prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — Om de behöriga myndigheterna i ett tredjeland, som till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen, åsätter en riskvikt som är lägre än den som anges i punkterna 1–2 för exponeringar mot den egna nationella regeringen eller som är uttryckta och finansierade i den nationella valutan får instituten ge sådana exponeringar samma riskvikt. Vid tillämpning av denna punkt får kommissionen, genom ge nomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten, till , fortsätta att tillämpa den metod som anges i denna punkt för exponeringar mot den nationella regeringen eller i tredjelandet, om de relevanta behöriga myndigheterna före har bedömt att detta tredjeland är lämpligt för denna metod. Europeiska unionens officiella tidning L 176/77 Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter 1.Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter ska riskviktas som exponeringar mot institut om de inte behandlas som exponeringar mot nationella rege ringar enligt punkterna 2 eller 4 eller åsätts en riskvikt i enlighet med punkt 5. Den förmånsbehandling för kortfristiga expone ringar som anges i artiklarna 119.2 och 120.2 ska inte till lämpas. 2.Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter ska behandlas på samma sätt som expone ringar mot den nationella regering inom vars territorium de är belägna om det inte föreligger någon skillnad i risk mellan dessa exponeringar på grund av de delstatliga eller lokala själv styrelseorganens eller myndigheternas särskilda beskattningsrätt, och förekomsten av särskilda institutionella ordningar som minskar risken för fallissemang. ska upprätthålla en offentligt tillgänglig databas över alla delstatliga och lokala myndigheter självstyrelseorgan inom unio nen som de berörda behöriga myndigheterna behandlar som exponeringar mot de nationella regeringarna. 3.Exponeringar mot kyrkor eller religiösa samfund som har inrättats som juridiska personer enligt offentlig lagstiftning och som har laglig rätt att uppbära skatt ska behandlas som expo neringar mot delstatliga och lokala självstyrelseorgan och myn digheter. I detta fall ska punkt 2 ska inte tillämpas, och vid tillämpning av artikel 150.1 a ska tillåtelse att tillämpa scha blonmetoden inte uteslutas. 4.Om behöriga myndigheter i tredjeland, som enligt sin nationella rättsordning tillämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen, be handlar exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelse organ eller myndigheter på samma sätt som exponeringar mot den egna nationella regeringen, och det inte föreligger någon skillnad i risk mellan dessa exponeringar på grund av de delstatliga eller lokala självstyrelseorganens eller myndighe ternas särskilda beskattningsrätt och förekomsten av särskilda institutionella ordningar som minskar risken för fallissemang, får instituten åsätta samma riskvikt för exponeringar mot så dana delstatliga eller lokala självstyrelseorgan eller myndigheter. Vid tillämpning av denna punkt får kommissionen, genom ge nomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten, till , fortsätta att tillämpa den metod för tredjelandet som anges i denna punkt om de rele vanta behöriga myndigheterna före har bedömt att detta tredjeland är lämpligt för denna metod. Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan eller myndigheter i medlemsstaterna som inte avses i punkterna 2–4 och som är uttryckta och finansierade i den nationella valutan ska åsättas en riskvikt på . Exponeringar mot offentliga organ Exponeringar mot offentliga organ för vilka det inte finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en riskvikt i enlighet med det kreditkvalitetssteg som exponeringar mot den nationella regeringen i den jurisdiktion som det offentliga organet tillhör åsätts enligt tabell 2 nedan: För exponeringar mot offentliga organ som är etablerade i stater utan kreditvärdering för den nationella regeringen ska riskvikten vara . 2.Exponeringar mot offentliga organ för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska be handlas i enlighet med artikel 120. Den förmånsbehandling för kortfristiga exponeringar som anges i artiklarna 119.2 och 120.2 ska inte tillämpas på dessa organ. 3.Exponeringar mot offentliga organ med en ursprunglig löptid ska åsättas riskvikten . 4.Under exceptionella omständigheter får exponeringar mot offentliga organ behandlas på samma sätt som exponeringar mot den nationella regeringen, delstatliga eller lokala självstyrel seorgan eller myndigheter inom vars jurisdiktion de är belägna, om det enligt de behöriga myndigheterna i den berörda juris diktionen inte föreligger någon skillnad i risk mellan dessa ex poneringar på grund av att det finns en lämplig garanti från den nationella regeringen eller det delstatliga eller lokala självstyrel seorganet eller myndigheten. 5.Om de behöriga myndigheterna inom ett tredjelands juris diktion, som tillämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen, behandlar expo neringar mot offentliga organ i enlighet med punkt 1 eller 2, får instituten ge exponeringar mot sådana offentliga organ samma riskvikt. I annat fall ska instituten tillämpa en riskvikt på . L 176/78 Europeiska unionens officiella tidning Vid tillämpning av denna punkt får kommissionen, genom ge nomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten, till , fortsätta att tillämpa den metod för tredjelandet som anges i denna punkt om de rele vanta behöriga myndigheterna före har bedömt att detta tredjeland är lämpligt för denna metod. Exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker Exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker som inte ingår i punkt 2 ska behandlas som exponeringar mot in stitut. Den förmånsbehandling för kortfristiga exponeringar som anges i artiklarna 119.2, 120.2 och 121.3 ska inte tillämpas. , Svartahavsområdets handels- och utvecklingsbank, Centralamerikanska banken för ekonomisk integration och den latinamerikanska utvecklings banken ska betraktas som multilaterala utvecklingsbanker. Exponeringar mot följande multilaterala utvecklingsbanker ska åsättas riskvikten . a)Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling (). b)Internationella finansieringsbolaget (IFC). d)Asiatiska . e)Afrikanska . f)utvecklingsbank. g)Nordiska investeringsbanken. h)Karibiska . i)Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling. j)Europeiska investeringsbanken. k)Europeiska investeringsfonden. l)Organisationen för multilaterala investeringsgarantier. m)Internationella finansieringsfaciliteten för immunisering. n)Muslimska . Den andel av kapitalet i investeringsfonden som tecknats men inte betalts ska åsättas riskvikten . Exponeringar mot internationella organisationer Exponeringar mot följande internationella organisationer ska åsättas riskvikten : a)Unionen. c)Banken för internationell betalningsutjämning (BIS). d)Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten. e)Europeiska stabilitetsmekanismen. f)Ett internationellt finansiellt institut som etablerats av två eller fler medlemsstater, med syfte att få fram finansiering och tillhandahålla finansiellt stöd till medlemmar som drab bas eller hotas av allvarliga finansiella problem. Exponeringar mot det finns en kreditvär dering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en risk vikt i enlighet med artikel 120. Exponeringar mot det inte finns någon kreditvärdering från ett utsett kredit värderingsinstitut ska åsättas en riskvikt i enlighet med arti kel 121. 2.Exponeringar mot institut med en återstående löptid som är uttryckta och finansierade i låntaga rens nationella valuta ska åsättas en riskvikt som är ett steg mindre förmånlig än den förmånliga riskvikt som enligt arti kel 114.4–114.7 ges till exponeringar mot den nationella rege ringen i den jurisdiktion institutet tillhör. 3.Inga exponeringar med en återstående löptid som är uttryckta och finansierade i låntagarens natio nella valuta ska ges en lägre riskvikt än . Europeiska unionens officiella tidning L 176/79 Exponering mot ett institut i form av minimireserver som institutet måste inneha enligt ECB eller en medlemsstats central bank, får åsättas samma riskvikt som exponeringar mot veder börande medlemsstats centralbank förutsatt att a)reserverna innehas i enlighet med Europeiska förordning (EG) nr 1745/2003 av om tillämpningen av minimireserver (kassakrav) (1) eller i enlighet med nationella krav som i alla viktigare hänseenden är likvärdiga med den förordningen, b)vid konkurs eller insolvens för det institut där reserverna förvaras, reserverna till fullo återbetalas till institutet och inte disponeras för att reglera andra av institutets åta ganden. 5.Exponeringar mot finansiella institut som auktoriserats och övervakas av behöriga myndigheter och omfattas av till synskrav som i fråga om soliditet är jämförbara med dem som tillämpas för institut ska behandlas som exponeringar mot in stitut. Exponeringar mot kreditvärderade institut Exponeringar mot institut med en återstående löptid , för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut, ska åsättas en riskvikt i enlig het med tabell 3 som motsvarar kreditvärderingen från det externa kreditvärderingsinstitutet i enlighet med artikel 136. Exponeringar mot ett institut med en återstående löptid på upp , för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut, ska åsättas en riskvikt i enlig het med tabell 4 som motsvarar kreditvärderingen från det externa kreditvärderingsinstitutet i enlighet med artikel 136. Sambandet mellan behandlingen av kortfristiga kreditvär deringar enligt artikel 131 och den allmänna förmånsbehand ling för kortfristiga exponeringar som anges i punkt 2 ska vara som följer: (1) EUT L 250, 2.10.2003, s. 10. a)Om det inte finns någon kortfristig värdering av expone ringen ska den allmänna förmånsbehandlingen för kortfris tiga exponeringar som anges i punkt 2 tillämpas på alla exponeringar mot institut med upp till tre månaders åter stående löptid. b)Om det finns en kortfristig värdering och den värderingen leder till tillämpning av en mer förmånlig eller identisk risk vikt än den allmänna förmånsbehandlingen för kortfristiga exponeringar, som anges i punkt 2, ska den kortfristiga vär deringen endast användas för den specifika exponeringen. Övriga kortfristiga exponeringar ska följa den allmänna för månsbehandling för kortfristiga exponeringar som anges i punkt 2. c)Om det finns en kortfristig värdering och den värderingen leder till en mindre förmånlig riskvikt än den allmänna för månsbehandlingen för kortfristiga exponeringar som anges i punkt 2, ska inte den allmänna förmånsbehandlingen för kortfristiga exponeringar tillämpas och alla kortfristiga ford ringar som inte är kreditvärderade ska åsättas samma riskvikt som den som tillämpas genom den specifika kortfristiga värderingen. Exponeringar mot institut utan kreditvärdering Exponeringar mot det inte finns en kre ditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en riskvikt i enlighet med de kreditkvalitetssteg som exponeringar mot den nationella regeringen i den jurisdiktion institutet tillhör åsätts i enlighet med tabell 5: 2.För exponeringar mot institut utan kreditvärdering som är etablerade i stater där den nationella regeringen inte är kredit värderad ska riskvikten vara . 3.För exponeringar mot institut utan kreditvärdering med en ursprunglig effektiv löptid ska riskvikten vara . L 176/80 Europeiska unionens officiella tidning Trots vad som sägs i punkterna 2 och 3 om handelsfinan sieringsexponeringar – som avses i artikel 162.3 andra stycket led b – mot institut utan kreditvärdering, ska riskvikten vara och när den återstående löptiden för dessa handelsfinan sieringsexponeringar mot institut utan kreditvärdering är eller mindre ska riskvikten vara . Exponeringar för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en riskvikt i enlighet med tabell 6 som motsvarar kreditvärderingen från det externa kreditvärderingsinstitutet i enlighet med artikel 136. Exponeringar för vilka ingen sådan kreditvärdering finns tillgänglig ska åsättas riskvikten eller riskvikten för ex poneringar mot den egna nationella regeringen i den jurisdik tion företaget tillhör, varvid det högsta värdet ska ges. Exponeringar som uppfyller följande kriterier ska åsättas risk vikten . a)Exponeringen ska gälla antingen fysisk person/fysiska perso ner eller ett litet eller medelstort företag. b)Exponeringen ska omfatta ett betydande antal exponeringar med liknande egenskaper, så att riskerna i samband med sådan utlåning minskas väsentligt. c)Det totala skuldbeloppet till institutet och moder- och sys konföretag, inklusive eventuella fallerande exponeringar, för den kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning som är gäldenärer, men exklusive exponeringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfastigheter som har hän förts till den exponeringsklass som avses i artikel 112 i, får inte enligt institutets kännedom överstiga . Institutet ska vidta rimliga åtgärder för att fastställa detta. Värdepapper får inte hänföras till klassen hushållsexponeringar. Exponeringar som inte uppfyller de kriterier som avses i första stycket a-c ska inte hänföras till klassen hushållsexponeringar. Nuvärdet av minimileasingbetalningar från hushåll får hänföras till klassen hushållsexponeringar. Exponeringar säkrade genom panträtt i fast egendom En exponering eller någon del av en exponering som är fullt ut säkrad genom panträtt i fast egendom ska åsättas risk vikten om villkoren i artiklarna 125 och 126 inte är uppfyllda, förutom för den del av exponeringen som hänförs till en annan exponeringsklass. Den del av exponeringen som över skrider fastighetens pantvärde ska åsättas den riskvikt som är tillämplig på den berörda motpartens exponeringar utan säker het. Den del av exponeringen som behandlas som fullt ut säkrad av fast egendom ska inte vara högre än det intecknade beloppet av marknadsvärdet eller, i de medlemsstater som har infört strikta kriterier för beräkning av pantlånevärdet genom lagar eller an dra föreskrifter, pantlånevärdet för den aktuella fastigheten. grundval av de uppgifter som samlas in enligt arti och eventuella andra relevanta indikatorer, ska de be höriga myndigheterna regelbundet, dock minst en gång , göra en bedömning av om riskvikten på för exponeringar som är säkrade genom panträtt i bostadsfastigheter enligt arti kel 125 och riskvikten på för exponeringar säkrade ge nom kommersiella fastigheter enligt artikel 126 inom deras territorium är korrekt baserade på a)erfarenheterna av förluster avseende exponeringar som är säkrade genom fast egendom, b)den framtida utvecklingen på marknaden för fast egendom. De behöriga myndigheterna kan i lämpliga fall åsätta en högre riskvikt eller striktare kriterier än de som fastställs i artiklarna 125.2 och 126.2, grundat på bedömningar av den finansiella stabiliteten. För exponeringar som är säkrade genom panträtt i bostadsfas tigheter ska den behöriga myndigheten åsätta en riskvikt med en procentsats från till och . För exponeringar som är säkrade genom kommersiella fastighe ter ska den behöriga myndigheten åsätta en riskvikt med en procentsats från till och . Europeiska unionens officiella tidning L 176/81 Inom dessa intervall ska den högre riskvikten åsättas på grund val av erfarenheter av förluster och med hänsyn till förväntad marknadsutveckling och överväganden om finansiell stabilitet. När det av bedömningen framgår att riskvikterna enligt artik larna 125.2 och 126.2 inte återspeglar de faktiska riskerna i förhållande till ett eller flera fastighetssegment för sådana expo neringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfas tigheter eller i kommersiella fastigheter som är belägna i en eller flera delar av territoriet ska de behöriga myndigheterna för dessa fastighetssegment av exponeringar åsätta en högre riskvikt som motsvarar de faktiska riskerna. De behöriga myndigheterna ska samråda med om juste ringar av de tillämpade riskvikterna och kriterierna, som kom mer att beräknas i enlighet med kriterierna i denna punkt i överensstämmelse med vad som specificeras i de tekniska stan darder för tillsyn som avses i punkt 4 i denna artikel. ska offentliggöra de riskvikter och kriterier som de behöriga myn digheterna fastställer för de exponeringar som avses i artiklarna 125, 126 och 199. 3.När de behöriga myndigheterna åsätter en högre riskvikt eller striktare kriterier, ska instituten få en övergångsperiod för att tillämpa de nya riskvikterna. 4.EBA ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera a)de strikta kriterier för beräkning av pantlånevärdet som avses i punkt 1, b)de villkor som avses i punkt 2 och som de behöriga myn digheterna ska ta hänsyn till när de åsätter högre riskvikter, i synnerhet begreppet "bedömningar av den finansiella stabili teten". ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen . Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Instituten i en medlemsstat ska tillämpa de riskvikter och kriterier som har fastställts av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat avseende exponeringar som säkrats genom panträtt i kommersiella fastigheter och bostadsfastigheter som är belägna i den medlemsstaten. Exponeringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfastighet Om de behöriga myndigheterna inte beslutat annat i en lighet med artikel 124.2 ska exponeringar som är fullt ut säk rade genom panträtt i bostadsfastighet behandlas på följande sätt: a)Exponeringar eller någon del av en exponering som är fullt ut säkrad genom panträtt i bostadsfastighet, som är eller ska bli bebodd eller uthyrd av ägaren eller den verklige ägaren när det gäller privata investeringsföretag, ska åsättas riskvik ten . b)Exponeringar mot en hyresgäst som avser transaktioner med fastighetsleasing i fråga om bostadsfastighet där institutet är uthyraren och hyresgästen har rätt att köpa, ska åsättas risk vikten förutsatt att institutets exponering är fullt ut säkrad genom ägande av fastigheten. Instituten ska betrakta en exponering eller en del av en exponering som fullt ut säkrad i den mening som avses i punkt 1 endast om följande villkor är uppfyllda: a)Egendomens värde ska inte i väsentlig grad påverkas av låntagarens kreditkvalitet. Instituten får underlåta att fast ställa hur väsentlig påverkan är i situationer där rent makro ekonomiska faktorer påverkar både egendomens värde och låntagarens utförande av sina förpliktelser. b)Låntagarens risk ska inte i väsentlig grad påverkas av den underliggande fastighetens eller det underliggande projektets resultat, utan av låntagarens underliggande förmåga att åter betala skulden från andra källor och återbetalningen av kre diten ska därför inte i väsentlig grad vara beroende av betal ningsflöden som härrör från den underliggande fastighet som ställts som säkerhet. För dessa andra källor ska institu ten fastställa maximala lån/inkomstkvoter som en del av sin utlåningspolicy och införskaffa lämpliga intyg om tillräcklig inkomst vid beviljande av lån. c)Kraven i artikel 208 och värderingsreglerna i artikel 229.1 är uppfyllda. d)Om inte annat fastställs i artikel 124.2, den del av lånet som åsatts riskvikten överstiger inte av fastighetens marknadsvärde, eller av pantlånevärdet för fastigheten i de medlemsstater som har infört strikta kriterier för be dömning av pantlånevärdet genom lagar eller andra före skrifter. L 176/82 Europeiska unionens officiella tidning Instituten får göra undantag från punkt 2 b för expone ringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfastighe ter som är belägna inom en medlemsstats territorium, om den behöriga myndigheten i den medlemsstaten har visat belägg för att en välutvecklad och etablerad marknad för bo stadsfastigheter finns inom detta territorium med förlustnivåer som inte överstiger följande gränsvärden: a)Förluster från utlåning med säkerhet i form av bostadsfas tigheter av marknadsvärdet eller av pant lånevärdet om inte annat beslutats enligt artikel 124.2, över stiger inte av utestående lån där säkerhet ställts genom bostadsfastigheter under ett givet år. b)De totala förlusterna från utlåning där säkerhet ställts genom bostadsfastigheter överstiger inte av de utestående lå nen där säkerhet ställts genom bostadsfastigheter under ett givet år. Om något av gränsvärdena i punkt 3 inte uppfylls ett visst år ska rätten att använda punkt 3 upphöra och villkoret i punkt 2 b ska tillämpas till dess villkoren i punkt 3 åter är uppfyllda ett påföljande år. Exponeringar som fullt ut är säkrade genom panträtt i kommersiella fastigheter Om de behöriga myndigheterna inte beslutat annat i en lighet med artikel 124.2 ska exponeringar som är fullt ut säk rade genom panträtt i kommersiella fastigheter behandlas som följer: a)Exponeringar eller någon del av en exponering som är fullt ut säkrad genom panträtter i kontorsfastigheter eller andra kommersiella fastigheter får åsättas riskvikten . b)Exponeringar som avser transaktioner med fastighetsleasing av kontorsfastigheter eller andra kommersiella fastigheter där institutet är uthyraren och hyresgästen har rätt att köpa får ges riskvikten förutsatt att institutets exponering är fullt ut säkrad genom ägande av fastigheten. Instituten ska betrakta en exponering eller en del av en exponering som fullt ut säkrad i den mening som avses i punkt 1 endast om följande villkor är uppfyllda: a)Egendomens värde ska inte i väsentlig grad påverkas av låntagarens kreditkvalitet. Instituten får underlåta att fast ställa hur väsentlig påverkan är i situationer där rent makro ekonomiska faktorer påverkar både egendomens värde och låntagarens utförande av sina förpliktelser. b)Låntagarens risk ska inte i väsentlig grad påverkas av den underliggande fastighetens eller det underliggande projektets resultat, utan av låntagarens underliggande förmåga att åter betala skulden från andra källor och återbetalningen av kre diten beror därför inte i väsentlig grad av betalningsflöden som härrör från den underliggande fastighet som ställts som säkerhet. c)Kraven i artikel 208 och värderingsreglerna i artikel 229.1 är uppfyllda. d)Om inte annat fastställts i artikel 124.2 ska riskvikt åsättas den del av lånet som inte överstiger av fas tighetens marknadsvärde eller av pantlånevärdet, om inte annat fastställts i artikel 124.2 i de medlemsstater som har infört strikta kriterier för bedömning av pantlåne värdet genom lagar eller andra föreskrifter. Instituten får göra undantag från punkt 2 b för expone ringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i kommersiella fastigheter som är belägna inom en medlemsstats territorium, om den behöriga myndigheten i den medlemsstaten har kunnat visa att en välutvecklad och etablerad marknad för kommersiella fastigheter finns inom detta territorium med för lustnivåer som inte överstiger följande gränsvärden: