prop · H003155 · 2013-05-13 00:00:00 — Av punkten 14, som motsvarar artikel 23.1 m och 23.1 k, framgår att informationsbroschyren ska innehålla uppgifter om den senaste årsberättelsen för fonden samt fondens senaste nettotillgångsvärde (NAV) alternativt det senaste marknadspriset för fondens andelar eller aktier. Dessa uppgifter kan lämnas i form av en hänvisning till var årsberättelsen eller nettotillgångsvärdet (NAV) eller marknadspriset finns tillgängliga för investerare, exempelvis på AIF-förvaltarens eller fondens webbplats. Årsberättelsen får även ingå som en del av informationsbroschyren eller som en bilaga till broschyren. Även uppgift om nettotillgångsvärdet (NAV) eller marknadspriset får anges i en bilaga. Enligt punkten 15, som motsvarar artikel 23.1 n, ska informationsbroschyren innehålla uppgifter om historisk avkastning. 2012/13:155 bara om sådana uppgifter finns tillgängliga. Om fonden är nystartad finns det av naturliga skäl inte några sådana uppgifter. Enligt andra stycket, som motsvarar artikel 23.3, behöver en AIF- förvaltare som förvaltar en fond som omfattas av ett krav på att offentliggöra ett prospekt, enbart lämna sådan information i informationsbroschyren som inte redan framgår av prospektet. Sådan information får lämnas separat eller som en kompletterande del av prospektet. I den mån informationen lämnas som en del av prospektet får förvaltaren hänvisa helt till prospektet i fråga om den information som ska lämnas i informationsbroschyren. Bestämmelsen är tillämplig för alla som omfattas av ett lagstadgat krav på att offentliggöra ett prospekt. Kravet kan följa av och rådets direktiv /71/EG av om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv /34/EG4 (prospektdirektivet), eller av nationell lagstiftning. Vilka som omfattas av krav på att offentliggöra prospekt i framgår av 2 kap. lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. Ytterligare bestämmelser om informationsbroschyrens innehåll för en specialfond finns i 12 kap. 9 §. Även andra uppgifter i informationsbroschyren som uppdateras regelbundet än nettotillgångsvärde (NAV) enligt första stycket 14 får lämnas i en bilaga till broschyren. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.1. Paragrafen, som saknar motsvarighet i AIFM-direktivet, innehåller bestämmelser om faktablad. Enligt första stycket ska AIF-förvaltare som marknadsför andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond till icke-professionella investerare i tillhandahålla ett aktuellt faktablad för fonden. Kravet gäller för alla alternativ investeringsfonder som marknadsförs i till ickeprofessionella investerare, både svenska fonder och fonder som är etablerade utomlands. Kravet gäller oavsett om AIF-förvaltaren marknadsför en fond direkt eller indirekt via ett värdepappersinstitut. Vem som är en professionell investerare respektive en icke-professionell investerare framgår av 1 kap. 11 § 21. Andra och tredje styckena motsvarar 4 kap. 16 a § andra och tredje styckena lagen om värdepappersfonder. I fjärde stycket anges att fondens rättsliga ställning ska framgå av faktabladet. Detta innebär att det bl. a ska anges huruvida fonden kan förvärva rättigheter eller ta på sig skyldigheter eller om andels- eller aktieägarna svarar för förpliktelser som avser fonden. I 12 kap. 1 § finns bestämmelser om specialfonders rättsliga ställning. Övervägandena finns i avsnitten 8.4 och 13.2.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet i AIFM-direktivet, innehåller bestämmelser om hur information om alternativa investeringsfonder som 4 EUT L 345, 31.12.2003, s. 64 (Celex 32003L0071). marknadsförs till icke-professionella investerare i ska tillhandahållas. Av första stycket, som motsvaras av 4 kap. 20 § första stycket lagen om värdepappersfonder framgår att informationsbroschyren och faktabladet på begäran kostnadsfritt ska tillhandahållas den som avser att köpa aktier eller andelar i en sådan alternativ investeringsfond. Informationen kan tillhandahållas elektroniskt eller på annat sätt. Den som avser att investera i en sådan fond ska dessutom utan begäran tillhandahållas faktabladet innan avtal ingås. För de fall där aktier eller andelar distribueras av mellanhänder, värdepappersinstitut eller försäkringsförmedlare, ansvarar dock mellanhanden för tillhandahållande av faktablad, på det sätt som framgår av 8 kap. 22 a § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Den bestämmelsen gäller även för försäkringsförmedlare på grund av hänvisningen i 5 kap. 4 § lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. Enligt andra stycket, som motsvarar 4 kap. 20 § andra stycket lagen om värdepappersfonder, ska det av marknadsföringsmaterial avseende fonden framgå att det finns ett faktablad och en informationsbroschyr och var dessa finns att tillgå. Tredje stycket innebär att om information inte lämnas ska marknadsföringslagen tillämpas på motsvarande sätt som när information om en värdepappersfond inte har lämnats enligt 4 kap. 20 § tredje stycket lagen om värdepappersfonder. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.2. Paragrafen genomför artikel 22.1 i AIFM-direktivet. Av första stycket framgår att en AIF-förvaltare ska tillhandahålla en årsberättelse för EES-baserade alternativa investeringsfonder som förvaltaren förvaltar och för alternativa investeringsfonder som förvaltaren marknadsför inom EES. En årsberättelse ska således tillhandahållas för alla EES-baserade fonder som en AIF-förvaltare förvaltar, oavsett om fonderna marknadsförs inom EES eller inte. Om en fond marknadsförs inom EES ska AIF-förvaltaren alltid tillhandahålla en årsberättelse. Att AIF-förvaltaren är skyldig att tillhandahålla en årsberättelse innebär att förvaltaren ska hålla årsberättelsen tillgänglig för den som önskar ta del av den. Årsberättelsen kan hållas tillgänglig elektroniskt eller på annat sätt. Att en årsberättelse ska tillhandahållas av AIF-förvaltaren innefattar även en skyldighet för denne att upprätta en årsberättelse, som uppfyller kraven i förevarande lag, om fonden inte har upprättat en årsberättelse eller om årsberättelsen inte uppfyller kraven i lagen. Enligt andra stycket ska årsberättelsen lämnas till fondens investerare på begäran. Informationen kan lämnas elektroniskt eller på annat sätt. Årsberättelsen ska också göras tillgänglig för och den behöriga myndigheten i fondens hemland, om det inte är . Årsberättelsen kan göras tillgänglig för behöriga myndigheter på olika sätt, exempelvis genom publicering på AIF-förvaltarens webbplats eller genom att årsberättelsen på begäran ges in till myndigheten. Av tredje stycket framgår att en förvaltare av en fond som är skyldig att offentliggöra en årsredovisning i enlighet med och 2012/13:155 rådets direktiv /109/EG av om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG5 (öppenhetsdirektivet), bara behöver lämna sådan information som anges i 3 § som inte redan framgår av den offentliggjorda årsredovisningen. Informationen kan lämnas separat eller som en kompletterande del av årsredovisningen. Reglerna i öppenhetsdirektivet om offentliggörande av årsredovisning har genomförts i svensk rätt i 16 och 17 kap. lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Av 16 kap. 1 3 §§ nämnda lag framgår vilka emittenter som omfattas av skyldigheten att offentliggöra en årsredovisning enligt den lagen. Sådana emittenter ska enligt 16 kap. 4 § samma lag offentliggöra sin årsredovisning och senast efter räkenskapsårets utgång. Bestämmelser om offentliggörande av årsredovisning finns även i 6 kap. 2 § bokföringslagen (1999:1078) samt 8 kap. 3 § årsredovisningslagen (1995:1554). De bestämmelserna avser dock inte offentliggörande i enlighet med öppenhetsdirektivet. Ytterligare bestämmelser om årsberättelse och halvårsredogörelse för specialfonder finns i 12 kap. 10 och 11 §§. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. Paragrafen genomför artikel 22.2 a22.2 d och 22.3 första stycket i AIFM-direktivet. I första stycket anges vilka delar som årsberättelsen ska innehålla. Enligt punkterna 13 ska det för en alternativ investeringsfond upprättas en resultaträkning, en balansräkning eller annan redovisning av tillgångar och skulder och en verksamhetsberättelse. Detaljerade regler om principer för årsberättelsen, innehåll i resultat- och balansräkningar samt verksamhetsberättelse finns i kommissionens delegerade förordning (artiklarna 102106). Fonder som omfattas av krav på att upprätta årsredovisning i enlighet med det fjärde bolagsrättsliga direktivet (78/660/EEG)6 ska även följa reglerna i det direktivet. Det direktivet har i svensk rätt genomförts i årsredovisningslagen (1995:1554). Enligt punkten 4 ska årsberättelsen innehålla information om väsentliga förändringar i fråga om de uppgifter som ska lämnas i informationsbroschyren för fonden i enlighet med 1 §. Vad som utgör en väsentlig förändring framgår av kommissionens delegerade förordning (artikel 106). Enligt punkten 5 ska årsberättelsen innehålla information om ersättningar. Innehållet i den information som ska lämnas om ersättningar regleras i 6 §. Av andra stycket framgår vad som gäller för sammanställningen av uppgifter om räkenskaper i årsberättelsen. Enligt punkten 1 ska bestämmelser om redovisning i fondens hemland tillämpas vid upprättandet av räkenskapsinformationen i årsberättelsen. För fonder som är etablerade i och tillämpar årsredovisningslagen gäller bestämmelserna i den 5EUT L 390, 31.12.2004, s. 38 (Celex 32004L0109). 6Rådets fjärde direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (EGT L 222, , s. 1, Celex 31978L0660). Specialfonder omfattas inte av kravet på visning enligt årsredovisningslagen. 15 kap. 2 § förevarande lag får regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer meddela föreskrifter om principerna för hur resultat- och balansräkning för en specialfond ska upprättas samt om den information som verksamhetsberättelsen ska innehålla. För fonder etablerade utanför gäller tillämpliga redovisningsregler i fondens hemland eller, om fonden är etablerad i ett land utanför EES, de redovisningsregler som är tillämpliga i det landet. Enligt punkten 2 ska fondens bolagsordning, fondbestämmelser eller motsvarande regelverk tillämpas vid upprättande av räkenskapsinformationen i årsberättelsen. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. Paragrafen genomför artikel 22.2 e och 22.2 f i AIFM-direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om den information om ersätt- ningar som ska lämnas i årsberättelsen i enlighet med 5 § första stycket 5. Enligt första stycket 1 ska det sammanlagda beloppet för ersättningar till AIF-förvaltarens anställda lämnas, uppdelat på fasta och rörliga ersättningar. Uppgifter om antalet ersättningsmottagare i dessa båda kategorier ska också lämnas. Enligt punkten 2 ska det sammanlagda ersättningsbeloppet till AIF-förvaltarens verkställande ledning respektive anställda som väsentligt påverkar den alternativa investeringsfondens riskprofil lämnas. Liknande krav på information om ersättningar gäller även för andra finansiella företag. För kreditinstitut och värdepappersbolag gäller exempelvis bestämmelserna om information om ersättningssystem i 11 kap. föreskrifter (FFFS 2007:5) om offentliggörande av information om kapitaltäckning och riskhantering. Enligt andra stycket ska information lämnas om fonden betalat ut särskilda vinstandelar . Begreppet särskild vinstandel definieras i 1 kap. 11 § 26. Detaljerade regler om information om ersättningar finns i kommissionens delegerade förordning (artikel 107). Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. Paragrafen genomför artikel 22.3 andra och tredje styckena i AIFM- direktivet. Enligt första stycket ska räkenskapsinformationen i årsberättelsen granskas av den alternativa investeringsfondens revisorer. Om någon revisor inte är utsedd för fonden, vilket exempelvis är fallet för specialfonder, ska AIF-förvaltarens revisorer granska räkenskaperna. Granskningen ska utföras av en revisor med behörighet i enlighet med direktiv /43/EG7 (revisorsdirektivet). Revisorsdirektivet har genomförts i 7 och rådets direktiv /43/EG av om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 2012/13:155 svensk rätt genom bestämmelser i revisorslagen (2001:883). Revisionsberättelsen ska återges i sin helhet i årsberättelsen. I andra stycket finns ett undantag för fonder som är etablerade utanför EES och som marknadsförs inom EES. Årsberättelsen i sådana fonder får granskas i enlighet med de internationella revisionsstandarder som är tillämpliga i det land där fonden är etablerad. Med internationella revisionsstandarder avses de som antagits av International (IFAC:s) organ IAASB (International Auditing and ). Dessa standarder är även tillämpliga för revision inom EU. Standarderna omfattar bl.a. en beskrivning av målet med den oberoende revisionen, dess omfattning, hur den ska utföras och de bedömningar som ska göras av revisorn. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.4. Paragrafen genomför artikel 23.2 i AIFM-direktivet. Ett förvaringsinstitut får under de omständigheter som anges i 9 kap. 20 § genom avtal friskriva sig från ansvar när det gäller förlust av en alternativ investeringsfonds finansiella instrument som depåförvaras av en tredje part till vilken den funktionen delegerats. Enligt första stycket är en AIF-förvaltare skyldig att informera investerare innan de investerar i en fond om fondens förvaringsinstitut genom avtal friskrivit sig från ansvar. Andra stycket innebär att AIF-förvaltaren är skyldig att informera investerarna i fonden så snart det skett en förändring när det gäller förvaringsinstitutets ansvar avseende fonden. Informationen får lämnas till investerarna på elektronisk väg. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.6. Paragrafen genomför artikel 23.4 i AIFM-direktivet. En AIF-förvaltare av EES-baserade alternativa investeringsfonder eller alternativa investeringsfonder som marknadsförs inom EES är skyldig att regelbundet lämna den information som anges i paragrafen till investerarna i sådana fonder. Detaljerade regler om innehållet i informationen finns i kommissionens delegerade förordning (artikel 108). Övervägandena finns i avsnitt 13.2.5. Paragrafen genomför artikel 23.5 i AIFM-direktivet. För alternativa investeringsfonder som använder finansiell hävstång och som antingen är EES-baserade eller marknadsförs inom EES, ska AIF-förvaltaren regelbundet lämna den information som anges i paragrafen till investerarna. Finansiell hävstång definieras i 1 kap. 11 § 7. 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /253/EEG (EUT L 157, , s. 87, Celex 32006L0043). Detaljerade regler om innehållet i informationen finns i kommissionens Prop. 2012/13:155 delegerade förordning (artikel 109). Övervägandena finns i avsnitt 13.2.5. 11 kap. Särskilt om förvärv av onoterade företag och emittenter Paragrafen genomför artikel 26.1 och 26.5 förstatredje styckena i AIFM-direktivet. I första stycket anges vad som avses med kontroll över ett onoterat företag och vilka aktier som ska ingå i den beräkning som ska göras för att fastställa om en alternativ investeringsfond har kontroll över ett sådant företag. definieras i 1 kap. 11 § 19. Bestämmelserna i förevarande kapitel är således tillämpliga i fråga om innehav i onoterade företag med säte i ett land inom EES och vars aktier inte är upptagna till handel på en reglerad marknad. Reglerad marknad definieras i 1 kap. 11 § 22. Av andra stycket framgår vilka aktier som ska ingå i den beräkning som ska göras för att fastställa om en alternativ investeringsfond har kontroll över ett onoterat företag. Om flera fonder innehar aktier i företaget ska dessa räknas ihop om det finns en överenskommelse avseende kontrollen av företaget, dvs. ett avtal eller annan överenskommelse om utövandet av rösträtten. Enligt punkten 1 gäller detta alternativa investeringsfonder som förvaltas av samma AIF-förvaltare (artikel 26.1 a i AIFM-direktivet). Enligt punkten 2 gäller detta även fonder som förvaltas av olika AIF-förvaltare (artikel 26.1 b i AIFM- direktivet). Om en fond har kontroll över ett annat företag ska också aktier som ägs av det företaget tas med i beräkningen enligt punkten 3 (artikel 26.5 andra stycket a i AIFM-direktivet). Slutligen ska även aktier som innehas av någon annan i eget namn men som agerar för fondens räkning eller för ett företag som kontrolleras av fonden tas med i beräkningen enligt punkten 4 (artikel 26.5 andra stycket b i AIFM-direktivet). Den sistnämnda situationen kan föreligga om aktier i någon jurisdiktion kontoförs så att t.ex. en depåhållare står som aktieägare i motsvarigheten till aktieägarregistret men enligt avtal gör det för fondens räkning eller för ett företag som kontrolleras av fonden. Enligt tredje stycket ska beräkningen göras med utgångspunkt i alla aktier som företaget har gett ut. Detta innebär t.ex. att om ett aktiebolag innehar egna aktier för vilka bolaget då inte kan utöva någon rösträtt på bolagsstämman enligt 7 kap. 7 § aktiebolagslagen (2005:551) ska även dessa aktier tas med i beräkningen av det antal aktier som bolaget har gett ut (artikel 26.5 tredje stycket i AIFM-direktivet). Av fjärde stycket framgår att innebörden av begreppet kontroll som det anges i paragrafen enbart gäller för tillämpningen av 11 kap. (artikel 26.5 första stycket i AIFM-direktivet). Övervägandena finns i avsnitt 14.2. Paragrafen genomför artikel 26.5 fjärde stycket i AIFM-direktivet. I första stycket anges vad som avses med kontroll över en emittent. Emittent definieras i 1 kap. 11 § 4. Bestämmelserna i förevarande kapitel som avser innehav i emittenter är således tillämpliga i fråga om företag med säte i ett land inom EES och vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad. Reglerad marknad definieras i 1 kap. 11 § 22. I fråga om en emittent som har sitt säte i avses med kontroll ett aktieinnehav som representerar minst tre tiondelar av röstetalet för samtliga aktier i emittenten. Det är samma andel av röstetalet som innebär att förvärvaren av aktier i en emittent måste göra ett offentligt erbjudande till övriga aktieägare i företaget om att förvärva deras aktier enligt 3 kap. 1 § lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden. Det är genom den bestämmelsen som reglerna i artikel 5.3 i direktiv /25/EG om uppköpserbjudanden8 har genomförts i svensk rätt. Enligt AIFM-direktivet ska de nationella bestämmelser som genomför de reglerna användas vid bestämningen av vad som avses med kontroll över en emittent med säte här i landet. Enligt andra stycket ska vad som avses med kontroll över en emittent med säte i ett annat land bestämmas enligt de regler som gäller i det landet. Det regler som avses är dem som i det landet genomför artikel 5.3 i direktiv /25/EG. Av tredje stycket framgår att innebörden av begreppet kontroll som det anges i paragrafen enbart gäller för tillämpningen av 11 kap. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. Paragrafen genomför artikel 26.2 i AIFM-direktivet. Innehav i vissa slags företag undantas från bestämmelserna om kontroll över onoterade företag i kapitlet. Undantaget i punkten 1 avser små och medelstora företag som de definieras i kommissionens rekommendation 2003/361/EG. Enligt artikel 2.1 i bilagan till rekommendationen avses företag som sysselsätter färre än 250 personer och vars årsomsättning inte överstiger eller vars balansomslutning inte överstiger . Undantaget i punkten 2 avser specialföretag vars syfte är att förvärva, inneha eller administrera fastigheter. I AIFM-direktivet finns det inte någon definition av sådana företag. Vad som avses torde vara sådana företag som har bildats enbart med något eller några av dessa syften och som inte driver någon ytterligare verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. Paragrafen genomför artiklarna 26.3 och 27.1 i AIFM-direktivet. En AIF-förvaltare är skyldig att underrätta om förvärv eller avyttringar som medför att innehavet hos en alternativ 8 och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden (EUT L 142, 30.4.2004, s. 12, Celex 32004L0025). investeringsfond uppnår, överstiger eller faller under något av de angivna tröskelvärdena. Underrättelseskyldigheten gäller vid både ökning och minskning av aktieinnehav som medför att ett tröskelvärde uppnås eller passeras. Vid beräkning av om underrättelseskyldighet föreligger ska enbart innehavet hos en enskild fond beaktas. Underrättelseskyldigheten enligt bestämmelsen skiljer sig på så sätt åt från den underrättelseskyldighet som gäller när en fond uppnår kontroll över ett onoterat företag då även aktieinnehav hos andra fonder i vissa fall ska beaktas (jfr 1 och 3 §§). Bestämmelser om inom vilken tid en underrättelse ska skickas finns i 6 §. Av dessa följer att AIF-förvaltaren ska skicka underrättelsen och senast från den dag då den händelse som har medfört underrättelseskyldighet inträffade. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Paragrafen genomför artikel 27.227.4 i AIFM-direktivet. Enligt första stycket ska en AIF-förvaltare underrätta , det onoterade företaget och företagets kända aktieägare när en alternativ investeringsfond som förvaltas av förvaltaren har uppnått kontroll över ett sådant företag. Vad som avses med kontroll och vilka aktier som ska ingå i en beräkning för att fastställa om en fond har kontroll över ett onoterat företag framgår av 1 §. Med kända aktieägare avses aktieägare vars namn och adresser är tillgängliga för AIF- förvaltaren eller kan göras tillgängliga av det onoterade företaget eller som förvaltaren kan få tillgång till genom ett register (artikel 27.2 b i AIFM-direktivet). Uppgifter om aktieägare i svenska aktiebolag kan vanligtvis fås genom aktieboken (5 kap. 10 och 19 §§ aktiebolagslagen [2005:551]). Samtliga aktieägare vars namn och adress framgår av aktieboken i ett onoterat företag bör anses som kända aktieägare. AIF- förvaltaren ska därmed underrätta dem när en alternativ investeringsfond har uppnått kontroll över företaget. Av andra stycket, som motsvarar artikel 27.3 i AIFM-direktivet, framgår vad underrättelsen ska innehålla. Underrättelsen ska innehålla uppgifter om det röstetal som kontrolleras av en alternativ investeringsfond efter det att kontrollen över företaget har uppnåtts. Vidare ska underrättelsen innehålla uppgifter om hur de förvärv som medfört att kontroll uppnåtts har skett. Av dessa uppgifter ska det framgå vilka olika aktieägare det är som innehar aktierna samt varje fysisk eller juridisk person som har rätt att utöva rösträtten för deras räkning och även eventuella kedjor av företag genom vilka rösträtten faktiskt innehas. De uppgifter som det är fråga om bör i stor utsträckning avse de förhållanden som ska beaktas vid en beräkning av om huruvida en fond ska anses ha kontroll över ett onoterat företag enligt bestämmelserna i 1 § andra stycket, se författningskommentaren till 1 §. Av underrättelsen ska det även framgå vilket datum som kontrollen uppnåddes. I underrättelse till ett onoterat företag ska AIF-förvaltaren även begära att styrelsen, utan onödigt dröjsmål, informerar arbetstagarrepresentanter eller de anställda om att fonden har uppnått kontroll över företaget och även lämnar de uppgifter som avses i andra stycket. 2012/13:155 tanter definieras i 1 kap. 11 § 1. I artikel 2 e i och rådets direktiv /14/EG av om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen9 avses med arbetstagarrepresentanter företrädare för arbetstagare enligt definitionen i nationell lagstiftning och nationell praxis. Den modell som gäller i innebär att den kollektivavtalsbärande arbetstagarorganisationen är den huvudsakliga arbetstagarrepresentanten. I tidigare lagstiftningsärenden har regeringen uttalat att det är tillräckligt och lämpligt att den kollektivavtalsbärande organisationen representerar samtliga arbetstagare (se prop. 2004/05:148 s. 12).