prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — Ändringarna i andra stycket i paragrafen är språkliga. I paragrafens tredje stycke framgår att ska besluta om att den frivilliga skattskyldigheten ska upphöra vid en överlåtelse efter en gemensam ansökan från den tidigare och den nya ägaren. Ett tillägg görs dock för att detta enbart ska gälla om överlåtelsen sker under ett s.k. uppförandeskede. Om någon ansökan inte görs övergår den frivilliga skattskyldigheten enligt 5 §. Ett nytt fjärde stycke införs i paragrafen. Om en fastighet överlåts upphör den frivilliga skattskyldigheten vid tillträdet i andra fall än de som avses i tredje stycket, under förutsättning att den tidigare och den nya ägaren före tillträdesdagen ingått ett skriftligt avtal om att skattskyldigheten inte ska övergå. Det behövs således inte någon gemensam ansökan från parterna och beslut från för att skattskyldigheten ska upphöra i dessa fall. Paragrafen ändras till följd av förslaget i avsnitt 6.32 om frivillig skattskyldighet vid uthyrning av verksamhetslokaler. Paragrafen behandlar anmälningsskyldigheten när en fastighet överlåts och när skattskyldigheten upphör. I paragrafen införs ett nytt tredje stycke. I det nya tredje stycket framgår att det som sägs i första och andra stycket om anmälan till endast gäller om frivillig skattskyldighet har beslutats enligt 2 §, och överlåtelsen sker, eller det förhållande som avses i andra stycket inträffar, innan skattepliktig uthyrning eller upplåtelse påbörjats. Ändringen medför att skyldigheten att anmäla en överlåtelse finns kvar en byggnad uppförs om fastighetsägaren efter beslut från har blivit skattskyldig enligt 9 kap. 2 §. Vid ett s.k. uppförandeskede finns det också en skyldighet att anmäla till om skattskyldigheten upphör på grund av ett sådant förhållande som avses i 6 § första stycket, t.ex. om fastighetsägaren börjar använda fastigheten för annat ändamål än för skattepliktig uthyrning. Enligt den nya lydelsen finns det inte längre en skyldighet att lämna anmälan till vid överlåtelse av fastighet i andra fall än vid s.k. uppförandeskede. Ändringen medför också att det inte längre finns en skyldighet att anmäla till när den frivilliga skattskyldigheten upphör i andra fall än under s.k. uppförandeskeden. I paragrafen görs även språkliga ändringar. Paragrafens andra, tredje och fjärde stycke ändras till följd av förslaget i avsnitt 6.32 om frivillig skattskyldighet vid uthyrning av verksamhetslokaler. Ändringarna beror på att kravet på ansökan och beslut tas bort i 1 §. Bestämmelsen ändras också för att retroaktivt avdrag ska kunna användas även i de fall beslut om frivillig skattskyldighet har fattats enligt 9 kap. 2 § ML, dvs. vid frivillig skattskyldighet när en byggnad eller annan anläggning som utgör fastighet uppförs eller genomgår omfattande till- eller ombyggnad (jfr 9 kap. 2 § och 3 kap. 3 § tredje stycket 3). Den nuvarande lydelsen av bestämmelsen gör att retroaktivt avdrag inte kan tillämpas om beslut fattats enligt 9 kap. 2 § under s.k. uppförandeskede (se RÅ 2008 not. Den som fått beslut om skattskyldighet under uppförandeskede kan därför inte göra ett retroaktivt avdrag för ingående skatt som avser tid innan den frivilliga skattskyldigheten inträder. Det föranleder ändringar i andra och tredje stycket. Paragrafen ändras till följd av förslaget i avsnitt 6.32 om frivillig skattskyldighet vid uthyrning av verksamhetslokaler. Paragrafens andra stycke ändras så att det även sker en hänvisning till det nya fjärde stycket i 6 § (se vidare författningskommentaren till 6 §). I paragrafen görs även språkliga ändringar. I punkten 2 anges att den äldre lydelsen av 4 kap. 8 § gäller fortfarande för mervärdesskatt spom avser tid för ikraftträdandet. I punkten 3 anges att äldre bestämmelser fortfarande gäller för uthyrning eller upplåtelse som avser tid före ikraftträdandet. För att frivillig skattskyldighet ska inträda före ikraftträdandet behövs således ett beslut från om ansökan inkommit före ikraftträdandet. I punkten 4 anges att frivillig skattskyldighet som gäller vid ikraftträdandet enligt den äldre lydelsen av 9 kap. 1 § ska fortsätta gälla enligt de nya bestämmelserna. Den som är frivilligt skattskyldig efter beslut av blir därmed skattskyldig även efter ikraftträdandet utan att det behövs någon ytterligare åtgärd. I punkten 5 regleras att 9 kap. 8 § i den nya lydelsen tillämpas efter beslut enligt 9 kap. 2 § om skattepliktig uthyrning eller upplåtelse påbörjas efter ikraftträdandet. Om ett uppförandeskede avser perioder före ikraft- trädandet ska därmed ett retroaktivt avdrag enligt den nya lydelsen kunna medges om skattepliktig uthyrning eller upplåtelse påbörjas efter ikraftträdandet. Av punkten 6 framgår att om en faktura som anger utgående skatt har ställts ut före ikraftträdandet och avser en uthyrningsperiod eller upplåtelseperiod efter ikraftträdandet tillämpas 9 kap. 1 § i sin äldre lydelse. Det gäller under förutsättning att frivillig skattskyldighet inte har inträtt före ikraftträdandet för upplåtelsen av den aktuella fastighetsdelen. Om en upplåtelse inte omfattas av frivillig skattskyldighet före ikraftträdande blir en fastighetsägare inte skattskyldig om denne före ikraftträdandet ställer ut en faktura med mervärdesskatt i förskott för en upplåtelse som avser tid efter ikraftträdandet. För att den uthyrningen ska omfattas av frivillig skattskyldighet behövs därför en ansökan och ett beslut av i enligt med 9 kap. 1 § i den äldre lydelsen. Som Lagrådet framfört i sitt yttrande innebär det att en hyresvärd som vill bli skattskyldig och som skickar en hyresfaktura till hyresgästen behöver ansöka om frivillig skattskyldighet enligt äldre bestämmelser. 6.42.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 2 –6 §§ Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på alkohol. Ändringarna i paragraferna innebär att skatten på öl, vin, andra jästa drycker än vin eller öl, mellanklassprodukter samt etylalkohol höjs. Förslaget till ändring föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.42.11Förslagen till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.21. Flygbensin omfattas inte av definitionen av bensin i drivmedelslagen (2011:319). Av den anledningen kan varken blyad eller blyfri 6.42.9Förslaget till lag om ändring i lagen flygbensin uppfylla kraven för bensin i miljöklass (1994:1551) om frihet från skatt 1 eller bensin i miljöklass 2. vid import, m.m. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på alkohol. Ändringen i paragrafen innebär att skatten på spritdryck, starkvin, vin och starköl höjs. Förslaget till ändring föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. flygbensin (KN-nr 2710 11 31) bör därför tas bort från punkten 1 i 2 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE. Ändringen av punkten 2 medför att blyad och blyfri flygbensin faller in under annan bensin, förutsatt att blyfri flygbensin inte faller in under den nya punkten 7. Genom den nya punkten 7 får flygbensin som innehåller högst bly per liter en lägre energiskatt. Flygbensin med en högre blyhalt än faller in under punkten 2. Regeringen ska, enligt vad som följer av 2 kap. 1 b § LSE, före november månads utgång , fastställa de skattebelopp som ska tas ut för efter en indexomräkning av de skattebelopp som anges i 2 kap. 1 § LSE. Den nya punkten 7 träder i kraft . Detta är alltså efter att regeringen fastställt de nya, indexomräknade beloppen för skattesatserna i 2 kap. 1 § LSE i dess lydelse detta lagrum hade vid tiden för regeringens fastställande. Följaktligen kommer skattebeloppen i punkten 7 inte att omfattas av indexomräkningen som sker . För flygbensin enligt punkten 7 gäller alltså de skattebelopp som anges i 2 kap. 1 § i dess lydelse enligt lagförslag 3.12. För övriga bränslen enligt punkterna 1 – 6 gäller dock de skattebelopp som regeringen kommer att ange i den indexeringsförordning som utfärdas före november månads utgång . gäller för samtliga bränslen enligt 2 kap. 1 § de skattebelopp som anges i lagrummet i dess lydelse enligt lagförslag 3.27. För och framåt sker indexomräkning enligt 2 kap. 1 b § LSE. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23.3. I punkten 17 regleras skattebefrielse för bränslen som förbrukas för framställning av värme i en anläggning som omfattas av handelssystemet. Befrielsen medges endast i den mån skattebefrielse inte följer av tidigare punkter. Ändringen i punkten 17 b innebär att nivån för koldioxidskattebefrielsen för förbrukning i annan värmeproduktion än sådan som sker i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet eller i kraftvärmeproduktion i en anläggning som ingår i handelssystemet ökas till av den generella koldioxidskattenivån. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23.3. I tredje stycket regleras skattebefrielsen för råtallolja som förbrukas för framställning av värme i en anläggning som omfattas av handelssystemet. Ändringen innebär att nivån för skattebefrielsen vid användning av råtallolja motsvarar skattebefrielsen för bränsle enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a LSE vid användning enligt 1 § punkten 17 b. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.19.13. Denna paragraf reglerar skatteavdrag för andra motorbränslen än bensin och dieselbränsle. Denna paragraf reglerar därigenom beskattningen för den beståndsdel som framställts av biomassa som ingår i ett höginblandat motorbränsle som t.ex. E85. Paragrafen innebär att avdrag får göras för energiskatt och koldioxidskatt motsvarande hela energiskatten och hela koldioxidskatten på den andel av motorbränslet som framställts av biomassa. De lagtekniska ändringarna i första stycket görs för att uppnå samstämmighet med utformningen av 3 b – 3 d §§. Krav på hållbarhet gäller enligt andra stycket. För den beståndsdel som framställts av biomassa och som ingår i bensin eller dieselbränsle, regleras befrielsen från koldioxidskatt i 3 b § och energiskattenedsättningens omfattning i 3 c och 3 d §§. Den direkta hänvisningen till etanol i bestämmelsens tredje stycke tas bort då omfattningen av avdragsrätten för etanolinblandning i bensin följer av 3 b och 3 c §§. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.19.13. Ändringen innebär att den särskilda skattenedsättningen för hydrerade vegetabiliska oljor och fetter (HVO) och syntetisk bensin av biomasseursprung upphör att gälla. Efter ändringen reglerar paragrafen koldioxidskattenedsättning för bensin och dieselbränsle som innehåller hållbara beståndsdelar som framställts av biomassa. Exempel på hållbara beståndsdelar i dieselbränsle kan vara de andelar av FAME (fettsyrametylestrar) eller HVO, som har framställts av biomassa. Exempel på hållbara beståndsdelar i bensin kan vara metanol eller etanol. I förekommande fall innehåller bränslebeståndsdelar även delar som inte är av biomasseursprung. Det kan exempelvis röra sig om fossila denatureringsmedel i etanol eller en andel av FAME som framställts av fossil metanol. Exempelvis tillverkas RME, som är en typ av FAME, genom att metanol används för att förestra rapsolja till RME och glycerol. Glycerolen i rapsoljan byts ut mot metanol, vilket innebär att en av de 19 kolatomerna i RME kommer från metanol som oftast är fossil. Detta kan även uttryckas som att av kolatomerna i RME är fossila i det fall att fossil metanol används vid tillverkningen. Avdraget ska endast omfatta den del av beståndsdelen som härrör från biomassa. Paragrafens första stycke ändras även redaktionellt i förtydligande syfte genom att ordet bränslet byts ut mot motorbränslet. Koldioxidskatten syftar till att minska utsläppen av växthusgaser från förbränning av bränslen som innehåller fossilt kol. Eftersom bränslebeståndsdelar som framställs av biomassa inte innehåller fossilt kol ska koldioxidskatt inte tas ut för dem. Dock gäller ett krav på hållbarhet. Avdraget är en rent lagtekniskt lösning för att uppnå detta. Om inte kravet på hållbarhet uppfylls medges inte skatteavdrag. Beskattning sker då enligt bestämmelserna i 2 kap. LSE. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.19.13. Paragrafen reglerar hur energiskattens omfattning åstadkoms genom ett visst skatteavdrag för den beståndsdel som framställts av biomassa och som ingår som en andel av bensin. Ändringen i paragrafens första stycke är en följd av att avdragsrättens begränsning, till att endast gälla 5 volymprocent biodrivmedel av den totala mängd bensin som omfattas av den aktuella deklarationen, tagits bort. I bestämmelsen regleras energiskatteavdraget för den beståndsdel som framställts av biomassa som ingår i bensin. Avdraget innebär att inblandade beståndsdelar framställda av biomassa behandlas neutralt i förhållande till varandra genom att skattenedsättningen uttryckligen kopplas till bränslenas energiinnehåll. Avdraget föranleds av att en beståndsdel som är framställd av biomassa vanligtvis har ett energivärde som understiger energivärdet i det fossila bränsle som det ersätter (bensin). Skatteavdragets storlek är beroende av energiinnehållet i den beståndsdel som framställts av biomassa. Krav på hållbarhet gäller enligt paragrafens tredje stycke. För bensin som uppfyller miljöklass 1 innehållande 5 volymprocent hållbar etanol ska energiskatten alltså beräknas enligt följande: Energiinnehållet för hållbar etanol kan exempelvis uppgå till 0,0212 GJ. Energiskatteavdraget beräknas till minskat med kvoten mellan energiinnehållet för etanol och energiinnehållet för bensin (– 0,0212/0,0326). 2.1 000 liter bensin innehållande 5 volymprocent etanol, innebär att bensinen består av etanol. I denna exempelberäkning förutsätts att hela den volymen framställts av biomassa. 3.Avdraget för andelen hållbar etanol beräknas således till hållbar etanol multiplicerat med skattesatsen för bensin som uppfyller miljöklass 1 multiplicerat med skatteavdraget uttryckt i procent (enligt punkt 1 i detta exempel). Energiskatten för bensin som uppfyller miljöklass 1, motorbensin, uppgår 2013 till och per liter. Avdraget i exemplet, som här beräknas utifrån skattenivå, uppgår således till ungefär 50 * 3,13 *(1-0,0212/0,0326) = . I förekommande fall innehåller bränslebeståndsdelar även delar som inte är av biomasseursprung. Avdraget omfattar endast den del av beståndsdelen som härrör från biomassa och beräknad utifrån energiinnehållet i delen. Paragrafens första stycke ändras även redaktionellt i förtydligande syfte genom att ordet bränslet byts ut mot motorbränslet. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.19.13. Paragrafen reglerar skattebefrielsens omfattning för den beståndsdel som framställts av biomassa och som ingår som en andel av dieselbränsle. Exempel på hållbara beståndsdelar i dieselbränsle kan vara FAME (fettsyrametylestrar) eller hydrerade vegetabiliska oljor och fetter, s.k. HVO. Ändringen i paragrafens första stycke är en följd av att avdragsrättens begränsning, till att endast gälla 5 volymprocent biodrivmedel av den totala mängd dieselbränsle som omfattas av den aktuella deklarationen, tagits bort. I bestämmelsen regleras energiskattebefrielsen för den beståndsdel som framställts av biomassa som ingår i dieselbränsle. Avdraget innebär att inblandade beståndsdelar framställda av biomassa behandlas neutralt i förhållande till varandra genom att skattenedsättningen uttryckligen kopplas till bränslenas energiinnehåll. Avdraget föranleds av att en beståndsdel som är framställd av biomassa vanligtvis har ett energivärde som understiger energivärdet i det fossila bränsle som det ersätter (dieselbränsle). Av- dragets storlek är beroende av energiinnehållet i den beståndsdel som framställts av biomassa. I förekommande fall innehåller bränslebestånds- delar även delar som inte är av biomasseursprung. Avdraget omfattar endast den del av beståndsdelen som härrör från biomassa och beräknad utifrån energiinnehållet i delen. Krav på hållbarhet gäller enligt paragrafens tredje stycke. För dieselbränsle innehållande FAME med ett energiinnehåll av 0,033 GJ per liter får således avdrag göras för energiskatt och för koldioxidskatt på den andel av dieselbränslet som utgörs av beståndsdelen som framställts av biomassa. Procentsatsen framräknas genom att minska med kvoten mellan energiinnehållet för FAME och energiinnehållet för dieselbränsle (– 0,033/0,0359 = ). Beräkning av andel av bränslebeståndsdelen som framställts av biomassa och det energiinnehåll som är hänförlig till denna sker utifrån samma princip som i exemplet avseende RME i kommentaren till 3 b §. Paragrafens första stycke ändras även redaktionellt i förtydligande syfte genom att ordet bränslet byts ut mot motorbränslet. Ändringarna i 2 kap. 1 § samt, 6 a kap. 1 och 2 §§ LSE träder i kraft och tillämpas från detta datum. Ändringarna i 7 kap. 3 a–3 d §§ LSE träder i kraft och tillämpas från och med detta datum. Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.42.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Ändringen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. I första stycket görs ett tillägg om att ersättning enligt lagen inte lämnas till en sökande som deltar i korttidsarbete som berättigar arbetsgivaren till preliminärt stöd enligt lagen om stöd vid korttidsarbete (femte punkten). Ändringen syftar till att klargöra att deltagande i korttidsarbete inte innebär att de arbetstagare som berörs anses vara partiellt arbetslösa och berättigade till arbetslöshetsersättning för den tid de deltar i korttidsarbete. Genom att den nya bestämmelsen förs in i uppräkningen i första stycket, omfattas den av den i tredje stycket angivna möjligheten för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om undantag. Ändringen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Vid arbetstidsminskning eller partiell arbetsbefrielse som ligger till grund för preliminärt stöd enligt lagen om stöd vid korttidsarbete ska lön till viss del utbetalas för tid då arbete inte utförs. Av den nya bestämmelsen i tredje stycket följer att den aktuella ledigheten inte ska anses som tid med förvärvsarbete. Ändringen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Fjärde stycket är nytt. Särskild reglering av när tid är överhoppningsbar för den som deltar i korttidsarbete finns i 16 d §. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Första stycket innebär att månader då den sökande har deltagit i korttidsarbete, för vilket preliminärt stöd har lämnats, inte ska räknas vid bestämmande av den ramtid inom vilken arbetsvillkoret ska vara uppfyllt, om det inte är förmånligare för sökanden att en eller flera av dessa månader räknas med. En sådan medräkning ska anses vara förmånligare för sökanden om den innebär att dagsförtjänsten blir högre än den dagsförtjänst som annars hade gällt, eller om någon månad behövs för att ett arbetsvillkor ska uppfyllas. Om det inte är förmånligare för den sökande att sådana månader räknas med ska de inte heller räknas med. En förutsättning för att en månad med korttidsarbete ska räknas som överhoppningsbar tid enligt den nya bestämmelsen är att den sökande har deltagit i korttidsarbete den månaden och att sökandens arbetsgivare har erhållit preliminärt stöd för sökandens deltagande i korttidsarbetet. Bestämmelsen är tillämplig oberoende av om den sökande deltagit i korttidsarbete hela eller enbart del av aktuell månad. Enligt andra stycket ska ramtid bestämmas på samma sätt även om ansökan om preliminärt stöd ännu inte har getts in eller prövats för den aktuella månaden. En förutsättning för detta är dock att sådant stöd har lämnats till arbetsgivaren och att korttidsarbete har tillämpats som omfattar tid från den tid för vilken ersättning vid korttidsarbete har betalats ut till och med den tid för vilken ramtiden ska bestämmas. Ändringen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Ändringen i första stycket är en följdändring med anledning av förslaget om införande av en ny 16 d §. 6.42.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på alkohol. Ändringen i paragrafen innebär att skatten på spritdryck, starkvin, vin och starköl höjs. Förslaget till ändring föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.42.14Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.14 om reformerade inkomstskatteregler för ideell sektor. I paragrafen regleras hur skatten ska beräknas för juridiska personer. I tredje stycket görs en redaktionell ändring genom hänvisningen till 7 kap. 4–6 och 10 §§. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.15 om slopad skattefrihet för inkomster från specialbyggnader m.m. Fjärde stycket har utgått eftersom de regler som berör fysiska personer i 7 kap. 21 § första och andra styckena upphävs. De regler som kvarstår i 7 kap. 21 § avser endast juridiska personer. Hänvisningen till 7 kap. 21 § är därmed inte längre aktuell. Ändringen föranleds dels av förslaget i avsnitt 6.14 om reformerade inkomstskatteregler för ideell sektor, dels förslaget i avsnitt 6.15 om slopad skattefrihet för inkomster från specialbyggnader m.m. Paragrafen inleder kapitlet och anger dess innehåll. Första stycket innehåller en uppräkning av de olika bestämmelser om undantag från skattskyldighet som 7 kap. innehåller. Uppräkningen har justerats med anledning av de förändrade reglerna för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. Andra stycket är nytt och avser att tydliggöra att samma regler gäller för de självständiga organisatoriska delarna av ett trossamfund som för samfundet som sådant. Stycket har formulerats om efter synpunkter från Lagrådet. I tredje stycket anges vad som gäller för begränsat skattskyldiga enligt 6 kap. Hänvisningen till 3 kap. slopas som en följd av att ingen bestämmelse i kapitlet längre gäller för fysiska personer till följd av att bestämmelserna om ägare till vissa fastigheter i 21 § första och andra styckena upphävs. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i avsnitt 6.14 om reformerade inkomstskatteregler för ideell sektor. Av 6 kap. framgår huvudregeln att svenska juridiska personer är oinskränkt skattskyldiga. De undantag som gäller specifikt för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund framgår av 7 kap. Paragrafen utgör en portalparagraf som inledning till de generella undantagsreglerna. Bestämmelserna bygger till stor del på tidigare reglering för de ideella föreningarna och registrerade trossamfunden, men har moderniserats och anpassats med hänsyn till att de nu även omfattar stiftelser. I första stycket anges att bestämmelserna omfattar såväl stiftelser som ideella föreningar och registrerade trossamfund under förutsättning att de uppfyller ändamålskravet i 4 §, verksamhetskravet i 5 §, fullföljdskravet i 6 § samt för ideella föreningar och registrerade trossamfund även öppenhetskravet i 10 §. Innebörden av detta är att de därmed är inskränkt skattskyldiga juridiska personer. Den inskränkta skattskyldigheten omfattar dock inte sådan inkomst av näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 §. Från skattskyldighet undantas dock kapitalvinster och kapitalförluster.