prop · H1031d8 · 2013-09-18 00:00:00 — Genom det nationella forumet för inriktning och samordning av övningar skapas förutsättningar för samordnad samt kostnads- och resurseffektiv övningsverksamhet. 4.3.3Samordning och stöd inför och vid olyckor och kriser 4.3.3.1Utvecklad tvärsektoriell, privat och offentlig samverkan Samhällsutvecklingen karaktäriseras av en långtgående specialisering inom samhällsviktig verksamhet. Dessutom blir det allt vanligare att privata aktörer har ett ansvar i samhällsviktiga verksamheter. Många verksamheter är beroende av andra aktörers tjänster eller produkter för att kunna fungera. Exempel på detta är att sjukvården måste ha tillgång till el, vatten och transporter för att kunna fungera på en rimlig nivå. Dessa förhållanden gör det nödvändigt att upprätthålla en god samverkan och dialog mellan berörda aktörer så att målen för samhällets krisberedskap kan uppnås. Regeringen bedömer att samverkansområdena har en viktig roll att fylla när det gäller att uppnå målen för samhällets krisberedskap. Regeringen bedömer vidare att det är viktigt att arbetet i samverkansområdena kännetecknas av ett helhetsperspektiv rörande åtgärder inom samhällets krisberedskap där brister i samhällets förmåga att hantera risker identifieras, åtgärder föreslås, följs upp och utvärderas. Dessutom bör samverkansområdena ta hänsyn till möjliga 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 synergier, kritiska beroenden och andra gemensamma frågor. Arbetet inom samverkansområdena har sin grund i ansvarsprincipen. Det finns anledning att kontinuerligt se över och analysera hur samverkansområdena på ett mer effektivt och ändamålsenligt sätt kan uppnå målen för samhällets krisberedskap. Regeringen gör bedömningen att det är av största vikt att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillsammans med de myndigheter som ingår i samverkansområdena fortsätter arbetet med att utveckla former i syfte att öka privata aktörers deltagande i arbetet inom samverkansområdena. Enligt regeringens bedömning bör också aktörerna i samverkansområdena stärka sin samverkan med Försvarsmakten. Det är viktigt att inom EU och i det nordiska samarbetet kan ge stöd för den händelse att dessa länders egna resurser för att hantera kriser och allvarliga händelser inte räcker till. Sådant stöd bör lämnas mot kostnadsersättning i enlighet med gemensamt antagen lagstiftning eller gemensamt överenskomna principer. Regeringen bedömer att det pågående framtagandet av en ny rättsakt till grund för EU:s civilskyddsmekanism utgör en viktig process för hur detta samarbete kan utvecklas för framtiden och att fortsatt bör vara en aktiv deltagare i detta arbete. 4.3.3.3Nordisk samverkan på området för samhällets krisberedskap Det nordiska samarbetet avseende samhällets krisberedskap är av stor vikt för och bedrivs inom flera sektorer och på lokal, regional och nationell nivå. Nordiskt samarbete bidrar till förmågan att möta gränsöverskridande hot, utbyta kunskap och erfarenheter samt, i solidaritet, ta emot och ge stöd med resurser vid allvarliga händelser och kriser. Det nordiska samarbetet bör fortsatt utvecklas och bedrivas på ett systematisk och målinriktat sätt. antogs en ny samverkansdeklaration på området, II (Fö2013/846/SSK). Den vision för samarbetet som presenteras i den nya deklarationen är ett utan gränser vilket innebär att samhällets sårbarhet bör minska som förmågan att hantera allvarliga olyckor kriser stärks. Inriktningen för det kommande nordiska samarbetet är att förbättra erfarenhets- och kunskapsutbytet mellan länderna, stärka samarbetet med att förebygga och begränsa konsekvenser av samhällskriser, utveckla möjligheter till gemensam kapacitetsuppbyggnad och insats, samt skapa bättre förutsättningar att agera i olika internationella sammanhang både operativt och politiskt. I ett första steg kommer samarbetet att ses över och en nordisk samverkansanalys genomföras. Ett planeringssystem och en handlingsplan för nordisk krisberedskapssamverkan bör tas fram. Frågor om förebyggande åtgärder avseende samarbete om beredskap för och insatser vid föroreningar av havsmiljön genom olja kommer att behandlas inom och planeras mynna ut i ett handlingsprogram för området. Regeringen bedömer att arbetet med att stödja samordningen av ansvariga myndigheters åtgärder vid allvarliga olyckor och kriser bör fortsätta och utvecklas. Förstärkningsresurser behöver ibland tillföras de aktörer som primärt ansvarar för hanteringen av en inträffad olycka eller kris. Dessa resurser finns på alla nivåer från lokalt till internationellt. Regeringen vill dock betona det ansvar som finns på lokal och regional nivå för att tillräckliga resurser finns för att hantera olyckor och kriser samt vikten av samverkan i detta avseende på lokal och regional nivå, inklusive privat-offentlig samverkan. Arbetet med att ta tillvara synergier mellan den nationella och internationella verksamheten bör fortsätta. Utvecklingen och förstärkningen av EU:s responskapacitet vid katastrofer både inom och utom unionen pågår i riktning mot att skapa ett mer förutsägbart samarbete avseende insatser. Detta grundar sig bl.a. på föridentifierade resurser i form av en frivillig pool, kapacitetsmål för denna pool samt en utvecklad insatsplanering. Utvecklingen innebär också en tydligare samordning mellan arbetet som rör 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 förebyggande, hanterande och lärande av olyckor och katastrofer. bör fortsatt aktivt delta i denna utveckling med bibehållen nationell handlingsfrihet och vara en aktiv deltagare i insatser genomförda inom ramen för EU:s civilskyddsmekanism. Samverkan vid strategiska och taktiska flygtransporter internationellt är fortsatt en viktig dimension av samverkan mellan civila myndigheter och civil-militärt. Detta gäller också för det Svenska nationella ambulansflyget. 4.3.3.5 Miljöräddning till sjöss En ändamålsenlig räddningstjänstberedskap måste fortlöpande anpassas till rådande och bedömd hotbildsutveckling. Utvecklingen mot ökade transportvolymer av farliga ämnen, såsom olja, fortsätter på och därmed ökar även riskerna för olyckor med utsläpp till havs. En olycka kan få omfattande konsekvenser om det inte finns en god beredskap och förmåga att hantera händelsen. Givet detta och i kombination med känslighet vill regeringen därför betona vikten av att med nationella resurser kunna bekämpa större oljeutsläpp till sjöss samt ha förmåga till nödbogsering, nödläktring och brandbekämpning till sjöss. Det frivilliga engagemanget utgör en viktig komponent i samhällets krisberedskap. Regeringen avser därför även fortsatt att ge Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) i uppdrag att fördela medel till de frivilliga försvarsorganisationerna i form av uppdragsersättning för projekt som höjer samhällets krisberedskap och organisationsstöd. MSB bör också fortsätta att fördela medel till ideella organisationer för uppdrag som syftar till att öka den enskildes förmåga att förebygga och hantera olyckor, allvarliga händelser och kriser. Se även avsnitt 2.3 om ett särskilt anslag för organisationsstöd för frivilliga försvarsorganisationer. förmåga att hantera allvarliga olyckor och kriser är beroende av att myndigheter, organisationer och privata aktörer har tillgång till och använder tillförlitliga och säkra kommunikationssystem. En bred och omfattande anslutning till kommunikationssystemet , innebär en effektivisering ur ett samhällsperspektiv och skapar mervärde inför och under operativ samverkan. Regeringens bedömning är att en förutsättning för att en sådan samverkan ska kunna bedrivas effektivt är att alla inblandade aktörer använder detta kommunikationssystem. Det svenska krishanteringssystemet vilar på ansvarsprincipen, som innefattar att varje sektorsansvarig aktör har ett ansvar för att samverkan sker. Regeringen bedömer att utgångspunkten bör vara att samtliga statliga myndigheter som enligt förordning (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap har ett särskilt ansvar vad gäller krisberedskap ska vara anslutna till och använda . Utöver myndigheternas anslutning är det avgörande att kommuner, landsting och privata aktörer ansluter sig till kommunikationssystemet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps prognoser indikerar att det fortsatt föreligger behov av finansiering för att täcka underskott i verksamheten, men att ekonomin är i balans . Med stöd av myndighetens prognoser bedömer regeringen att det under utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap uppförda anslaget 2:5 Gemensam radiokommunikation för skydd och säkerhet kan avvecklas. Det finns dock osäkerheter gällande framtida kostnader för driftsavtal samt hur anslutningen utvecklas. Regeringen följer noga utvecklingen för att vid behov vidta de åtgärder som behövs. Alarmeringstjänsten är en viktig grund för samhällets skydd mot olyckor och krisberedskap. Samhällets alarmeringstjänst måste upprätthållas kontinuerligt. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Utredningen föreslår bl.a. att en nationell alarmeringsfunktion inrättas med uppdrag att säkerställa en snabb, säker och effektiv larmbehandling. Verksamheten föreslås bedrivas i myndighetsform med ansvar att ta emot nödsamtal på larmnumret 112, bedöma prioritet och räddningsbehov och därefter vidareförmedla larmuppdrag till berörda räddningsorgan. Betänkandet har remissbehandlats (Fö2013/935/SSK). Remissinstanserna delar den problembild som utredaren redovisat, samt tillstyrker att en nationell alarmeringsfunktion inrättas. En del remissinstanser t.ex. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap förordar myndighetsformen medan andra t.ex. och Kommuner och Landsting förordar bolagsformen. Det är angeläget att alarmeringstjänsten fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. En samordnad alarmeringstjänst bör eftersträvas för att skapa förutsättningar för ett optimalt nyttjande av samhällets räddningsresurser. Regeringen överväger om alarmeringstjänstutredningens förslag avseende inrättandet av ny myndighet bör genomföras för att även framgent säkerställa en samordnad alarmeringstjänst. Om regeringen efter fortsatta överväganden kommer fram till att verksamheten bör bedrivas i myndighetsform kommer förhandlingar med företrädare för Kommuner och Landsting gällande att förändra ägarförhållandena i att inledas. 4.3.4Uppföljning, utvärdering, lärande och forskning 4.3.4.1Lärande och kunskapsåterföring från olyckor och kriser samt forskning Målet med den lärande verksamheten är att öka aktörernas förmåga att förebygga och hantera olyckor och kriser. Detta sker genom inriktning, samverkan, tillsyn, analys, uppföljning, utvärdering, övning, beställning av forskning och studier samt lärande från inträffade händelser. Arbetet med lärande bör bedrivas medvetet, strukturerat, tvärsektoriellt och internationellt, exempelvis inom samverkansområdena, EU och det civila krisberedskapsarbetet inom Nato. En viktig förutsättning för det olycksförebyggande arbetet är Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps arbete med statistik och analys av olyckor, kriser och säkerhets- och krishanteringsarbete. Inom området för metoder och system för lärande från olyckor och kriser bör arbetet med att förvalta och utveckla metodik för olycksundersökningar och observatörsverksamhet fortsatt utvecklas. Forskningen inom området samhällets krisberedskap bör bedrivas så att den bör kunna generera praktiskt tillämpbara forskningsresultat som ska kunna användas i arbetet med samhällets krisberedskap. Forskningen bör vara långsiktig och systematisk. För att säkerställa att resultatet från forskningen når ut till berörda aktörer är kommunikation och spridning av forskningsresultat viktigt. Möjligheterna till att samfinansiera forskning med internationella aktörer bör tillvaratas, som t.ex. redan sker med och (DHS). bör fortsatt, under de två avslutande åren av EU:s sjunde ramforskningsprogram, särskilt arbeta för ett högt deltagande i delprogrammet säkerhetsforskning. Förhandlingarna om nästa ramprogram, Horizon 2020, pågår. Ambitionen för förhandlingarna är bl.a. att skapa förutsättningar för ett ökat deltagande i ramprogrammet från svensk sida. 4.3.4.2 Utredning av olyckor övergick 2011 till att vara en anslagsfinansierad myndighet, från att tidigare ha varit avgiftsfinansierad. har regeringen ökat myndighetens anslag med . Syftet med förändrad finansieringsmodell och ökat anslag var att förkorta utredningstiderna. Detta har dock inte skett i önskvärd takt. Långa utredningstider riskerar att medföra minskning av undersökningsresultatens användbarhet i regelgivnings- och tillsynsarbete. Det är angeläget att ytterligare ansträngningar genomförs med syfte att minska tiden mellan när en utredning initieras till den presenteras. Mot denna bakgrund, i kombination med att lagstiftningsområdet som har blivit svåröverskådligt och svårtillämpat har regeringen beslutat att genomföra en samlad 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 översyn av bestämmelserna om undersökning av olyckor. Utredaren ska undersöka om en mer enhetlig reglering för alla olyckstyper kan och bör införas. Uppdraget är bl.a. att göra bestämmelserna mer systematiska, effektiva och ändamålsenliga. Utredarens förslag som avser verksamhet ska syfta till att åstadkomma en effektivisering av verksamheten och rymmas inom gällande ekonomiska ramar. Utredningen (N 2013:03) om översyn av bestämmelserna om olyckor (dir. 2013:65) ska redovisa sina förslag . Arbetet för samhällets säkerhet bör leda till en god förmåga att kunna motstå och hantera påfrestningar av olika slag i hela hotskalan från allvarliga olyckor och kriser till höjd beredskap och krig. Regeringen bedömer att myndigheter med ansvar för samhällets krisberedskap och totalförsvar behöver utveckla samverkan och samordning och stärka sitt gemensamma planeringsarbete i syfte att stärka förmågan att hantera viktiga uppgifter under höjd beredskap. Arbetet med civilt försvar tar sin utgångspunkt i samhällets krisberedskap och syftar till att inför och under höjd beredskap samt under krig värna befolkningen, säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna samt bidra till Försvarsmaktens förmåga att möta ett väpnat angrepp. Det moderna insatsförsvaret är i hög grad beroende av att samhällsviktig verksamhet i övrigt fungerar och kan stödja Försvarsmakten i lösandet av ålagda uppgifter. Civila myndigheter som har särskilt ansvar inför och vid höjd beredskap enligt förordning (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap bör därmed stödja och samverka med Försvarsmakten i dess uppgifter att försvara och främja svensk säkerhet. Denna förmåga bör fortsatt utvecklas och gemensamt planeras mellan civila och militära myndigheter på såväl nationell som regional nivå. Samverkan och interaktionen mellan civila och militära krishanteringsaktörer bör ytterligare fördjupas. Försvarsmaktens arbete med försvarsplanering bör exempelvis ske i samverkan med Myndigheterna bör vidare inom bl.a. samverkansområdena arbeta med såväl åtgärder för fredstida krissituationer som planering av åtgärder vid höjd beredskap. Genom en mer samordnad planering, gemensam övning och utbildning, tydligare ansvarsfördelning och gemensamt resursutnyttjande stärks förmågan både hos civila aktörer och hos Försvarsmakten, att ömsesidigt ge och ta emot stöd. I enlighet med ansvarsprincipen bör de åtgärder som vidtas för att utveckla krisberedskapen inom det egna ansvarsområdet i huvudsak finansieras inom ramen för berörda myndigheters ordinarie verksamhet. Anslaget 2:4 Krisberedskap kan i vissa fall, i enlighet med gällande finansieringsprinciper, användas för att stödja och påskynda införandet av särskilda satsningar. Anslaget bör särskilt stimulera till tvärsektoriell samverkan på sådana områden där olika aktörer behöver agera gemensamt (prop. 2009/10:1, bet. 2009/10:FöU1, rskr. 2009/10:42). Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har på regeringens uppdrag redovisat ett förslag till övergripande inriktning för hur medlen inom anslaget 2:4 Krisberedskap bör prioriteras. Regeringen har i tidigare avsnitt redovisat hur arbetet med samhällets krisberedskap bör inriktas. Denna redovisning tar delvis utgångspunkt i MSB:s förslag till inriktning av anslaget 2:4 Krisberedskap. (Fö2013/749/SSK). I redovisningen föreslår MSB att ansvaret för de regionala ledningsplatserna bör föras över till respektive länsstyrelse och att ledningsplatserna ska finansieras på annat sätt än via anslaget 2:4 Krisberedskap. MSB föreslår vidare att finansiering av myndighetens kontroll av skyddsrum ska finansieras på annat sätt än via anslaget 2:4 Krisberedskap. En utredare har på regeringens uppdrag genomfört en översyn av den statliga regionala förvaltningen (dir. 2009:62). Utredaren överlämnade betänkandet Statens regionala förvaltning, förslag till en angelägen reform (SOU 2012:81). Utredningen om omstrukturering av statens bestånd av försvarsfastigheter har på regeringens uppdrag genomfört en översyn av statens försvarsfastigheter (dir. 2012:6 och dir. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Båda dessa betänkanden behandlar frågor som bör vägas in i ett ställningstagande till MSB:s förslag. Betänkandena bereds i . Statskontoret genomförde 2011 på regeringens uppdrag en myndighetsanalys av MSB. Med utgångspunkt i iakttagelser i denna myndighetsanalys samt för att förbättra regeringens styrning och uppföljning bedömer regeringen att myndighetens hantering av anslaget 2:4 Krisberedskap behöver följas upp. (Fö2011/1085/SSK). Därför har regeringen uppdragit åt Statskontoret att utreda hur MSB kan utveckla sitt arbete med att fördela och följa upp användningen av medel från anslaget 2:4 Krisberedskap (Fö2013/1259/SSK). Syftet är att Statskontorets redovisning ska kunna utgöra ett underlag i regeringens arbete för att mer effektivt och ändamålsenligt inrikta användningen av anslaget. undertecknades en överenskommelse mellan staten genom MSB och Kommuner och Landsting, där parterna har justerat och kommit överens om precisering av mål och ersättning för de uppgifter som kommunerna har enligt lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Kommunerna ges därmed bättre förutsättningar att anpassa sin förmåga att motstå och hantera kriser till dagens behov vilket stärker samhällets krisberedskap. Regeringen bedömer att överenskommelsen kommer att bidra till stärkt samverkan och ett bättre resursutnyttjande (Fö2013/103/SSK). är en central resurs för samhällets krisberedskap till sjöss med ansvar såväl inom skydd mot olyckor som för att förebygga, motstå och hantera krissituationer. Verksamheten bygger på en kombinationstanke som innebär att samma resurser används för flera uppgifter . Grunden för verksamheten finns i beredskapen för räddningstjänst och att med samma resurser bedriver sjöövervakning. är en viktig resurs i kontroll- och tillsynsverksamhet och brottsbekämpning till sjöss. Regeringen ser allvarligt på att har aviserat om ekonomiska underskott och avser, i en samlad process i , inleda ett arbete i syfte att skapa balans mellan verksamhet och ekonomi. Arbetet ska ge regeringen möjlighet att fatta strategiska beslut i syfte att skapa balans i verksamheten. Tabell 4.1 Anslagsutveckling 2:1 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i denna proposition. 2Motsvarar 1 015 841 tkr prisnivå. 3Motsvarar 1 015 841 tkr prisnivå. 4Motsvarar 1 015 841 tkr prisnivå. Anslaget får användas för att finansiera verksamhet att utföra sjöövervakning och annan kontroll- och tillsynsverksamhet samt räddningstjänst till sjöss. Anslaget används även till kostnader för samordning av de civila behoven av sjöövervakning och sjöinformation. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Budget för avgiftsbelagd verksamhet Tabell 4.2 Offentligrättslig verksamhet (som inte får Intäkterna avser oljeskadeersättning som påförs fartygsägare för uppkomna oljeskador. Intäkterna är svåra att prognostisera. För att få ut avgiften krävs ibland att den som vållat skada förs inför domstol, vilket gör att det kan dröja innan statens fordran säkrats. (varav tjänsteexport) (varav tjänsteexport) (varav tjänsteexport) utför uppdrags- och serviceverksamhet åt samverkande myndigheter samt andra uppdragsgivare och avnämare. Myndigheten får disponera intäkterna. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringens förslag: Investeringsplanen för –2016 godkänns (tabell 4.4). Kombinationsfartyg (typ 031) Övervakningsfartyg (typ 312) Skälen för regeringens förslag: För att regeringen enligt 8 kap. 9 § Budgetlagen (2011:203) ska kunna besluta att försäljningsinkomster får disponeras av behöver godkänna investeringsplanen. Fartygen har levererats . Övriga investeringar avser bl.a. ersättningsanskaffningar, It- infrastruktur, stödsystem och mindre ombyggnationer. Anslaget har i förhållande till 2013, med anledning av vad regeringen anfört i tidigare budgetpropositioner, beräknats enligt följande. Anslaget minskas med till följd av beräknade samordningsvinster i samband med e- förvaltningsprojekt som genomförs i statsförvaltningen. Anslaget ökas med för finansiering av drifts- och kapitalkostnader kopplade till anskaffning av fartyg. På statsbudgeten ökades anslaget engångsvis med 2012–2014 för samma ändamål. Anslaget minskas därför med motsvarande belopp . På statsbudgeten ökades anslaget engångsvis 2011–2013 för att finansiera åtgärder mot sjö- och rattfylleri. Anslaget minskas därför med . Tabell 4.5 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 2:1 Förändring till följd av: till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10) Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2013. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2017 är preliminär. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 4.4.22:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor Tabell 4.6 Anslagsutveckling 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i denna proposition. Anslaget får användas för att finansiera ersättning till kommuner för åtgärder som vidtas för att förebygga jordskred och andra naturolyckor. Anslaget används även för finansiering av vissa åtgärder för att stärka samhällets förmåga att bedöma och hantera översvämningsrisker. Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att för anslaget 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2015–2017. Skälen för regeringens förslag: Bemyndigandet avser fleråriga beslut om bidrag till kommunernas verksamhet att förebygga jordskred och andra naturolyckor för att stimulera sådana åtgärder. Regeringen bör därför bemyndigas att för anslaget 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2015–2017. Tabell 4.7 Beställningsbemyndigande för anslaget 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor Erhållet/föreslaget bemyndigande Anmärkning: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. Tabell 4.8 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 2:2 Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10) Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 4.4.32:3 Ersättning för räddningstjänst m.m. Tabell 4.9 Anslagsutveckling 2:3 Ersättning för räddningstjänst m.m. 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i denna proposition.