prop · H1031d24 · 2013-09-18 00:00:00 — En jämförelse med energianvändningen i motsvarande industri inom övriga EU visar att energiintensiteten i den totala tillverkningsindustrin är lägre i EU än i samt att massa- och pappersindustrin i använder nästan dubbelt så mycket energi per förädlingsvärde som EU. Det innebär dock inte att svensk industri utnyttjar energin mindre effektivt än industrin i andra länder, utan är snarare ett uttryck för att svensk industri inriktat sig på energiintensiva produkter och processer samt i hög grad utgår från icke förädlad råvara, t.ex. skog, medan man i övriga i stor utsträckning utgår från t.ex. returpapper. Miljö, hälsa och klimat minskade växthusgasutsläppen, delvis beroende på fortsatt minskade koldioxidutsläpp från bostadssektorn. Den ekonomiska nedgången –2009 ledde också till minskade utsläpp, t.ex. från tillverknings- och byggindustrin. Efter en ökning av växthusgasutsläppen minskade återigen de totala utsläppen och var utsläppen lägre än 1990. Transportsektorn orsakar de största utsläppen och har också ökat sina utsläpp . Dock har utsläppen minskat . Utsläppsintensiteten i transportsektorn har minskat, dvs. utsläppen har ökat i långsammare takt än transportarbetet. Sektorn bostäder och service har minskat sina växthusgasutsläpp. Denna minskning beror till stor del på att oljeanvändningen har minskat och ersatts av biobränslen, värmepumpar, el och fjärrvärme. Svaveldioxidutsläppen var 2011 strax över vilket motsvarar av utsläppen . Efter att tillfälligt ha ökat fortsatte trenden med minskade utsläpp av svaveldioxid . Industrisektorn och energisektorn utgör de största utsläppskällorna. Utsläppen från sektorerna bostäder, service och transporter är mycket små och dessa sektorer har även minskat sina utsläpp mest. Kväveoxidutsläppen minskade i jämn takt och var ungefär 2011, vilket är lägre än . Transportsektorn är den enskilt största källan till kväveoxidutsläpp i . uppgick transportsektorns andel till av de totala kväveoxidutsläppen. Transportsektorns utsläpp har dock minskat och 2011 hade dess andel av utsläppen minskat till . Utsläppen från energisektorn varierar mer mellan åren men var lägre 2011 jämfört med . Denna minskning kan till stor del förklaras med NOx-avgiftssystemet som infördes . Även sektorerna bostäder och service har minskat sina utsläpp . Till följd av stigande energipriser, inträffade och befarade försörjningskriser, och befarade klimatförändringar har energipolitiken även varit framträdande på den internationella dagordningen . Det regelverk som beslutas på EU-nivå är en viktig utgångspunkt för den svenska energipolitiken. Vid Europeiska rådets vårtoppmöte fattades ett banbrytande beslut om en integrerad klimat- och energipolitik. I centrum för beslutet stod ett övergripande klimatmål i form av ett ensidigt åtagande om att minska unionens utsläpp av växthusgaser till 2020 jämfört med , vilket inom ramen för en internationell överenskommelse skulle skärpas till . Vidare beslutades att av den energi som används inom EU ska komma från förnybara energikällor, liksom ett mål om att nå 20 procents primärenergibesparing till 2020. I syfte att kunna leva upp till dessa s.k. 20-20-20 mål antog också en omfattande energihandlingsplan för åren 2007– 2009. Denna slog fast att EU:s energipolitik vilar på tre pelare; ekologisk hållbarhet, konkurrenskraft samt försörjningstrygghet. –2009 lade Europeiska kommissionen fram konkreta lagförslag i syfte att nå handlingsplanens målsättningar. Det gällde framför allt det s.k. tredje inremarknadspaketet för el och gas, klimat- och energipaketet - där direktivet för främjande av förnybar energi ingår – samt den strategiska energiöversynen om försörjningstrygghet. antog en ny energistrategi –2020, som bygger vidare energistrategi. Strategin aviserar åtgärder inom fem prioriterade områden för de kommande tio åren: energieffektivisering, en integrerad energimarknad med infrastrukturer, trygg och säker energiförsörjning för konsumenter, energiteknik och innovation samt den externa dimensionen, dvs. förhållandet till länder utanför EU. slog bland annat fast målsättningar för marknadsintegration som anger att inget medlemsland ska vara isolerat från EU:s gas- och elnätverk efter 2015 och att den inre marknaden för energi ska vara fullbordad 2014. Det långsiktiga energipolitiska perspektivet betonades, och målet om en minskning av utsläppen av växthusgaser med 80–till 2050 jämfört med nivåer bekräftades. Vidare betonades bland annat vikten av den externa dimensionen av EU:s energipolitik, energieffektivisering, förnybar energi samt energiinfrastruktur och dess finansiering. 2011 antog ministerrådet även slutsatser om ett meddelande om infrastrukturprioriteringar. Utifrån denna vägledning presenterade kommissionen senare ett förslag till en förordning om riktlinjer för trans-europeiska energiinfrastrukturer. Förslaget syftar till att främja s.k. projekt av gemensamt intresse inom nio prioriterade geografiska korridorer och inom områdena el, gas, olja och transport samt inom tre unionsomfattande områden. Rättsakten trädde i kraft . presenterade kommissionen ett meddelande om den inre marknaden för energi som bland annat utvärderade potentialen för uppfyllelse av målet om fullbordande av den inre marknaden till . På basis av detta meddelande antogs rådslutsatser . Det nuvarande energiskattedirektivet1 är föråldrat. I syfte att samordna energibeskattningen med de tidigare antagna EU-åtgärderna på klimat- och energiområdet, lade 1 Rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 kommissionen fram ett förslag till ändrat energiskattedirektiv. Förhandlingar pågår i och förhandlingarna bedöms kunna slutföras tidigast . Ett genomförande av de nya reglerna kan då förväntas tidigast . Som ett komplement till den handlingsplan för energieffektivisering som antogs 2006 presenterade kommissionen en energieffektiviseringsplan som anger inriktningen för hur målet om 20 procents primärenergibesparing ska nås till 2020. Planen lyfte fram betydelsen av energieffektivisering i hela energisystemet, vilket var en fråga som regeringen drev under det svenska ordförandeskapet i EU . presenterade kommissionen ett förslag till nytt direktiv om energieffektivitet. Förhandlingarna i rådet och mellan rådet och pågick och . nåddes en överenskommelse. Direktivet innefattar krav på en lång rad åtgärder för ökad energieffektivitet i offentlig sektor, hushåll, service, industri, samt i sektorerna för energiomvandling och energiöverföring. Regeringen välkomnar överenskommelsen och det fortsatta arbetet med att främja energieffektivisering i samhället (se avsnitt 2.4.5) lade kommissionen fram tre färdplaner inom områdena klimat, transport och energi med förslag till hur målet om 80–95 procents minskning av utsläppen av växthusgaser ska nås till 2050. Ordförandeskapsslutsatser om energifärdplanen kunde med stöd av bl.a. antas . Som en uppföljning av kommissionens energifärdplan presenterade kommissionen meddelandet Förnybar energi: en viktig faktor på den europeiska energimarknaden . Meddelandet innehåller en övergripande beskrivning om hur förnybar energi är på väg att utvecklas till en betydande faktor på den europeiska energimarknaden. I meddelandet analyseras hur det befintliga ramverket kan utvecklas bl.a. när det gäller effektivare och kostnadseffektivare stödsystem, ökat samarbete mellan medlemsländerna, elmarknadsregler anpassade för förnybar energi, bättre infrastruktur, fortsatt forskning och utveckling och främjande av teknikinnovation samt, särskilt för bioenergi, ekologisk hållbarhet. Kommissionen aviserade i meddelandet kommande vägledning, riktlinjer och meddelanden inom de uppräknade områdena. Meddelandet innehåller även en dis- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 kussion om ramverk för förnybar energi efter 2020. Slutsatser antogs i rådet . Som ett led i utvecklingen av detta ramverk presenterade kommissionen ett förslag till direktiv som syftar till att minimera risken för växthusgasutsläpp till följd av indirekt förändrad markanvändning (Indirect Land Use Change, ILUC). Med ILUC menas att ökad produktion av biodrivmedel i ett land kan leda till att annan jordbruksproduktion trängs undan, vilket i förlängningen kan leda till en omvandling av skogs- eller betesmark till jordbruksmark i andra länder och därigenom orsaka indirekta utsläpp av växthusgaser. Kommissionen föreslår bland annat att biodrivmedel som producerats av spannmål, andra stärkelserika grödor, socker och oljegrödor endast får bidra till målet om förnybar energi i transportsektorn. Förslaget behandlas i rådet och . Frågan om den externa dimensionen av EU:s energipolitik har uppmärksammats allt mer , bland annat vid där en bättre koordinering av den externa energipolitiken efterfrågades. Som ett led i detta arbete presenterade kommissionen ett förslag till beslut om inrättandet av en mekanism för informationsutbyte om mellanstatliga avtal mellan EU:s medlemsstater och tredjeland på energiområdet. En överenskommelse i rådet och mellan rådet och fattades . Regeringen välkomnar mekanismen som ska ge enskilda medlemsstater en möjlighet till rättsligt stöd från kommissionen i förhandlingar om mellanstatliga avtal med tredjeland. Vid sidan av EU-arbetet deltar regeringen även i en lång rad andra internationella energisamarbeten. har bl.a. deltagit på politisk nivå i Clean Energy Ministerial, (), och . Inom ramen för Clean Energy Ministerial har varit med och lanserat ett initiativ för hållbar stadsutveckling. Det nordiska samarbetet är mycket livaktigt inom energiområdet, då de nordiska länderna har ett mycket konkret samarbete kring den gemensamma nordiska elmarknaden. har ordförandeskapet i 2013. rad ordförandeskapsaktiviteter genomförs, däribland ett ministerrådsmöte , ett antal konferenser och flera arbetsmöten. En huvuduppgift för ordförandeskapsperioden är utarbetandet av ett nytt handlingsprogram för det energipolitiska samarbetet inom . En aktivitet som ökat i omfattning är bilaterala samarbeten med enskilda, strategiskt utvalda länder. Med sitt kunnande inom miljö- och energiteknik framstår som en attraktiv partner för många länder. har aktiva bilaterala samarbeten på energiområdet med bl.a. , , och . Under såväl 2011 som 2012 har en rad aktiviteter med respektive land genomförts. Samarbetet inom de bilaterala avtalen innebär också viktiga möjligheter för både forskningsområdet och näringslivet. har fortsatt stöd till främjande av miljöteknik lämnats inom ramen för regeringens nationella miljöteknikstrategi. utvidgades uppdraget till regeringens särskilde samordnare för internationellt miljötekniksamarbete till att utöver även gälla och . Ett uppdrag som finansieras inom ramen för Utgiftsområde 24 Näringsliv. Inom ramen för samma utgiftsområde har även särskilda satsningar på miljöteknikexport beslutats för , och (Se även Utgiftsområde 24) Utvecklingen och de närmast föregående åren är för del i många avseenden positiv. Den långsiktiga trenden med minskad användning av oljeprodukter har fortsatt som användningen av förnybar energi ökar. Att även transportsektorns energianvändning nu börjat minska, främst som en följd av bränslesnålare bilar, är en indikation på ett viktigt trendbrott. Transportsektorns energianvändning är dock fortfarande en stor utmaning sett ur miljö- och klimatperspektiv då sektorn står för de största växthusgasutsläppen. Även ur ett försörjningstrygghetsperspektiv är transportsektorns beroende av olja en riskfaktor. Regeringens bedömning är att ökade och pågående investeringar i elproduktionskapacitet kommer att stärka den svenska elbalansen . Den positiva trenden med minskande utsläpp av växthusgaser fortsätter. Även utsläppen av svaveldioxid och kväveoxider fortsätter att minska vilket är i linje med de politiska målsättningarna. Försörjningstryggheten bedöms vara god, vilket bl.a. den internationella samverkan bidragit till. Även satsningen på förnybar energi, effektivare energianvändning och möjligheten att ersätta befintliga kärnkraftsreaktorer med nya stärker svensk försörjningstrygghet och konkurrenskraft som den ger svensk forskning och svenskt företagande en ledande roll i den globala omställningen till en kolsnål ekonomi. Det internationella arbetet, både inom EU och globalt, har fortsatt att präglas av hög aktivitet och kommer även framöver att vara en viktig del i regeringens arbete med att förverkliga regeringens höga ambitioner inom energiområdet. Målet för elmarknadspolitiken är att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång till el till internationellt konkurrenskraftiga priser. Målet innebär en strävan mot en väl fungerande marknad med effektivt utnyttjande av resurser och effektiv prisbildning. Detta omfattar en vidareutveckling av den gemensamma elmarknaden i genom en fortsatt satsning på harmonisering av regler och ett utökat samarbete mellan de nordiska länderna. Historiskt sett har elpriset på den nordiska elmarknaden i första hand varit beroende av vattenkraftstillgången. I takt med ett ökat elutbyte med länderna utanför har dock kraftpriserna på kontinenten blivit allt mer styrande i . Detta innebär även att priserna i påverkas av sådana faktorer, som mindre marginaler i den europeiska kraftbalansen och köldknäppar på kontinenten. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 delades in i fyra elområden. Elområde 1 avser nordligaste . Elområde 2 avser området mellan i norr och i söder. Elområde 3 avser området från strax söder om i norr till strax söder om i söder. Elområde 4 avser sydligaste . I och med införandet av elområden sätts börspriset på el efter tillgång och efterfrågan i respektive område. Gränserna mellan elområdena går där det finns begränsningar i överföringen av el i stamnätet, dvs. de s.k. snitten eller flaskhalsarna. I norra finns ett överskott av elproduktionskapacitet jämfört med efterfrågan på el. I råder det motsatta förhållandet. Tillgängligheten och produktionen i kärnkraftverken är en viktig komponent för möjligheten att hålla rätt spänning i kraftsystemet, vilket i sin tur påverkar överföringskapaciteten. hade elområdena 3 och 4 ett gemensamt spotpris av tiden. Vid prisskillnader var skillnaden i genomsnitt per kWh. Störst prisskillnad mellan månadssnitten uppstod , då skillnaden som mest var per kWh. Omsättningen på spotmarknaden ökade till , vilket kan jämföras med . Omsättningen på spotmarknaden motsvarar av den totala elanvändningen i . Handelsvolymen på terminsmarknaden minskade med till , jämfört med . Den totala clearingvolymen (avräkningsvolymen) sjönk från till . inleddes med höga elpriser som följd av svag hydrologisk balans (). Underskottet i vattenmagasinen vändes till ett överskott om . har fyllnadsgraden i magasinen varit på fortsatt god nivå, (högre än medelvärdet) för . I har fyllnadsgraden totalt sett varit några procent högre än normalt. Med undantag i början februari och någon dag har elpriset varit relativt lågt. Genomsnittspriset var t.ex. så lågt som per kWh. Det genomsnittliga elpriset på Spot uppgick till per kWh , vilket kan jämföras med per kWh och per kWh . I ökade elanvändningen från till under 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Efter temperaturkorrigering minskade dock elanvändningen något från till . Kundernas rörlighet på marknaden, dvs. antal byten av elleverantör, minskade något , efter en ökning . I genomsnitt uppgick antalet byten till ca 42 700 , varav ca 37 800 hushållskunder, vilket kan jämföras med ett genomsnitt sedan starten (2004) om 38 900 byten, varav 33 600 hushållskunder. Räknat i volym uppgick mängden el till totalt ca 800 GWh, varav ca 340 GWh avser hushållskunder. För hela mätperioden är genomsnittet 1 000 GWh respektive 320 GWh mängd el . minskade elflödet från grannländerna till till sammanlagt (14,året före). ökade elflödet från till grannländerna till sammanlagt (året före), vilket resulterade i ett nettoutflöde om (nettoutflöde om året före). Nettoutflödet var rekordartat, nästan dubbelt så stort som den tidigare högsta noteringen om . Elflödena visar även att hade ett varierat in- och utflöde . Marknadsandelen för de tre största elproducenterna (, och ) på den nordiska elmarknaden har ökat till 2012 jämfört 2011. Till följd av strukturaffärer har antalet elhandelsföretag minskat sedan elmarknadsreformen 1996. Marknadsandelarna för de tre största elhandelskoncernerna uppgick till jämfört med 2011. redovisade rapporten på den svenska elmarknaden vintrarna 2012/2013 och 2013/2014 (dnr N2013/3757/E). Enligt rapporten förväntas den maximala elförbrukningen en normalkall vinter uppgå till 26 200 MW (26 000 MW föregående prognos) och vid en tioårsvinter till 27 700 MW (27 500 MW föregående prognos). Prognosen för den svenska kraftbalansen indikerar ett överskott på ca 1 150 MW under en normalvinter och ett underskott på ca 400 MW under en tioårsvinter, vilket behöver täckas av import. Marginalen är ca 750 MW sämre än prognosen /2013. Detta beror dels på en något högre förväntad elförbrukning, dels på att en mindre mängd kärnkraft och kondenskraft är tillgänglig än i förra årets prognos. beslutade att anta regeringens förslag till lag om ingripande mot marknadsmissbruk vid handel med grossistenergiprodukter (prop. 2012/13:122, bet. 2012/113:NU18, rskr. 2012/13:248). Lagen, som trädde i kraft , kompletterar och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 av om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om straffansvar för överträdelser av förordningens förbud mot insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan vid handel med grossistenergiprodukter. Lagen innehåller också ett meddelandeförbud för den som rapporterat om misstänkta överträdelser av förbuden till den nationella tillsynsmyndigheten (). Överträdelser av meddelandeförbudet är förenade med straffansvar. Vidare innehåller lagen bestämmelser om den nationella tillsynsmyndighetens uppgifter och befogenheter samt regler om avgifter för att bekosta tillsynsmyndighetens uppgifter enligt lagen. I tillämpas ett system för ursprungsmärkning av el. Syftet med ursprungsmärkning är att förmedla information till slutkunderna om hur elen producerats och dess inverkan på miljön. Regeringen gav i uppdrag att utarbeta ett system för hur ursprungsmärkning i praktiken ska fungera i . I rapporten av el EI R2011:10 (dnr N2011/5732/E) redovisade sina förslag till ett nytt regelverk för elhandelsföretagens hantering av ursprungsmärkningen och förslagen genomförs genom inspektionens föreskrifter och allmänna råd. Enligt Energimarknadsinspektionen innebär förslagen en avvägning mellan kostnader och nytta liksom mellan enkelhet och korrekthet till nytta för alla inblandade aktörer. fick en konsult i uppdrag av att analysera åtgärder som kan minska prisskillnader mellan elområdena 3 och 4 i . Uppdraget redovisades i rapporten av möjliga åtgärder för att minska prisområdesproblematiken i (dnr N2012/5518/E). Rapporten har remitterats . Baserat på en samlad bedömning av remissvaren avser inte regeringen att föreslå några marknadsåtgärder i syfte att påverka prisbildningen i elområde 4. har aviserat att informationsåtgärder, i linje med förslag i rapporten, ska vidtas som förbättrar förutsägbarheten för aktörer i elområde 4. redovisar veckovisa kapacitetsrapporter om överföringskapaciteten i det svenska stamnätet. Regeringen bedömer att transmissionsledningen Sydvästlänken, som är en bestående åtgärd som förväntas minska prisskillnaderna mellan elområdena 3 och 4, först bör sättas i drift, vilket planeras till 2015, och att effekterna av denna analyseras innan några eventuella direkta marknadsingrepp kan vara aktuella. Dessutom pågår, som flera remissinstanser påpekar, ett arbete med införande av nya nätkoder som kommer att beröra elområdena och prissäkringsinstrumenten. De nya nätkoderna är ett led i att stärka och liberalisera EU:s inre marknad för energi. Det tredje inremarknadspaketet för el och naturgas innebär att det införs ny unionslagstiftning i form av s.k. nätkoder (nätföreskrifter) gällande elmarknad, nätanslutning och nätdrift. Förslag till lagstiftning utarbetas av de europeiska transmissionsnätsföretagen och de europeiska energitillsynsmyndigheterna. Syftet med nätkoderna är att skapa valmöjligheter för alla kunder i Europeiska unionen, skapa nya affärsmöjligheter och ökad handel över gränserna. Detta ska leda till ökad effektivitet, konkurrenskraftiga priser, högre kvalitet på tjänsterna och bidra till försörjningstrygghet och hållbarhet. har följande nätkod trätt i kraft: Submission and publication of data in electricity markets. För att analysera bl.a. vid vilka situationer som prisskillnader uppstår, pris- och marknadsutvecklingen på både de fysiska och finansiella marknaderna, effekter för olika kunder och företag, konkurrenssituationen på elmarknaden och grossistmarknadens funktion, har regeringen gett i uppdrag att –2014 fortsätta arbetet med att följa upp införandet av elområden i . redovisade delrapporten av elområdesreformen (dnr N2013/3543/E). 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 I och övriga används så kallade CfD-kontrakt (Contract for difference) för prissäkring i respektive elområde. CfD-kon- traktet ställs vanligtvis ut av producenter i respektive område. I övriga används till skillnad från i fysiska eller finansiella transmissionsrättigheter. Regeringen har gett i uppdrag att till jämföra de olika prissäkringsinstrumenten och analysera för- och nackdelar med respektive instrument. Analysen ska särskilt belysa instrumentens förhållande till övergripande konkurrens och i slutändan konsumentnytta. sker en förhandsprövning av elnätstarifferna, vilket sker genom att i förväg fastställer en intäktsram för , normalt . Den första tillsynsperioden avser 2012–2015 och fattade beslut om elnätsföretagens intäktsramar . I bedömningen har värderat vad som utgör en rimlig avkastning och skälig kostnadstäckning för elnätsföretagen. Drygt hälften av beslut har överklagats till domstol. Förvaltningsrätten i förväntas avgöra ärendena . har även inkommit med en rapport till , Förslag till ändrat regelverk för bedömning av (dnr N2013/2277/E). ska få ett utökat normgivningsbemyndigande avseende beräkning av skäliga kostnader och en rimlig avkastning. Vidare föreslås att anslutningsintäkter får periodiseras längst under det antal perioder som motsvarar den regelmässiga avskrivningstiden för de anläggningar som intäkterna härrör från. Slutligen föreslås att intäktsramen ska kunna omprövas på initiativ av om en oförutsedd omständighet inträffar . Rapporten har remissbehandlats och bereds inom . har även överlämnat rapporten – behövs mer regler om avgifternas utformning EI R2012:14 (dnr N2012/6541/E) till regeringen. Bakgrunden till rapporten är att 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 i regleringsbrevet bl.a. fick i uppdrag att utreda om mer detaljerade krav på elnätsföretagens tariffstrukturer ska införas för att underlätta introduktion av förnybar elproduktion, elektrifiering av transportsektorn och energieffektiviseringar hos slutkonsumenten. I rapporten uttalar att det för det första behöver tydliggöras i svensk rätt vad som avses med att nättariffen ska vara kostnadseffektiv, dvs. anser att myndigheten själv kan tydliggöra detta genom att i sin tillsyn granska elnätsföretagens utformning av nättariffer och genom att utfärda allmänna råd. För det andra uttalar att nättarifferna bör vara kapacitetseffektiva. föreslår ett tillägg i ellagen med innebörden att nättarifferna ska vara utformade så att de bidrar till ett effektivt utnyttjande av kapaciteten i elnäten. Rapporten har remissbehandlats och bereds i . har vidare överlämnat rapporten för en utvecklad marknad för mätning och rapportering av el EI R2012:12 (dnr N2012/5469/E) till regeringen. Bakgrunden till rapporten är att inspektionen fick i uppdrag att utreda förutsättningar för en konkurrensutsättning av marknaden för mätning och rapportering av el.