prop · H003194 · 2013-09-18 00:00:00 — 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de uppsåtliga handlingar som avses i punkterna 26 är straffbelagda. 2.Att i sexuella syften förmå ett barn, som inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande, att bli vittne till sexuella handlingar, även utan att behöva delta, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 3.Att i sexuella syften förmå ett barn, som inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande, att bli vittne till sexuella övergrepp, även utan att behöva delta, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 4.Att ägna sig åt sexuella handlingar med ett barn, som inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande, ska vara be lagt med ett maximistraff fängelse. 5.Att ägna sig åt sexuella handlingar med ett barn, om i)missbruk av en erkänd förtroendeställning eller av makt eller inflytande över barnet förekommer, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder, eller ii)missbruk av barnets särskilt utsatta situation förekommer, framför allt till följd av ett psykiskt eller fysiskt funktions hinder eller en beroendeställning, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder, eller L 335/8 Europeiska unionens officiella tidning iii)tvång, våld eller hot brukas, ska vara belagt med ett max imistraff fängelse om barnet inte har upp nått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. Att genom tvång, våld eller hot förmå ett barn att ägna sig åt sexuella handlingar med en tredje part ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. Brott som har samband med sexuell exploatering 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de uppsåtliga handlingar som avses i punkterna 27 är straffbelagda. 2.Att förmå eller rekrytera ett barn till att delta i porno grafiska föreställningar, eller dra nytta av eller på annat sätt utnyttja ett barn för sådana syften, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. 3.Att tvinga eller med våld förmå ett barn till att delta i pornografiska föreställningar, eller att hota ett barn för sådana syften, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt själv bestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. 4.Att medvetet bevista pornografiska föreställningar där ett barn deltar ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. 5.Att förmå eller rekrytera ett barn till att delta i barnpro stitution, eller dra nytta av eller på annat sätt utnyttja ett barn för sådana syften, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet upp nått denna ålder. 6.Att tvinga eller med våld förmå ett barn till barnprostitu tion, eller att hota ett barn för sådana syften, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. 7.Att ägna sig åt sexuella handlingar med ett barn, där barnprostitution utnyttjas, ska vara belagt med ett maximistraff fängelse om barnet inte har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och fängelse om barnet uppnått denna ålder. Brott som har samband med barnpornografi 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de uppsåtliga handlingar som avses i punkterna 26 är straffbelagda när de begås olovligen. 2.Förvärv eller innehav av barnpornografi ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 3.Att medvetet skaffa sig tillgång till barnpornografi med hjälp av informations- eller kommunikationsteknik ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 4.Distribution, spridning eller överföring av barnpornografi ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 5.Utbjudande, tillhandahållande eller tillgängliggörande av barnpornografi ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 6.Produktion av barnpornografi ska vara belagt med ett maximistraff fängelse. 7.Det ankommer på medlemsstaterna att besluta huruvida denna artikel är tillämplig på fall som rör barnpornografi enligt artikel 2 c iii, om den person som framstår som ett barn i själva verket var eller äldre för avbildandet. 8.Det ankommer på medlemsstaterna att besluta huruvida punkterna 2 och 6 i denna artikel är tillämpliga i fall då det fastställs att det pornografiska materialet enligt artikel 2 c iv producerats och innehas av producenten enbart för eget privat bruk, i den mån inget pornografiskt material enligt artikel 2 c i, iieller iii har använts för denna produktion och förutsatt att handlingen inte innebär någon risk för att materialet sprids. Kontaktsökning med barn i sexuellt syfte Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att följande uppsåtliga handlingar är straff belagda: Förslag som en vuxen ger med hjälp av informations- och kommunikationsteknik i syfte att träffa ett barn som inte upp nått åldern för sexuellt självbestämmande för att begå något av de brott som avses i artiklarna 3.4 och 5.6 ska, om detta förslag har följts av faktiska handlingar som leder till ett sådant möte, vara belagt med ett maximistraff fängelse. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att det är straffbart för en vuxen att med hjälp av informations- och kommunikationsteknik försöka begå nå got av de brott som avses i artikel 5.2 och 5.3 genom att kontakta barn som inte har uppnått åldern för sexuellt själv bestämmande i syfte att tillhandahålla barnpornografiskt mate rial som avbildar det barnet. Europeiska unionens officiella tidning L 335/9 Anstiftan, medhjälp och försök 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att anstiftan av och medhjälp till något av de brott som avses i artiklarna 36 är straffbelagt. 2.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att försök att begå något av de brott som avses i artikel 3.4, 3.5 och 3.6, artikel 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 och 4.7 samt artikel 5.4, 5.5 och 5.6 är straffbelagda. 1.Det ankommer på medlemsstaterna att besluta huruvida artikel 3.2 och 3.4 är tillämplig på frivilliga sexuella handlingar mellan jämbördiga parter som är nära i ålder och grad av psykisk och fysisk utveckling eller mognad, förutsatt att hand lingarna inte innebar någon form av övergrepp. 2.Det ankommer på medlemsstaterna att besluta huruvida artikel 4.4 är tillämplig på en pornografisk föreställning som äger rum inom ramen för en frivillig relation när barnet har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande, eller mellan jäm bördiga parter som är nära i ålder och grad av psykisk och fysisk utveckling eller mognad, förutsatt att handlingarna inte innebär någon form av övergrepp eller exploatering och att inga pengar eller andra former av ersättning ges som betalning i utbyte mot den pornografiska föreställningen. 3.Det ankommer på medlemsstaterna att besluta huruvida artikel 5.2 och 5.6 är tillämplig på produktion, förvärv eller innehav av material som rör barn som uppnått åldern för sexu ellt självbestämmande om materialet produceras och innehas med dessa barns samtycke och enbart för de berörda personer nas privata bruk, förutsatt att handlingarna inte innebär någon form av övergrepp. Förutsatt att följande omständigheter inte redan ingår i brotts rekvisiten för de brott som avses i artiklarna 37 ska medlems staterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att ned anstående omständigheter i enlighet med relevanta bestämmel ser i nationell lagstiftning ska kunna anses som försvårande omständigheter i samband med de relevanta brott som avses i artiklarna 37: a)Brottet begicks mot ett barn i en särskilt utsatt situation, såsom ett barn med ett psykiskt eller fysiskt funktionshinder eller som befann sig i en beroendeställning eller i ett tillstånd av fysisk eller psykisk oförmåga. b)Brottet begicks av en medlem i barnets familj, en person som sammanbodde med barnet eller en person som har missbrukat sin erkända förtroendeställning eller makt. c)Brottet begicks av flera personer som agerade gemensamt. d)Brottet begicks inom ramen för en kriminell organisation i den mening som avses i rådets rambeslut /841/RIF av om kampen mot organiserad brotts lighet (1). e)Gärningsmannen har tidigare dömts för brott av samma art. f)Gärningsmannen har avsiktligt eller genom vårdslöshet utsatt ett barn för livsfara. g)Brottet begicks med användande av grovt våld eller vållade barnet allvarlig skada. Diskvalifikation till följd av fällande dom 1.För att undvika risk för återfall i brott ska medlemssta terna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att en fysisk person som har dömts för något av de brott som avses iartiklarna 37, tillfälligt eller permanent, kan förhindras att utöva åtminstone yrkesverksamhet som inbegriper direkta och regelbundna kontakter med barn. 2.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att arbetsgivare, när de rekryterar en person till yrkes verksamhet eller organiserad frivilligverksamhet som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn, har rätt att i enlighet med nationell lagstiftning och på lämpligt sätt såsom tillgång på begäran eller via den berörda personen begära information om det finns fällande domar för något av de brott som avses i artiklarna 37 i kriminalregistret, eller diskvalifika tioner till följd av sådana domar att utöva verksamhet som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn. 3.För tillämpning av punkterna 1 och 2 i denna artikel ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att information om förekomsten av en fällande dom för något av de brott som avses i artiklarna 37 i kriminal registret, eller diskvalifikationer till följd av sådana domar att utöva verksamhet som innefattar direkta och regelbundna kon takter med barn, överförs i enlighet med de förfaranden som anges i rådets rambeslut /315/RIF av om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminalregistret och uppgifternas innehåll (2) då detta sker på begäran enligt artikel 6 i det rambeslutet och med den berörda personens samtycke. (1) EUT L 300, 11.11.2008, s. 42. (2) EUT L 93, , s. 23. L 335/10 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att deras behöriga myndigheter har rätt att be slagta och förverka hjälpmedel till och av de brott som avses i artiklarna 3, 4 och 5. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att juridiska personer kan ställas till ansvar för något av de brott som avses i artiklarna 37 och som begås till deras förmån av en person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och har en ledande ställning inom den juridiska personen, grundad på a)behörighet att företräda den juridiska personen, b)befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar eller, c)befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. 2.Medlemsstaterna ska också vidta de åtgärder som är nöd vändiga för att säkerställa att juridiska personer kan ställas till ansvar i de fall, där bristande övervakning eller kontroll från en person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person under den juridiska personens ansvar att begå något av de brott som avses i artiklarna 37 till förmån för den juridiska perso nen. 3.Juridiska personers ansvar enligt punkterna 1 och 2 ska inte utesluta straffrättsliga förfaranden mot fysiska personer som är gärningsmän, anstiftare eller medhjälpare till de brott som avses i artiklarna 37. Sanktioner för juridiska personer Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att en juridisk person som har ställts till ansvar i enlighet med artikel 12.1 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner, som ska innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och som får innefatta andra sanktioner, såsom a)fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd, b)tillfälligt eller permanent näringsförbud, c)rättslig övervakning, d)rättsligt beslut om upplösning av verksamheten, eller e)tillfällig eller permanent stängning av de inrättningar som har använts för att begå brottet. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att en juridisk person som har ställts till ansvar i enlighet med artikel 12.2 kan bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder eller åtgärder. Avstående från att lagföra eller utdöma påföljd för brottsoffret Medlemsstaterna ska i överensstämmelse med de grundläggande principerna i sina rättssystem vidta de åtgärder som är nödvän diga för att säkerställa att de behöriga nationella myndigheterna har befogenhet att avstå från att lagföra eller straffa barn som är offer för sexuella övergrepp och sexuell exploatering för deras deltagande i brottslig verksamhet som de har tvingats att begå som en direkt följd av att de utsatts för någon av de gärningar som avses i artiklarna 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 och 5.6. 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att utredning eller lagföring av de brott som avses i artiklarna 37 inte är beroende av anmälan eller angi velse av ett offer eller av offrets företrädare, och att straffrättsliga förfaranden kan fortsätta även om den personen har tagit till baka sina uppgifter. 2.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att möjliggöra lagföring av vart och ett av de brott som avses i artiklarna 3, 4.2, 4.3, 4.5, 4.6 och 4.7, samt, när barn pornografi som avses i artikel 2 c i och ii har använts, av de grova brott som avses i artikel 5.6, under en tillräckligt efter det att offret har uppnått myndighetsålder och i en omfattning som motsvarar det berörda brottets svårhetsgrad. 3.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att effektiva utredningsverktyg, som de som används när det gäller organiserad brottslighet eller andra grova brott, är tillgängliga för de personer, enheter eller avdelningar som har ansvaret för att utreda eller lagföra brott som avses i artiklarna 37. 4.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att göra det möjligt för utredningsenheter eller utrednings myndigheter att söka identifiera offren för de brott som avses i artiklarna 37, i synnerhet genom att analysera barnpornogra fiskt material, såsom fotografier och audiovisuella inspelningar som överförts eller ställts till förfogande med hjälp av infor mations- och kommunikationsteknik. Rapportering av misstanke om sexuella övergrepp eller sexuell exploatering Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de regler om sekretess som enligt den nationella lagstiftningen gäller för personer inom vissa yrkes kategorier som har till huvudsaklig uppgift att arbeta med barn, inte utgör ett hinder för möjligheten för dessa personer att rapportera situationer där de har skälig grund att anta att ett barn är offer för brott som avses i artiklarna 37, till de myn digheter som är ansvariga för skyddet av barn. Europeiska unionens officiella tidning L 335/11 Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att uppmuntra alla personer som känner till eller i god tro misstänker att något av de brott som avses i artiklarna 37 har begåtts att rapportera dessa till behöriga myndigheter. Behörighet och samordning av åtal Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet när det gäller de brott som avses i artiklarna 37, när a)brottet helt eller delvis har begåtts inom medlemsstaternas territorium, eller b)gärningsmannen är medborgare i någon av medlemsstaterna. En medlemsstat ska underrätta kommissionen om den beslutar att fastställa ytterligare behörighet när det gäller ett brott enligt artiklarna 37 vilket har begåtts utanför dess terri torium, bland annat när a)brottet har begåtts mot en av dess medborgare eller en person som har sin hemvist på medlemsstatens territorium, eller b)brottet har begåtts till förmån för en juridisk person som är etablerad på den medlemsstatens territorium, eller c)gärningsmannen har sin hemvist på medlemsstatens territo rium. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behörighet om fattar situationer i vilka ett brott enligt artiklarna 5 och 6 och, i den mån det är relevant, artiklarna 3 och 7, begås med hjälp av informations- och kommunikationsteknik till vilken åtkomsten skett från deras territorium, oavsett om denna är baserad inom deras territorium eller inte. 4.Vid lagföringen av något av de brott som avses i artiklarna 3.4, 3.5, 3.6, 4.2, 4.3, 4.5, 4.6, 4.7 och 5.6 ska medlemssta terna, om brottet begåtts utanför den berörda medlemsstatens territorium enligt punkt 1 b i den här artikeln, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att dess behörighet inte är kopplad till villkoret att gärningarna är straffbelagda på den plats där de begicks. 5.Vid lagföringen av något av de brott som avses i artiklarna 37 ska varje medlemsstat, om brottet begåtts utanför den berörda medlemsstatens territorium enligt punkt 1 b i denna artikel, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att dess behörighet inte är kopplad till villkoret att åtal endast får väckas på grundval av en anmälan från offret på den plats där brottet begicks, eller en formell underrättelse från den stat där brottet begicks. Allmänna bestämmelser om hjälp, stöd och skyddsåtgärder för barn som är brottsoffer 1.Barn som är offer för de brott som avses i artiklarna 37 ska ges hjälp, stöd och skydd i enlighet med artiklarna 19 och 20, med beaktande av barnets bästa. 2.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att ett barn får hjälp och stöd så snart de behöriga myndigheterna har en skäligen grundad indikation att anta att barnet kan ha utsatts för något av de brott som avses i artik larna 37. 3.Medlemsstaterna ska, om åldern på en person som utsatts för något av de brott som avses i artiklarna 37 är osäker och om det finns skäl att anta att den personen är ett barn, säker ställa att denna person förutsätts vara ett barn för att han eller hon ska få tillgång till hjälp, stöd och skydd enligt artiklarna 19 och 20. Hjälp och stöd till brottsoffer 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att brottsoffer får hjälp och stöd före, under och en lämplig tid efter avslutande av de straffrättsliga förfaran dena, så att de kan utöva de rättigheter som fastställs i ram beslut /220/RIF och i detta direktiv. Medlemsstaterna ska särskilt vidta nödvändiga åtgärder för att skydda barn som an mäler övergrepp som begåtts inom deras familj. 2.Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att hjälp och stöd till barn som är brottsoffer inte villkoras av barnets vilja att samarbeta under brottsutredningen, åtalet eller rättegången. 3.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att specifika åtgärder som syftar till att hjälpa och stödja barn som är brottsoffer att utnyttja sina rättigheter enligt detta direktiv vidtas efter en individuell bedömning av de enskilda barnens särskilda omständigheter, och att vederbörlig hänsyn tas till barnets synpunkter, behov och problem. 4.Barn som fallit offer för något av de brott som avses i artiklarna 37 ska anses som särskilt sårbara brottsoffer enligt artiklarna 2.2, 8.4 och 14.1 i rambeslut /220/RIF. L 335/12 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna ska, där det är lämpligt och möjligt, vidta åtgärder för att hjälpa och stödja familjen till barn som är brottsoffer att utnyttja sina rättigheter enligt detta direktiv, när familjen befinner sig på medlemsstatens territorium. Framför allt ska medlemsstaterna, där det är lämpligt och möjligt, tillämpa artikel 4 i rambeslut /220/RIF på brottsoffrets familj. Skydd för barn som är brottsoffer under brottsutredningar och straffrättsliga förfaranden 1.Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de behöriga myndigheterna i samband med brottsutredningar och straffrättsliga förfaranden, i enlighet med brottsoffrens roll i det berörda rättssystemet, utser en särskild företrädare för ett barn som är brottsoffer, om enligt den na lagstiftningen personerna med föräldraansvar inte kan företräda barnet på grund av en intressekonflikt mellan dem och barnet, eller om barnet är ensamkommande eller har skilts från sin familj. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att barn som är brottsoffer utan dröjsmål får tillgång till juridisk rådgivning och, i enlighet med brottsoffrens roll i det berörda rättssystemet, till juridiskt ombud, även för att begära ersättning för skada. Juridisk råd givning och juridiskt ombud bör tillhandahållas kostnadsfritt om brottsoffret inte förfogar över tillräckliga ekonomiska medel. 3.Utan att det påverkar rätten till försvar ska medlemsstats staterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att följande iakttas i samband med utredningar av något av de brott som avses i artiklarna 37: a)Att barnet förhörs utan onödigt dröjsmål efter det att upp gifterna har rapporterats till de behöriga myndigheterna. b)Att barnet, vid behov, förhörs i lokaler som utformats eller ställts i ordning för detta ändamål. c)Att barnet förhörs av eller genom yrkeskunniga personer som är särskilt utbildade för detta ändamål. d)Att samma personer, om så är möjligt och lämpligt, håller alla förhör med barnet. e)Att antalet förhör blir så få som möjligt och endast utförs om det är strikt nödvändigt för brottsutredningar och straff rättsliga förfaranden. f)Att barnet får åtföljas av sitt juridiska ombud eller, om så är lämpligt, av en vuxen som han eller hon själv har valt, såvida det inte föreligger ett motiverat beslut som fastställer något annat med avseende på den personen. Medlemsstaterna ska, i samband med utredningar av något av de brott som avses i artiklarna 37, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att alla förhör med ett barn som är offer för brott eller, i förekommande fall, med ett barnvittne, får spelas in audiovisuellt, och att sådana audiovisuellt inspelade förhör får användas som bevisning i straffrättsliga förfaranden inför domstol, i enlighet med bestämmelserna i den nationella lagstiftningen. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att det i samband med straffrättsliga förfaran den i domstol som rör något av de brott som avses i artiklarna 37 kan beslutas a)att förhöret ska hållas inom stängda dörrar, b)att barnet får höras i domstolen utan att vara närvarande, särskilt genom användning av lämplig kommunikationstek nik. Medlemsstaterna ska, om intresset för de barn som är brottsoffer talar för detta och med beaktande av andra övergri pande intressen, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att skydda barnens privatliv, deras identitet och bild och förhindra offentlig spridning av sådan information som kan leda till att de identifieras. Åtgärder mot reklam för möjligheten att begå övergrepp och för barnsexturism Medlemsstaterna ska besluta om lämpliga åtgärder för att för hindra eller förbjuda a)spridning av material där det görs reklam för möjligheten att begå något av de brott som avses i artiklarna 36, och