prop · H1031d6 · 2013-09-18 00:00:00 — Det handlar om såväl offentliga aktörer som delar av det civila samhället. En del av dem som döms till fängelse i har sin hemvist i andra länder. Likaså förekommer det att personer som har sin hemvist i döms till fängelse i något annat land. I syfte att öka möjligheterna till social återanpassning för personer som döms i ett annat land än där de har sin hemvist avser regeringen att ta initiativ till nya regler som gör det lättare för 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 dessa personer att verkställa straffet i sitt hemland. 2.4.4Tidiga och tydliga insatser mot ungas brottslighet Tonåren är generellt den mest brottsaktiva perioden i livet. Även om både pojkar och flickor begår brott är pojkar tydligt överrepresenterade. Många unga begår brott enstaka gånger utan att fastna i kriminalitet. En del fortsätter dock med upprepad och inte sällan allt allvarligare kriminalitet. Det innebär att en liten grupp unga står för en relativt stor del av ungdomsbrottsligheten. Att minska nyrekryteringen till denna brottsaktiva grupp är en angelägen uppgift för samhället. Undersökningar från tyder på att brottsbenägenheten bland unga har minskat något . Enligt dessa undersökningar är det allt färre av landets 15-åringar som begår brott. Denna utveckling kan hänga samman med vissa förändringar i ungdomars livsstil. Attityderna till brott tycks ha blivit allt mindre tillåtande bland de unga. Att de stora barnkullarna som föddes har passerat de mest brottsaktiva ungdomsåren kan också minska belastningen på vissa delar av rättsväsendets verksamhet. går dessa in i en ny fas . De som fortsätter med kriminalitet vid denna ålder begår i större utsträckning grövre brott som kan kräva mer ingripande åtgärder. Trots att vissa positiva utvecklingstrender kan urskiljas avseende ungas brottslighet är det fortfarande alltför många unga som hamnar i kriminalitet. Ju tidigare och tydligare samhället vidtar åtgärder när unga är på väg i fel riktning desto större är möjligheten att bryta den negativa utvecklingen. Dessa möjligheter måste samhället ta tillvara. Få uppgifter är mer angelägna än att förebygga brott och minimera återfall i brott bland unga. Med tidiga och tydliga åtgärder finns möjligheter att motverka morgondagens problem. Viktigt med en snabb och tydlig reaktion mot ungas brottslighet När ungdomar är inblandade i brott är det särskilt viktigt med en snabb och tydlig reaktion från samhället. Många unga vittnar om att de upplever att insatserna kommer . ändrades lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare så att polisen i större utsträckning fick befogenhet att utreda brott begångna av barn . Sådana utredningar sänder tydliga signaler om att samhället tar brottslighet bland unga på stort allvar. Det ger också bättre underlag för att kunna sätta in adekvata åtgärder i förhållande till unga som är på väg att utvecklas i negativ riktning. Eftersom lagändringen har varit i kraft har regeringen gett i uppdrag att utvärdera resultatet. Utvärderingen ska bland annat ge en bild av i vilken utsträckning ändringarna lett till att fler brott begångna av unga utreds, om tillämpningen av reglerna blivit mer enhetlig, om det finns anledning att utreda fler brott där unga är misstänkta och i vilken utsträckning den unges föräldrar närvarar vid förhör. För straffmyndiga ungdomar som begår brott är det viktigt att kopplingen mellan brottet och samhällets reaktion är tydlig. Det kräver en snabb handläggning av ungdomsärenden. Med en snabb handläggning ökar även möjligheterna att klara upp brotten. har regeringen ställt allt högre krav på att handläggningen av ungdomsmål ska snabbas upp. Genomströmningstiderna har också blivit kortare men det finns fortfarande utrymme för ytterligare förbättringar. På uppdrag av regeringen har en utredare sett över de lagstadgade tidsfrister som gäller när barn och unga är misstänkta eller målsägande. Utredarens förslag bereds nu vidare inom . pågår också ett arbete med att ytterligare stärka vissa av ungdomspåföljderna. Bland annat övervägs förbättringar av verkställigheten av ungdomstjänst och ungdomsvård. En allt mer utvecklad samverkan När unga fastnar i kriminalitet är det ofta en del av en större problembild med exempelvis ogiltig frånvaro från skolan och missbruk av alkohol eller narkotika. Föräldrar har huvudansvaret för att barn inte begår brott men det är viktigt att familjen har tillgång till olika former av stöd som den kan behöva. Det är vidare viktigt att de aktörer som möter och identifierar ungdomar med olika problem, exempelvis skola, hälso- och sjukvård, socialtjänst och polis samordnar sina insatser och ser till helheten. Förutsättningarna för att vända en negativ utveckling ökar om de unga möts av konsekventa och samordnade åtgärder på flera områden. I dessa avseenden har samhället inte råd att misslyckas. För ungdomar vars negativa utveckling har gått så långt att de bedöms ha en risk för långvarig och allvarlig kriminalitet behöver samhället agera med särskild kraft. Det är också bland dessa ungdomar som den organiserade brottsligheten har sin rekryteringsbas. I syfte att förstärka insatserna för denna grupp tog regeringen initiativ till en pilotverksamhet med sociala insatsgrupper. Inom ramen för dessa har polis, socialtjänst och andra aktörer som kan stödja och vidta åtgärder kring unga med allvarlig problematik samlats runt varje enskilt fall och samordnat sina insatser. Arbetet har gått ut på att stärka hela det sociala skyddsnätet kring den unga personen i skolan eller på arbetet och . Tillsammans med den unge har aktörerna gemensamt avgjort hur situationen bäst kan hanteras. Arbetssättet har varit framgångsrikt. Flera av de ungdomar som har haft stöd från en social insatsgrupp har minskat eller totalt upphört med sina kriminella aktiviteter. För att stimulera till fortsatt spridning och utveckling av detta arbetssätt har regeringen gett i uppdrag att aktivt stödja arbetet med sociala insatsgrupper. För att underlätta informationsutbytet mellan polis och socialtjänst om unga personer i riskzon för kriminalitet har även lagstiftningen anpassats genom att en ny sekretessbrytande bestämmelse införts. Bestämmelsen gäller uppgifter som rör personer som inte fyllt och där det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den unge kommer att utöva brottslig verksamhet. Uppgifter får endast lämnas om de kan antas bidra till att förhindra att den unge begår brott. En uppgift får aldrig lämnas om det med hänsyn till planerade eller pågående insatser för den unge eller av andra särskilda skäl skulle vara olämpligt. Polisen har med stöd av polislagen tillfälligt fått omhänderta den som kan antas vara under och som anträffas under förhållanden som uppenbarligen innebär en överhängande och allvarlig risk för den unges hälsa eller utveckling. Genom en lagändring har det klargjorts att ett sådant omhändertagande även kan ske i brottsförebyggande syfte för att skydda en ung- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 dom från att själv involveras i brottslig verksamhet. Erfarenhetsutbyte för handläggning av ungdomsmål i domstol För unga brottsoffer, vittnen och tilltalade är det inte alltid lätt att fullt ut förstå och ta till sig vad som händer i rättsprocessen. Inte minst kan en rättegång upplevas som både obehaglig och svårbegriplig. Domstolarna arbetar på olika sätt med ungdomsmålen. Vissa tingsrätter har särskilt specialiserad personal eller särskilda enheter som arbetar med ungdomsmål. Andra har infört fasta schemalagda huvudförhandlingsdagar för sådana mål, vilket underlättar både domstolens och åklagarnas planering. Några har utvecklat ordföranderollen och arbetat särskilt med bemötandefrågor. har haft i uppdrag att skapa förutsättningar för ett regelbundet erfarenhetsutbyte mellan domstolarna i frågor som rör inre organisationsformer och arbetsmetoder. Det är viktigt att detta erfarenhetsutbyte fortsätter. Kriminalvården har en viktig roll För de unga vars brottslighet har gått så långt att de döms till kriminalvårdspåföljd är det angeläget att Kriminalvården bedriver ett intensivt arbete för att vända den negativa utvecklingen. Att vidta åtgärder under verkställigheten som bidrar till att minska återfallen i brott är en av Kriminalvårdens viktigaste uppgifter. För att förstärka det återfallsförebyggande arbetet för unga har regeringen gett Kriminalvården i uppdrag att genomföra en särskild satsning på åtgärder som kan leda till att unga dömda efter verkställigheten är bättre rustade för ett liv utan kriminalitet och missbruk. Åtgärderna ska bland annat innefatta insatser under verkställigheten som syftar till att förbättra unga dömdas förutsättningar på arbetsmarknaden. 2.4.5Brottsdrabbades behov i fokus Att minska brottsligheten så att färre drabbas av brott är det bästa sättet att öka tryggheten. De som ändå drabbas av brott ska få stöd och hjälp till upprättelse. Att rättsväsendet lyckas med sina 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 huvuduppgifter, det vill säga att utreda brott, gripa misstänkta och döma de skyldiga, är en del av denna upprättelse. Det är också viktigt att personer som har anmält att de blivit utsatta för brott får adekvat information om hur rättsprocessen går till, om möjligheterna att få stöd och hjälp samt om vad som sker i det enskilda ärendet. Inom bland annat polisen pågår ett arbete för att förbättra informationen till brottsoffer. Rättssystemet är i stor utsträckning beroende av att de som drabbas av brott har förtroende för rättsväsendet så att de anmäler brotten och medverkar i utredningarna. Rättsprocessen upplevs av många brottsdrabbade som påfrestande. För att de drabbade ska kunna känna sig trygga att berätta vad de har varit med om och orka fullfölja rättsprocessen måste rättsväsendets myndigheter bemöta de drabbade med professionalism och medkännande. Det kräver medvetenhet om brottsdrabbades behov och reaktioner. Ett sådant förhållningssätt är lika angeläget vid bemötande av vittnen till brott. Utan målsägandes och vittnens utsagor är det ofta mycket svårt att nå framgång i rättsprocesserna. Personer som har svårt att ta tillvara sina rättigheter kan vara särskilt sårbara om de utsätts för brott och kräver därför rättsväsendets särskilda uppmärksamhet. Det gäller till exempel unga eller äldre personer, personer med funktionsnedsättning och personer som inte behärskar svenska. För att förbättra förutsättningarna för personer med funktionshinder har flera av rättsväsendets myndigheter fått i uppdrag att arbeta med de frågor som har slagits fast i regeringens strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken. Brottsdrabbade barn och ungdomar är i stor utsträckning beroende av vuxna som förstår och agerar. De brottsdrabbade måste snabbt få stöd och hjälp att hantera situationen. Mot denna bakgrund har fått i uppdrag att i samverkan med ta fram och anpassa information om skydd och stöd direkt riktad till barn och unga som brottsoffer, inklusive barn som har bevittnat våld. Polis och åklagare har en viktig roll i att uppmärksamma barn som har bevittnat våld och andra övergrepp i nära relationer. För att dessa barn i högre grad ska synliggöras i förundersökningar har i uppdrag att genomföra utbildningsinsatser riktade till berörda yrkesgrupper. na kan dessa barns möjligheter att få brottsskadeersättning samt annat stöd och skydd förbättras. Ekonomisk ersättning är en viktig del i samhällets arbete för att minska skadeverkningarna av brott och hjälpa brottsdrabbade som inte får ersättning på annat sätt att få ekonomisk återupprättelse. En särskild utredare har haft regeringens uppdrag att se över brottsskadelagen för att undersöka hur systemet med brottsskadeersättning kan förbättras. I utredningens betänkande lämnas bland annat flera förslag på hur rätten till brottsskadeersättning kan stärkas och hur återbetalningsgraden från gärningspersonen ska öka. Regeringen har för avsikt att behandla frågorna i en proposition . Fortsatta och förstärkta insatser för att motverka våld i nära relationer Att utsättas för våld är en av de största frihetsinskränkningarna en människa kan uppleva. Våld mot närstående slår särskilt hårt mot de drabbade, som kan känna sig trygga i sin relation eller i sitt hem. Känslan av oro och utsatthet blir mycket påtaglig. Alltför många människors vardag i präglas av våld. Kunskapen om hur många som drabbas av våld i nära relationer är dock begränsad. För att få en bättre bild av problemets omfattning och karaktär har i uppdrag att genomföra en särskild kartläggning av våld i nära relationer. Regeringen har vidtagit åtgärder för att förbättra situationen för personer som har drabbats av våld i nära relationer. En rad åtgärder ingick i den handlingsplan som regeringen under förra mandatperioden genomförde för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck och våld i samkönade relationer. Även om många åtgärder har genomförts och mycket har förbättrats är det nödvändigt med fortsatta insatser. Handlingsplanen följs därför upp med nya åtgärder under innevarande mandatperiod. Regeringen har också tillsatt en nationell samordnare, som har i uppdrag att åstadkomma en kraftsamling mot våld i nära relationer. Inom ramen för uppdraget ska samordnaren särskilt överväga hur förebyggande insatser mot detta våld kan utvecklas och genomföras. Den nationella samordnaren ska bland annat även överväga hur skyddet för och stödet till brottsoffren kan utvecklas och i detta sammanhang särskilt överväga hur kvinnojourers och andra berörda ideella organisationers verksamhet kan förstärkas. Uppdraget ska slutredovisas . De ideella organisationerna utför ett mycket viktigt och angeläget arbete, som utgör ett betydelsefullt komplement till de kommunala verksamheterna. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att stärka frivilligorganisationerna. Regeringen bedömer emellertid att bidraget till organisationer som arbetar med att motverka mäns våld mot kvinnor behöver förstärkas och beräknar i denna proposition en permanent ökning av statsbidraget med . Vidare har en utredare lämnat förslag i fråga om skydd av personuppgifter i syfte att höja skyddsnivån för personer som riskerar att utsättas för brott. Förslagen bereds inom . För att utveckla arbetet mot våld i nära relationer behöver samarbetet mellan rättsväsendets myndigheter liksom samarbetet mellan dessa och andra samhällsaktörer stärkas. Det är viktigt att olika uppdrag, regelverk och arbetsrutiner inte hindrar ett fördjupat samarbete. För att öka förutsättningarna för ett bättre samarbete samlade regeringen och den nationella samordnaren cheferna för 14 berörda myndigheter samt Kommuner och Landsting. En ökad samsyn kring hur våld i nära relationer bäst ska förebyggas och bekämpas skapar bättre förutsättningar för samarbete och därmed förbättrade möjligheter att nå goda resultat. Det är viktigt att den diskussion som har inletts på strategisk nivå fortsätter. Under den förra mandatperioden genomfördes ändringar i kontaktförbudslagstiftningen, som syftar till att förbättra skyddet för den som riskerar att utsättas för eller har utsatts för våld, hot eller trakasserier. För att bedöma effekterna av dessa förändringar har regeringen gett i uppdrag att utvärdera reformen. Vidare har regeringen i en proposition till föreslagit ändringar i lagen om kontaktförbud. Förslaget innebär att den risk för brott som krävs för att ett kontaktförbud avseende gemensam bostad ska få meddelas inte längre behöver vara påtaglig. Möjligheterna att använda ett sådant förbud för att förebygga brott i nära relationer kommer därmed att öka. Dessutom bereds frågan om tillträde till konvention om förebyggande och 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet. 2.4.6Skydd för den personliga integriteten Respekten för enskildas personliga integritet är grundläggande i en demokrati. Skyddet för den personliga integriteten måste emellertid vägas mot andra berättigade intressen i samhället, till exempel yttrandefrihet, ett tryggt och säkert rättssamhälle och en effektiv förvaltning. har frågor som rör skyddet för den personliga integriteten fått förhållandevis stort utrymme i den allmänna debatten. Enskildas användning av internet har ökat stadigt och alla myndigheter och företag använder informationsteknik. Mot bakgrund av denna samhälls- och teknikutveckling har regeringen för avsikt att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté på området. 2.5.1Samlad bedömning av rättsväsendets resultat Även om kvantitativa indikatorer inte ger någon fullständig bild av rättsväsendets omfattande och i många avseenden komplexa verksamhet kan de tillföra relevant information när det gäller att analysera hur verksamheterna utvecklas inom vissa för rättsväsendet centrala områden. Att minska brottsligheten och öka tryggheten är de övergripande målen för kriminalpolitiken och centrala mål för de brottsbekämpande myndigheterna. Eftersom endast en del av de brott som begås kommer till rättsväsendets kännedom är inte den anmälda brottsligheten någon heltäckande indikator på hur brottsligheten utvecklas. Ett viktigt komplement till anmälningsstatistiken är så kallade offerundersökningar. I sådana undersökningar tillfrågas representativa urval av befolkningen om sin utsatthet för brott, vilket även ger uppgifter om brott som inte är anmälda. Som tidigare nämnts genomför (Brå) Nationella trygghetsundersökningen (NTU). Det är en omfattande offerundersökning som inkluderar flera vanliga brottstyper. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 indikatorer som gör det möjligt att följa utvecklingen avseende människors upplevelse av trygghet. Undersökningen mäter också människors förtroende för rättsväsendet, vilket är ytterligare ett område som det är centralt att följa utvecklingen inom. Att NTU visar att människors upplevelse av trygghet har stärkts är en viktig framgång. Kvinnor upplever dock överlag större otrygghet än män. Att tryggheten har stärkts gäller emellertid i lika stor utsträckning för kvinnor som för män. Som framgår av diagram 2.1 har flera olika aspekter av människors otrygghet minskat tydligt när mätningarna påbörjades. har dock denna trend mattats av och i några avseenden gått tillbaka något. Förändringar av detta slag under enstaka år ska emellertid tolkas med försiktighet och behöver inte tyda på något trendbrott. Det finns dock anledning att ta signalerna på allvar och noga följa utvecklingen framöver. Människors upplevelse av trygghet påverkas också av förhållanden som ligger utanför rättsväsendets kontroll, exempelvis av mediernas rapportering kring enstaka händelser. Att öka tryggheten är dock ett viktigt kriminalpolitiskt mål som polisen och övriga brottsbekämpande myndigheter kan bidra till. Diagram 2.1 Andel otrygga/oroliga i befolkningen 2006– 2012, enligt Nationella trygghetsundersökningen Otrygga utevistelse sen kväll Stor oro över brottsligheten Ofta oro över närstående Oro för överfall/misshandel Oro för stöld/skadegörelse på fordon Rättsväsendet är till stor del beroende av att människor anmäler brott, medverkar i utredningarna och ställer upp som vittnen. Människors förtroende är därför en viktig grundpelare för rättsväsendets verksamhet. Som tidigare nämnts har allmänhetens förtroende för rättsväsendet ökat enligt NTU. Kvinnor har överlag ett något större förtroende för rättsväsendet än män. Trots en liten avmattning i allmänhetens förtroende ligger andelen med högt förtroende på en märkbart högre nivå 2012 än 2006 för såväl män som kvinnor. Ökningarna i förtroendet gäller för samtliga stora myndigheter i rättskedjan. Diagram 2.2 Andel med ganska eller mycket högt förtroende för myndigheterna i befolkningen 2006–2012, enligt Nationella trygghetsundersökningen Fler brott anmäls men färre uppger att de har utsatts för brott har den anmälda brottsligheten ökat markant vilket har ställt nya krav på myndigheterna. ökade det totala antalet anmälda brott . Därefter har antalet anmälda brott stabiliserats kring 1,4 miljoner brott , vilket är den högsta nivån . Mycket tyder på att ökningarna i anmälningsstatistiken för vissa brottstyper inte i första hand förklaras av att det begås fler brott. Ökningarna kan exempelvis delvis bero på att de kraftiga resursförstärkningarna till rättsväsendet har gett myndigheterna möjlighet att på eget initiativ 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 upptäcka ett större antal brott. Det är tydligt att vissa typiska spanings- och ingripandebrott har ökat. Exempelvis har antalet brott avseende eget innehav och bruk av narkotika ökat med . Omfattningen av antalet anmälda brott av sådant slag styrs mer av hur många kontroller myndigheterna gör än av brottslighetens egentliga omfattning. Sannolikt handlar den tydliga ökningen av brott i anmälningsstatistiken delvis också om en ökad anmälningsbenägenhet. För vissa typer av brott är det nämligen enligt NTU något färre som uppger att de har utsatts för brott som det är fler som uppger att de har anmält brott de drabbats av till polisen. Den ökade anmälningsbenägenheten kan hänga samman med det ökade förtroendet för polisen och rättsväsendet i stort. Att fler brott anmäls är positivt och något som rättsväsendet ständigt bör verka för. En högre anmälningsbenägenhet kan även medföra att rättsväsendet får en delvis ny typ av ärenden att hantera. Exempelvis kan antalet mindre allvarliga brott, som till stor del inte kom till rättsväsendets kännedom tidigare, antas ha ökat i anmälningsstatistiken. Tabell 2.4 Anmälda brott samt personuppklaringsprocent –2012 Utvecklingen av antalet anmälda brott ser olika ut för olika typer av brott. Särskilt kraftigt har bedrägeribrotten ökat. Dessa har mer än fördubblats . En förklaring kan vara att den tekniska utvecklingen har medfört att det är relativt enkelt att sätta vissa gärningar i system, exempelvis att skicka så kallade bluffakturor till ett stort antal mottagare. I motsats till ökningen av bedrägeribrott har de anmälda tillgreppsbrotten minskat. I jämförelse med anmäldes nästan 50 000 färre tillgreppsbrott. Bland annat har antalet bilrelaterade stölder minskat markant. Att utsattheten för bedrägeribrott har ökat som utsattheten för stöldbrott har minskat bekräftas även av NTU. Utvecklingen tyder på att det skett en viss förskjutning från att begå traditionella stölder till att begå bedrägerier som kan ge pengar direkt utan hantering av stöldgods. De anmälda våldsbrotten har ökat tydligt . Som har nämnts kan denna ökning åtminstone till en del förklaras av att fler våldsbrott kommer till rättsväsendets kännedom. Utvecklingen ser dock olika ut för olika typer av våldsbrott. Anmäld misshandel mot barn, i synnerhet små barn, men även anmäld misshandel mot kvinnor där gärningsmannen är bekant för kvinnan, har ökat i princip kontinuerligt . Antalet anmälda fall av misshandel utomhus med obekant gärningsman, som till stor utsträckning består av så kallat gatuvåld, har däremot minskat . En viktig del i bedömningen av rättsväsendets resultat är att följa upp hur de brott som anmäls hanteras i rättskedjans olika delar. Antalet anmälda brott är ett centralt mått på den ärendemängd som rättsväsendet har att hantera och de utgör i många avseenden den grund mot vilken prestationer i rättsväsendet kan bedömas. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 samlade bedömning som följer i detta avsnitt fokuserar på utvecklingen i brottmålsprocessen. Resultaten följs från anmälda brott via utredning och lagföring till påföljd. Andra delar av myndigheternas verksamhet som inte ingår i brottmålsprocessen, exempelvis polisens brottsförebyggande verksamhet och domstolarnas hantering av tvistemål, ingår således inte i denna samlade bedömning utan redogörs för under respektive verksamhetsområde. Minskade handläggningstider i rättskedjan har mycket utvecklingsarbete bedrivits inom rättsväsendet i syfte att förbättra handläggningen av ärenden om brott. Regeringen har ställt allt större krav på myndigheterna i dessa frågor. Utvecklingsarbetet har handlat om att korta handläggningstiderna och öka kvaliteten i utredningarna.