prop · H1034 · 2013-09-24 00:00:00 — Barns rätt till trygga levnadsförhållanden, rätt till sjukvård och omsorg av föräldrarna är centrala delar av FN:s konvention om barnets rättigheter. Principen om barnets bästa genomsyrar även socialtjänstlagen (2001:453) och vid åtgärder som rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande. Kommunerna har ett ansvar för att enskilda får den hjälp och det stöd som de behöver. I socialtjänstlagen (5 kap.) förtydligas socialnämndens ansvar för barn och unga, vilket bl.a. omfattar att verka för att barn och unga växer upp under trygga och goda förhållanden, i nära samverkan med hemmen. Det är kommunerna som har ansvar för mottagandet av barn som beviljats uppehållstillstånd. Stödet till barn och familj kan exempelvis innebära att ge stöd i föräldrarollen, kontaktfamilj, ekonomiskt bistånd, kuratorhjälp m.m. För barn och föräldrar med sjukdomstillstånd på grund av svåra trauman är hälso- och sjukvården ansvarig huvudman. För de föräldrar som arbetar och har behov av att vårda ett sjukt barn kan det även finnas möjlighet till ersättning och rätt till ledighet från förvärvsarbete genom den tillfälliga föräldrapenningen. För barn med funktionsnedsättning där barnet behöver särskild tillsyn och vård kan det finnas rätt till vårdbidrag för funktionshindrade barn. Vårdbidrag kan även betalas ut om en förälder har stora merkostnader på grund av barnets funktionsnedsättning eller sjukdom. Barn med funktionsnedsättning kan få stöd utifrån olika lagstiftningar. För barn som omfattas av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, finns möjlighet till vissa insatser från kommunen. Innan föräldrarna får rätt till föräldrapenning, dvs. under asylprocessen och innan uppehållstillstånd och mottagande i kommun, är ansvariga för mottagandet av familjerna. Det inbegriper insatser för att barn och föräldrar erbjuds goda levnadsvillkor genom exempelvis hjälp med boende, dagersättning och annan ekonomisk hjälp m.m. Landstingen är ansvariga för hälso- och sjukvård för asylsökande enligt lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Kommunerna ansvarar för förskola, skola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet för asylsökande barn samt vissa insatser enligt socialtjänstlagen. Samhällets mottagande av barn berör därmed en rad olika aktörer, och befintliga stödsystem bör redan i ett tidigt stadie identifiera insatser för att stödja barn och deras familjer. Regeringens sammanfattande bedömning är att de som kan sparas till efter fyraårsgränsen bör kunna tillgodose de behov av ledighet från förvärvsarbete som finns när barnet är äldre. Statskontoret pekar i sitt remissvar på att förslagets inverkan på behovet av förskoleplatser bör belysas. Kommunerna är enligt skollagen (2010:800) skyldiga att erbjuda förskola från barnets ettårsdag när föräldrarna arbetar eller studerar eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Barn ska även i andra fall erbjudas förskola om barnet är i behov av särskilt stöd för sin utveckling. Kommunerna ska dessutom erbjuda förskola för barn till föräldrar som är arbetslösa och föräldralediga. finns även möjlighet till allmän och avgiftsfri förskola med minimum om . Andelen barn mellan 1–som är inskrivna i förskola uppgår till . Bland barn mellan 4–är andelen inskrivna . har barnen rätt till deltagande i förskoleklass, och från höstterminen det år barnet fyller sju inträder skolplikten. Kommunen ska normalt erbjuda förskoleplats till föräldrar , vilket framgår av skollagen. I de allra flesta fall erbjuds plats inom den föreskrivna tiden. Utredningen anger i betänkandet Förskolegaranti, (SOU 2013:41) att kommunerna inte erbjuder plats för endast av de barn som ska börja förskola. Väntetiden förlängs med i genomsnitt 2–3 månader för gruppen. Utredningen har även särskilt undersökt platstillgången för de barn vars föräldrar har rätt till en etableringsplan. Den enkätundersökning som utredningen lät genomföra kan inte, på grund av att det är svårt att identifiera vilka föräldrar som har rätt till en sådan plan, visa på några särskilda svårigheter att hitta förskoleplatser för dessa barn. Utredningen beskriver också vikten av samarbete mellan den förvaltning som planerar för behov av förskoleplatser och den som ansvarar för mottagandet av nyanlända. Betänkandet bereds inom . Behovet av förskoleplatser för barn förväntas öka något jämfört med när fler föräldrar i stället för att använda föräldrapenning påbörjar etableringsinsatser, söker arbete, studerar eller arbetar. Det är svårt att uppskatta omfattningen av ökningen. Den nya fyraårsgränsen ska tillämpas endast på barn som är födda efter ikraftträdandet, vilket innebär att den föreslagna ordningen får genomslag först . För barn födda i väntas reformen inte ha så stor påverkan på behovet av förskola, då föräldrapenning har tagits ut för flertalet ersättningsdagar redan före fyraårsgränsen och de flesta barn redan är inskrivna i förskolan. Behovet av ytterligare förskoleplatser beror dels på hur många barn som kommer till , om dessa har yngre syskon eller om fler barn föds i i anslutning till ankomsten och föräldrarna då är föräldralediga, föräldrarnas förväntade sysselsättning, omfattning på sysselsättningen m.m. I remissvaren påpekar för socialförsäkringen (ISF) och även att de anser att förändringarna är oproportionerliga då de komplicerar föräldraförsäkringen för alla föräldrar medan syftet endast är att förändra situationen för ett fåtal. ISF anser att begränsningen av antalet ersättningsdagar när föräldrar kommer till med äldre barn i stället kan uppnås genom en schablonmässig avräkning av dagar proportionerlig till nyanlända barns ålder. föreslår ett annat tillvägagångssätt för att medverka till ett tidigt föräldrapenninguttag, nämligen genom att förse lagstiftningen med en tidsram i relation till barnets ålder eller adoptionstidpunkt under vilken föräldrapenninguttaget ska ha påbörjats för att inte rätten ska anses förbrukad. Regeringens avsikt med förslaget är, som tidigare anförts, bland annat att stimulera till ett tidigt uttag av föräldrapenning, dels för att det är under barnets yngre ålder som behovet av omvårdnad på heltid är som störst, dels för att underlätta föräldrarnas etablering på arbetsmarknaden. De föreslagna ändringarna bör gälla alla föräldrar som omfattas av rätten till föräldrapenning, även om en betydande del av dem redan tar ut föräldrapenning tidigt under barnets levnad. Förslaget har dessutom utformats för att iaktta likabehandlingsprincipen. Förändringen bör därför gälla samtliga föräldrar som omfattas av den svenska föräldraförsäkringen, inte enbart de som kommer till när barnet är äldre. En lösning som den som ISF föreslår skulle få effekten att antalet dagar för vilka det kan lämnas föräldrapenning för barn som kommer till skulle komma att variera beroende på vilket land de närmast kommer ifrån, då barn med tidigare hemvist inom bl.a. EU och efter flyttning till likställs med barn fött eller bosatt i och därmed har rätt till föräldrapenning på samma sätt som de barn som fötts i . Antalet ersättningsdagar för barnet skulle därmed komma att variera, inte utifrån barnets födelseår, utan utifrån vilket land barnet närmast kommer, vilket regeringen anser vara oacceptabelt. Den modell som förespråkar medför att möjligheten till föräldraledighet med föräldrapenning för äldre barn antingen helt upphör, eller att effekten av förslaget blir begränsat om ledigheten påbörjas inom tidsramen, och föräldrarna därmed får rätt även när barnet är äldre. Att uttaget ska påbörjas inom kan också medföra att de föräldrar som inte får information eller av andra skäl har bristande information drabbas negativt, samt att de föräldrar som påbörjar studier, arbete, etableringsinsatser i stället för att använda föräldrapenning riskerar att mista rätten till samtliga dagar. Regeringen anser att det är av stor vikt att de föräldrar som så önskar även fortsatt ska kunna ta ut föräldrapenning för samtliga när barnet är litet, men att en begränsning, som har redovisats ovan, dock bör införas av hur många dagar som det kan lämnas föräldrapenning för när barnet har fyllt . För att öka föräldrars möjlighet till ledighet från arbetet även för äldre barn, exempelvis under lov, studiedagar eller för deltagande i förskolans eller skolans verksamhet föreslås att maximalt av dagarna, dvs. , kan användas från barnets 4-årsdag fram till dess 12-års- dag eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det femte skolåret. Antalet dagar som föräldrarna använder för barn äldre än är för mammor ca 3–på sjukpenningnivå, och 2–på lägstanivå. Under det år barnet fyller tas fler dagar ut. ut föräldrapenning under fler dagar på sjukpenningnivå än kvinnorna, mellan 4,4–5,, men bara runt med lägstanivå. Med en senareläggning av den bortre tidsgränsen för uttag av föräldrapenning ökar flexibiliteten och möjligheterna till deltagande i t.ex. skola och samvaron med barnet för föräldrar till äldre barn jämfört med , som ett av föräldrapenningens syften förstärks, nämligen att underlätta för föräldrar att kombinera förvärvsarbete med vård och omsorg av barnen. Föräldrar får möjlighet till ledighet och ersättning för förlorad arbetsinkomst exempelvis när skola och skolbarnomsorg har stängt. Särskilt för föräldrar som är ensamma i sitt föräldraskap kan det vara svårt att få semesterdagar att räcka till för lov, studiedagar och aktiviteter på skolan där föräldrarnas närvaro är önskvärd eller nödvändig. Ett flertal av de remissinstanser som yttrat sig stödjer förslaget om en höjning av den bortre tidsgränsen till och instämmer i bedömningen. Makalösa föräldrar föreslår till och med en tidsgräns . Kvinnolobby vill se att det förslag om barndagar som lades fram i betänkandet Reformerad föräldraförsäkring (SOU 2005:73), förverkligas för de äldre barnen. Det förslaget innebar att föräldrar skulle få rätt till tillfällig föräldrapenning per förälder och år fram till dess att barnet fyllt , när föräldrarna avstår helt från förvärvsarbete för att vårda barn eller för deltagande i förskola och skola. Förslaget omfattade barn mellan fyra och . och i (LO) är negativa till en höjning av åldersgränsen till och anser att åttaårsgränsen ska kvarstå. LO framhåller att med dagens ojämna fördelning av föräldrapenningen mellan föräldrarna skulle en förlängd möjlighet till ledighet riskera att förstärka arbetsgivares syn på kvinnor som potentiellt frånvarande från arbetsmarknaden. Vidare anser LO att en förlängd möjlighet att använda föräldrapenning kan påverka kommunernas intresse av att bibehålla tillgängligheten i fritidsverksamheten om det finns en ökad möjlighet att skjuta över ansvaret på föräldrarna. Förlängningen av möjligheten att använda föräldrapenningen för äldre barn innebär inte att fler dagar skjuts till och det finns enligt regeringens uppfattning därför inte risk för längre sammantaget uttag av ledighet bland kvinnor. I stället kan den motsatta effekten vara trolig, dvs. att arbetsgivaren ser koncentrationen av föräldraledigheten till barnets yngre år som en positiv effekt som ger arbetsgivaren bättre förutsättningar att planera verksamheten. Kommuner och Landsting instämmer i den bedömningen men framför även att höjningen innebär att arbetsgivaren behöver ta hänsyn till uttag av ledighet än . Den sammantagna bedömningen från SKL är dock att reformen i sin helhet bidrar till att stärka arbetslinjen. Med dagens uttagsmönster är det också i huvudsak papporna som har många ersättningsdagar kvar vid fyraårsgränsen. Föräldraförsäkringens flexibilitet minskar något för barn och kopplingen till att huvuddelen av föräldrapenningen bör användas tidigt i barnets liv förstärks. Det finns å andra sidan ett uttalat behov hos föräldrarna av flexibilitet och möjlighet till ledighet även för äldre barn. Av dessa skäl anser regeringen det motiverat att höja åldersgränsen till . Att som Kvinnolobby föreslår begränsa möjligheten till ledighet med ersättning från föräldraförsäkringen per barn och år, anser regeringen är en för stor begränsning. Regeringen gör be- Prop. 2013/14:4 dömningen att behovet av ledighet med föräldrapenning bör vara begrän- sat för barn och att behovet av ledighet bör kunna täckas av de . Avseende tillgång till fritidsverksamhet för barn i skolåldern måste det kunna förutsättas att något sådant överskjutande av ansvar inte sker. Kommunernas skyldighet att erbjuda fritidshem i den omfattning som behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om eleven har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt kvarstår. Fritidshem ska erbjudas under den del av dagen som barn inte går i förskoleklass eller skola samt under lov. Från och med höstterminen det år eleven fyllt får öppen fritidsverksamhet erbjudas i stället för fritidshem. I fritidshem går framför allt 6–9-åringar. I den åldersgruppen är av barnen inskrivna. Fritidshemmen är en viktig förutsättning för föräldrarnas möjligheter att kombinera arbetsliv och familjeliv. Skolinspektionen är den statliga myndighet som har i uppgift att utöva tillsyn, bland annat över kommunernas skyldighet att erbjuda fritidshem Vården av det äldre barnet Senareläggningen av den bortre tidsgränsen innebär att föräldrapenning kan lämnas för vård av barn som är något äldre och därmed bör vara mer självständiga. Det sätt på vilket en förälder umgås med eller tar hand om sitt barn brukar ändras när barnet blir äldre. Kravet på rumslig kontakt för vilken det lämnas föräldrapenning får därmed olika styrka allteftersom barnet utvecklas och blir äldre. Enligt 12 kap. 3 § gäller som villkor för rätt till föräldrapenningen att föräldern för vilket det lämnas föräldrapenning till huvudsaklig del faktiskt vårdar barnet. Uttrycket faktiskt vårdar barnet tillkom genom SFB för att det tydligare skulle framgå att det krävs en rumslig kontakt mellan barnet och föräldern under större delen av den tid som föräldrapenningsförmånen lämnas (prop. 2008/09:200, s. 417). Bestämmelsen i 3 § innebär endast ett förtydligande av vad som gällde . Kravet på rumslig kontakt med barnet hindrar inte att föräldern kan uträtta ärenden eller uppgifter som normalt ingår i hushållet och som minskar umgängestiden med barnet bara i begränsad omfattning (prop. 1978/79:168 s. 487 och 56). Väsentligt för att uppfylla förutsättningarna för att få föräldrapenning för ett lite äldre barn är dock att barnet på något sätt står under förälderns tillsyn, vilket kan vara fallet även om barnet vistas utanför hemmet för att t.ex. leka med andra barn. Barnet ska dock stå under förälderns tillsyn, vilket inte kan anses vara fallet när barnet t.ex. är i skolan eller deltar i lägerverksamhet, eftersom någon annan då ansvarar för barnet. Däremot kan det finnas rätt till föräldrapenning när en förälder faktiskt är i skolan för att följa barnet i dess skolgång. Som en konsekvens av att föräldrapenning bör kunna lämnas för tiden fram till dess att barnet har fyllt eller har avslutat det femte skolåret i bör villkoret att föräldern till huvudsaklig del vårdar barnet kompletteras så att det framgår att det är fråga om vård på ett sätt som är anpassat till barnets ålder. Denna komplettering innebär i 2013/14:4 praktiken inte någon förändring när det gäller de barn som kan berättiga till föräldrapenning. ISF avstyrker förslaget och anser att den höjda åldersgränsen samt den nya tolkningen av när en förälder anses vårda barnet gör reglerna mer komplicerade. Regeringen instämmer inte i bedömningen. Förtydligandet ger goda möjligheter att bedöma rätten till ersättning för äldre barn. Vid tillämpning av bestämmelserna om föräldrapenningsförmåner likställs den tidpunkt när den som adopterat ett barn har fått barnet i sin vård med tidpunkten för barnets födelse. Regeringen föreslår att detta fortfarande bör gälla. I och med att tidpunkten för barnets födelse beräknas från den tidpunkt då föräldrarna fått barnet i sin vård ges det adopterade barnet en möjlighet att knyta an till sina föräldrar vilket är viktigt för barnets fortsatta utveckling. När det gäller adopterade barn bör fyraårsgränsen för föräldrapenning alltså räknas från den tidpunkt när den som adopterat ett barn har fått barnet i sin vård. Det är således i detta fall inte fråga om en beräkning av barnets ålder. Kommuner och Landsting anför att det av lagtexten på ett tydligare sätt bör framgå att därmed likställd tidpunkt avser adoption. Fyraårsgränsen för föräldrapenning anges i det föreslagna regelverket (12 kap. 12 § tredje stycket SFB) som tid efter barnets fjärde levnadsår, räknat från barnets födelse eller därmed likställd tidpunkt. I författningskommentaren till 12 kap. 12 § tredje stycket SFB anges bland annat följande. I vissa fall räknas utgången av det fjärde levnadsåret från en tidpunkt som likställs med barnets födelse, vilket är fallet för adopterade barn. När det gäller dessa barn likställs nämligen enligt 11 kap. 7 § andra stycket tidpunkten när adoptivföräldern har fått barnet i sin vård med tidpunkten för barnets födelse, dock inte vid beräkningen av barnets ålder. Vidare kan nämnas att det redan i 12 kap. 4 a § första stycket SFB finns en bestämmelse som att ska räknas från barnets födelse eller därmed likställd tidpunkt. Även den bestämmelsen är genom uttrycket därmed likställd tidpunkt tillämplig på adoptionsfall (prop. 2010/11:146 s. 26). Anledningen till att utforma den nu föreslagna bestämmelsen i 12 kap. 12 § tredje stycket på ett avvikande sätt finns inte. Med nuvarande regler finns möjlighet för en adoptivförälder att få använda föräldrapenningen från den tidpunkt då föräldern fick barnet i sin vård, dock högst till dess barnet fyller . Någon ännu högre yttersta tidsgräns än den nu föreslagna för adopterade barn kan inte anses påkallad. Ett barn får anses ha ett begränsat behov av tillsyn och omsorg från föräldrarna. En övre åldersgräns överensstämmer också med exempelvis regelverket för den tillfälliga föräldrapenningen. Det finns nämligen möjlighet att få tillfällig föräldrapenning när en förälder behöver avstå förvärvsarbete för att ett barn är sjukt eller smittat. För att få tillfällig föräldrapenning för ett barn krävs däremot ett särskilt vård- eller tillsyns- Utgångspunkten är att ett normalt utvecklat och friskt barn över kan klara sig själv vid tillfälliga, ej allvarliga, sjukdomar. 2013/14:4 ande resonemang bör kunna tillämpas för föräldrapenningen. var det 672 barn födda utomlands som adopterades i och barnens genomsnittliga ålder var vid adoptionen (SCB, 2012). Barnets ålder vid adoptionen varierade kraftigt beroende på ursprungsland, och främst anhörigadoptionerna påverkade genomsnittsåldern uppåt. visar statistiken att av 912 från utlandet adopterade barn var mellan 0–vid adoptionstillfället. Drygt en tredjedel, var mellan 2–, var mellan 4–och av barnen var mellan 6–när de adopterades. Föräldrarna till ett treårigt barn som adopteras kommer med förslaget ha möjlighet att ta ut föräldrapenning under sammantaget . Efter barnets sjuårsdag och fram till tolvårsdagen har föräldrar ta ut , vilket med tanke på bland annat skolplikten, om begränsar möjligheten till längre användande av föräldrapenningen för barn i skolåldern, kan anses vara en omfattande ledighets- och ersättningsrätt för barn i dessa åldrar. Myndigheten för internationella adoptionsfrågor () ser positivt på förslaget att gränsen för att ta ut föräldrapenning för adopterade barn höjs till , eller den senare tidpunkt då barnet har avslutat det femte skolåret i . anser emellertid att det vore önskvärt om det infördes en möjlighet att göra undantag från sistnämnda åldersgräns och kunna utöka tiden i de fall behov finns. Regeringen anser att det finns flera skäl till att inte införa en sådan möjlighet. Att införa en behovsprövning i föräldrapenningen skulle medföra ökade kostnader för försäkringen, minskad förutsägbarhet för föräldrarna samt medföra förändrad administration med därtill hörande ökade kostnader för då de skulle behöva göra bedömningar om förlängd tid med föräldrapenning i enskilda fall. Det kan i sammanhanget nämnas att arbetsgruppen i departementspromemorian har föreslagit en justering i föräldraledighetslagen med anledning av förslaget om utökad tidsrymd för uttag av föräldrapenning till barnets tolvårsdag eller den senare tidpunkt då barnet har avslutat det femte skolåret. Med justeringen framgår det att även adoptivföräldrar har rätt till hel ledighet då de uppbär hel föräldrapenning. Förslaget behandlas dock inte i denna proposition utan kommer att behandlas i ett annat sammanhang. 6.3Proportionell fördelning av dagar mellan föräldrarna Regeringens förslag: Det antal dagar för vilka föräldrapenning kan lämnas för tid efter fyraårsgränsen ska fördelas proportionellt mellan föräldrarna. Vardera föräldern ska vara berättigad till föräldrapenning som motsvarar hans eller hennes andel av det återstående antalet dagar för vilka föräldrapenning kunde lämnas för tiden fram till utgången av barnets fjärde levnadsår. Vid beräkning av en förälders andel av återstående dagar ska det beaktas om en förälder har avstått rätt att få föräldrapenning till förmån för den andra föräldern för tid före utgången av barnets fjärde levnadsår. Antalet dagar som ingår i respektive beräknad andel ska avrundas så att en halv dag räknas uppåt till en hel dag. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser kommenterar inte för- Bland de som lämnat synpunkter tillstyrker , i (LO) och () förslaget men lämnar kommentarer om behandlingen av de s.k. reserverade dagarna för tid efter fyraårsgränsen, se vidare under 6.6. , () och är positiva till förslaget eller har inget att invända mot förslaget. ifrågasätter förslaget och anser att det kommer att vara svårt för många föräldrar att själva räkna ut under hur många dagar respektive föräldrar blir berättigade till föräldrapenning efter fyraårsgränsen när föräldrarna har kvar fler än . Enligt kommer det att bli mycket svårt att informera om att ett förälderns avstående av föräldrapenning kan påverka fördelningen mellan föräldrarna. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) och för valfrihet, jämställdhet och föräldraskap (HARO) avstyrker förslaget. Föräldraförsäkringen blir mer komplicerad och svår att förstå för föräldrarna samt kräver ytterligare informationsinsatser från . Kammarrätten i har inga synpunkter på de materiella bestämmelserna men konstaterar att de innehåller många nya och delvis svårtillgängliga bestämmelser. Skälen för regeringens förslag Om det för båda föräldrarna vid barnets fyraårsdag återstår dagar för vilka det kan lämnas föräldrapenning och föräldrarna tillsammans har fler än kvar ska dagarna fördelas mellan föräldrarna. Fördelningen ska göras med hänsyn till hur många dagar som respektive förälder har tagit ut för tid före fyraårsgränsen. Dagar som avståtts till den andra föräldern följer med den föräldern vid fördelningen. Regeringen anser att en proportionell fördelning, baserad på det antal dagar som respektive förälder har möjlighet att ta ut före fyraårsgränsen, ger den mest rättvisa fördelningen av dagar även efter fyraårsgränsen. Vid gemensam vårdnad om barnet har vid dess födelse vardera föräldern rätt till föräldrapenning under hälften av den tid, dvs. det kan lämnas föräldrapenning. har fördelningen mellan Prop. 2013/14:4 dem av kvarstående dagar påverkats av dels hur många dagar respektive förälder har använt, och dels eventuella avståenden av rätt till föräldrapenning. Om båda föräldrarna får motsvarande andel av kvarstående ersättningsdagar efter fyraårsdagen som de hade före reduceringen, ändras enbart antalet dagar men däremot inte förälderns andel av dem. Föräldrarnas önskemål om fördelning av dagarna kan därmed respekteras så långt möjligt.