prop · H1031d23 · 2013-09-18 00:00:00 — Preciseringarna ska utgöra grunden för att tolka miljökvalitetsmålens innebörd, vara kriterier vid bedömningen av möjligheterna att nå målen och vara vägledande för miljöarbetet. Etappmålen och preciseringarna ger vägledning till näringsliv, myndigheter, länsstyrelser och kommuner om inriktning och prioriteringar för det fortsatta miljöarbetet. Arbetet med att utveckla miljömålssystemet fortsätter. Den parlamentariska Miljömålsberedningen (M 2010:04) har på uppdrag av regeringen i uppgift att utveckla strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder. Beredningen ska hantera frågor som kräver politiska avvägningar eller områden som är särskilt komplexa och kännetecknas av stor osäkerhet (dir. 2010:74). Beredningen har i uppdrag att lämna förslag till en strategi för en långsiktigt hållbar markanvändning, vilken ska slutredovisas . Beredningen lämnade ett delbetänkande , Långsiktigt hållbar markanvändning – del 1 (SOU 2013:43), som remitterats och bereds i . Därtill har Miljömålsberedningen i uppdrag att lämna förslag till en strategi för en sammanhållen och hållbar vattenpolitik som ska slutredovisas . Ansvaret inom miljömålssystemet har fördelats på 25 myndigheter. De har i uppgift att verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. Åtta av dessa myndigheter har också ansvar för att samordna uppföljning och utvärdering av ett eller flera miljökvalitetsmål. För att föstärka uppföljning och styrning av systemet har Statskontoret getts i uppdrag att utvärdera myndigheternas arbete inom miljömålssystemet (M2013/234/Mm). Statskontoret redovisade en kartläggning och ska slutredovisa uppdraget . har i uppgift att samordna arbetet med miljömålsuppföljningen i samråd med andra berörda myndigheter. De ska redovisa en årlig uppföljning av miljökvalitetsmålen och etappmålen samt en fördjupad utvärdering en gång per mandatperiod. Den senaste fördjupade utvärderingen redovisades (NV rapport 6500). Det är de nationellt målansvariga myndigheterna som står för resultatredovisning, analys och bedömning av respektive miljökvalitetsmål och etappmål. De målansvariga myndigheterna är , Havs- och vattenmyndigheten, , , , , och geologiska undersökning. I uppföljnings- och utvärderingsarbetet deltar även övriga myndigheter med ansvar i miljömålssystemet samt berörda bransch- och intresseorganisationer. har startat ett utvecklingsarbete i dialog med de målansvariga myndigheterna och länsstyrelsernas samverkansorgan, RUS, med syfte att få en mer konsekvent, transparent och robust miljömålsuppföljning utifrån de nya preciseringarna och etappmålen. En översyn av indikatorerna kommer att ske som en del i utvecklingen av uppföljningen och nuvarande indikatorer som presenteras på miljömålsportalen () kan komma att bytas ut eller revideras. I – Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2013 (rapport 6557) redovisas en samlad uppföljning av miljökvalitetsmålen och 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Årets uppföljning har gjorts med utgångspunkt i de reviderade preciseringar och de nya etappmål som regeringen beslutade om . Myndigheternas bedömning av om miljökvalitetsmålet är uppnått sker i huvudsak i samband med den fördjupade utvärderingen då myndigheterna gör en grundlig måluppfyllelseanalys. I den årliga uppföljningen fokuserar myndigheterna på förändringar . Sammanfattningsvis bedömer att endast ett miljökvalitetsmål, Skyddande ozonskikt, är möjligt att nå till 2020 med beslutade styrmedel och med åtgärder genomförda . Säker strålmiljö kan till stora delar nås med beslutade styrmedel och bedöms vara nära att nås. Resterande 14 miljökvalitetsmål bedöms inte vara möjliga att nå till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Bedömningarna är oförändrade sedan den senaste fördjupade utvärderingen som myndigheterna presenterade . rådighet över möjligheterna att uppfylla målen skiljer sig åt mellan miljökvalitetsmålen. konstaterade i den fördjupade utvärderingen att för ungefär hälften av målen dominerar behov av insatser på internationell nivå, medan nationella insatser bedöms som viktigast för lika många miljökvalitetsmål. I den årliga uppföljningen redovisas även respektive målmyndighets bedömning av utvecklingen av tillståndet i miljön. För fyra av miljökvalitetsmålen bedöms tillståndet i miljön förändras i positiv riktning. Dessa är luft, Bara naturlig försurning, Skyddande ozonskikt och Ingen övergödning. För Ingen övergödning är detta en förbättring mot föregående år då bedömningen var att utvecklingen av tillståndet i miljön var neutralt. bedöms tillståndet i miljön nu förändras i negativ riktning för tre miljökvalitetsmål jämfört med fyra mål . Dessa är Begränsad klimatpåverkan, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Myllrande våtmarker bedöms i årets uppföljning ha en neutral riktning, vilket är en förbättring jämfört med förra årets bedömning. För tre av miljökvalitetsmålen, Giftfri miljö, Grundvatten av god kvalitet och Storslagen fjällmiljö, bedömer myndigheterna att det saknas tillräckliga underlag för att bedöma utvecklingen i miljön. För övriga sex miljökvalitetsmål bedöms utvecklingen för tillståndet i miljön vara neutral. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Regeringen delar de bedömningar om måluppfyllelse och utvecklingen av tillståndet i miljön som myndigheterna gör för miljökvalitetsmålen. För Levande skogar bedömer regeringen i tillägg att förutsättningarna att nå målet har förbättrats med nu initierade åtgärder. Regeringen konstaterar utifrån uppföljningen att ytterligare insatser för att nå miljökvalitetsmålen kommer att vara nödvändiga. I avsnitt 3.5.1–3.5.16 redovisas miljökvalitetsmålen. Vad gäller regeringens insatser för friluftslivet hänvisas till utgiftsområde 17 Friluftslivspolitik avsnitt 16.5. Strukturen för uppföljning av friluftslivsmålen redovisas i regeringens skrivelse 2012/13:51 Mål för friluftslivspolitiken. Uppföljningen ska samordnas med miljömålsuppföljningen och den första rapporteringen sker 2015. bedrev en arbetsgrupp, kallad samarbetsgruppen för bättre resultatredovisning mellan riksdag och regering, ett arbete där bl.a. resultatredovisningen i utgiftsområde 20 analyserades. Deltagare från miljö- och jordbruksutskottet och samarbetade i detta arbete som leddes av och finansutskottet. En rapport togs fram som ska tjäna som vägledning vid skrivandet av budgetpropositionen. Det arbete med fokus på resultatuppföljning som har bedrivits i miljö- och jordbruksutskottets parlamentariska utvärderings- och uppföljningsgrupp har varit en god inspirationskälla för samarbetsgruppen för bättre resultatredovisning. Miljökvalitetsmålet är att halten av växthusgaser i atmosfären i enlighet med om klimatförändringar ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Målet ska uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livsmedelsproduktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. har tillsammans med andra länder ett ansvar för att det globala målet kan uppnås. Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Miljökvalitetsmålet preciseras med ett temperaturmål och ett koncentrationsmål. Temperaturmålet innebär att den globala ökningen av medeltemperaturen begränsas till högst jämfört med den förindustriella nivån. Koncentrationsmålet härleds från temperaturmålet och innebär att klimatpolitik utformas så att den bidrar till att koncentrationen av växthusgaser i atmosfären på lång sikt stabiliseras på nivån högst 400 miljondelar (ppmv) koldioxidekvivalenter. ansvarar för att samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet. Till grund för uppföljningen av miljökvalitetsmålet finns indikatorer. Dessa finns i sin helhet redovisade på Miljömålsportalen (). Indikatorerna är inte uppdaterade. Mot denna bakgrund redovisas detta år två diagram: Halten av växthusgaser i atmosfären och den globala medeltemperaturen. Ett utvecklingsarbete pågår inom myndigheterna med att uppdatera indikatorerna. Diagram 3.1 Global genomsnittlig atmosfärisk koncentration av koldioxid Anm. Övriga växthusgaser utgör ca 70 ppm koldioxidekvivalenter Källa: ITM, inom miljöövervakningsprojektet klimatpåverkande ämnen på med en mätstation på Diagram 3.2 Global medeltemperatur 1850–2012. Källa: , 2013. Utvecklingen i miljön är negativ. Den sammanlagda halten av växthusgaser i atmosfären har fortsatt att öka och är ca 465 miljondelar koldioxidekvivalenter. Den globala medeltemperaturen stiger och den senaste tioårsperioden var den varmaste som har uppmätts. har medeltemperaturen ökat med ca . (Se diagram 3.1). Miljökvalitetsmålet omfattar det globala miljötillståndet och internationellt klimatsamarbete är avgörande för möjligheterna att nå målet. –2011 minskade de svenska utsläppen av växthusgaser och uppgick till . Minskningen fortsatte även . Enligt preliminär statistik minskade utsläppen med –2012 och enligt preliminära beräkningar släppte ut växthusgaser 2012, vilket är den lägsta noteringen . Utsläppsminskningarna kan till stor del förklaras av den förda klimatpolitiken. Koldioxid- och energibeskattningen har spelat en särskilt viktig roll för den positiva utvecklingen inom bostads- och servicesektorn. Förbättrad hantering av avfall har till följd bl.a. av deponiförbudet för organiskt avfall spelat en stor roll för de minskande utsläppen inom avfallssektorn. Energi- och koldioxidskatterna har varit verkningsfulla för att dämpa ökningen av ut- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 släppen av växthusgaser från transportsektorn. Andra ekonomiska styrmedel inom transportsektorn, såsom utformningen av förmånsbeskattningen och den koldioxidrelaterade fordonsskatten, har bidragit till de snabbt sjunkande utsläppen av växthusgaser från nya personbilar. Koldioxidskatt tas endast ut på bränslen som innehåller fossilt kol och det har bidragit till att användningen av biobränslen ökat. Den totala mängden trafik på vägarna minskade . Vägtrafikens totala utsläpp av växthusgaser minskade enligt preliminär statistik jämfört med året innan. Trots minskningen ligger vägtrafikens utsläpp strax nivå. Minskningen av utsläppen beror till största delen på att de nya bilar som sålts är bränslesnålare än äldre, liksom att trafikvolymerna totalt sett minskade något . Den tidigare minskande trenden för utsläpp förknippade med uppvärmning har brutits. senaste prognos för utsläppsutvecklingen till 2020 visar att etappmålet är inom räckhåll. Arbetet med att åstadkomma begränsningar av utsläppen av växthusgaser globalt har fortsatt . Vid det artonde partsmötet om om klimatförändringar (klimatkonventionen) i togs ytterligare steg mot en ny, rättsligt bindande överenskommelse som ska omfatta konventionens alla parter. Den nya överenskommelsen ska, enligt beslutet om den s.k. Durbanplattformen i , vara färdigförhandlad och träda i kraft . I antog parterna ratificerbara ändringar av Kyotoprotokollet till om klimatförändringar inför en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet. Processen för att höja ambitionsnivån för utsläppsbegränsningar fortsatte men några konkreta beslut om att ytterligare begränsa utsläppen kunde inte fattas. har även deltagit i en rad processer som syftar till att underlätta framsteg i de internationella klimatförhandlingarna och till att genomföra klimatåtgärder oavsett resultaten av förhandlingarna. Bland samarbetena märks den s.k. Cartagenadialogen som samlar ett fyrtiotal stater, både 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 hög-, och låginkomstländer som önskar snabbare framsteg i förhandlingarna. arrangerade även en workshop om rättvisa i en framtida klimatöverenskommelse tillsammans med . Inom ramen för det internationella samarbetet i koalitionen för minskning av utsläpp av kortlivade klimatpåverkande luftföroreningar (CCAC) har deltagit aktivt i den fortsatta uppbyggnaden av koalitionen och bidragit med samt till utvecklingen av nya projekt. För att främja ett resultat i de svåra diskussionerna om skador och permanenta förluster till följd av klimatförändringarna ("Loss and Damage") har arrangerat ett informellt förhandlingsmöte med inbjudna tjänstemän från viktiga länder i klimatförhandlingarna. Inom EU deltar i vängruppen för grön tillväxt ("") för medlemsländer som vill ge EU en framstående roll i klimat- och miljöarbetet och arbetar gemensamt för att öka förutsättningarna för att en global överenskommelse om klimatet ska komma till stånd. Tillsammans med ett antal i klimatsammanhang progressiva länder, deltar i utvecklandet av ett internationellt kunskapsuppbyggande projekt som analyserar tänkbara samhällsekonomiska kostnader och vinster av klimatåtgärder och så långt möjligt beräknar hur stora dessa är. Internationella klimatinsatser i form av förvärv av utsläppsminskningsenheter är ett viktigt element i den svenska klimatpolitiken och för att uppfylla etappmålet för begränsad klimatpåverkan till 2020. Enligt regeringens redovisning i budgetpropositionen 2013 (prop 2012/13:01) ska insatserna motsvara utsläppsminskningsenheter inklusive redan förvärvade och kontrakterade enheter. tecknade 21 nya förvärvsavtal avseende enskilda projekt, vilket innebär att totalt kontrakterat utsläppsminskningsenheter från 68 enskilda projekt inom Kyotoprotokollets mekanismer för ren utveckling (CDM) och för gemensamt genomförande (JI) samt deltar i sju multilaterala fonder. Portföljen med enskilda projekt omfattar en kontraktsvolym på ca tio miljoner utsläpps- minskningsenheter och genom deltagandet i de sju multilaterala fonderna förväntas ca nio miljoner utsläppsminskningsenheter erhållas. Sammanlagt ger det en total kontraktsvolym om ca 19 miljoner utsläppsminskningsenheter vid utgången av 2012. Den genomsnittliga kostnaden för utsläppsminskningsenheterna i portföljen har beräknats till omkring 70 till per ton. Som jämförelse kan nämnas att den svenska generella koldioxidskatten är per ton. Leveranserna av utsläppsminskningsenheter har ökat. levererades ca 1,7 miljoner enheter till vilket innebär att totalt ca 3,3 miljoner enheter har levererats sedan starten av programmet. har ytterligare stärkt den regionala spridningen av projekt i portföljen och fortsatt att fokusera sina ansträngningar på de minst utvecklade länderna. Myndigheten deltar nu i projekt i 42 länder. har bland annat tecknat kontrakt som rör program för energieffektiva hushållspisar för vedeldning i , biogasprojekt i och , bioenergianläggningar på och i samt småskalig vattenkraft i . Den fortsatta osäkerheten kring en framtida global klimatregim och den globala ekonomiska krisen har resulterat i en minskad efterfrågan och sänkta prisnivåer på utsläppsminskningsenheter från CDM- och JI-projekt. I synnerhet har priserna på de börser där utfärdade enheter från CDM- och JI-projekt handlas sjunkit kraftigt, . För att utveckla mekanismen för ren utveckling (CDM), global utsläppshandel och andra nya marknadsmekanismer deltar aktivt i flera internationella initiativ och diskussioner, inför arbetet med att ta fram en ny internationell klimatöverenskommelse för tiden . Till exempel deltar i partnerskap för marknadsutveckling (Partnership for Market Readiness, PMR), som omfattar närmare trettio länder och inom vilket kan bidra till utformningen av de utsläppshandelssystem som planeras i deltagande låg och medelinkomstländer, till exempel . De 15 medlemsländer som tillhörde EU när Kyotoprotokollet inrättades 1997 (EU-15) är på väg att överträffa sitt gemensamma åtagande under protokollet om att minska utsläppen för perioden –2012 jämfört med . För EU-27 har utsläppen minskat ännu mer, med (Greenhouse gas emission trends and projections in Europe 2012, Europeiska miljöbyrån 2012). Centralt för de utsläppsminskningar som uppnåtts inom EU:s 27 länder är unionens lagstiftning inom klimat- och energipaket och i synnerhet systemet för handel med utsläppsrätter (EU ETS). Handelssystemet EU ETS omfattar ungefär hälften av EU:s utsläppskällor. Priset på utsläppsrätter inom EU ETS har dock fallit kraftigt . När regeringens klimatproposition (prop. 2008:09/162) arbetades fram antog kommissionen att priset under den tredje handelsperioden skulle uppgå till ca per ton. –2008 handlades utsläppsrätter mestadels i intervallet 20–per ton, hade priset sjunkit till ca per ton. De ekonomiska incitamenten som handelssystemet ger till marknaden att investera i koldioxidsnåla långsiktiga lösningar har försvagats främst genom att den djupa ekonomiska krisen inneburit minskad industriproduktion och minskade utsläpp. Handelssystemet har utvidgats till att även inkludera flygsektorn. Kommissionen meddelade dock att den tillfälligt för undantog flygoperatörerna från kravet att betala för utsläppsrätter för flygresor utanför EU. genomfördes den första auktionen av utsläppsrätter på den EU gemensamma auktionsplattformen för den tredje handelsperioden i EU-ETS. Totalt såldes 1 046 000 utsläppsrätter (EUA) för svensk räkning vilket genererade ca (motsvarande ca ) till den svenska staten. Enligt nuvarande prognoser är EU med de åtgärder som är i kraft, på rätt väg för att nå målet om att minska utsläppen . Däremot bedöms nuvarande och planerade åtgärder otillräckliga, för att nå EU:s långsiktiga målsättning att minska växthusgasutsläppen med 80–till 2050. Man kan konstatera att gällande beslut innebär en fortgående minskning av utsläppen av växthusgaser i 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 den handlande sektorn på till 2050 jämfört med nivån . Klimatforskningen är av stor betydelse för att nå de klimatpolitiska målen och som underlag för klimatpolitiken nationellt och internationellt. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) ansvarar för såväl grundläggande klimatforskning som mer riktad behovsmotiverad forskning. Exempel på sådan forskning är forskning om klimatmodeller, effekter av klimatpåverkan på ekosystemen och samhälle samt forskning om styrmedel, deras effektivitet och deras kostnader och nyttor. har i uppdrag ta fram en årlig miljöekonomisk rapport, som 2012 fokuserade på klimatpolitiken. Den tillämpade och åtgärdsinriktade forskningen finansieras i huvudsak av och är av avgörande betydelse för att minska användningen av fossila bränslen och ställa om samhället till ökad användning av förnybar energi. När det gäller transportsektorn pågår forskning om elfordon och hybridfordon inom programmet Miljöinriktad fordonsforskning. För att öka användningen av biobränslen och biogas pågår omfattande forskning. Forskningen om solceller har bl.a. inneburit att kostnaderna för solcellssystem har minskat . har under sitt ordförandeskap i prioriterat bl.a. arbetet med nya välfärdsmått, att samarbeta med näringslivet för att få starkt genomslag för samt att få stöd för åtgärder som behövs för att minska utsläppen, samt att stärka miljömärket Svanen genom att bland annat ge i uppdrag att ta fram kriterier för att miljömärka fonder, samt att samarbeta kring reduktion av kortlivade klimatpåverkande ämnen. Arbete har inletts med en nordisk klimatdialog med nordiskt näringsliv. är särskilt utsatt för klimatförändringar. Den årliga ökningen av medeltemperaturen är dubbelt så hög i som i resten av världen. Vetenskapen pekar på den särskilda känsligheten hos den arktiska miljön. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Kopplingen mellan sotutsläpp och ökad avsmältning i uppmärksammas allt mer liksom flera viktiga tröskeleffekter för det globala klimatsystemet så som avsmältning av den arktiska havsisen och, grönländska inlandsisar samt frigörelse av kol och metan bundet i permafrost. Under det svenska ordförandeskapet i (20112013) prioriterade arbete med en internationell överenskommelse kring minskade sotutsläpp i länderna inom , för att minska sotets effekter i . En överenskommelse om att fortsätta detta arbete nåddes vid . Regionala klimat- och energistrategier har samtliga länsstyrelser i uppgift att strategiskt samordna och leda det regionala arbetet med att förverkliga politiken för minskad klimatpåverkan och energiomställning. Länsstyrelserna ska i bred samverkan utveckla och genomföra regionala klimat- och energistrategier samt, stödja både näringslivets och kommunernas klimat- och energiarbete. För att samordna det regionala klimat- och energiarbetet har länsstyrelserna i de tre storstadslänen fått och de övriga vardera . Regeringen utsåg , och län till pilotlän för grön utveckling i syfte att ytterligare främja och utveckla det regionala klimat- och energiarbetet samt nyttja det för att främja en miljödriven tillväxt. Länsstyrelserna i pilotlänen har fått vardera för att –2013 utveckla arbetsmetoder och verktyg samt för att dela med sig av sina erfarenheter och ge vägledning till andra län. Länsstyrelserna i pilotlänen ska också bidra med analyser av konsekvenser av nationella styrmedel på regional nivå i syfte att identifiera hinder och möjligheter för minskad klimatpåverkan och energiomställning. De tre pilotlänen har i var sin slutrapport redovisat genomförda aktiviteter, slutsatser och rekommendationer för det fortsatta arbetet till (och ) . Allt material nås via /energi, en webbportal som pilotlänen gemensamt har tagit fram inom uppdraget. En av de slutsatser länsstyrelserna drar är att energi- och klimataspekter behöver arbetas in i breda verksamhet såsom landsbygds- och näringslivsutveckling, miljöskydd, fysisk planering och internt miljöledningsarbete. Länsstyrelsernas slutrapporter bereds inom . Arbetet med klimatanpassning drivs av en rad myndigheter. Länsstyrelserna och kommunerna har en nyckelroll. Länsstyrelserna har till uppgift att samordna arbetet på regional nivå med anpassningen till ett förändrat klimat. Länsstyrelserna fick också i regleringsbrevet i uppdrag att utarbeta regionala handlingsplaner för klimatanpassning. har Lantmäteriet fortsatt arbetet med en ny nationell höjdmodell för att öka möjligheterna att ange riskområden för bl.a. översvämningar och skred. återstod av landet att kartlägga. lämnade sin slutrapport om skredriskkartläggningen i till regeringen, som ett led i sitt arbete för att förebygga ras och skred. Myndigheten har genomfört ett omfattande metodutvecklingsarbete och en värdefull datainsamling och analys. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har i uppdrag att genomföra förebyggande och kunskapshöjande insatser för att begränsa samhällets sårbarhet till följd av klimatförändringar. Översvämningskartläggningar är en viktig del av verksamheten. driver Nationellt för klimatanpassning. Det har till uppgift att samla in, sammanställa och tillgängliggöra kunskap som tas fram regionalt, nationellt och internationellt om klimatanpassning. Arbetet bedrivs i bred samverkan med aktörer inom klimatanpassningsområdet. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan till 2020 med beslutade eller Möjligheten att uppfylla målet är till avgörande del beroende av internationellt samarbete och insatser i alla länder. har tillsammans med andra länder ett ansvar för att det globala målet kan uppnås. Nationellt arbete är viktigt och bidrar till andra positiva miljö- och hälsoeffekter Etappmålet för de svenska utsläppen av växthusgaser till 2020 bedöms kunna nås. Regeringen avser att återkomma till frågan om det behövs nya åtgärder i samband med att den kontrollstation för klimat- och energipolitiken som tidigare aviserats genomförs 2015. Kontrollstationen syftar till att analysera dels den faktiska utvecklingen av energibalans och kostnader, dels klimatpåverkan i förhållande till målen, dels kunskapsläget vad gäller klimatförändringar. Regeringens vision är att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser vilket kräver betydande utsläppsminskningar i . Delar av industrin samt transportsektorn står inför särskilda utmaningar och åtgärder inom dessa sektor är därför viktiga. Vid klimatkonventionens 16:e partsmöte i beslutades att industriländerna ska ta fram nationella färdplaner för en koldioxidsnål utveckling.