prop · H1031d23 · 2013-09-18 00:00:00 — geologiska undersökning ansvarar för att samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet. Till grund för uppföljningen av miljökvalitetsmålet finns indikatorer. Dessa finns i sin helhet redovisade på Miljömålsportalen (). Indikatorerna är inte uppdaterade för att spegla de nya preciseringarna. Ett utvecklingsarbete pågår inom myndigheterna med att utveckla dem. Tillräckliga underlag för bedömning av utvecklingen i miljön saknas. Grundvattnet tillhandahåller samhällsekonomiskt värdefulla ekosystemtjänster i form av dricksvatten, geoenergi, bevattning med mera. Enligt har kunskapen om grundvattnet i förbättrats . Exempelvis har arbetet med dricksvattenkvalitet, dricksvattensäkerhet liksom med vattenskyddsområden och materialförsörjningsplaner intensifierats . Även samverkan mellan myndigheter och andra aktörer har utökats och de länsstyrelser som är vattenmyndigheter har beslutat nya övervakningsprogram. Medvetenheten om behovet av vattenplanering har ökat, liksom antalet färdiga och påbörjade länsvisa och kommunala vattenförsörjningsplaner. Andelen vattentäkter som har ett skyddsområde ökar vilket förväntas ge ett positivt resultat. Materialförsörjningsplaner har tagits fram eller påbörjats i några län, vilket är positivt.Naturgrusavlagringar har ett värde för dricksvattenförsörjning. Enligt den årliga uppföljningen innebär de skärpta kraven i på nya täkter att antalet tillstånd för naturgrusuttag minskar successivt. är användningen av naturgrus för betong fortsatt hög bland annat i tätortsregioner. uttag av naturgrus minskar men minskningstakten behöver öka. Växtskyddsmedel påträffas i grundvatten i hela landet, men oftast i jordbruks- och befolkningstäta områden i . Här förekommer också förhöjda nitrathalter i grundvattnet. Det behövs mer kunskap gällande exempelvis föroreningspåverkat grundvatten som används för enskild vattenförsörjning, påverkan på grundvattnet i anslutning till jordbruksmark, tätorter och förorenade områden. De geologiska förutsättningarna i innebär att effekterna på grundvattnet från mänsklig påverkan i regel är av lokal karaktär, vilket gör det svårt att kunna bedöma var problemen finns och därmed var insatserna behövs. Enligt uppföljningsrapporten är det en fortsatt viktig uppgift att beskriva grundvattnets eventuella påverkan på anslutna ytvatten som inte uppnår god kemisk eller ekologisk status, exempelvis vad gäller kvicksilver och övergödning. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Enligt årliga uppföljningsrapport finns det flera positiva tendenser för 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Det förbättrade arbetet med vattenförsörjningsplaner och materialförsörjningsplaner bedöms leda till att man tar bättre hänsyn till vattenresurserna vid bland annat exploateringar och klimatanpassning. Genom de olika planerna blir konflikter mellan olika markanvändningsintressen tydligare och intressena kan vägas mot varandra. Detta bedöms leda till att vattenresursernas värde uppmärksammas och skyddas. En förutsättning för detta är att planerna på ett tydligt sätt införlivas i översiktsplaner och beaktas i samhällsplaneringen. I många län pågår arbete med att upprätta nya och uppdatera gamla vattenskyddsområden. Medvetandegraden har ökat vilket är positivt, men arbetet går alldeles för långsamt för att kunna uppnå målen inom vattenförvaltningen att grundvattnet ska ha ett bra skydd till 2015. Enligt rapporten behövs fortfarande effektivare styrmedel för att etablera och utföra råvattenkontroll, minska kväve- och växtskyddsmedelspåverkan och för att förbättra vattnet inom den enskilda vattenförsörjningen för att nå målet. Inom framför allt enskild vattenförsörjning kvarstår också brister vad gäller mikrobiell påverkan. Avloppsförorenat grundvatten kan även innehålla läkemedelsrester som tillförs ytvattensystemen och påverka de vattenlevande organismerna. Informativa åtgärder inom jordbrukssektorn såsom exempelvis Greppa Näringen och Säkert Växtskydd har lett till positiva resultat med minskad kväveurlakning och minskade halter av växtskyddsmedel i yt- och grundvatten. Beroende på hur landsbygdsprogrammet –2020 formuleras kan det komma att bli ett viktigt styrmedel. Övervakningen har enligt rapporten förbättrats men från en låg nivå, vilket innebär svårigheter med att identifiera och åtgärda problemområden. Bedömningarna av kemisk status för landets grundvattenförekomster är ofta osäkra. Överuttag av grundvatten uppträder främst lokalt utmed kusterna samt där stora grundvattenuttag sker (bevattning, dricksvatten etc.). Vattenanvändningen i har minskat, men denna trend har brutits och det ökande vattenuttaget och pågående klimatförändringar skärper behovet av en god planering och övervakning. Det behövs ökad kunskap och kartläggning av vilka bergmaterial som kan ersätta naturgruset. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Ett tvåårigt forskningsprojekt om ersättningsmaterial startade . 3.5.10Hav i balans samt levande kust och skärgård Miljökvalitetsmålet är att och ska ha en långsiktigt hållbar produktionsförmåga och den biologiska mångfalden ska bevaras. Kust och skärgård ska ha en hög grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård ska bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden ska skyddas mot ingrepp och andra störningar. Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Regeringen har beslutat om preciseringar till miljökvalitetsmålet som rör tillståndet i kust- och havsvatten, tillståndet i kustvatten, ekosystemtjänster, grön infrastruktur, gynnsam bevarandestatus, hotade arter och livsmiljöer, främmande arter, genetiskt modifierade organismer, havs-, kust- och skärgårdslandskapets natur- och kulturmiljövärden, tillståndet för kulturhistoriska lämningar samt friluftsliv. Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för att samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet. Till grund för uppföljningen av miljökvalitetsmålet finns även indikatorer. Dessa finns i sin helhet redovisade på Miljömålsportalen (). Indikatorerna är inte uppdaterade för att spegla de nya preciseringarna. Ett utvecklingsarbete pågår inom myndigheterna. Mot denna bakgrund redovisas detta år en tabell. Det går inte att se någon tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Uppföljningen visar samma bild som den senaste årliga uppföljningen och den fördjupade utvärderingen , det vill säga att målet inte är möjligt att nå till 2020 med beslutade och eller planerade åtgärder. bland annat övergödning, utsläpp av farliga ämnen och svaga fiskbestånd, men även av spridningen av främmande arter, marint avfall, havsförsurning och fysisk påverkan på känsliga livsmiljöer. Bedömningen av miljökvalitetsmålet på nationell nivå stämmer väl överens med den bedömning som gjorts av länsstyrelserna regionalt. genomförde de första delarna av och rådets direktiv (2008/56/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område, (havsmiljödirektivet). Havs- och vattenmyndigheten har i enlighet med direktivets krav tagit fram en inledande bedömning av förvaltningsområdena och . I den inledande bedömningen ska alla EU:s medlemsländer göra en första bedömning av havsmiljön. Den ska redovisa de olika regionernas egenskaper och förhållanden, det aktuella miljötillståndet, påverkan från mänskliga aktiviteter och innehålla en ekonomisk och social analys av hur havet används. Myndigheten har även fastställt föreskrifter (HVMFS 2012:18) för dels vad som kännetecknar god miljöstatus för dessa förvaltningsområden, dels det önskade tillståndet i havsmiljön, dels miljökvalitetsnormer med indikatorer som ska vara vägledande för hur god miljöstatus ska uppnås. Den inledande bedömningen visar att tillståndet i havet inte är det önskade, men att det varierar beroende på vilka ekosystemkomponenter och vilka områden som studeras. De belastningar som Havs- och vattenmyndigheten särskilt pekar ut som mest betydande är biologisk störning genom uttag av arter, tillförsel av näringsämnen, tillförsel av farliga ämnen, fysisk påverkan genom bottentrålning och marint avfall. När det gäller god ekologisk och kemisk status för kustvatten kvarstår allvarliga problem bland annat på grund av miljögifter. Fisk från och innehåller fortfarande höga halter av dioxiner och PCB. Halterna är högre i de norra delarna av än i de södra. Den största källan till dioxiner i är atmosfäriskt nedfall. Studier i småbåtshamnar visar även på kraftigt förhöjda halter av organiska tennföreringar, TBT, ett ämne som tidigare använts i båtbottenfärger och som är mycket giftigt. Som en del av den inledande bedömningen av miljötillståndet enligt havsmiljödirektivet ingick en ekonomisk och social analys där Havs- och vattenmyndigheten bland annat gjorde en bedömning av havets roll i den svenska ekonomin. sammanställde i ett regeringsuppdrag information om viktiga ekosystemtjänster, däribland . Några av de ekosystemtjänster som pekas ut som särskilt värdefulla för människan och karakteristiska för havet är livsmedel från organismer, atmosfärisk reglering, kultur- och naturarv, estetiska värden, rekreation och förbättrad hälsa. Flera av ekosystemtjänsterna är hotade till följd av mänskliga aktiviteter och effekter av sådana (såsom utsläpp av miljögifter och övergödande ämnen, klimatförändringar och exploatering). Längst kusten sker fysiskt påverkan bland annat i form av muddring, strandmodifieringar, båttrafik, bebyggelse och farleder. Ofta är det de grunda kustnära miljöerna som skadas i samband med ökad exploatering. Exploateringen har enligt uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2013 i vissa fall trängt undan naturtyper och arter, som återstående arealer av naturtyper och livsmiljöer är fragmenterade och utsatta för fortsatt negativ påverkan. För flera naturtyper är såväl nuvarande tillstånd som framtidsutsikterna enligt ovan nämnda rapport dåliga, främst på grund av stor belastning av näringsämnen och kommersiellt fiske. Antalet sälar ökar på både och i . De tidigare framtagna förvaltningsplanerna för knubbsäl och gråsäl omarbetades . Havs- och vattenmyndigheten gör i den nationella förvaltningsplanen för gråsäl i (2012) bedömningen att gråsälen av allt att döma har gynnsam bevarandestatus i . För fiskbestånd i som utgör matfiskar såsom torsk, kolja, vitling, kummel, gråsej, rödspätta, sill och makrill är beståndsutvecklingen generellt positiv, och flertalet arter omfattas av förvaltningsplaner. Enligt Havsmiljöinstitutets och Havs- och vattenmyndighetens rapport 2012 om miljötillståndet i svenska havsområden så är dock beståndet av torsk i på historiskt låga nivåer. I både det västra och östra beståndet av torsk i syns en ökning av bestånden. Fortsatt är dock torsken koncentrerad till södra och det finns tecken på att 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 torsken är i dålig kondition. Situationen för vild lax i är oroande, då flera bestånd inte når förvaltningsmålen. Kvoten för lax sänktes och med . Andelen rödlistade arter är större i den miljön än inom andra livsmiljöer. är enligt ArtDatabanken 21 svenska fiskarter och 34 arter ryggradslösa organismer rödlistade, till stor del på grund av bl.a. ett för intensivt fiske samt övergödning. genomfördes en informationssatsning för att förhindra spridningen av amerikansk hummer på . För att begränsa spridningen av främmande arter är barlastvattenkonventionen inom sjöfarten ett viktigt styrmedel. Den kommer sannolikt att träda i kraft . Enligt den regionala uppföljningen genomförs insatser för att sköta och bruka kustens och skärgårdens kulturarv, odlingslandskap och skog. För stora delar av landet saknas dock enligt fördjupade utvärdering av miljömålen 2012 tillräcklig kunskap om bebyggelsens kulturvärden och det är därmed svårt att följa utvecklingen fört miljötillståndet. Situationen för kust- och skärgårdslandskapets kulturmiljöer är delvis negativ till följd av bland annat avflyttning från landsbygden och ett utökat exploateringstryck. Exempelvis behövs utökad kunskap om kulturvärden. fyrar är en unik del av kusten och skärgårdens kulturmiljö. har flera kustlän drivit projektet där man bland annat skapat verktyg för information, förvaltning och uppföljning av fyrmiljöerna. Arbetet med att inrätta fler skyddade områden fortgår och totalt finns nu 35 naturreservat. Kännedom om kulturlämningar behöver enligt öka. har påbörjat ett arbete med att peka ut riksintressen för kulturmiljövården. I regeringens skrivelse redovisas tio mätbara mål för friluftslivspolitiken. Arbete med att nå dessa mål förväntas bidra positivt till preciseringen om friluftsliv i miljökvalitetsmålet. Toalettavfall som sprids i hav och kustvatten påverkar vattenmiljön negativt. fattade Transportstyrelsen beslut om att förbjuda utsläpp av toalettavfall från fritidsbåtar i hav, sjöar och vattendrag. Genom detta förbud kommer utsläppen från 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 fritidsbåtar minska och därmed påverkan på vattenmiljön. Alternativ till båtbottenfärger minskar spridning av miljöfarliga ämnen. Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram riktlinjer för hur rengöring av fritidsbåtar bör ske. Här framkommer bland annat att all tvätt av båtar ska ske över spolplatta eller i en borsttvätt. Genom bidrag från lokala vattenvårdsprojekt, LOVA, har i flera län båtbottentvättar samt mottagningsstationer för toalettavfall anlagts. Huvudsyftet med LOVA är att bidra till minskade mängder fosfor och kväve till havsmiljön. LOVA-bidraget ger mycket goda möjligheter för arbete med konkreta åtgärder på lokal och regional nivå. initierades 198 nya projekt och ca beviljades i bidrag. Den vanligaste kategorin LOVA-projekt har varit VA- plan/VA-åtgärder och fritidsbåtsrelaterade projekt. Beviljat (tkr) Källa: Havs- och vattenmyndighetens återrapportering av anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö för Ett konkret exempel på ett LOVA-projekt är den VA-planering i samverkan som har ägt rum i län. LOVA har bland annat bidragit till att starta VA-planeringsprojekt i 11 av läns 12 kommuner. Dessa projekt genomförs i samverkan mellan kommunerna och utifrån en gemensam metod. Eftersom kommunerna arbetar med VA-planeringen , år 2011-2013, samt att VA-planeringen kräver helhetssyn på vattenkvaliteten i varje avrinningsområde, blir samverkan och att lära av varandra ett naturligt och viktigt arbetssätt. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Utvecklingen för möjligheten att nå målet bedöms som neutral. har viktiga delar av havsmiljödirektivets genomförande fastställts. De närmaste årens arbete med att ta fram övervakningsprogram och åtgärdsprogram kommer att spela stor roll för havsmiljön. I och med arbetet med direktivet har flera viktiga miljöproblem lyfts fram och ny kunskap om hur man kan följa upp miljöbelastningar har börjat tas fram. Indikatorer för marint skräp, främmande arter, storleksstruktur i fisksamhällen, livsmiljöer, undervattensbuller m.m. kommer att utvecklas inom denna ram. Tillsammans är och rådets direktiv (2000/60/EG) om upprättande av en ram för gemensamma åtgärder på vattenpolitikens område (vattendirektivet) och och rådets direktiv (2008/56/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (havsmiljödirektivet) bland de viktigaste redskapen för att kunna förbättra miljötillståndet i havet. Havsmiljödirektivet understryker även de regionala havskonventionernas roll. (Helcom) och konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten (Ospar) är viktiga för att samordna genomförandet av direktivet. Genomförandet av Baltic Sea Action Plan (BSAP) som antogs 2007 kommer att diskuteras vid i . Flera positiva trender syns i form av åtgärder som genomförs såväl nationellt som inom EU. Miljötillståndet i våra omliggande hav fortsätter att vara bekymmersamt. Även negativa trender syns och storskaliga problemen för havsmiljön kvarstår Ny kunskap inhämtas kontinuerligt i och med den miljöövervakning och forskning som pågår. Kunskapsbristen kring de ekosystemen är dock fortfarande större än för de olika ekosystemen på land. De storskaliga problemen för havsmiljön kvarstår: övergödning, ett för intensivt fiske och utsläpp av miljöfarliga ämnen. Detta leder till att havets biologiska mångfald hotas och flera arter har redan försvunnit från våra kuster. Att havsmiljön är utsatt för hårt tryck påverkar även människans möjlighet att nyttja de ekosystemtjänsterna dit fiske, friluftsliv, rekreation och turism hör. Även kustens och skärgårdens kulturmiljöer hotas av en ökad exploatering. Den nationella rådigheten över möjligheterna att nå målet är begränsad. Påverkan i form av utsläpp till luft och vatten kommer även från andra länder och därför är det internationella samarbetet viktigt. Den internationella konventionen om hantering och kontroll av barlastvatten (barlastkonventionen) som sannolikt träder i kraft kommer bli viktig för att minska spridning av främmande arter. Arbetet med att minska föroreningsbelastningen och återställa skadade kust- och havsmiljöer behöver intensifieras i samverkan med andra länder i samma region genom existerande processer såsom och rådets direktiv (2008/56/EG) om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (havsmiljödirektivet) Östersjöstrategin och andra EU-processer, de regionala konventionerna Helcom och Ospar. Utvecklingen för miljökvalitetsmålet Ingen övergödning är positiv vilket även är en positiv tendens för miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Det tar dock för miljön att förbättras på grund av upplagrade näringsämnen i sedimenten som kan frigöras vid låga syrehalter. är svårt drabbad av syrebrist och övergödningen är en av orsakerna till detta. Utbredningen av syrefria bottnar i har tredubblats och ligger nu på en nivå som dokumenterats. För att bevara havs-, kust- och skärgårdslandskapets stora värden för fiske, friluftsliv och rekreation krävs ytterligare insatser. Centralt för miljökvalitetsmålet är att åstadkomma ett hållbart nyttjande av havsmiljön och dess resurser. För det krävs bland annat att ekosystemtjänsternas värde beaktas i havsplanering och fysisk planering. Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö. Totalt har förbrukats från anslaget . Några av de största posterna omfattar kalkning av sjöar och vattendrag, arbete enligt vattenförvaltningsförordningen och bidrag till LOVA. En stor del var också bidrag och uppdrag till projekt för att förbättra, bevara och skydda havs- och vattenmiljöer. Enligt Havs- och vattenmyndigheten 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 har satsningarna gett en bredd i anslagets användning. Bidragen går dels till konkreta praktiska åtgärder som installation av spolplatta för tvätt av fritidsbåtar eller restaurering av ett vattendrag, dels till att ta fram kunskapsunderlag, utveckla nya metoder, arbete med kartläggning och analys samt olika typer av samverkan. Miljökvalitetsmålet är att våtmarkernas ekologiska och vattenhushållande funktion i landskapet ska bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden. Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Regeringen har beslutat om preciseringar till miljökvalitetsmålet som rör mångfalden av våtmarkstyper, ekosystemtjänster, återskapande av våtmarker, gynnsam bevarandestatus, hotade arter och livsmiljöer, främmande arter, genetiskt modifierade organismer, våtmarkernas natur- och kulturmiljövärden samt friluftsliv. ansvarar för att samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet. Till grund för uppföljningen av miljökvalitetsmålet finns indikatorer. Dessa finns i sin helhet redovisade på Miljömålsportalen (). Indikatorerna är inte uppdaterade för att spegla de nya preciseringarna. Ett utvecklingsarbete pågår inom myndigheterna med att utveckla dem. Det går inte att se någon tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Enligt årliga uppföljning har det inte skett några stora förändringar även om regionala skillnader förekommer. Ingen tydlig trend kan skönjas. Insatser för skydd och restaurering har genomförts med låg intensitet. Långsiktiga negativa effekter på grund av tidigare hydrologiska skador, kvävenedfall och upphörd hävd kvarstår. Hänsynen inom skogsbruket är oförändrad. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 verkets årliga uppföljning så finns det generellt brister i kunskapsläget om våtmarkstypernas bevarandestatus. Vid utvärderingen bedömdes endast enstaka naturtyper ha gynnsam bevarandestatus utanför fjällområdet. Situationen för palsmyrar har dock försämrats ytterligare. Torvtäktverksamhet fortsätter och fler ansökningar kommer in till länsstyrelserna. Flera länsstyrelser redovisar problem med bristande hänsyn till våtmarker vid dikesrensning. Vägnätet inklusive skogsbilvägar fortsätter att expandera och många av dessa ger negativa effekter på våtmarkerna genom hydrologisk påverkan. Äldre diken och andra ingrepp fortsätter att avvattna våtmarkerna. Flera län rapporterar om olaglig terrängkörning. En preliminär redovisning över skyddssituationen vid slutet av 2012 visar att arealen skyddad våtmark i naturreservat och nationalparker ökat med . Genomförandet av myrskyddsplanen går dock fortfarande långsamt generellt och i flera län har inga nya myrskyddsplaneområden skyddats alls . Flera län påtalar dock att skyddet av våtmarkerna även prioriterades ned till förmån för skogsskyddet. har våtmarker restaurerats eller anlagts med stöd av landsbygdsprogrammet. Till detta tillkommer anläggningar som sker inom ramen för LOVA. Det är en ökning av restaureringar och anläggningar jämfört , men den är inte tillräcklig för att nå miljömålet. Med enstaka undantag finns det inga uppgifter om förändringar gällande främmande arter/genotyper och genmodifierade organismer i våtmarker. rapporterar att varken den svenska populationen eller dess utbredningsområde ökar, däremot minskar troligtvis antalet djur i gränsområdet mot . bedömer i sin årliga redovisning att förutsättningarna för att nå våtmarksmålet skulle förbättras genom bl.a. en utökning av markavvattningsförbudet och tillståndsplikt för dikesrensning samt att underlätta restaurering genom förändring av lagstiftningen. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Bedömningen, vilken baseras på underlag från , Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål, styrks av att få våtmarkstyper har gynnsam bevarandestatus, ingen större förbättring i miljöhänsynen har skett och inga ytterligare styrmedel eller resursförstärkningar för åtgärder har tillförts. Även om genomförda restaureringar, återskapande och anläggningar av våtmarker har bidragit till att förbättra miljötillståndet lokalt sker generella försämringar av ofta sammanlagda och ibland kumulativa effekter från ingrepp, diffus påverkan, hydrologiska förändringar och igenväxning. Utbredningen av palsmyrarna är på tröskeln till en minskning, troligen på grund av ett varmare klimat. Det faktum att genomförandet av myrskyddsplanen kontinuerligt nedprioriteras innebär att naturvärden riskerar att minska genom igenväxning på grund av de uteblivna restaureringar som hade kunnat genomföras om skyddet införts . Hänsynen i skogsbruket har inte ökat och det finns risk för att en förväntad ökad användning av främmande trädslag och gödsling kan få negativa effekter. Kommunerna är och kan bli en större aktör när det gäller anläggning av våtmarker genom att de både kan vara markägare och ha intresse för åtgärder. Mårdhunden, ett hunddjur naturligt hemmahörande i östra , sprider sig invasionsartat och kan med största sannolikhet etablera sig i om den inte stoppas med aktiva åtgärder. Mårdhunden är en s.k. invasiv främmande art som orsakar mycket stor skada på ekosystemen och som dessutom kan utgöra en hälsofara.