prop · H003122 · 2013-03-25 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:122 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnas förslag till en ny lag om ingripande mot mark- nadsmissbruk vid handel med grossistenergiprodukter. Lagen kom- pletterar och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 av om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi. I propositionen föreslås att straffansvar införs för överträdel- ser av förordningens förbud mot insiderhandel och otillbörlig marknads- påverkan vid handel med grossistenergiprodukter samt mot åsidosättande av rapporteringsskyldighet. Dessutom föreslås ett meddelandeförbud för den som rapporterat om misstänkta överträdelser av förbuden till den nationella tillsynsmyndigheten, . Över- trädelser av meddelandeförbudet föreslås vara förenade med straffansvar. Lagförslaget innehåller vidare bestämmelser om den nationella tillsyns- myndighetens uppgifter och befogenheter samt regler om avgifter för att bekosta tillsynsmyndighetens uppgifter enligt lagen. Därutöver finns ett förslag till följdändring i lagen (2005:377) om straff för marknads- missbruk vid handel med finansiella instrument. Lagförslagen föreslås träda i kraft . 2012/13:122 Innehållsförteckning 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ingripande mot marknadsmissbruk vid handel med grossist- energiprodukter, 2.lag om ändring i lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ingripande mot marknadsmissbruk vid handel med grossist- energiprodukter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 av om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi1. I förordningen finns bestämmelser om förbud mot insiderhandel, skyldighet att offentliggöra insiderinformation, förbud mot otillbörlig marknadspåverkan, rapporteringsskyldighet och tillsyn över grossist- marknaderna för energi. 2 § Vid tillämpningen av denna lag gäller de definitioner som finns i förordning (EU) nr 1227/2011. 3 § Den som bryter mot något av förbuden mot insiderhandel i artikel 3.1 a och c i förordning (EU) nr 1227/2011 döms till fängelse i högst . Om brottet med hänsyn till affärens omfattning och övriga omständig- heter är grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . 4 § Den som av oaktsamhet bryter mot något av förbuden mot insider- handel i artikel 3.1 a och c i förordning (EU) nr 1227/2011 döms till böter eller fängelse i högst . I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. 5 § Den som bryter mot förbudet mot röjande av insiderinformation i artikel 3.1 b i förordning (EU) nr 1227/2011 döms till böter eller fängelse i högst . Om informationen blir allmänt känd med att den röjs, döms inte till ansvar. 6 § Den som bryter mot förbudet att bedriva, eller försöka bedriva, otillbörlig marknadspåverkan i artikel 5 i förordning (EU) nr 1227/2011 döms till fängelse i högst . 1 EUT L 326, 8.12.2011, s. 1 (Celex 32011R1227). 2012/13:122 Om brottet med hänsyn till omfattningen av marknadspåverkan eller övriga omständigheter är att anse som grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . 7 § Den som av oaktsamhet bryter mot förbudet att bedriva otillbörlig marknadspåverkan i artikel 5 i förordning (EU) nr 1227/2011 döms till böter eller fängelse i högst . I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. 8 § Den som har rapporterat enligt artikel 15 i förordning (EU) nr 1227/2011 får inte röja för den som rapporteringen avser eller för någon utomstående att rapportering har skett. 9 § Den som har rapporterat enligt artikel 15 i förordning (EU) nr 1227/2011 får inte hållas ansvarig för att ha brutit mot någon tystnads- plikt, om den som rapporterat hade anledning att räkna med att rapporte- ring borde ske. 10 § Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter sin rapporteringsskyldighet enligt artikel 15 i förordning (EU) nr 1227/2011 eller bryter mot meddelandeförbudet enligt 8 § döms till böter. 11 § Utbyte av brott enligt 37 §§ ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. 12 § är den myndighet som regeringen utsett enligt 1 kap. 7 § ellagen (1997:857). 13 § fullgör de uppgifter som ankommer på den nationella tillsynsmyndigheten enligt förordning (EU) nr 1227/2011 och övervakar att 1.förordningen, delegerade akter och genomförandeakter som antagits på grundval av förordningen följs, och 2.denna lag och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen följs. 14 § ska anmäla till åklagare när det finns anled- ning att anta att en överträdelse av förbuden i artikel 3 eller 5 i förord- ning (EU) nr 1227/2011 har begåtts. Detsamma gäller i fråga om över- trädelse av rapporteringsskyldigheten i artikel 15 eller brott mot meddelandeförbudet enligt 8 §. 15 § För att fullgöra sina uppgifter enligt 13 § får tillsynsmyndigheten förelägga 1. ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, 2. den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig för förhör på tid och plats som myndigheten bestämmer. Ett föreläggande enligt första stycket 1 får inte avse en handling vars innehåll kan antas vara sådant att en advokat eller en advokats biträde inte får höras som vittne om innehållet och som innehas av advokaten eller biträdet eller den till förmån för vilken tystnadsplikten gäller. Ett föreläggande enligt första stycket gäller , om något annat inte bestäms. Föreläggandet får förenas med vite. 16 § får när det är nödvändigt genomföra en undersökning hos en marknadsaktör. 17 § Den som är uppgiftsskyldig eller föremål för undersökning enligt denna lag får inte betungas onödigt. 18 § får meddela de förelägganden som behövs för att se till att bestämmelserna i förordning (EU) nr 1227/2011 och genomförandeakter som antagits på grundval av förordningen följs. Ett föreläggande enligt första stycket gäller , om något annat inte bestäms. Föreläggandet får förenas med vite. 19 § För att finansiera tillsynsmyndighetens uppgifter enligt denna lag ska marknadsaktörer som är registrerade hos tillsynsmyndigheten enligt artikel 9 i förordning (EU) nr 1227/2011 betala avgifter. Regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter. 20 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. beslut enligt 14 § får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Härigenom föreskrivs att det i lagen (2005:377) om straff för mark- nadsmissbruk vid handel med finansiella instrument ska införas en ny paragraf, 9 a §, av följande lydelse. 9 a § Bestämmelserna i 28 §§ ska inte tillämpas vid handel med sådana finansiella instrument som omfattas av artiklarna 3 och 5 i och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 av om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi1. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller i fråga om gärningar som har företagits före ikraftträdandet. 1 EUT L 326, 8.12.2011, s. 1 (Celex 32011R1227). antog och rådet förordning (EU) nr 1227/2011 om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi, bilaga 1. Förordningen trädde i kraft . Med anledning av förordningen upprättades inom Näringsdeparte- mentet en promemoria med förslag till kompletterande lagbestämmelser. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (N2012/4824/E). Ett utkast till lagrådsremiss har beretts med , Energi- marknadsinspektionen och under hand. Bered- ningen har avsett ändringar i 7 och 11 §§ förslaget till lag om ingripande mot marknadsmissbruk vid handel med grossistenergiprodukter. De tre instanserna har inte framfört några invändningar mot ändringsförslagen. Till denna proposition lämnas en sammanfattning av promemorian, bilaga 2, promemorians lagförslag, bilaga 3,och en förteckning över remissinstanserna, bilaga 4. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi (EUT L 326, 8.12.2011, s. 1, Celex 32011R1227), förkortad förordningen, innehåller bestämmelser som är tillämpliga vid handel med grossistenergiprodukter, dvs. avtal och derivat som rör försörjning av el eller naturgas. I avsnitt 4.2 lämnas en kortfattad beskrivning om grossistmarknaderna för el och gas. Förordningen innehåller också bestämmelser om samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter, behöriga finansmyndigheter, nationella konkurrensmyndigheter, byrån för samarbete mellan energitillsyns- myndigheter (Agency for the Cooperation of Energy Regulators), förkortad , och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndig- heten (Authority), förkortad . Avsnitt 4.3 innehåller en översiktlig redogörelse för den verksamhet som respektive myndighet bedriver. En översiktlig beskrivning av förordningen finns i avsnitt 5. Sedan elmarknaden avreglerades i har marknaden för handel med el, den fysiska handeln, kommit att kompletteras med en finansiell elmarknad. Den finansiella elmarknaden omfattar handel med elderivat, dvs. derivatkontrakt som har el som underliggande tillgång. Sådana kontrakt är verktyg för företag som köper och säljer el att pris- säkra sina framtida kontrakt/leveranser och på så sätt minska sina affärs- risker. Derivathandeln möjliggör också spekulation i förändringar av elpriser. Såväl den finansiella som den fysiska elmarknaden är i hög grad integrerad mellan de nordiska länderna, bortsett från . Den fysiska handeln sker på marknadsplatsen Spot. Handeln med elderivat sker på marknadsplatsen . På NasdaqOMX Commodities handlas även elcertifikat och utsläppsrätter för koldioxid, som är miljöpolitiska instrument för att främja produk- tionen av förnyelsebara energikällor, respektive minska utsläppen av växthusgaser. Aktörerna på Spot är framförallt kraftproducenter, distri- butörer, industriföretag, mäklare och elhandlare, dvs. företag med ett behov av att handla fysiskt i den nordiska elmarknaden. På NasdaqOMX Commodities finns flertalet av desamma representerade, men här ryms även renodlade finansiella intressenter. Dessa är i flera fall lokaliserade utanför . Marknaden domineras emellertid av aktörer med nära koppling till företag som producerar eller handlar med el. Vid sidan av handeln på Spot och NasdaqOMX Commodities sker även handel på den s.k. OTC-marknaden. Denna marknad är mäklardriven och handeln sker via telefon eller alternativa elektroniska marknadsplatser. Det förekommer även bilateral handel mellan marknadens aktörer. Den svenska, och även nordeuropeiska, gasmarknaden är i allt väsentligt en fysisk marknad, präglad av skräddarsydda bilaterala kontrakt och därmed mycket begränsad börshandel. Den börshandel som sker äger rum på den nordiska gasbörsen Gas. På Gas handlas gas med fysisk leverans och nära . 4.3Tillsyn över grossistmarknaderna för energi är den nationella tillsynsmyndighet som ansvarar för tillsynen över energimarknaderna. Inspektionens uppgifter regleras i förordningen (2007:1118) med instruktionen för Energi- marknadsinspektionen. Bland uppgifterna märks att den ska ansvara för tillsynen, regelgivningen och tillståndsprövningen enligt ellagen (1997:857) och naturgaslagen (2005:403). Inspektionen ska inom sitt verksamhetsområde verka för effektiv konkurrens på el- och gasmark- Vidare har inspektionen att fullgöra en rad uppgifter som följer Prop. 2012/13:122 av ett antal EU-rättsakter däribland och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (EUT L 211, , s. 1, Celex 32009R0713), förkortad ACER-förordningen. Av förordningen följer att ska samarbeta med europeiska tillsynsmyndigheter och i syfte att verka för harmoni- sering av regelverk så att likvärdiga förutsättningar skapas på mark- naderna för el och naturgas inom och EU. Därutöver ska inspektionen särskilt samverka med i frågor som rör marknadsövervakning av de konkurrensutsatta energimarknaderna. är den behöriga finansmyndigheten i och ansvarar för tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning som rör finan- siella marknader och finansiella företag. tillsyn omfattar handel med finansiella instrument, t.ex. derivatinstrument. Av förordningen (2009:93) med instruktion för framgår att ska samarbeta med utländska myndigheter som har behörighet att utöva tillsyn över finansiella marknader och finansiella företag och bidra till att tillsynen samordnas. är nationell konkurrensmyndighet. Verkets uppgifter regleras i förordningen (2007:1117) med instruktion för Konkurrens- verket. ska verka för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna. Med stöd av konkurrenslagen (2008:579) kan verket ingripa mot konkurrens- begränsande samarbete mellan företag och företags missbruk av domine- rande ställning. är tillsynsmyndighet för energifrågor på europeisk nivå. Av ACER-förordningen framgår att ska bistå de nationella tillsyns- myndigheterna att utöva sin verksamhet på EU-nivå och vid behov samordna deras arbete. är tillsynsmyndighet för finansfrågor på europeisk nivå. bestämmer hur tillsynen över värdepappersföretag som verkar i och marknader som berör flera länder bör utformas, arbetar för att tillsyns- myndigheterna tillämpar EU-regler lika samt verkar för ett djupare samarbete och effektivt informationsutbyte mellan de nationella tillsynsmyndigheterna. Esmas verksamhet regleras i och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och 2012/13:122 om upphävande av kommissionens beslut /77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84, Celex 32010R1095). 5 Förordning (EU) nr 1227/2011 Frågan om transparens och marknadsintegritet på energimarknaderna uppmärksammades i samband med att det tredje energimarknadspaketet för el och naturgas antogs av och rådet 2009 (se prop. 2010/11:70). Då utvecklingen mot en gemensam energimarknad skedde via regionala marknader och med gränsöverskridande handel ansåg EU- kommissionen att det förelåg ett behov av en effektiv, konsistent och koordinerad övervakning på europeisk nivå för att tillförsäkra mark- nadsintegritet och transparens på dessa marknader. De regelverk som fanns på europeisk nivå ansågs inte vara anpassade för energi- marknaderna för el och gas utan för den traditionella finansiella mark- naden och täckte endast till viss del det behov som fanns rörande energimarknaderna för el och gas. Dessa regelverk utgjordes av Europa- parlamentets och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (EUT L 96, , s. 16, Celex 32004L0006), förkortad marknadsmissbruksdirektivet, och och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument (EUT L 145, 30.4.2004, s. 1, Celex 32004L0039). Efter en process som involverade bland andra Committee of Regulators (CESR) och for Electricity and Gas (ERGEG) framkom att det fanns behov av ett sektor- specifikt regelverk rörande marknadsintegritet och transparens anpassat till förhållandena på el- och gasmarknaderna. Kommissionen inledde därför ett arbete för att ta fram ett förordningsförslag som syftade till att tillförsäkra marknadsintegritet och transparens samt att stävja mark- nadsmissbruk där också kopplingen mellan fysisk och finansiell handel kunde beaktas. Förordningen trädde i kraft . Den är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Nedan lämnas en översiktlig beskrivning av förordningens innehåll. Förordningen finns som bilaga 1. Direktiven på finansmarknadsområdet är föremål för översyn och omförhandling. Kommissionen har lämnat förslag som syftar till att höja förtroendet för de finansiella marknaderna och investerarskyddet och att säkerställa en enhetlig regelbok för marknadsaktörer. Resultatet av pågående förhandlingar kan komma att påverka förordningens tillämp- ningsområde. I artikel 1 fastställs tillämpningsområdet för förordningen. Förordningen omfattar handel med grossistenergiprodukter, dvs. avtal eller derivat som rör försörjning eller transport av el eller naturgas i unionen. Avtal som träffas med flertalet slutkonsumenter är inte grossistenergiprodukter och omfattas således inte av förordningens bestämmelser. Grossistenergi- produkter som utgörs av finansiella instrument enligt artikel 9 i mark- nadsmissbruksdirektivet, t.ex. överlåtbara värdepapper eller råvaruderivat som är godkända för handel på en reglerad marknad, omfattas inte av förbuden mot insiderhandel i artikel 3 och förbuden mot otillbörlig mark- nadspåverkan i artikel 5 i förordningen. I artikel 1 föreskrivs också att , och nationella tillsyns-, finans- och konkurrensmyndig- heter ska samarbeta i syfte att garantera att enhetliga åtgärder vidtas. I artikel 2 definieras olika uttryck och begrepp som används i förord- ningen. I takt med att finansmarknaderna utvecklas kommer begreppet marknadsmissbruk i samband med dessa marknader att anpassas. En flexibilitet har därför ansetts nödvändig för att snabbt kunna reagera på denna utveckling. Definitionerna av bl.a. insiderinformation och otill- börlig marknadspåverkan ska därför kunna uppdateras genom delegerade akter, se artikel 6 och 20 i förordningen. Det är som fått befogenheten att uppdatera definitionerna genom antagandet av dele- gerade akter. Förordningens artikel 3 innehåller förbud mot insiderhandel vid handel med grossistenergiprodukter. Motsvarande förbud mot insiderhandel i fråga om finansiella instrument finns i artikel 23 i marknadsmissbruks- direktivet. I artikel 3 i förordningen anges vilka personer och transaktioner som omfattas av förbudet och vilka som är undantagna från förbudet och i vilka situationer. Ett exempel är att systemansvariga för överförings- systemen i medlemsstaterna, i fall svenska kraft- nät, i viss utsträckning är undantagna från förbudet vid köp av el eller naturgas i syfte att upprätthålla en säker drift av systemet. Enligt artikel 1 ska förbudet inte tillämpas på grossistenergiprodukter som utgörs av finansiella instrument och som omfattas av artikel 9 i marknads- missbruksdirektivet. I artikel 4 finns en skyldighet att offentliggöra insiderinformation. Där anges bl.a. att marknadsaktörerna och effektivt ska offentliggöra insiderinformation som de har om verksamheten eller anläggningarna som den berörda marknadsaktören äger eller kontrollerar eller för vilken marknadsaktören har driftansvar. Offentliggörandet ska innehålla upp- gifter om bl.a. anläggningarnas kapacitet och användning att producera, lagra, förbruka eller överföra el eller naturgas. Artikel 5 innehåller förbud mot att bedriva, eller försöka bedriva, otill- börlig marknadspåverkan på grossistmarknaderna för energi. Förbuden ska enligt artikel 1 inte tillämpas på grossistenergiprodukter som utgörs av finansiella instrument och som omfattas av artikel 9 i marknads- missbruksdirektivet. Med undantag för försök till otillbörlig marknads- påverkan, finns i artikel 5 i marknadsmissbruksdirektivet ett motsvarande förbud. Delegerade akter infördes genom Lissabonfördraget. Enligt artikel 290 i EUF-fördraget kan befogenhet delegeras till kommissionen att anta akter som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av en lagstift- ningsakt. I artikel 6 anges att ska ges befogenhet att anta delegerade akter för att anpassa och uppdatera definitionerna i artikel 2 om insiderinformation, otillbörlig marknadspåverkan, försök till otill- börlig marknadspåverkan och förbrukningskapacitet. Uppdateringen av definitionerna ska ske enbart i syfte att ta hänsyn till kommande utveckling på grossistmarknaderna för energi och minst beakta bl.a. de förhållanden som råder på dessa marknader och vad som är utmärkande för el- och gasmarknaderna och växelverkan mellan produkt och derivatmarknaderna. Närmare bestämmelser om befogenheten att anta delegerade akter finns i artikel 20. Fram till förordningens ikraftträdande har övervakningen av energimark- naderna utförts av medlemsstaterna och enskilt för varje sektor, vilket har inneburit att viss handelsverksamhet kan ha omfattats av flera olika jurisdiktioner och att övervakningen utförts av olika myndigheter. har fått det övergripande ansvaret för att få till stånd en effektiv mark- nadsövervakning på EU-nivå. anses både ha överblick över el- och gasmarknader på EU-nivå och de nödvändiga kunskaperna om hur dessa marknader och system fungerar. I artikel 7 finns bestämmelser om marknadsövervakningen. övervakar handeln med grossistenergiprodukter i syfte att förhindra handel som bedrivs utifrån insiderinformation och otillbörlig marknads- påverkan. ska också samla in uppgifter i syfte att analysera och övervaka grossistmarknaderna för energi. De nationella tillsynsmyndig- heterna ska samarbeta på regional nivå och med om att utföra marknadsövervakningen. För att utföra detta arbete ska tillsynsmyndig- heterna få tillgång till den information som samlat in. Som nämnts ovan ska samla in uppgifter i syfte att analysera och övervaka grossistmarknaderna för energi. I artikel 8 anges vem som är skyldig att lämna uppgifter till och vilka uppgifter som ska samlas in. Först och främst är det marknadsaktörerna som är uppgiftsskyldiga. Skyldiga att lämna uppgifter är också den person eller myndighet, som Prop. 2012/13:122 förtecknas i artikeln, som agerar på marknadsaktörens vägnar. skyldigheten ska fullföras genom att tillhandahålla ett register över transaktioner och handelsorder som rör grossistmarknaderna för energi, s.k. transaktionsdata. De uppgifter som ska rapporteras ska innehålla en exakt identifiering av köpta och sålda grossistenergiprodukter, överens- kommet pris, överenskommen kvantitet, datum och tidpunkt för verkställande, transaktionsparterna och transaktionens mottagare samt annan relevant information. Det övergripande ansvaret för rapporteringen ligger hos marknadsaktörerna, men så snart de begärda uppgifterna tas emot från en person eller en myndighet som förtecknas i artikeln, ska rapporteringskravet för den berörda marknadsaktören anses vara uppfyllt. I artikeln föreskrivs också en skyldighet för marknadsaktörerna att förse och de nationella tillsynsmyndigheterna med s.k. funda- mentala data. Här är det fråga om att lämna uppgifter om kapaciteten hos och användningen av anläggningar för att producera, lagra, förbruka eller överföra el eller naturgas. Rapporteringskraven omfattar även planerade eller oplanerade driftsstopp. I artikeln överlämnas till kommissionen att i genomförandeakter utforma närmare bestämmelser om rapporteringskraven. Kommissionen beslutar om dessa genomförandeakter med hjälp av kommittéer som bistår och övervakar kommissionen i genomförandet av EU:s lagstift- ning. I kommittéerna sitter representanter från medlemsländerna för att kontrollera kommissionens beslut. Även och ministerrådet har rätt att kontrollera kommissionens genomförande- åtgärder. Registrering av marknadsaktörer behandlas i artikel 9. Där fastställs bl.a. att marknadsaktörer som ingår transaktioner som måste rapporteras till i enlighet med artikel 8.1 ska registrera sig hos den nationella tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där de är etablerade eller bosatta eller, om de inte är etablerade eller bosatta i unionen, i en medlemsstat där de är verksamma. Marknadsaktören ska endast registrera sig hos en enda nationell tillsynsmyndighet. En marknadsaktör som redan är registrerad i en medlemsstat behöver inte registrera sig i en annan medlemsstat. Registrering ska ske innan transaktionen görs.