatser inom den egna verksamheten. De insatser som kommunerna erbjuder liknar ofta dem som ingår i Arbetsförmedlingens utbud av insatser. Dessa likheter, liksom att både kommuner och arbetsförmedlingskontor arbetar såväl parallellt som sekventiellt med ungdomar, utgör en risk både för dubbelarbete och för att individen inte får ändamålsenliga insatser. För att minimera risken för dubbelarbete är det viktigt att informationsöverföringen mellan kommunen och handläggarna på arbetsförmedlingskontoren fungerar. När arbetsförmedlare arbetar med en ung arbetssökande som får eller har fått stöd från kommunen uppger endast en fjärdedel att de alltid tar kontakt med kommunen. En tredjedel av arbetsförmedlarna tar endast kontakt . Samarbetet mellan de båda aktörerna uppges av båda parter vanligen fungera väl. Intervjuerna visar dock att samarbetet kan vara olika strukturerat på olika orter. Kommunerna erbjuder exempelvis praktikinsatser och kan därigenom fungera som ett viktigt komplement till Arbetsförmedlingens utbud av insatser. Ansvarsfördelningen mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna när det gäller arbetssökande 16–24-åringar uppfattas inte som helt tydlig varken av kommunerna eller på lokal nivå inom Arbetsförmedlingen. Kommunerna upplever att ansvarsfördelningen är ännu mindre tydlig när det gäller arbetssökande 16–19-åringar. Det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken är en väl fungerande arbetsmarknad. De senaste årens konjunkturnedgång har drabbat ungdomar särskilt hårt och bidragit till att ungdomsarbetslösheten nu ligger på en högre nivå . Den uppgick till bland ungdomar i åldern 15–, vilket motsvarar knappt 152 000 ungdomar. har pekat på risken för att de ungdomar som får problem att etablera sig på arbetsmarknaden kan komma att fastna i långvarig arbetslöshet. Ungdomar är nya på arbetsmarknaden och de ska delta på arbetsmarknaden . Arbetslöshet bland ungdomar riskerar därför att få långsiktiga negativa effekter för samhällsekonomin och för de enskilda ungdomarnas inkomstnivå och möjligheter till arbete . För att vara effektiva bör de insatser som staten ger vara anpassade efter de olika behov som individerna i ungdomsgruppen har. Åtgärder som sätts in i onödan kan t.o.m. riskera att förlänga tiden i arbetslöshet. har av dessa skäl bedömt det som relevant att granska regeringens och Arbetsförmedlingens insatser för att stödja ungdomars etablering på arbetsmarknaden och hur dessa statliga insatser samspelar med kommunernas insatser för arbetslösa ungdomar. Granskningen utgår från följande fem revisionsfrågor: Är Arbetsförmedlingens insatser för att nå ungdomar i behov av myndighetens stöd effektiva? Är Arbetsförmedlingens arbete med matchning ett väl fungerande stöd till ungdomar i deras inträde på arbetsmarknaden? Är Arbetsförmedlingens insatser för arbetslösa ungdomar anpassade till ungdomarnas individuella behov? Är Arbetsförmedlingens samverkan med kommuner angående arbetslösa ungdomar effektiv? Har regeringens styrning skapat förutsättningar för Arbetsförmedlingen att effektivt stödja ungdomar i deras arbetsmarknadsetablering? UNGDOMARS VÄG TILL ARBETE – INDIVIDUELLT STÖD OCH MATCHNING MOT ARBETSGIVARE Arbetslösheten bland ungdomar ligger generellt på en högre nivå än för andra grupper och har dessutom ökat under den senaste lågkonjunkturen. sammanfattande bedömning är att statens stöd för ungdomars arbetsmarknadsetablering kan förbättras. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder för att förbättra stödet men granskningen visar att Arbetsförmedlingens arbete gentemot arbetslösa ungdomar kan bli effektivare. Arbetsförmedlingens insatser för att nå ungdomar som inte är inskrivna men som kan ha behov av insatser från förmedlingen behöver utvecklas. Det handlar både om strategisk styrning och samordning av Arbetsförmedlingens arbete för att nå dem som inte är inskrivna och om utveckling av det arbete som sker lokalt. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen når unga med en särskilt svag ställning på arbetsmarknaden. Även Arbetsförmedlingens arbete för de ungdomar som är inskrivna kan förbättras och tydligare inriktas mot huvuduppgiften att individuellt matcha arbetssökande mot arbetsgivare. Granskningen tyder på att Arbetsförmedlingens insatser är mer inriktade på att hantera stora volymer av arbetssökande ungdomar – som själva förutsätts vara aktiva inom ramen för de insatser som förmedlingen erbjuder – och mindre på individuellt anpassade insatser för att åstadkomma en konkret matchning mot arbetsgivare. Det är viktigt att insatser sätts in utan onödigt dröjsmål och det är också möjligt att göra det. Enligt förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten bör en individuell handlingsplan upprättas inom en månad för varje arbetssökande som är . Arbetsförmedlingen har dock framför allt koncentrerat sitt arbete till de ungdomar som deltar i Jobbgarantin för ungdomar och som därmed varit inskrivna . Det innebär att ungdomar får vänta på konkret stöd och hjälp och det finns en risk att arbetssättet fungerar mindre bra för ungdomar med en svagare förankring på arbetsmarknaden och som därför kan vara i behov av tidigt och individuellt inriktat stöd från förmedlingen. Arbetsförmedlingen har således ett handlingsutrymme att vid behov arbeta aktivt med ungdomar redan innan de deltar i Jobbgarantin för ungdomar genom att t.ex. ge matchningshjälp och vägledning. har dessutom en ändring gjorts i regelverket som innebär att det finns möjlighet att ge vissa ungdomar insatser inom programmen redan från första inskrivningsdagen. Hur handlingsutrymmet används påverkas av resurstillgång och Arbetsförmedlingens egna interna prioriteringar. Större uppmärksamhet har också 2012 börjat ges till arbetet med ungdomar som ännu inte börjat delta i Jobbgarantin för ungdomar inom Arbetsförmedlingen. granskning visar att arbetsförmedlare i viss utsträckning upplever såväl det arbetsmarknadspolitiska regelverket som bristande tid som begränsande för möjligheterna att kunna anpassa sina insatser till individers behov. Många arbetsförmedlare upplever sig också ha otillräcklig tid för att ta nödvändiga kontakter med arbetsgivare. Detta tyder på att det finns brister i förutsättningarna för arbetsförmedlarna att ge individuellt stöd. Regeringen bör därför noga följa resultatet av de insatser som görs samt överväga om det finns faktorer med koppling till regelverket som hindrar Arbetsförmedlingen från att ge tidigt och individuellt inriktat stöd. Även kommunerna erbjuder arbetsmarknadsinsatser till ungdomar. En viktig anledning är enligt undersökning att flera kommuner upplever att Arbetsförmedlingens insatser inte räcker till för att tidigt nå de ungdomar som får stöd av kommunen, till exempel ungdomar med försörjningsstöd I granskning har framkommit indikationer på att kommunernas insatser i hög grad är inriktade på att matcha ungdomar mot praktikplatser. Kommunerna, som ofta är stora arbetsgivare, erbjuder bl.a. praktikplatser inom den egna verksamheten. Denna möjlighet skulle kunna utnyttjas bättre om Arbetsförmedlingen tecknade strategiska överenskommelser med kommuner om möjlighet till praktikplats för ungdomar med behov av detta. 7.2Arbetsförmedlingen behöver arbeta mer metodiskt för att nå arbetslösa ungdomar gör bedömningen att Arbetsförmedlingens arbete för att nå ungdomar som inte är inskrivna men som kan ha behov av myndighetens insatser både kan utökas och göras mer strukturerat. Det är inte känt hur många ungdomar som inte är inskrivna men som skulle behöva insatser från Arbetsförmedlingen. En del av dessa ungdomar kan finnas i den grupp som saknar försörjning enligt de offentliga registren eller som enligt varken arbetar, studerar eller söker arbete. Storleken på denna grupp 16–24-åringar kan uppskattas till mellan 35 000 och 50 000 . Arbetsförmedlingen bör enligt bedömning i högre utsträckning arbeta för att samla in kunskap om och ta fram en struktur för på vilket sätt de lokala arbetsförmedlingarna kan arbeta mer samordnat för att nå ungdomar som inte är inskriva men som är i behov av förmedlingens insatser. De arbetsförmedlingskontor som försöker nå dessa ungdomar gör det framför allt genom kontakt med gymnasieskolor eller via kontakter med kommunerna. Kontakter i form av informationsträffar på gymnasieskolor är viktiga men leder inte självklart till kontakter med de ungdomar som står längst från arbetsmarknaden och behöver extra stöd. UNGDOMARS VÄG TILL ARBETE – INDIVIDUELLT STÖD OCH MATCHNING MOT ARBETSGIVARE Arbetsförmedlingen har ingen heltäckande bild av de lokala arbetsförmedlingarnas arbete för att nå dessa ungdomar. De lokala förmedlingarnas arbete för att nå icke inskrivna ungdomar följs inte heller upp via Arbetsförmedlingens löpande produktionsstyrning. sprider det arbetssätt som används inom är positivt men den faktiska verksamheten är begränsad till fem orter. Regeringen har inte riktat något särskilt uppdrag till Arbetsförmedlingen att försöka nå ungdomar som inte är inskrivna vid förmedlingen. Det arbete som Arbetsförmedlingen gör för att nå arbetslösa ungdomar som inte är inskrivna men som kan vara i behov av myndighetens stöd gör Arbetsförmedlingen på eget initiativ. har dock påtalat att Arbetsförmedlingen behöver bedriva ett arbete för att fånga upp de ungdomar som inte kommer till förmedlingen men som kan vara i behov av stöd från myndigheten. Genom strategisk styrning och samordning av arbetet på lokal nivå kan Arbetsförmedlingens arbete för att nå ungdomar som är i behov av myndighetens stöd men som inte är inskrivna förbättras. 7.3Otillräcklig tid till arbetsgivarkontakter ger bristande förutsättningar för matchning mot praktik och arbete bedömer att Arbetsförmedlingen kan utveckla sitt arbete med att stödja ungdomar i deras sökande efter arbete – framför allt det aktiva arbetet att matcha arbetssökande ungdomar gentemot arbetsgivare. Av granskningen framgår att ungdomar framför allt skriver in sig vid Arbetsförmedlingen för att de förväntar sig att Arbetsförmedlingen ska hjälpa dem att hitta ett arbete. Andra skäl, som exempelvis för att få ersättning eller för att kunna ta del av praktik eller utbildning från Arbetsförmedlingen har i jämförelse mindre betydelse. De aktiva insatser som Arbetsförmedlingen, riktar till ungdomar består i huvudsak av insatser som ska motivera ungdomarna och bygga upp deras egen förmåga att söka och få ett arbete. Däremot får ungdomarna mer sällan aktiv och konkret individuell matchning i form av tips på lämpliga jobb eller praktikplatser att söka. Trots att Arbetsförmedlingen har lagt fokus på jobbsökaraktiviteter visar enkät att en fjärdedel av ungdomarna inte sökt något arbete alls under de som föregick undersökning. Eftersom ett aktivt jobbsökande är en förutsättning för att få jobb är detta problematiskt. Granskningen visar att ungdomarna lägger relativt få timmar på att delta i organiserade aktiviteter i Arbetsförmedlingens eller kompletterande aktörers regi. av dem som inte deltar i något garantiprogram och knappt hälften av garantideltagarna lägger inte någon tid överhuvudtaget på sådana aktiviteter. Att ungdomarna sökt jobb i så låg grad verkar därmed inte bero på att de varit inlåsta i aktiviteter som hämmat deras möjligheter att söka jobb. Arbetsförmedlingen har uppmärksammat dessa förhållanden och försöker komma tillrätta med problemet i sin interna styrning. Bland annat genom att uttrycka att fler ungdomar bör ta del av så kallade arbetsplatsförlagda aktiviteter och följa upp i vilken grad ungdomar i Jobbgarantin gör detta. Av granskningen framgår att en stor del av arbetsförmedlarna anser att brist på tid gör att de inte har tillräckligt med arbetsgivarkontakter. Tre fjärdedelar av de arbetsförmedlare som arbetar med ungdomar uppger att de inte har tillräckligt med tid för att ta nödvändiga arbetsgivarkontakter. Den tid som arbetsförmedlarna avsätter till arbetsgivarkontakter har heller inte ökat jämfört med granskning . har regeringen ställt krav på att Arbetsförmedlingen ska utveckla sitt arbete Arbetsförmedlingen har också lagt ökad vikt vid arbetsgivarkontakter i sin interna styrning. har en särskild enhet inrättats som bl.a. sluter överenskommelser med arbetsgivare om praktikplatser och andra insatser som riktar sig till prioriterade grupper såsom långtidsarbetslösa ungdomar. intervjuer med handläggare vid lokala arbetsförmedlingar visar att överenskommelserna ännu inte fått något större genomslag på lokal nivå. För att förbättra möjligheterna att ge ungdomar aktivt stöd bedömer att Arbetsförmedlingen i högre utsträckning bör erbjuda individuella matchningsinsatser tidigt . Det förutsätter att arbetsförmedlarnas möjlighet till arbetsgivarkontakter prioriteras så att deras möjligheter att arbeta med individuell matchning stärks. 7.4Förutsättningarna för att anpassa Arbetsförmedlingens insatser efter individuella behov kan förbättras granskning visar på flera olika möjligheter att förbättra förutsättningarna för att anpassa Arbetsförmedlingens insatser efter individernas behov. Det är svårt att direkt mäta i vilken utsträckning de insatser som ungdomar får är anpassade till deras individuella behov. kan inte ge svar på graden av individanpassning, bara vilken typ av insats som olika individer tar del av. Granskningsresultaten visar att ungdomar i huvudsak tar del av liknande insatser. Detta oavsett om de deltar i Jobbgarantin för ungdomar, Jobb- och utvecklingsgarantin eller om de står utanför programmen men får del av insatser från Arbetsförmedlingen för att de bedömts riskera långtidsarbetslöshet. UNGDOMARS VÄG TILL ARBETE – INDIVIDUELLT STÖD OCH MATCHNING MOT ARBETSGIVARE Ett viktigt motiv för att Arbetsförmedlingen ska anpassa sina insatser efter arbetssökandes individuellas behov är att undvika att de i onödan blir inlåsta i insatser. Ett annat motiv är att identifiera och erbjuda lämpliga insatser till de arbetssökande som har särskilt behov av stöd. Av granskningen framgår att arbetsförmedlare upplever att det finns en målkonflikt mellan det regelverk som gäller för arbetsmarknadspolitiska programinsatser till ungdomar och målsättningen att anpassa insatserna till individens behov även om det numera finns ett ökat utrymme att ge ungdomar insatser inom programmen redan från första inskrivningsdagen. Normalt är det annars inte förrän man deltar i Jobbgarantin för ungdomar och därmed varit inskriven som insatser som exempelvis praktik kommer i fråga. Enligt är det viktigt att det inte finns någon tveksamhet bland arbetsförmedlarna om de möjligheter som regelverket ger till att tidigt ge ungdomar individuellt anpassade insatser. Mot bakgrund av de begränsningar i regelverket som arbetsförmedlare har uppgett att de upplever bör regeringen analysera om det finns faktorer kopplade till regelverket som står i vägen för en tidig individuell anpassning av de insatser som Arbetsförmedlingen erbjuder arbetssökande ungdomar. Brist på tid för att kunna göra en tillräcklig bedömning av ungdomars individuella behov uppges också vara ett problem bland arbetsförmedlare. Även bristande utrymme att ta nödvändiga kontakter med arbetsgivare för att t.ex. kunna erbjuda praktikplatser upplevs av förmedlare begränsa möjligheten att individanpassa insatserna. Vissa inslag i den interna styrningen (som exempelvis interna mål för att träffa alla arbetssökande ungdomar med ett visst tidsintervall) riskerar att skapa en målkonflikt mellan arbetsförmedlarnas strävan att uppvisa goda interna resultat och anpassningen till den arbetssökandes individuella behov. Arbetsförmedlingen kan, genom att prioritera resurser eller organisera det lokala arbetet, bidra till att arbetsförmedlarnas möjlighet att göra en individuell bedömning underlättas och att arbetet med arbetsgivarkontakter förstärks bland ungdomsförmedlare. Granskningen visar på att kunskapsunderlaget för arbetsförmedlarnas bedömning av varje individs behov skulle kunna utvecklas. Det kan göras genom att Arbetsförmedlingen analyserar hur effekter av de arbetsmarknadspolitiska programmen varierar för olika grupper av Sådan kunskap är enligt bedömning viktig för att arbetsmarknadspolitiska insatser ska kunna användas på ett effektivt sätt. Det är enligt positivt att Arbetsförmedlingen tagit fram ett bedömningsstöd som ska hjälpa arbetsförmedlarna att bedöma vilka ungdomar som riskerar långtidsarbetslöshet. Det är också positivt att bedömningsstödet anpassats för att möjliggöra en bedömning av ungdomars särskilda behov. Mot bakgrund av att arbetsförmedlarna ser möjligheter till förbättring av stödet finns det enligt skäl för Arbetsförmedlingen att överväga hur stödet kan utvecklas. Den undersökning som gjort av kommuners stöd till arbetslösa ungdomar indikerar dels att Arbetsförmedlingens insatser inte fullt ut är anpassade till samtliga ungdomsgrupper, dels att de kommer sent. I viss utsträckning erbjuds arbetslösa ungdomar stöd från kommunerna som ska komplettera Arbetsförmedlingens insatser. Vissa kommuner ger också stöd till arbetslösa ungdomar innan de tar del av aktiva insatser från Arbetsförmedlingen. Kännedomen om vilka effekter som de kommunala insatserna har är dock liten.