prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — Dessa kostnader bedöms kunna hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar inom utgiftsområdet. Förslagen bedöms inte medföra några merkostnader eller något merarbete för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 6.13.8 Höjt lönebaserat utrymme 6.13.8.1 Överväganden och förslag Regeringens förslag: Det lönebaserade utrymmet höjs från av löneunderlaget. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. konstaterar att förslaget medför att en enmansföretagare som tar ut nio inkomstbasbelopp i lön inte kommer att använda förenklingsregeln utan gå över till huvudregeln eftersom den genererar ett högre gränsbelopp. Ett av motiven till förenklingsregeln är att förenkla för företagare med litet kapital eller få anställda, och förslaget motverkar syftet att fler företagare ska kunna använda sig av förenklingsregeln. Enligt uppfattning kan det ifrågasättas om inte den överkompensation som anses föreligga enligt nuvarande regler för delägare i stora företag med många anställda i viss mån överförs till delägare i mindre företag. vid anser att neutralitetsaspekten måste övervägas noggrannare. Exempelvis förstärks den offentliga sektorns svårigheter att lönekonkurrera om anställdas alternativ är privat verksamhet i företagsform som beskattas väsentligt lägre. Förslaget skapar incitament för anställda att skapa konsultbolag med bl.a. den före detta arbetsgivaren som uppdragsgivare. Akademikers () välkomnar förslaget om höjning av det lönebaserade utrymmet, som gynnar de genuina småföretagarna. Det är emellertid viktigt att understryka att de föreslagna förändringarna ökar komplexiteten i skattesystemet och osäkerheten om vilka spelregler som gäller. anser att det rimliga vore att företa en stor skatteöversyn där ett av syftena bör vara att återknyta till likformighetsprincipen och så långt möjligt undanröja behovet av 3:12-reglerna. Föreningen , , , , Fastighetsägarna och Visita hänvisar till yttrande från Näringslivets Skattedelegation. Näringslivets skattedelegation (NSD) och Byggindustrier anser att de föreslagna åtgärderna ur ett balansperspektiv framstår som märkliga. Förslaget till höjt lönebaserat utrymme är relativt generöst i förhållande till övriga delar i regelverket, där flertalet delförslag innebär allvarliga skärpningar. () anser att det är bra att ytterligare gynna mindre företag, så att de uppmuntras att växa genom att anställa fler. bedömer att förslaget kommer att gynna småföretagen. Skälen för regeringens förslag: Om årets gränsbelopp beräknas utifrån huvudregeln får det enligt 57 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, under vissa villkor läggas ett lönebaserat utrymme till gränsbeloppet. Den s.k. löneunderlagsregeln innebär att av det totala löneunderlaget får läggas till årets gränsbelopp. Om det totala löneunderlaget överstiger 60 inkomstbasbelopp () får av det överskjutande beloppet läggas till det lönebaserade utrymmet (57 kap. 16 § IL). Enligt 57 kap. 17 § IL beräknas det lönebaserade utrymmet på sådan kontant ersättning som under kalenderåret före delägarens beskattningsår har lämnats till arbetstagare i företaget och i dess dotterföretag, och som hos arbetstagaren ska tas upp som inkomst av tjänst. I avsnitt 6.13.3 görs bedömningen att det offentligfinansiella utrymme som frigörs genom de ovan redovisade skärpande åtgärderna främst bör återföras till de delägare i fåmansföretag som omfattas av 3:12-reglerna. Detta bör ske genom att det genomförs lättnader som även innebär förenklingar för fåmansföretagen. Det föreslås därför att det lönebaserade utrymmet ska uppgå till av hela löneunderlaget, dvs. även på löneunderlag som understiger 60 . NSD och Byggindustrier anser att förslaget är relativt generöst i förhållande till övriga delar i regelverket och därför märkligt ur ett balansperspektiv. Enligt regeringens bedömning kompenseras delägare i fåmansföretag som omfattas av 3:12-reglerna genom detta förslag för att de tagit de risker som det innebär att anställa personal. Det är viktigt att uppmuntra små fåmansföretag att anställa. förändringen skapar ett incitament för fåmansföretagare att anställa, och då främst delägare i fåmansföretag som har löneunderlag som understiger 60 . anser att förslaget motverkar syftet att fler företagare ska kunna använda sig av förenklingsregeln. Regeringen har förståelse för synpunkt men anser att skälen för att införa gynnsamma regler för små fåmansföretag och uppmuntra dem att anställa väger tyngre. Regeringen konstaterar att förenklingsregeln alltjämt kommer att ha betydelse, t.ex. för en företagare som inte uppfyller löneuttagskravet. Regeringen konstaterar vidare att förslaget innebär en regelförenkling eftersom endast en procentsats behöver användas vid beräkning av det lönebaserade utrymmet. Promemorians förslag innehöll både höjningar och sänkningar av löneuttagskravet. Som framgår av avsnitt 6.13.5 avser regeringen dock inte att gå vidare med höjningarna av löneuttagskravet utan bara med en generell sänkning av det högsta löneuttagskravet. Denna förändring tillsammans med det höjda lönebaserade utrymmet innebär en förbättring för alla delägare som uppfyller dagens löneuttagskrav och som inte omfattas av kapitalandelskravet. vid framför att neutralitetsaspekten måste övervägas noggrannare. Regeringen håller med om att neutralitetsaspekter alltid måste analyseras när förändringar av ett regelverk planeras. Regeringen anser dock inte att förevarande förslag, som uppmuntrar till anställning i mindre företag, medför någon bristande neutralitet av betydelse i relationen mellan företagande och anställning. Höjningen av det lönebaserade utrymmet skapar utrymme för en större andel kapitalbeskattad utdelning, som för det fall det inte kan utnyttjas under innevarande år kan sparas och utnyttjas ett senare år. Förslaget föranleder ändring i 57 kap. 16 § IL, se avsnitt 3.17. Förslaget innebär att det lönebaserade utrymmet ökar av löneunderlag Detta ökar gränsbeloppen för alla delägare som använder löneunderlagsregeln, vilket innebär att större belopp kan tas ut som lågt beskattad utdelning. Stora delar av gränsbeloppen används dock inte . Beräkningen av offentligfinansiell effekt för åren 2014–2017 baseras därför på data för delägare i företag där det finns utdelningsbara medel men där delägarens gränsbelopp understiger delägarens andel av dessa utdelningsbara medel. En del av dessa delägare tar ut utdelning som beskattas i tjänst. Dessa delägare bedöms kunna dra nytta av ökade gränsbelopp för att på så sätt erhålla en lägre beskattning. Skattebortfallet till följd av utnyttjande av de nya gränsbeloppen beräknas till ca – 2017. Varaktigt kommer dock en större andel av gränsbeloppen utnyttjas eftersom sparade utdelningsutrymmen även kan utnyttjas för en lägre beskattning av en kapitalvinst. Varaktigt beräknas den offentligfinansiella kostnaden uppgå till . av den offentligfinansiella effekten tillfaller delägare som endast har lönebaserade utrymmen från löneunderlag understigande 60 . En stor del av skattesänkningen tillfaller därmed ägare av mindre fåmansföretag med anställda. Skattesänkningen beräknas till tillfalla män och till tillfalla kvinnor. Effekter för ägare av fåmansföretag Förslaget innebär en regelförenkling då löneunderlagets bidrag till det lönebaserade utrymmet görs lika stort oavsett storleken på löneunderlaget. Regelförändringen innebär att beräkningen av delägarens lönebaserade utrymme förenklas, medan mängden information som måste tas fram är oförändrad. Tiden det tar att fylla i deklarationen beräknas minska med en minut och berör de 55 000 delägare som använder löneunderlagsregeln. Enligt uppgifterna i fylls deklarationen i med hjälp av en extern revisor till en kostnad motsvarande . Förslaget beräknas därför minska företagens sammanlagda administrativa kostnader med (=55 000×2 250/60). Effekter för myndigheter och domstolar Förslaget medför vissa kostnader för . Dessa kostnader bedöms kunna hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar inom utgiftsområdet. Förslagen bedöms inte medföra några merkostnader eller något merarbete för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Regeringens förslag: Räntesatsen för positiv räntefördelning höjs från statslåneräntan ökad till statslåneräntan ökad . Promemorians förslag: I promemorian föreslås att räntesatsen för positiv räntefördelning höjs från statslåneräntan ökad till statslåneräntan ökad . Höjningen föreslås tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter . Remissinstanserna: , () och tillstyrker förslaget. ifrågasätter emellertid varför den föreslagna höjningen ska tillämpas först på beskattningsår som börjar efter medan förändringarna rörande 3:12-reglerna avses bli tillämpliga på beskattningsår som börjar efter . LRF anser att det är av stor vikt att den skattemässiga neutraliteten mellan olika företagsformer upprätthålls i så hög grad som möjligt men anser att det finns andra mer motiverade ändringar än höjd räntefördelningsränta som hade givit en bättre effekt. I övrigt har remissinstanserna antingen inte yttrat sig närmare över förslaget eller lämnat det utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Genom lagstiftning infördes regler om räntefördelning vid beskattning av enskilda näringsidkare och fysiska personer som äger andelar i handelsbolag. Reglerna finns numera i 33 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Positiv räntefördelning innebär att avdrag medges vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet för en schablonmässigt beräknad avkastning på eget kapital som investerats i verksamheten. tas i stället upp som intäkt av kapital. Räntesatsen vid positiv räntefördelning uppgår till statslåneräntan ökad med fem och en halv procentenhet (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:1:FiU1, rskr. 2011/12:32, SFS 2011:1270). Reglerna har använts som ett medel för att uppnå en likvärdig beskattning av enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag jämfört med vad som gäller för delägare i fåmansföretag. I budgetpropositionen föreslogs förändringar i beskattningen av delägare i fåmansföretag. För att dessa ändringar inte skulle leda till att balansen i beskattningen av delägare i fåmansföretag och enskilda näringsidkare skulle förskjutas föreslogs en höjning av räntesatsen vid positiv räntefördelning. Regeringen uppgav sig vara fortsatt uppmärksam på balansen och neutraliteten mellan olika företagsformer och regelsystem, som emellertid inte alltid är direkt jämförbara med varandra. I avsnitt 6.13 föreslås vissa ändringar i 3:12- reglerna för delägare i fåmansföretag. Förslagen kommer att ge delägare med en kapitalandel på eller mer i ett fåmansföretag som har anställda lägre skatt på utdelning och kapitalvinst. För att de föreslagna ändringarna inte ska leda till att balansen i beskattningen av delägare i fåmansföretag och enskilda näringsidkare förskjuts föreslogs i promemorian en höjning av räntenivån för positiv räntefördelning , vilket innebär att räntesatsen efter höjningen föreslogs uppgå till statslåneräntan ökad . I promemorian föreslogs en höjning av det lönebaserade utrymmet för löner under 60 , i kombination med en höjning av det lägsta löneuttagskravet. Med anledning av att höjningen av det lägsta löneuttagskravet inte längre föreslås medför förslagen nu sammantaget en större skattesänkning för de mindre fåmansföretagen. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det finns skäl att höja räntesatsen för positiv räntefördelning med , från statslåneräntan ökad till statslåneräntan ökad . För att den sammantagna offentligfinansiella effekten av förslagen i så hög utsträckning som möjligt ska vara neutral för föreslår regeringen, till skillnad från i promemorian, att höjningen av räntesatsen för positiv räntefördelning ska tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter . Förslaget föranleder ändring i 33 kap. 3 § IL, se avsnitt 3.17. En höjning av räntefördelningsräntan innebär att inkomster flyttas från dubbelbeskattad inkomst av näringsverksamhet till enkelbeskattad inkomst av kapital. minskar pensionsutbetalningarna något eftersom kapitalinkomster inte är förmånsgrundande. Att höja räntesatsen för positiv räntefördelning för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag beräknas minska skatteintäkterna med , priser. Varaktigt beräknas skatteintäkterna minska med . Höjningen av räntesatsen vid positiv räntefördelning syftar till att upprätthålla neutraliteten vid beskattningen av olika företagsformer och innebär en skattelättnad för de ca 96 600 enskilda näringsidkare och ca 14 000 handelsbolag med delägare som använder sig av positiv räntefördelning (antalet berörda avser förhållandena ). En förändring av räntefördelningsräntan har inga konsekvenser för företagens administrativa kostnader. Effekter för myndigheter och domstolar Höjningen av räntesatsen vid positiv räntefördelning påverkar inte arbetsbördan eller kostnaderna för och de allmänna förvaltningsdomstolarna. 6.13.10Sammantagna effekter av förändringarna i 3:12-reglerna och i reglerna om räntefördelning Ca 55 000 delägare i fåmansföretag tillämpar löneunderlagsregeln, av totalt ca 355 000 delägare i fåmansföretag. Dessa 55 000 delägare, av det totala antalet delägare i fåmansföretag, berörs på ett eller annat sätt av de förändringar av löneunderlagsregeln som föreslås i detta avsnitt. Ca 5 000 av dessa äger av kapitalet och får enligt förslaget därför inte längre tillämpa löneunderlagsregeln. Av de berörda delägarna får ca 3 600 delägare, eller av de som använder löneunderlagsregeln, höjd skatt genom förslaget om ett kapitalandelskrav. Ca 50 000 delägare får sänkt skatt genom förslagen om höjt lönebaserat utrymme. Drygt 20 000 av dessa får även en skattesänkning genom förslaget om en sänkning av det högsta löneuttagskravet. Förslagen medför också en skattesänkning för de ca 110 000 enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag som tillämpar reglerna om positiv delägare som berörs av kapital- kravet begränsar den överkompensation som tillämpningen av löneunderlagsregeln medfört i stora företag med många verksamma delägare och många anställda. Genom att möjligheten att omvandla arbetsinkomster till lågbeskattad utdelning begränsas för delägare med små ägarandelar upprätthålls 3:12-reglernas preventiva syfte, dvs. att motverka skattemässig inkomstomvandling. Variationen i storleken på skattehöjningen bland de delägare som påverkas av kapitalandelskravet är dock stor. I median uppgår skattehöjningen till ca . Detta innebär att hälften av de 3 600 delägarna får en skattehöjning med mindre än detta belopp medan skattehöjningen blir större för den andra hälften. Delägare i företag med en lönesumma överstigande står för av den totala skattehöjningen. Ca 51 400 delägare som använder löneunderlagsregeln och som har en kapitalandel på eller mer får skattesänkningar genom förslagen. Samtliga dessa får ett höjt lönebaserat utrymme för löneunderlag understigande 60 . Genom förslaget ökar det sammanlagda utrymmet för lågbeskattad utdelning med upp till 15 (ca ) för delägarna i ett företag. Detta medför en skattesänkning för delägarna i ett företag med som mest ca . Hur stor skattesänkningen blir för varje enskild delägare beror på hur stor del av det ökade utrymmet som kan utnyttjas. av den varaktiga offentligfinansiella effekten på beräknas tillfalla delägare som endast har lönebaserade utrymmen från löneunderlag understigande 60 . Vissa av delägarna får även ett sänkt löneuttagskrav med upp till 0,4 (ca ). Detta möjliggör att en större del av inkomsten kan tas ut som utdelning i stället för lön, med en lägre total beskattning som följd. Höjningen av det lönebaserade utrymmet ger störst effekt för ägarna till de mindre företagen, medan sänkningen av det högsta löneuttagskravet främst gynnar delägare i företag med en lönesumma överstigande 80 (ca ). Sammantaget beräknas förslagen i detta avsnitt leda till en varaktig försvagning av de offentliga finanserna med . Det innebär att förslagen varaktigt medför en minskad skattebelastning för kollektivet delägare i fåmansföretag, enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag som berörs av regelförändringarna med detta belopp. Tabell 6.16 visar den varaktiga offentligfinansiella effekten av förslagen. Tabell 6.16 Varaktig effekt av förslagen inom 3:12-reglerna och reglerna om räntefördelning Kapitalandelskrav för lönebaserat utrymme -0,35 -0,20 -0,11 -0,01 Källa: Egna beräkningar. Skatt på kapitalanvändning – företagsskatter I avsnitten 6.14–6.16 redovisas regeringens förslag och bedömningar om skatt på kapitalanvändning i form av företagsskatter I fråga om skatt på företag inom sjöfartsnäringen har regeringen beslutat om direktiv till en utredning om tonnageskatt och andra stöd för sjöfartsnäringen (dir. 2013:6). Utredaren, som bl.a. ska analysera möjligheten att införa ett system med tonnageskatt i , ska redovisa uppdraget . har i ett tillkännagivande (bet. 2006/07:SkU11) uttalat att arbetet med en lagstiftning om tonnageskatt måste påskyndas. När det gäller beskattningen av enskilda näringsidkare har regeringen beslutat om direktiv till en utredning om förenklad beskattning för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag (dir. 2012:116). Utredningen har antagit namnet . Utredaren, som bl.a. ska utvärdera och försöka förenkla skattereglerna för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag ska redovisa uppdraget . 6.14Reformerade inkomstskatteregler för ideell sektor 6.14.1 Ärendet och dess beredning riktade ett tillkännagivande till den dåvarande regeringen om att se över reglerna om inskränkt skattskyldighet för vissa allmännyttiga stiftelser och andra juridiska personer som bedriver allmännyttig verksamhet (bet. 2004/05:SkU11). uttalade även därefter i sitt betänkande att man förutsatte att den nuvarande regeringen skulle inleda en översyn av beskattningen av stiftelser som bedriver allmännyttig verksamhet (bet. 2006/07:SkU11). beslutade regeringen att låta en särskild utredare se över bestämmelserna om inkomstbeskattning av stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund och vissa andra juridiska personer. överlämnade Stiftelse- och föreningsskatteutredningen betänkandet Moderniserade skatteregler för ideell sektor (SOU 2009:65). I betänkandet lämnades bl.a. flera förslag om förutsättningarna för skattegynnande för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. I denna proposition behandlas i enlighet med vad som aviserades i budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, Förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor, avsnitt 1 och 6, s. 70 och s. 204) vissa av förslagen i betänkandet. De förslagen avser i huvudsak ändamåls-, verksamhets-, fullföljds- och öppenhetskravet. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 7, avsnitt 1 och betänkandets lagförslag finns i bilaga 7, avsnitt 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7, avsnitt 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi2009/4937). Regeringens förslag motsvarar i allt väsentligt de förslag som Stiftelse- och föreningsskatteutredningen lämnat men har i vissa delar beretts vidare i . Synpunkter har under hand inhämtats från . Regeringens förslag innebär även en förändring av förutsättningarna för att bli godkänd som gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. Förslaget är en konsekvens av det förändrade ändamålskravet. Förändringen har även efterfrågats av ett flertal remissinstanser i ett annat lagstiftningsärende; se budgetpropositionen (prop. 2011/12:1, Förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor, avsnitt 6, s. 456) angående införandet av skattereduktion för gåva. I det lagstiftningsärendet anförde regeringen att frågan skulle övervägas i samband med beredningen av Stiftelse- och föreningsskatteutredningens förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7, avsnitt 5. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets synpunkter, vilka behandlas i författningskommentaren. Efter lagrådsbehandlingen har förslaget bearbetats ytterligare vilket bl.a. har föranlett att andra stycket i 7 kap. 4 § inkomstskattelagen (1999:1229) har utgått eftersom det ansetts obehövligt. 6.14.2 Behovet av moderna regler Bestämmelserna om beskattning av allmännyttiga stiftelser är såväl till sitt materiella innehåll som till den lagtekniska utformningen i stort sett oförändrade sedan de infördes (prop. 1942:134, bet. 1942:BevU21, SFS 1942:274). Dessa bestämmelser bygger dessutom delvis på äldre lagstiftning. Förutsättningarna för att en stiftelse ska omfattas av dessa regler om undantag från beskattning uppfattas som otidsenliga och de är, trots en relativt omfattande praxis, svåra att tillämpa. När det gäller de generella reglerna om de kvalificerade ändamål som kan leda till att en stiftelse gynnas vid inkomstbeskattningen har kritiken framförallt tagit sikte på de kvalificerade ändamålens aktualitet och vad som ryms inom de olika ändamålsbegreppen. Framförallt har ändamålen att främja vård och uppfostran av barn och att bedriva hjälpverksamhet bland behövande kritiserats för att de tillämpas på ett otidsenligt och alltför snävt sätt. Önskemål har också framförts om att främjande av kulturell verksamhet och miljö ska räknas till de kvalificerade ändamålen. Fram , då nu gällande bestämmelser om allmännyttiga ideella föreningar infördes (prop. 1976/77:135, bet. 1976/77:SkU45, SFS 1977:572), gällde samma förutsättningar för de ideella föreningarna som för stiftelserna. De bestämmelser som då infördes för föreningarna är mer gynnande än de som gäller för stiftelserna. Sedan relationsändringen mellan staten och samt tillkomsten av associationsformen registrerat trossamfund gäller för dessa samfund samma förutsättningar för skattegynnande som för de ideella föreningarna. 6.14.3Mervärdesskatt och den ideella sektorn Vad gäller den mervärdesskatterättsliga behandlingen av ideella sektorn pågår det ett fördragsbrottsförfarande mot . Europeiska kommissionen menar att den svenska lagstiftningen strider mot EU:s mervärdesskattedirektiv eftersom den svenska lagen anses innehålla alltför generösa undantag från mervärdesskatt för allmännyttig verksamhet som bedrivs av ideella föreningar och registrerade trossamfund (Fi2008/4219). Regeringen ifrågasätter kommissionens tolkning. Regeringen är angelägen om att säkerställa goda förutsättningar för en stark ideell sektor och är i den pågående dialogen med kommissionen tydlig med att den ideella sektorns värdefulla verksamhet måste främjas. Regeringens utgångspunkt är att villkoren för de svenska ideella föreningarna inte ska försämras. Stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund är, i likhet med andra svenska juridiska personer, i princip skattskyldiga för alla sina inkomster. Inkomstskatten är statlig och tas ut av den beskattningsbara inkomsten. Det finns emellertid särskilda beskattningsregler på inkomstbeskattningens område som tar sikte på stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. De innebär att det under vissa förutsättningar görs undantag från vad som annars skulle gälla skattemässigt. Undantagsreglerna finns i 7 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Dessa subjekt kan enligt undantagsreglerna vara antingen helt eller delvis skattebefriade. Pensionsstiftelser enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelser m.m. är helt befriade från skatt enligt inkomstskattelagen, och stiftelser som förvaltas av stat och kommun kan enligt praxis också vara helt skattebefriade. Stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund med vissa allmännyttiga ändamål kan om de uppfyller särskilda krav befrias från att betala skatt på vissa inkomster.