prop · H10358 · 2013-12-18 00:00:00 — Så kan vara fallet exempelvis i fråga om förhandsbesked eller bygglov vid en klyvning. Ett föreläggande att inhämta ett visst tillstånd kan därför riktas mot flera olika sakägare. Sakägaren ska ge in bevis om ansökan I föreläggandet ska sakägaren anmodas att ge in bevis om att ansökan om tillstånd har gjorts. Bevis för att ansökan har gjorts i enlighet med föreläggandet kan utgöras av en bestyrkt kopia av ansökningshandlingen, sedan den har diarieförts hos tillståndsmyndigheten. Sakägaren – eller någon annan – kan inte överklaga ett föreläggande om att ansöka om tillstånd särskilt. Den sakägare som anser att ett föreläggande om att söka tillstånd onödigt uppehåller förrättningen kan dock enligt 15 kap. 4 § få föreläggandet överprövat på denna grund under pågående förrättning. Beviset ska ges in I föreläggandet ska anges den tid inom vilken en sakägare ska ge in bevis om att ansökan om tillstånd har gjorts. Hur sakägaren bör medges beror på förutsättningarna i det enskilda fallet. Tiden bör inte överstiga vad som får anses som nödvändigt. I normalfallet finns det sällan skäl att sätta tiden . Om upprättandet av tillståndsansökan kräver särskild sakkunskap eller utredning eller om den av annat skäl är särskilt komplicerad eller tidskrävande, bör hänsyn tas till detta när tiden bestäms. Exempelvis kan en komplett ansökan om miljöfarlig verksamhet eller tillstånd till vattenverksamhet i komplicerade fall kräva flera månaders arbete. I sådana fall kan en längre föreläggandetid vara motiverad. Om en sakägare inte ger in bevis om att tillstånd har sökts inom utsatt tid, ska lantmäterimyndigheten normalt ställa in förrättningen i de delar som berörs av föreläggandet. Om det finns skäl för det, kan lantmäterimyndigheten i stället förlänga tidsfristen eller utfärda ett nytt föreläggande. 25 a § När utredningen enligt 25 § är avslutad, ska myndigheten meddela beslut om fastighetsbildningen (fastighetsbildningsbeslut). Detta beslut ska ange hur fastighetsindelningen ändras, vilka servitutsåtgärder som vidtas och vilka byggnader eller andra anläggningar som överförs till en annan fastighet. I övrigt ska beslutet innehålla uttalanden i frågor som har ett samband med Särskilda bestämmelser om vad beslutet i vissa fall ska innehålla finns i 5, 8 och 12 kap. Vid fastighetsbildning enligt 3 kap. 1 a § andra stycket ska lantmäterimyndigheten bestämma som anläggningen ska ha uppförts inom. Om det finns särskilda skäl, får lantmäterimyndigheten förlänga tiden. Om det är lämpligt, får fastighetsbildningsbeslutet meddelas även om tekniska arbeten och värderingar inte har utförts. Under samma förutsättning får olika frågor som hör till beslutet tas upp var för sig och avgöras genom särskilda beslut. Det som föreskrivs om fastighetsbildningsbeslut gäller även ett sådant avgörande. Paragrafen innehåller bestämmelser som reglerar när fastighetsbildningsbeslut ska meddelas, vad beslutet ska innehålla samt när s.k. preliminärfrågor kan avgöras. Paragrafen motsvarar i sak hittillsvarande 25 § andra och tredje styckena. Paragrafens tre hittillsvarande stycken upphävs. Innebörden av detta är att lantmäterimyndigheten inte längre ska hänskjuta vissa frågor om fastighetsbildningens tillåtlighet enligt 3 kap. 3 § till en . I stället får lantmäterimyndigheten förelägga en sakägare att inhämta nödvändiga tillstånd hos kommunen (se 25 § andra stycket). Övervägandena finns i avsnitt 4. Särskilda bestämmelser om samfällighet 1 § För ett ändamål av stadigvarande betydelse för flera fastigheter får en samfällighet bildas, om inte ändamålet kan tillgodoses bättre på annat sätt. En samfällighet får inte bildas för andra fastigheter än sådana där det är av väsentlig betydelse att de har del i samfälligheten. En fastighets andel i en samfällighet bestäms efter vad som är ändamålsenligt och skäligt med hänsyn till omständigheterna. Denna paragraf gäller inte en samfällighetsbildning som avses i 2 eller 4 §. I paragrafen anges för vilka ändamål samt för vilka fastigheter som en samfällighet får bildas. Hänvisningen i fjärde stycket till 2 a § utgår, eftersom den paragrafen har upphävts. Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förrättningar där ansökan har inkommit till lantmäterimyndigheten före ikraftträdandet. 3.Den äldre lydelsen av 6 kap. 1 § gäller fortfarande i de fall där 6 kap. 2 a § ska gälla enligt övergångsbestämmelsen till lagen (2012:181) om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988). Lagändringen träder i kraft (punkten 1). De nya bestämmelserna ska gälla enbart i de förrättningar där ansökan har kommit in till lantmäterimyndigheten efter ikraftträdandet (punkten 2). Bestämmelserna i den tidigare upphävda 6 kap. 2 a § kan enligt den övergångsbestämmelse som utfärdades när paragrafen upphävdes bli tillämpliga i en särskild situation, nämligen vid förrättningar enligt den upphävda lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Av punkten 3 Prop. 2013/14:58 framgår att den äldre lydelsen av 6 kap. 1 §, som innehåller en hänvis- ning till den upphävda 6 kap. 2 a §, ska tillämpas även i fortsättningen i dessa särskilda situationer. Övervägandena finns i avsnitt 5. 7.2Förslaget till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) Villkor för upplåtelse av ledningsrätt m.m. 8 § Inom ett område med detaljplan eller områdesbestämmelser får en ledningsrätt inte upplåtas i strid mot planen eller bestämmelserna. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Gäller naturvårdsföreskrifter eller andra särskilda bestämmelser för bebyggande eller användning av mark än de som avses i första stycket, ska ledningsrätt upplåtas så att syftet med bestämmelserna inte motverkas. I paragrafen anges bl.a. att en upplåtelse av ledningsrätt inte får strida mot syftet med naturvårdsföreskrifter eller vissa andra särskilda bestämmelser. Paragrafens tredje till sjätte stycken upphävs. För en kommentar hänvisas till kommentaren till 3 kap. 2 § fastighetsbildningslagen (1970:988), där motsvarande ändring görs. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. 16 § I fråga om förrättning enligt denna lag tillämpas 4 kap. 1–24, 27–35 och 37– 40 §§ samt 6 kap. 6 och 7 §§ fastighetsbildningslagen (1970:988). Om en förrättning endast gäller att ett inskrivet servitut eller en inskriven nyttjanderätt som avser rätt att dra fram och behålla en ledning ska förändras till ledningsrätt, ska dock sammanträde med sakägarna hållas bara om det finns särskilda skäl för det. Vid en förrättning som avses i andra stycket får ett inskrivet servitut som avser rätt att dra fram och behålla en ledning som utgör tillbehör till en annan fastighet eller en annan inskriven tomträtt än den där ledningen finns förändras till ledningsrätt endast om det beslutas att ledningsrätten ska höra till den fastighet eller tomträtt som ledningen hör till. Om en fastighet svarar för en fordran, får ett inskrivet servitut eller en inskriven nyttjanderätt förändras till ledningsrätt endast om det finns sådana medgivanden som avses i 14 § andra stycket. Medgivande av rättsägare behövs dock inte om förändringen är väsentligen utan betydelse för rättsägaren. Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om vilka regler i fastighetsbildningslagen som ska tillämpas vid en förrättning enligt ledningsrättslagen. I andra stycket upphävs en regel som innebär att hänskjutande enligt 21 § inte behöver ske i vissa fall. Ändringen är en följd av att 21 § upphävs. I den paragrafen finns bestämmelser om att lantmäterimyndigheten i vissa fall ska hänskjuta ärenden om en upplåtelses tillåtlighet till den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet. Övervägandena finns i avsnitt 4. 19 § ska utreda förutsättningarna för upplåtelse av ledningsrätt och ombesörja de tekniska arbeten och de värderingar som behövs för att genomföra upplåtelsen. Myndigheten bör då rådgöra med sakägarna. Vid behov ska myndigheten samråda med de myndigheter som berörs av upplåtelsen. Om det är nödvändigt att det finns tillstånd till viss verksamhet för att myndigheten ska kunna bedöma om upplåtelse av ledningsrätt är tillåten och under förutsättning att det i övrigt finns förutsättningar för att genomföra upplåtelsen, får myndigheten förelägga en sakägare att ge in bevis om att ansökan om tillstånd har gjorts. Paragrafen anger hur en ledningsförrättning ska beredas. I paragrafens första stycke görs inga materiella ändringar. Andra stycket är nytt. Det anger under vilka förutsättningar som lantmäterimyndigheten kan förelägga en sakägare att ansöka om tillstånd till en viss verksamhet. Stycket innebär att lantmäterimyndigheten har möjlighet att förelägga sökanden att ansöka om tillstånd till viss verksamhet, om det är nödvändigt för att kunna bedöma om upplåtelsen ska kunna genomföras. Det som anges i författningskommentaren till 4 kap. 25 § andra stycket fastighetsbildningslagen (1970:988) gäller på motsvarande sätt även vid en ledningsförrättning. I 6–11 §§ anges de villkor som ska vara uppfyllda för att ledningsrätt ska kunna upplåtas. Flera av dessa villkor – särskilt de i 6 och 8 §§ – innebär att det kan ställas krav på att sökanden har tillstånd till den planerade verksamheten. Det kan till exempel avse förhandsbesked eller bygglov för de delar av anläggningen som är bygglovspliktiga. Vidare kan det krävas tillstånd till vattenverksamhet för att anlägga en ledning över ett vattenområde. Att ledningsrättshavaren – den som äger eller planerar att anlägga ledningen – har nödvändiga tillstånd är särskilt viktigt när det gäller bedömningen av frågan om var ledningen ska lokaliseras. Det som följer av en koncession eller har beslutats av den som har meddelat koncession ska enligt 11 § följas i förrättningen. En ledningsrättshavare kan därför inte inom ramen för förrättningen föreläggas att inhämta tillstånd i en fråga som redan har reglerats genom koncession eller genom föreskrifter från den som meddelat koncessionen. Vid en ledningsförrättning saknas det anledning att rikta ett föreläggande till annan än ledningsrättshavaren. Övervägandena finns i avsnitt 4. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förrättningar där ansökan har inkommit till lantmäterimyndigheten före ikraftträdandet eller ett förordnande som avses i 15 § första stycket har meddelats . Lagändringen träder i kraft (punkten 1). De nya bestämmelserna ska gälla i de förrättningar där ansökan har kommit in till lantmäterimyndigheten efter ikraftträdandet. I de fall då en ledningsfråga tas upp utan ansökan på förordnande av lantmäterimyn- digheten (se 15 § första stycket) gäller de nya bestämmelserna om Prop. 2013/14:58 förordnandet har meddelats efter ikraftträdandet (punkten 2). Övervägandena finns i avsnitt 5. 7.3Förslaget till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Villkor för inrättande av gemensamhetsanläggning m.m. 9 § Inom ett område med detaljplan eller områdesbestämmelser får en gemensamhetsanläggning inte inrättas i strid mot planen eller bestämmelserna. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Gäller naturvårdsföreskrifter eller andra särskilda bestämmelser för bebyggande eller användning av mark än de som avses i första stycket, ska anläggning inrättas så att syftet med bestämmelserna inte motverkas. I paragrafen anges bl.a. att en gemensamhetsanläggning inte får inrättas i strid mot syftet med naturvårdsföreskrifter eller vissa andra särskilda bestämmelser. Paragrafens tredje till sjätte stycken upphävs. För en kommentar hänvisas till kommentaren till 3 kap. 2 § fastighetsbildningslagen (1970:988), där motsvarande ändring görs. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. 21 § ska utreda förutsättningarna för anläggningen och ombesörja de tekniska arbeten och de värderingar som behövs för att inrätta anläggningen. Myndigheten bör då rådgöra med sakägarna. Vid behov ska myndigheten samråda med de myndigheter som berörs av anläggningen. Om förrättningen har begärts endast av ägaren av en fastighet som lantmäterimyndigheten bedömer inte kan tilldelas en rätt att delta i anläggningen och som inte heller helt eller till viss del ska användas till en allmän plats eller trafikanläggning som avses i 18 § första stycket, får anläggningen inte inrättas. Om det är nödvändigt att det finns tillstånd till viss verksamhet för att myndigheten ska kunna bedöma om anläggningen är tillåten och under förutsättning att det i övrigt finns förutsättningar för att inrätta anläggningen, får myndigheten förelägga en sakägare att ge in bevis om att ansökan om tillstånd har gjorts. Paragrafen anger hur en anläggningsförrättning ska beredas. I paragrafens första och andra stycken görs inga materiella ändringar. Tredje stycket är nytt. Det anger under vilka förutsättningar som lantmäterimyndigheten kan förelägga en sakägare att ansöka om tillstånd till en viss verksamhet. Stycket innebär att lantmäterimyndigheten har möjlighet att förelägga en sakägare att ansöka om tillstånd till viss verksamhet, om det är nödvändigt för att kunna bedöma om en gemensamhetsanläggning kan inrättas. Det som anges i författningskommentaren till 4 kap. 25 § andra stycket fastighetsbildningslagen (1970:988) gäller på motsvarande sätt även vid en anläggningsförrättning. 2013/14:58 I 5–11 §§ anges de villkor som ska vara uppfyllda för att en gemensamhetsanläggning ska kunna inrättas. Flera av dessa villkor – särskilt de i 8 och 9 §§ – innebär att det kan ställas krav på att sakägaren har tillstånd till den planerade verksamheten. Av kommentaren till 4 kap. 25 § andra stycket fastighetsbildningslagen framgår att möjligheten att förelägga en sakägare att inhämta tillstånd bör användas med särskild försiktighet i vissa fall. Vid anläggningsförrättningar kan sådan försiktighet vara påkallad t.ex. i fall där sakägarna inte är organiserade i en samfällighetsförening. I dessa fall finns det en risk för att ansvaret och kostnaderna för tillståndsprocessen träffar en mindre krets sakägare som hela kollektivet gynnas av förrättningen. Paragrafen är inte avsedd att förändra gällande rättstillämpning i fråga om vilka tillstånd som måste föreligga för att sådana förrättningar ska kunna genomföras. I den mån det är möjligt att låta bedömningen av någon tillståndsfråga anstå till efter fastighetsbildningen, ska något föreläggande inte utfärdas. Övervägandena finns i avsnitt 4. 30 § I fråga om fullföljd av talan mot ett beslut eller en åtgärd av lantmäterimyndigheten enligt denna lag tillämpas 15 kap. fastighetsbildningslagen (1970:988). Bestämmelserna om fastighetsbildningsbeslut ska då tillämpas på anläggningsbeslut. Mot anläggningsbeslut eller beslut om inställande av en förrättning som begärts av en hyresgästorganisation får organisationen föra talan i likhet med vad som gäller för sakägare. Mot lantmäterimyndighetens beslut enligt 4 § andra stycket och 33 a § denna lag förs talan särskilt på sätt och inom tid som anges i 15 kap. 2 § fastighetsbildningslagen. Vid tillämpning av 15 kap. 6 § fastighetsbildningslagen i ett ärende om godkännande enligt 43 § denna lag räknas tiden för överklagande för lantmäterimyndighetens beslut. Mot ett beslut om sådant godkännande får den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet och föra talan såsom mot ett anläggningsbeslut. Bestämmelserna i 15 kap. 6 § tredje stycket fastighetsbildningslagen ska tillämpas på lantmäterimyndighetens beslut om debitering av kostnader för prövning av ärenden om godkännande enligt 43 §. Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om vilka regler i fastighetsbildningslagen som ska tillämpas vid överprövning av en förrättning enligt anläggningslagen. Fjärde stycket ändras så att det uttryckligen framgår vilken eller vilka kommunala nämnder som får överklaga ett visst beslut. Ändringen är en följd av att 23 §, dit förevarande paragraf enligt hittillsvarande lydelse hänvisar, upphävs. I 23 § finns bestämmelser om att lantmäterimyndigheten i vissa fall ska hänskjuta ett ärende om tillåtligheten av inrättandet av en anläggning till den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggnadsväsendet. Verkan av ändrade förhållanden m.m. 35 § Om det inträder ändrade förhållanden som väsentligt inverkar på en fråga som tidigare behandlats och slutligt avgjorts vid en förrättning, kan frågan prövas vid en ny förrättning. Även utan att sådana förhållanden inträtt får en ny förrättning äga rum, om det har föreskrivits i det tidigare avgörandet att frågan får omprövas och har gått ut eller om det i annat fall har framkommit ett klart behov av omprövning. Vid den nya förrättningen får det inte beslutas om en sådan ändring i fråga om kretsen av fastigheter som deltar i en gemensamhetsanläggning eller en fastighets andelstal att avsevärd olägenhet uppkommer från allmän eller enskild synpunkt. Om den nya förrättningen gäller en fråga av enklare slag om en fastighets delaktighet i en samfällighet eller om ändring av en fastighets andelstal och samfälligheten förvaltas av en samfällighetsförening, företräder föreningen de delägare som inte har begärt utträde eller vars andelstal inte föreslås ändrat. Paragrafen innehåller bland annat bestämmelser om förutsättningarna för omprövning av en gemensamhetsanläggning. Paragrafens tredje stycke upphävs. Ändringen är en följd av att 23 § upphävs. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förrättningar där ansökan har inkommit till lantmäterimyndigheten före ikraftträdandet eller ett förordnande som avses i 17 § första stycket har meddelats . Lagändringen träder i kraft (punkten 1). De nya bestämmelserna ska gälla i de förrättningar där ansökan har kommit in till lantmäterimyndigheten efter ikraftträdandet. I de fall då en anläggningsfråga tas upp utan ansökan på förordnande av lantmäterimyndigheten (se 17 § första stycket) gäller de nya bestämmelserna om förordnandet har meddelats efter ikraftträdandet (punkten 2). Övervägandena finns i avsnitt 5. Sammanfattning av promemorian Ändringar i fastighetsbildningslagen m.m. (Ds 1999:42) Promemorian innehåller förslag till ändringar i fastighetsbildningslagens (1970:988) regler om förfarandet vid förrättningar. Syftet med förslagen är att göra handläggningen effektivare som rättssäkerheten höjs och reglerna blir enklare och tydligare. Den viktigaste ändringen innebär att medgivandeprövning när det gäller fastighetsbildning för ny eller befintlig bebyggelse inom ett område utanför detaljplan tas bort. När det gäller fastighetsbildning för ny bebyggelse utanför detaljplanelagt område föreslås i stället ett krav på att det skall finnas ett bygglov eller ett förhandsbesked innan fastighetsbildningen får ske. Vidare föreslås ändringar i fastighetsbildningslagens regler om kallelser och om underrättelser om beslut. Slutligen föreslås vissa konsekvensändringar i andra lagar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Lagförslagen i promemorian (Ds 1999:42) Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetsbildningslagen (1970:988)1 dels att 4 kap. 25 a § skall upphöra att gälla, dels att 4 kap. 15, 17, 18, 24 och 29 §§, 7 kap. 5 §, 14 kap. 9 §, 15 kap. 7 §, samt 16 kap. 3, 5 och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 4 kap. 10 b och 29 a §§, av följande lydelse. Inom område som inte omfattas av detaljplan får fastighetsbildning för ny bebyggelse inte ske, om inte bygglov enligt 8 kap. 1 § eller förhandsbesked enligt 8 kap. 34 § (1987:10) föreligger. Om, i fall som avses i första stycket, bygglov eller förhandsbesked saknas, får lantmäterimyndigheten förelägga sökanden att ge in bevis om att ansökan om bygglov eller förhandsbesked har gjorts. Om föreläggandet inte följs, får ansökan avvisas. 1 Omtryckt 1992:1212. Förslag till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) Härigenom föreskrivs i fråga om ledningsrättslagen (1973:1144) dels att 21 § skall upphöra att gälla, dels att 16 § skall ha följande lydelse. I fråga om förrättning enligt denna lag tillämpas 4 kap. 1–24, 27–35 och 37–40 §§ samt 6 kap. 6 och 7 §§ fastighetsbildningslagen (1970:988). Om förrättningen bara gäller att ett inskrivet servitut eller en inskriven nyttjanderätt för rätt att framdraga och bibehålla ledning dra fram och behålla en ledning skall förändras till en ledningsrätt, skall dock sammanträde med sakägarna hållas bara om särskilda sakägarna hållas bara om det finns skäl talar för det. särskilda skäl för det. hänskjutas enligt 21 § till den eller Vid förrättning som avses i andra stycket får inskrivet servitut avseende rätt att framdraga och bibehålla ledning, som utgör tillbehör till annan fastighet eller annan inskriven tomträtt än den där ledningen finns, förändras till ledningsrätt endast om därvid förordnas att ledningsrätten skall höra till den fastighet eller tomträtt till vilken ledningen hör. Svarar fastighet för fordran, får inskrivet servitut eller inskriven nyttjanderätt förändras till ledningsrätt endast om sådana medgivanden som avses i 14 § andra stycket föreligger. Medgivande av rättsägare behövs dock ej, om förändringen är väsentligen utan betydelse för honom. 1.Denna lag träder i kraft . 2.16 § i dess äldre lydelse samt 21 § skall fortfarande tillämpas vid förrättningar som har inletts före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs att 23 § anläggningslagen (1973:1149) skall upphöra att gälla vid utgången av . Paragrafen skall dock fortfarande tillämpas vid förrättningar som har inletts . Förteckning över remissinstanserna (Ds 1999:42) Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av , , , Kammarrätten i , , i län, , , i , , , , kommun, , , kommun, kommun, , , , och . har bifogat ett remissyttrande från i . Yttranden över promemorian har även avgetts av Hela skall leva! och av Fastighetsrådens och . har avstått från att yttra sig. Sammanfattning av rapporten enligt PBL och vid fastighetsbildning (2002:3) Rapporten innehåller förslag till ändringar i fastighetsbildningslagen (1970:988), ledningsrättslagen (1973:1144), anläggningslagen (1973:1149) och lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet samt i förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. Förslagen innebär att samordningen mellan fastighetsbildning och sådana tillstånd som kan krävas enligt , m.fl. lagar för den verksamhet som skall utövas inom ett område som berörs av fastighetsbildning renodlas och förtydligas. medgivandeprövning när det gäller fastighetsbildning för ny eller befintlig bebyggelse tas bort. Likaså utmönstras möjligheten att medge fastighetsbildning trots att syftet med bestämmelser om markanvändningen såsom strandskydd m.m. motverkas. ges i stället möjlighet att förelägga sakägare att inhämta tillstånd enligt andra lagar, om det är nödvändigt för att kunna avgöra fastighetsbildningsärendet. eller kommunen, skall i vissa särskilt utpekade fall ha möjlighet att begära att lantmäterimyndigheten beslutar om ett sådant föreläggande. För att uppnå bättre samordning med regler föreslås dessutom att sakägare vid förrättning i vissa fall skall ha behörighet att få fråga om vattenverksamhet prövad av miljödomstolen redan innan denne har fått sådan rådighet till vatten som avses i 2 kap. lagen med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Lagförslagen i rapporten (2002:3) Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetsbildningslagen (1970:988) dels att 4 kap. 10 a § skall upphöra att gälla, dels att 3 kap. 2 § och 4 kap. 25 a § skall ha följande lydelse. Inom område med detaljplan, fastighetsplan eller områdesbestämmelser får fastighetsbildning inte ske i strid mot planen eller bestämmelserna. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras.