prop · H1031d19 · 2013-09-18 00:00:00 — Indikatorerna ger inte en heltäckande bild av respektive verksamhet men belyser delar av måluppfyllelse och resultat som regeringen bedömer är centrala. Följande indikatorer används för barn- och ungdomsutbildningen. Deltagande i förskola. Andelen barn 3–inskrivna i förskola. Regeringen avser även att ta fram en indikator som visar sysselsättningen (arbete, studier etc.) efter avslutad gymnasieutbildning i gymnasieskolan. finns dock inte underlag för att ange sysselsättningen på ett adekvat sätt. har lämnat förslag på hur sysselsättning efter studier kan mätas. Vidare avser regeringen att undersöka om det är möjligt att ta fram en indikator som speglar likvärdigheten i och gymnasieskolan. Indikatorerna och resultatredovisningen i övrigt behandlar i många fall resultat och prestationer som avser verksamhet som bedrivits av kommunala eller enskilda huvudmän. Redovisningen av resultat inom utgiftsområdet är uppdelat på verksamheter. Deltagande i förskoleklass. Andel av 6- redovisas i förekommande fall indikatorer samt åringar inskrivna i förskoleklass. Resultat på nationella prov i grundskola och gymnasieskola. För redovisas andelen elever som nått kravnivån eller fått minst provbetyget Godkänt i svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik i årskurs 3, 6 och 9. För gymnasieskolan redovisas andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt i kursproven i svenska/svenska som andraspråk B, engelska A och matematik A samt i engelska 5, matematik 1 a–c och svenska/svenska som andraspråk 1. Andel elever som uppnått målen i samtliga ämnen i årskurs 9 och andel nybörjare i gymnasieskolan som fått slutbetyg efter tre eller . Genomsnittligt meritvärde i årskurs 9 och genomsnittlig betygspoäng i gymnasieskolan. Andel elever i årskurs 9 som uppnår behörighet till gymnasieskolans nationella program och andelen elever i gymnasieskolan som uppnår grundläggande högskolebehörighet . Övergång från preparandutbildning och programinriktat individuellt val till nationella program på gymnasieskolan. Lärarbehörighet och personalens utbildning. Resultat i internationella studier, som , TIMSS, TIMSS advanced, PIRLS, ESLC och , i de fall någon ny studie presenterats sedan föregående års budgetproposition. Därutöver finns ett sammanhållet avsnitt om personalens behörighet och utbildning. Kommunerna är enligt skollagen (2010:800) skyldiga att erbjuda barn förskola fr.o.m. i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Barn vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga ska erbjudas förskola . Alla barn ska erbjudas avgiftsfri förskola under minst fr.o.m. höstterminen det år barnet fyller (allmän förskola). När vårdnadshavare har anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman ska kommunen erbjuda barnet förskola . I förskolans läroplan (Lpfö 98, reviderad 2010) formuleras värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för verksamheten. Målen är satta på sådant sätt att lärandet kan ske i lekfulla former och med hänsyn till varje barn. Läroplanen innehåller inte mål eller normer för vad enskilda barn ska ha uppnått . Förskolans läroplan gäller för alla förskolor oavsett om förskolan är eller fristående. Indikator: Deltagande i förskola Andelen barn i förskola i åldrarna 3–beskri- ver i vilken utsträckning barn deltar i förskola. Diagram 5.1 Andelen barn 3–inskrivna i förskola Andelen inskrivna barn i förskolan fortsatte att öka 2012. Andelen barn i åldrarna 3–som är inskrivna i förskola har ökat och uppgick till . Diagrammet visar vidare att andelen pojkar som varit inskrivna i förskolan varit marginellt högre än andelen flickor. Fler barn än någonsin i förskolan och oförändrade barngrupper och personaltäthet var 482 300 barn inskrivna i förskolan, vilket motsvarar av gruppen 1–5 åringar. Det är en ökning med drygt 10 000 barn jämfört med . I likhet med den senaste femårsperioden var det marginellt högre andel pojkar i kommunala förskolor och marginellt högre andel flickor i fristående förskolor. Trots att fler barn gick i förskolan jämfört med året innan var både den genomsnittliga barngruppens storlek och personaltätheten oförändrade. gick det i genomsnitt 5,3 barn per årsarbetare och 16,9 barn per grupp. har personaltätheten varierat mellan 5,2 och 5,4 barn per årsarbetare. Ökat antal årsarbetare och ojämn könsfördelning bland de anställda fanns det 90 600 årsarbetare i förskolan, vilket innebar att antalet ökade med ca 1 700 jämfört med . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Könsfördelningen bland personalen i förskolan var mycket ojämn men andelen män har ökat något. Av de anställda var kvinnor och män. I fristående förskolor är andelen män dubbelt så hög som i kommunala förskolor, jämfört . Andelen årsarbetare i förskolan med förskol- eller annan lärarutbildning var . hade annan utbildning för arbete med barn. Således var det en liten andel, , som saknade utbildning för arbete med barn. Andelen med förskol- eller annan lärarutbildning var högre i kommunala förskolor, , än i fristående, . För en redovisning av andelen av personalen i förskolan som har pedagogisk högskoleutbildning se vidare avsnitt 5.2.11 om personalens behörighet. Andelen barn i fristående förskolor var störst i förortskommuner och storstäder Andelen barn i fristående förskolor var 2012. I storstäder och i förortskommuner till storstäder är det relativt sett vanligare med fristående förskolor. I kommungruppen förortskommuner till storstäder gick i genomsnitt av förskolebarnen i en fristående förskola. I den kommungrupp där kommunerna i genomsnitt hade den lägsta andelen barn i fristående förskolor, varuproducerande kommuner, gick av förskolebarnen i en fristående förskola. I 47 kommuner fanns det inga förskolor i enskild regi. Diagram 5.2 Andel barn i förskolor i enskild regi Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Den totala kostnaden för förskolan beräknas uppgå till 2012. Detta innebar en ökning jämfört med föregående år (uttryckt i fasta priser). Kostnaden per barn ökade (uttryckt i fasta priser). Annan pedagogisk verksamhet består av pedagogisk omsorg (bl.a. familjedaghem och flerfamiljslösningar), öppen förskola, öppen fritidsverksamhet och omsorg , nätter och . Enligt skollagen ska kommunerna sträva efter att i stället för förskola eller fritidshem erbjuda pedagogisk omsorg om barnets vårdnadshavare önskar det. Förskolans läroplan och de mål som beskrivs där ska vara vägledande för pedagogisk omsorg. Kommunen ska också sträva efter att erbjuda omsorg för barn under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds (obekväm arbetstid) i den omfattning som det behövs med hänsyn till föräldrars förvärvsarbete och familjens situation i övrigt. Från och med höstterminen det år då eleven fyller får kommunerna erbjuda öppen fritidsverksamhet i stället för fritidshem. Färre barn i pedagogisk omsorg I pedagogisk omsorg deltar framför allt de yngre barnen. I takt med att en allt större andel barn går i förskolan har andelen barn i pedagogisk omsorg minskat. Andelen barn i åldern 1–av befolkningen som var inskriven i pedagogisk omsorg var , en minskning jämfört med . Fler öppna förskolor och öppna fritidsverksamheter fanns totalt 462 öppna förskolor i riket, vilket var en ökning jämfört med då antalet var 439. Öppna förskolor erbjöds i 184 kommuner, vilket var något fler än 2011 då verksamhet erbjöds i 179 kommuner. fanns 603 öppna fritidsverksamheter, vilket var en ökning jämfört med då antalet var 593. Fler kommuner erbjöd omsorg , nätter och var 4 945 barn i åldern 1–inskrivna i omsorg under obekväm arbetstid. Motsvarande antal 2011 var 4 551 barn. Antalet kommuner som erbjöd sådan omsorg uppgick till 151, vilket var en ökning med 21 kommuner jämfört med . För att stimulera kommunerna att erbjuda omsorg , nätter och har regeringen infört ett riktat statsbidrag om sammanlagt –2016. (Se avsnitt 5.3.) De totala kostnaderna för pedagogisk omsorg beräknas uppgå till 2012. Detta innebär en minskning jämfört med föregående år (uttryckt i fasta priser). Kostnaden per barn ökade . Förskoleklassen är en frivillig skolform inom skolväsendet. Utbildningen i förskoleklassen ska enligt skollagen stimulera elevernas utveckling och lärande och förbereda dem för fortsatt utbildning. Utbildningen är avgiftsfri och ska omfatta minst . gäller en ny läroplan: läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet 2011 (Lgr 11). Den nya läroplanen innehåller värdegrund och uppdrag, övergripande mål och riktlinjer. /13 gick 107 700 elever i förskoleklass, vilket är det största antalet . Nästan samtliga, 105 700, var elever som fyllde . Av eleverna i förskoleklass gick i en verksamhet med fristående huvudman. I förskoleklassen arbetade 11 932 personer 2012, vilket motsvarade 6 944 heltidstjänster. Motsvarande antal var 11 730 och 6 736. De största personalgrupperna var förskollärare (55,) och lärare (20,), utöver dessa fanns också fritidspedagoger och fritidsledare. Omräknat till årsarbetare var kvinnor och män. Den totala kostnaden för förskoleklass beräknas ha uppgått till , vilket var en ökning jämfört med föregående år (uttryckt i fasta priser). Kostnaden per elev beräknas ha uppgått till kronor, vilket var en minskning jämfört med (uttryckt i fasta priser). Indikator: Deltagande i förskoleklass Diagram 5.3 Andel 6-åringar inskrivna i förskoleklass Diagrammet visar att andelen av landets 6- åringar som var inskrivna i förskoleklass var 2012, vilket var en minskning jämfört . Däremellan har andelen varit marginellt högre och marginellt lägre. Andelen pojkar som varit inskrivna i förskoleklassen har varit marginellt högre än andelen flickor . De 6- åringar som inte var inskrivna i förskoleklassen återfanns i bl.a. förskolan. Andelen av 6-åring- arna som var inskrivna i förskolan var 2012. Även i årskurs 1 återfinns 6-åringar, av eleverna i årskurs 1 var eller yngre 2012. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Utbildningen i ska enligt skollagen (2010:800) syfta till att ge eleverna kunskaper och värden och utveckla deras förmåga att tillägna sig dessa. Vidare ska utbildningen förbereda eleverna för aktiva livsval och ligga till grund för fortsatt utbildning. Lika tillgång till utbildning och likvärdig utbildning är viktiga fundament i skollagen, liksom att elever i behov av särskilt stöd har rätt till stöd. För gäller läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet 2011 (Lgr 11). Elevantalet i minskade kontinuerligt mellan /02 och 2010/11. Därefter ökade elevantalet, en ökning som fortsatte även . gick 899 200 elever i , vilket var en ökning med drygt 10 500 elever jämfört med föregående läsår. Diagram 5.4 Elevutveckling i 1994/95-2011/12 /13 var andelen flickor i vid mätningen och andelen pojkar . Av eleverna i kommunala skolor var andelen flickor och andelen pojkar . Motsvarande siffror för fristående skolor var flickor och pojkar. Det är således, relativt sett, något fler flickor än pojkar som väljer en fristående skola. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 5.5 Elever i , /13 Andelen elever som går i fristående grundskolor har ökat successivt och uppgick hösten , vilket är en ökning jämfört med föregående år. I och med att skollagen (2010:800) började tillämpas ersattes skola som organisatorisk enhet med begreppet skolenhet. Från och med /13 sker insamlingen av uppgifter till den officiella statistiken per skolenhet. Förändringen medför att de uppgifter om skolenheter som presenteras /13 inte är jämförbara med tidigare uppgifter om 2012 fanns det sammanlagt av vilka 790 var fristående I arbetade omräknat till heltidstjänster, 74 360 lärare 2012, vilket var en ökning med 740 tjänster jämfört med föregående år. Av dessa var liksom kvinnor och män. Lärartätheten var 8,3 lärare (heltidstjänster) per 100 elever, liksom föregående år. Indikator: Resultat på nationella prov Nationella prov genomförs i årskurs 3, 6 och 9. Även i specialskolans årskurs 4, 7 och 10 samt i sameskolans årskurs 3 och 6 genomförs nationella prov. Syftet med proven är att de ska användas för att ge information för att bedöma elevernas kunskaper i förhållande till de nationella kunskapskraven och, för de årskurser där det finns betyg, även ge stöd för betygssättningen. Proven bidrar därmed till att ge underlag för en analys av i vilken utsträckning målen för utbildningen nås. Samtliga mål i ämnena prövas dock inte och provens främsta syfte är inte att vara underlag för jämförelser . Regeringen har dock gett i uppdrag att bl.a. kvalitetssäkra de nationella proven så att de bättre än kan användas som underlag för jämförelser . Uppdraget ska redovisas . I årskurs 3 genomfördes nationella prov första gången och i årskurs 6 genomfördes proven första gången . Som indikator på måluppfyllelse kommer andelen som har nått kravnivån eller fått minst provbetyget Godkänt respektive provbetyget E på nationella proven i svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik att användas. Övriga nationella prov redovisas i tabell 5.1 nedan. För att kunna göra överskådliga jämförelser när det gäller årskurserna 6 respektive 9 kommer andelen som har fått minst betyget Godkänt att redovisas då detta motsvarar andelen som fått minst betyg E i kommande redovisningar. Nationella prov genomfördes första gången i årskurs 3 . Andelen av de elever som gjorde samtliga delprov och som nådde kravnivån på samtliga delprov –2012 framgår av diagram 5.6 nedan. Diagram 5.6 Andel elever som nådde kravnivån i nationella prov i årskurs 3 2009/10–2011/12 Källa: Skolveket. Diagrammet visar att andelen elever som har genomfört samtliga delprov och har nått kravnivån på samtliga delprov i matematik ökade från 2012. I svenska och svenska som andraspråk har denna andel däremot minskat. I svenska minskade an- delen från 2012 och i svenska som andraspråk från 2012. Resultaten visar att av de elever som gjorde alla delprov klarade flickorna proven i något högre utsträckning än pojkarna. I svenska och svenska som andraspråk uppnådde flickorna kravnivåerna i betydligt högre utsträckning medan det var jämnare fördelat bland de som klarade alla sju delproven i matematik. Nationella prov i årskurs 6 genomfördes första gången . Regeringen redovisar andelen elever som genomfört samtliga delprov och nått minst kravnivån i nationella prov årskurs 6 som indikator på måluppfyllelse i årskurs 6. I denna budgetproposition redovisas resultaten från de första nationella proven i årskurs 6. I matematik nådde av eleverna som genomfört samtliga delprov kravnivån. Motsvarande andelar var i engelska, i svenska och i svenska som andraspråk. Fler flickor än pojkar uppnådde kravnivåerna på alla delproven i matematik, svenska och svenska som andraspråk. Dock var skillnaden liten i matematik medan det inte fanns någon skillnad i engelska. Andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt 2011/12 var högst i svenska och eng- andraspråk var andelen elever som fått minst minst betyget Godkänt på det delprov som prövar läsförståelse var dock lägre än det sammanvägda provbetyget. I svenska var det (89,av pojkarna och av flickorna) och i svenska som andraspråk var det (70,av flickorna och av pojkarna). Andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt i delprovet som prövar läsförståelse ökade dock något i både svenska och svenska som andraspråk jämfört med föregående år. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 5.7 Andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt i nationella prov årskurs 9 läsår 2006/07–2011/12 Källa: Skolveket. Andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt i de nationella proven i årskurs 9 har ökat något jämfört i svenska, svenska som andraspråk och engelska. I matematik har denna andel däremot minskat något. I engelska har andelen elever som fick minst provbetyget Godkänt ökat med drygt en procentenhet jämfört med , från //12. I svenska och svenska som andraspråk har denna andel ökat . I matematik har däremot andelen som fått minst provbetyget Godkänt minskat jämfört , från till . Jämfört med föregående år ökade dock andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt i matematik från . Samtliga nationella prov årskurs 9 i Tabellen nedan visar andelen elever som fått minst betyget Godkänt i de nationella proven i årskurs 9 fördelat på kön. Andelen är högst i svenska och engelska, . Lägst var andelen i svenska som andraspråk (81,) och kemi (80,). Jämfört med föregående har andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt i fysik ökat från 2012. I biologi och kemi har denna andel däremot minskat. I biologi från och i kemi från . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Flickor har bättre resultat i samtliga ämnen där det finns nationella prov. Flickor presterar bättre i samtliga nationella prov i årskurs 9. Skillnaderna är minst i matematik och engelska. Störst är skillnaden mellan pojkar och flickors resultat i biologi och kemi. Tabell 5.8 Andelen elever som fått minst betyget Godkänt i provbetyg i årskurs 9 Indikator: Betyg och meritvärden I målet för området barn- och ungdomsutbildning ingår att alla barn och elever ska ges förutsättningar att nå de nationella målen för utbildningen. Den indikator som ligger närmast till hands för att följa denna del av målet när det gäller är andelen elever som får minst betyget Godkänt (fr.o.m. /13 betyget E) i slutbetyg i årskurs 9. Inledningsvis kommer måluppfyllelsen följas enbart för elever som lämnar årskurs 9. Från och med /13 införs betyg från årskurs 6 och det kommer framöver även vara möjligt att följa måluppfyllelsen för elever som lämnar denna årskurs. Diagram 5.9 Andel elever som uppnått målen i samtliga ämnen i årskurs 9 läsår 2006/7–2011/12 Andelen elever som uppnådde målen och fått minst betyget Godkänt i alla ämnen uppgick till , vilket återigen var den högsta andelen . Förändringarna har dock varit små , och även var det marginella skillnader jämfört med . I ämnet matematik fortsatte andelen elever som fått minst betyget Godkänt att minska. har denna andel minskat . Det finns skillnader i måluppfyllelse mellan de olika ämnena. Ämnen där högst andel elever uppnår kunskapsmålen är svenska, slöjd, bild, hem- och konsumentkunskap och musik. Även tyska inom språkvalet har hög andel elever som uppnår kunskapsmålen. Skillnaden mellan pojkar och flickor har varit i stort sett oförändrad . Skillnaden var fortsatt störst i ämnena moderna språk, biologi, kemi och religion. Endast i ämnet idrott och hälsa nådde pojkarna i högre utsträckning målen än flickorna. I målet ingår också att alla barn och elever ska ges förutsättningar att utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser så långt som möjligt. En elevs meritvärde beräknas som summan av betygsvärdena för de 16 bästa betygen i elevens slutbetyg (Godkänt räknas som 10 poäng, Väl Godkänt som 15 poäng och Mycket Väl Godkänt som 20 poäng). Det högsta möjliga meritvärdet är 320 poäng. Det genomsnittliga meritvärdet har ökat kontinuerligt för elever som lämnar årskurs 9. Det är dock inte möjligt att fastställa i vilken grad det ökande meritvärdet motsvarar en faktisk kunskapsutveckling. Från och med /12 sätts betyg enligt den nya betygsskalan, som har fler steg än den gamla, och utifrån nya kursplaner. Det innebär att denna indikator framöver inte kommer att vara helt jämförbar . Den nya betygsskalan tillämpas dock först fr.o.m. /13 i årskurs 9. Diagram 5.10 Genomsnittligt meritvärde i årskurs 9 läsår 2006/7–2011/12 Det genomsnittliga meritvärdet har återigen ökat efter att föregående läsår ha minskat . var det genomsnittliga meritvärdet 211,4 vilket var en ökning med 0,8 meritpoäng jämfört med . Sedan det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet infördes /98 har det genomsnittliga meritvärdet successivt ökat, men den totala ökningen har varit relativt liten – ca tio meritpoäng, vilket motsvarar ett betygssteg i två ämnen. Ökningen har varit störst i de s.k. praktiska, estetiska ämnena och teknik. Skillnaden i genomsnittligt meritvärde mellan pojkar och flickor har varit i stort sett oförändrad , mellan 21 och 23 meritpoäng. hade skillnaden dock ökat till 24,4 meritpoäng. Föräldrars utbildningsbakgrund har stor betydelse för det genomsnittliga meritvärdet. Elevens bakgrund har fortsatt betydelse. Gruppen elever som invandrat efter skolstart, och därmed fått på sig i svensk skola än andra elever, har klart lägre meritvärde än övriga grupper, och elever som kommit till efter skolstart med föräldrar med förgymnasial utbildning har lägst resultat. Vidare har föräldrars utbildningsbakgrund stor betydelse. Elever med högutbildade föräldrar, oaktat utländsk bakgrund, uppnådde behörighet till gymnasieskolans nationella program i högre utsträckning (94,) än elever med svensk bakgrund, oaktat föräldrarnas utbildnings- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 bakgrund (90,). Vidare har flickor som invandrat till före skolstart ett bättre genomsnittligt meritvärde i årskurs 9 (220,1) än vad pojkar med svensk bakgrund har (204,0). Indikator: Behörighet till något av gymnasieskolans nationella program ska förbereda eleverna antingen för vidare studier på ett högskoleförberedande program eller ett yrkesprogram. Andelen elever som är behöriga till ett nationellt program på gymnasieskolan är en viktig indikator på resultat och måluppfyllelse i . krävdes betyget Godkänt i svenska eller svenska som andraspråk, matematik och engelska för att vara behörig till samtliga nationella program i gymnasieskolan. Från och med , i samband med införandet av den nya gymnasieskolan, har behörighetskraven skärpts. De nya behörighetsbestämmelserna innebär att det för yrkesprogrammen krävs lägst betyget Godkänt i ovanstående ämnen och ytterligare fem ämnen, medan det för högskoleförberedande program krävs lägst betyget Godkänt i ovanstående ämnen och ytterligare nio ämnen. För ekonomi- och samhällsvetenskapsprogrammen samt det humanistiska programmet ska fyra av de ytterligare ämnena vara geografi, historia, samhällskunskap och religionskunskap. För naturvetenskaps- och teknikprogrammen ska tre av de ytterligare ämnena vara biologi, fysik och kemi. Den indikator som framöver kommer att användas inom detta område är dels andelen elever som är behöriga till yrkesprogrammen, dels andelen elever som är behöriga till samtliga gymnasieprogram. Detta kommer att innebära ett tidsseriebrott, men eftersom måluppfyllelsen i ämnet matematik – för vilket betyget Godkänt krävs både enligt tidigare och nuvarande behörighetsbestämmelser – är bland de lägsta bland ämnen kommer ändå en trendjämförelse att kunna göras mellan det tidigare gymnasiebehörighetsmåttet och måttet som anger andelen elever som är behöriga till yrkesprogrammen. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 5.11 Behörighet till något av gymnasieskolans nationella program 2005/06–2011/12 (De två sista tidpunkterna i diagrammet ovan är utifrån den nya definitionen av behörighet.) Andelen elever som är behöriga till gymnasieskolans nationella program har minskat . var av eleverna behöriga till yrkesprogrammen, vilket kan jämföras av eleverna . Eftersom behörighetskraven skärptes fr.o.m. , överensstämmer de tidigare resultaten inte helt med de . Skillnaden är dock marginell – såväl 2010/11 som 2011/12 var den lägre än om de tidigare behörighetskraven hade gällt. Av eleverna 2012 var behöriga till samtliga gymnasieprogram, vilket var fler än . Skillnaden i behörighet mellan flickor och pojkar har ökat . varierade denna skillnad mellan , medan variationen året innan var mellan . Skillnaden var liksom tidigare störst för behörighet till naturvetenskaps- och teknikprogrammen. Skillnaderna i gymnasiebehörighet är störst mellan de elever som invandrat och övriga (elever med svensk bakgrund, elever med utländsk bakgrund födda i och elever som invandrat ), oavsett föräldrarnas utbildningsnivå. , vilket var en ökning med jämfört med (uttryckt i fasta priser). Kostnaden per elev beräknas ha uppgått till i genomsnitt 2012, vilket är en ökningmed jämfört med föregående år (uttryckt i fasta priser).