prop · H003107 · 2013-03-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:107 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att kravet på sterilisering och förbudet mot bibehållen fortplantningsförmåga inför ändring av könstillhörighet i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall tas bort. Vidare föreslås följdändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och 5.2Bestämmelser om fastställelse av moderskap, 5.3Registrering av moderskap, faderskap och 5.4Bestämmelser om rättigheter och skyldigheter till 6.1Steriliseringskravet vid ändring av könstillhörighet 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:119) om 9.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörig- het i vissa fall, 2.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall ska ha följande lydelse. En person ska efter egen ansökan få fastställt att han eller hon har en annan könstillhörighet än den som framgår av folkbokföringen, om han eller hon 1.sedan en lång tid upplever att han eller hon tillhör det andra könet, 2.sedan en tid uppträder i enlighet med denna könsidentitet, 5. har steriliserats eller av någon annan orsak saknar fortplant- ningsförmåga. En ansökan enligt första stycket får bifallas även om sökanden har be- viljats ändrad könstillhörighet med stöd av 2 §. Särskilda bestämmelser om steri- lisering finns i steriliseringslagen (1975:580). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2012:456. Ändringen innebär bl.a. att tredje stycket upphävs. Härigenom föreskrivs att 25 kap. 12 § och 26 kap. 9 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sekretessen enligt 1 §, 2 § andra stycket och 35 §§ hindrar inte att en uppgift om en enskild eller närstående till denne lämnas från en myndig- het inom hälso- och sjukvården till en annan sådan myndighet eller till en myndighet inom , om det behövs för att ge den enskilde nödvändig vård, behandling eller annat stöd och denne 1.inte har fyllt , 2.fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösnings- medel, eller 3.vårdas med stöd av lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Detsamma gäller uppgift om en gravid kvinna eller någon när- stående till henne, om uppgiften behöver lämnas för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. Detsamma gäller uppgift om en gravid person eller någon när- stående till denne, om uppgiften behöver lämnas för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. Sekretessen enligt 1 § hindrar inte att uppgift om en enskild eller någon närstående till denne lämnas från en myndighet inom till en annan sådan myndighet eller till en myndighet inom hälso- och sjuk- vården, om det behövs för att ge den enskilde nödvändig vård, behand- ling eller annat stöd och denne 1.inte har fyllt , 2.fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösnings- medel, eller 3.vårdas med stöd av lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Detsamma gäller uppgift om en gravid kvinna eller någon när- stående till henne, om uppgiften behöver lämnas för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. Detsamma gäller uppgift om en gravid person eller någon när- stående till denne, om uppgiften behöver lämnas för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. Denna lag träder i kraft . Regeringen beslutade propositionen Ändrad köns- tillhörighet (prop. 2011/12:142). I propositionen görs bedömningen att det nuvarande kravet för fastställelse av ändrad könstillhörighet att sökanden har steriliserats eller av annan orsak saknar fortplantnings- förmåga bör avskaffas. Regeringen gör vidare bedömningen att de rätts- liga konsekvenserna av en sådan ändring bör utredas skyndsamt innan regeringen återkommer med förslag i denna del, samt att ändringarna bör kunna träda i kraft . Inom har det utarbetats en departements- promemoria, Avskaffande av steriliseringskrav som villkor för ändrad könstillhörighet (Ds 2012:46). I promemorian föreslås att kravet på sterilisering och förbudet mot bibehållen fortplantningsförmåga inför ändring av könstillhörighet i lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall tas bort. Vidare föreslås följdändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Departementspromemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (S2012/8015/FS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. 4.1 Inledning och begreppsanvändning 2012/13:107 person som fötts som man och identifierar och uttrycker sig i enlighet med för en man. Transpersoner är ett samlingsbegrepp för personer som inte upplever sig som cispersoner. Vad gäller begreppet transpersoner har regeringen bl.a. i prop. 2002/03:01, utgiftsområde 6, angett att Gruppen trans- personer kan allmänt beskrivas som individer som eller alltid har eller uppfattas ha eller ger uttryck för eller uppfattas ge uttryck för en könsidentitet som eller alltid skiljer sig från för det kön som registrerats för dem vid födseln. Hit hör till exempel den som är eller uppfattas vara transsexuell, transvestit, intergender, intersexuell, transgenderist, dragking eller dragqueen. Denna proposition behandlar dock endast dem som berörs av den föreslagna lagändringen, d.v.s. trans- sexuella som avser att ändra sin könstillhörighet efter förslagets ikraft- trädande. En person med transsexualism uppfattar en diskrepans mellan sin kropp och den upplevda könstillhörigheten. Personen upplever med andra ord att han eller hon har en annan könstillhörighet än den som är registrerad i folkbokföringen. Transsexualism är klassad som en psykiatrisk diagnos och är inte på något sätt kopplad till sexuell läggning. En person med denna diagnos kan få farmakologisk och kirurgisk behandling. Om personen önskar ändra könstillhörighet krävs enligt nuvarande lag- stiftning att han eller hon är steriliserad eller av annan orsak saknar fortplantningsförmåga. När en person söker hjälp för transsexualism inom vården i remitteras han eller hon till någon av de psykiatriska kliniker i landet som utreder sådan problematik. Dessa finns i , , , , och . Utredningen av en transsexuell patient pågår i regel och omfattar såväl psykiatrisk bedömning som psykologisk undersökning och somatisk utredning för att man ska kunna fastställa att det verkligen rör sig om transsexualism. En andra fas i utredningen är ofta att patienten får leva i en s.k. Real Life Experience, där patientens drivkraft och förmåga att leva i sin upp- levda könsidentitet testas. I samband därmed påbörjar många patienter hormonbehandling, vilket efter en tids terapi oftast innebär att infertilitet i den gamla könstillhörigheten inträder. Könskorrigerande operationer utförs på två kliniker i , nämligen på i och på . En utförligare bakgrund till frågan om transsexualism, vad denna diagnos innebär, hur den utreds och behandlas och hur vanligt före- kommande den är, lämnas i prop. 2011/12:142 s. 14 ff. Ett borttagande av steriliseringskravet i könstillhörighetslagen innebär att personer som har ändrat könstillhörighet kan ha kvar dels förmågan att genomgå graviditet och förlossning (KtM), dels fortplantnings- förmågan, antingen genom att ha sina fortplantningsorgan intakta och inte ha genomgått könskorrigerande kirurgi, eller genom att ha sparat Prop. 2012/13:107 könsceller (både KtM och MtK). Det är svårt att bedöma i vilken om- fattning transsexuella personer kommer att utnyttja möjligheten att bli förälder i och med borttagandet av kravet på sterilisering i samband med ändring av könstillhörighet. Organisationer som företräder bl.a. transsexuella och personer som fått ändrad könstillhörighet har uppgett att denna möjlighet sannolikt i första hand kommer att utnyttjas genom att transsexuella personer väljer att frysa ner könsceller inför ändringen av könstillhörigheten. Det är angeläget att de situationer som uppstår kan hanteras på ett tillfredsställande och rättssäkert sätt. 5.1.1Könstillhörighetslagens krav på avsaknad av fortplantningsförmåga Enligt 1 § lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, förkortad könstillhörighetslagen, i den lydelse som trädde i kraft , kan en person få fastställt att han eller hon har en annan könstillhörighet än den som framgår av folkbokföringen, om han eller hon 1.sedan en lång tid upplever att han eller hon tillhör det andra könet, 2.sedan en tid uppträder i enlighet med denna könsidentitet, 3.måste antas komma att leva i denna könsidentitet även , 4.har fyllt , och 5.har steriliserats eller av någon annan orsak saknar fortplantnings- förmåga. Begreppet fortplanta sig definieras i som att få avkomma eller breda ut sig. Med hjälp av medicinska land- vinningar såsom assisterad befruktning har förutsättningarna för den mänskliga fortplantningsförmågan utvidgats sedan könstillhörighets- lagens tillkomst . Ansökningar om fastställelse av ändrad könstillhörighet prövas enligt könstillhörighetslagen av råd för vissa rättsliga, sociala och medicinska frågor (Rättsliga rådet). Rådets beslut kan överklagas till Förvaltningsrätten i . ansökte sammanlagt 426 personer om fast- ställelse av ändrad könstillhörighet hos Rättsliga rådet. Nästan alla an- sökningar vann bifall. Antalet ansökningar har varierat mellan knappt 30 stycken () och drygt 70 stycken (). 2012/13:107 Sterilisering utgör ett kirurgiskt ingrepp som utan att innebära kastre- ring, dvs. utan borttagande av könskörtlarna, medför ett varaktigt upp- hävande av fortplantningsförmågan. Hos män skärs sädesledarna av så att spermier från testiklarna inte kan passera. Sterilisering på kvinnor genomförs på så sätt att passagen genom äggledarna blockeras så att spermier inte kan nå äggcellerna. Sterilisering får enligt steriliseringslagen (1975:580), i den lydelse som trädde i kraft , ske på egen begäran för den som fyllt och är bosatt i . Nekas personen sterilisering ska Social- styrelsen överpröva beslutet. kan också lämna tillstånd till sterilisering för personer som är . Personer i denna åldersgrupp måste således alltid ansöka om tillstånd för sterili- sering och sådant tillstånd lämnas enligt 3 § endast i vissa fall, nämligen 1.om det finns beaktansvärd risk för att arvsanlag som kan medföra allvarlig psykisk störning, svårartad kroppslig sjukdom eller svårt lyte av annat slag överförs till avkomling (genetisk indikation), 2.i fråga om kvinna, om graviditet till följd av sjukdom, kroppsfel eller svaghet skulle medföra allvarlig fara för kvinnans liv eller hälsa (medi- cinsk indikation), eller 3.i samband med ansökan om fastställelse enligt 1 § könstillhörig- hetslagen, om förutsättningar i övrigt föreligger för sådan fastställelse. Kastrering innebär ett avlägsnande av könskörtlarna, dvs. äggstockarna hos kvinnor och testiklarna hos män. isamband med ändring av könstillhörighet och vid behandling av olika sjukdomar, främst cancer. Den kategori personer som tidigare kastrerades på kriminalpolitisk eller humanitär indikation enligt den numera upp- hävda kastreringslagen (1944:133) kan behandlas med mediciner. finns en möjlighet att få tillstånd till kastrering enligt köns- tillhörighetslagen. 5.2Bestämmelser om fastställelse av moderskap, faderskap och föräldraskap I svensk lagstiftning finns det, när det gäller definitionen av vem som är mor till ett barn, endast en bestämmelse. Denna reglerar situationen vid s.k. äggdonation. I samband med att tekniken kring assisterad be- fruktning utvecklades och äggdonation tilläts uppkom nämligen frågan om vem som var att betrakta som barnets mor den kvinna som burit och fött barnet eller den som bidragit med det ägg som gett upphov till barnet vid befruktningen. Av 1 kap. 7 § , förkortad FB, framgår att om en kvinna föder ett barn som tillkommit genom att ett ägg från en annan kvinna efter befruktning utanför kroppen har förts in i hennes kropp, ska hon anses som barnets mor. I de fall barnet tillkommit efter befruktning av ett av kvinnans egna ägg, oavsett om detta skett genom samlag eller genom assisterad be- fruktning, finns inte lagreglerat att kvinnan ska betraktas som barnets mor. Detta torde istället följa av oskrivna principer mater certa est (det är alltid säkert vem som är mor) ty mater est quam gestatio Prop. 2012/13:107 demonstrat (modern är den som födandet visar). Om modern vid ett barns födelse är gift med en man eller är nybliven änka råder enligt 1 kap. 1 § FB en faderskapspresumtion för mannen, dvs. han ska anses som barnets far. Skulle mannen och kvinnan inte vara gifta med varandra, eller har en domstol förklarat att mannen i äkten- skapet inte är far till barnet, fastställs faderskapet genom bekräftelse eller dom (1 kap. 3 § FB). Enligt 1 kap. 4 § FB ska bekräftelse av faderskap ske skriftligen och bevittnas av två personer samt godkännas av socialnämnden och av modern eller av en särskilt förordnad vårdnads- havare för barnet. Vidare anges att om det senare visar sig att den som har lämnat faderskapsbekräftelse inte är far till barnet, ska rätten förklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom. I fall där faderskapet ska fastställas genom dom gäller enligt 1 kap. 5 § FB att rätten ska förklara en man vara far, om det genom en genetisk undersökning är utrett att han är barnets far. Rätten ska enligt samma lagrum också förklara en man vara far, om det är utrett att han har haft samlag med barnets mor eller att en insemination eller befruktning utan- för moderns kropp har skett med hans spermier då barnet kan vara avlat och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sanno- likt att barnet har avlats av honom. Av 1 kap. 5 § andra stycket FB framgår att faderskap inte kan fast- ställas genom dom för en man som är spermiegivare enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Motsatsvis kan i andra fall talan om fastställande av faderskap föras mot en spermagivare under den förutsättningen att ingen annan man ska anses som far enligt 1 kap. FB. Om insemination har utförts på modern med samtycke av en man som var hennes make eller sambo, och det är sannolikt att barnet avlats ge- nom inseminationen, ska enligt 1 kap. 6 § FB vid tillämpning av 25 §§ den som lämnat samtycket anses som barnets far. Bestämmelsen gäller även om inseminationen inte har skett enligt 6 kap. lagen om genetisk integritet m.m. utan genom exempelvis en privat insemination. Fader- skap ska inte fastställas för spermiegivaren. I 1 kap. 8 § FB finns en motsvarande bestämmelse som gäller när barnet har kommit till genom befruktning utanför kroppen, s.k. provrörs- befruktning. Även i de fallen ska kvinnans make eller sambo anses som barnets far om han samtyckt till befruktningen och det är sannolikt att barnet har avlats genom befruktningen. Det krävs inte att befruktningen har utförts i enlighet med 7 kap. lagen om genetisk integritet m.m., utan bestämmelsen gäller även om befruktningen t.ex. har skett utomlands. I 2 och 3 kap. FB finns bestämmelser om socialnämndens medverkan vid fastställande av faderskap respektive om rättegången i mål om fader- skap. Processen kring fastställelse av faderskap regleras även i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap och i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor. Bestämmelsen i 1 kap. 9 § FB innebär att om insemination har utförts på modern enligt 6 kap. lagen om genetisk integritet m.m., eller om befrukt- ning av moderns ägg har utförts enligt 7 kap. samma lag, med samtycke av en kvinna som var moderns maka, registrerade partner eller sambo och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats genom inseminationen eller befruktningen, ska den som lämnat samtycket anses som barnets förälder. Föräldraskap fastställs genom bekräftelse eller dom. För att betraktas som förälder på det sätt som beskrivs ovan krävs således att fyra förutsättningar är uppfyllda. För det första krävs att inse- mination eller befruktning har utförts enligt lagen om genetisk integritet m.m. Detta innebär bl.a. att inseminationen eller befruktningen ska ha utförts vid vissa i lagen angivna vårdinrättningar. För det andra krävs att modern när befruktningen utfördes var gift, registrerad partner eller sambo med en annan kvinna. Makan, partnern eller sambon ska dessutom för det tredje ha samtyckt till inseminationen eller befrukt- ningen. För det fjärde gäller att det måste framstå som sannolikt med hänsyn till samtliga omständigheter att barnet har avlats genom inseminationen eller befruktningen. Är kraven inte uppfyllda, t.ex. om befruktningen har skett genom samlag, i privat regi eller vid klinik utomlands, ska i stället faderskap fastställas. I likhet med vad som gäller om faderskap kan bekräftelse av föräldra- skap sakna verkan, t.ex. om det visar sig att barnet inte har avlats vid inseminationen eller befruktningen utanför kroppen. 5.3Registrering av moderskap, faderskap och föräldraskap När ett barn föds görs en anmälan till . Barnet registreras i folkbokföringsdatabasen och barnet får ett personnummer om förutsätt- ningarna för folkbokföring i 2 § folkbokföringslagen (1991:481) är upp- fyllda. Folkbokföring regleras i folkbokföringslagen (1991:481) och folkbok- föringsförordningen (1991:749) samt i lagen (2001:182) respektive för- ordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet. De flesta personuppgifter som registreras i folkbokföringsdatabasen samlas in genom att får med- delanden från andra myndigheter, exempelvis när ett barn föds. När en personuppgift ändras, sparas den gamla uppgiften i registret. Några gallringsbestämmelser finns inte. Ett av ändamålen med folkbokföringen är att den ska kunna användas för samordnad behandling, kontroll och analys av identifieringsuppgifter för fysiska personer. Ett personbevis visar vilka aktuella uppgifter som finns registrerade i folkbokföringsdatabasen. En s.k. personbild inne- håller uppgifter om biologiska föräldrar och eventuella adoptivföräldrar. Författningarna om folkbokföring innehåller inga uttryckliga bestäm- melser om ändring av registrerade uppgifter, utan detta görs i enlighet med praxis som bildats vid tillämpningen av bestämmelserna i de lagar Prop. 2012/13:107 och förordningar som nämnts ovan. Detta gäller exempelvis vid ändring av könstillhörighet då personnumret ändras. Personnumrets näst sista siffra anger personens kön där jämn siffra avser kvinna och ojämn siffra man. När handlingar inkommer från Rättsliga rådet om att en person fått ändrad könstillhörighet registreras för personen en personnummer- ändring enligt ärendetyp Personnummerbyte med ändrad könstillhörig- het. Ett sådant ärende sekretessbeläggs alltid hos . Den gamla registrerade identiteten fryses och en personbild läggs som bilaga i ärendet om personnummerbyte tillsammans med de handlingar som skickats från Rättsliga rådet. När det nya personnumret har regi- strerats finns därefter ingen annan koppling mellan det nya och det gamla personnumret i folkbokföringsdatabasen. Däremot aviserar uppgiften om ändring av könstillhörighet på vanligt sätt som ett namn- ärende och ett ärende om personnummerbyte. Efter det att en person fått ändrad könstillhörighet, förs hans eller hennes identitetsuppgifter, inklusive uppgifter om barn och föräldrar, över till personbilden med det nya personnumret. Personen står inte registrerad som mor eller far till sina barn under den nya personbeteck- ningen. I stället anges bokstaven B för barn framför barnens person- nummer och namn. I barnets personbild syns uppgifterna så som de såg ut fram till dess att könstillhörighetsändringen registrerades, dvs. med den gamla identiteten för den av barnets föräldrar som har fått ändrad identitet. Även om personen är vuxen finns hans eller hennes föräldrar registrerade i personbilden, liksom han eller hon själv finns registrerad som barn i föräldrarnas. I sådana fall är det alltid den gamla identiteten som finns registrerad. Det går emellertid internt på att se att det angivna personnumret är i kraft. De uppgifter som finns i folkbokföringen är som regel offentliga. I de fall det bedöms som nödvändigt för att skydda förföljda personer kan olika åtgärder vidtas för att uppgifterna i folkbokföringen inte ska kunna missbrukas för att söka rätt på en person. En sådan person kan få en markering för särskild sekretessprövning (s.k. sekretess- eller spärr- markering), vid flyttning bli folkbokförd på den gamla folkbokförings- adressen (kvarskrivning) eller bli folkbokförd med fingerade personupp- gifter enligt lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter. Uppgifter om ändrad könstillhörighet anses i sig vara så känsliga att det kan finnas särskild anledning att anta att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs (22 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400]). En person som ska få ett nytt personnummer till följd av ändrad könstillhörighet kan därför efter begäran få en sekretessmarkering för sina personuppgifter. 5.4Bestämmelser om rättigheter och skyldigheter till följd av föräldraskap När en person blir förälder till ett barn, oavsett om detta sker när barnet föds eller senare genom bekräftelse eller dom, inträder en rad rätts- Vissa av dessa är enbart kopplade till vårdnaden om barnet 2012/13:107 medan andra inträder oavsett om föräldern är vårdnadshavare eller inte. För de rättsverkningar som avses här görs i allmänhet inte någon skillnad om föräldern är mor, far eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB. Detta gäller bl.a. bestämmelser om vårdnad, boende och umgänge i 6 kap. FB och om underhållsskyldighet i 7 kap. FB samt bestämmelser om rätten till föräldrapenning, barnbidrag och underhållsstöd i socialförsäkrings- balken. Andra rättigheter eller skyldigheter till följd av föräldraskap gäller, en- ligt bestämmelsernas ordalydelse, barnets mor, far eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB. Vidare finns det bestämmelser som specifikt gäller rättsverkningar för föräldrar eller blivande föräldrar av ett visst kön. I detta avsnitt kommer några av dessa författningar att belysas. 5.4.1Bestämmelser kopplade till moderskap Enligt 6 kap. 3 § FB står ett barn från födelsen under vårdnad av modern ensam om föräldrarna inte är gifta med varandra. Bestämmelsen i 3 kap. 3 § om barnadråp anger att en kvinna, som vid födelsen eller eljest å tid då hon på grund av nedkomsten befinner sig i upprivet sinnestillstånd eller i svårt trångmål dödar sitt barn, döms för barnadråp. Namnlagen (1982:670) innehåller i 1 § tredje stycket en bestämmelse som innebär att ett barn till föräldrar som har olika efternamn får moderns efternamn om annat inte anmälts efter födelsen. I 12 kap. 5 § socialförsäkringsbalken anges att barnets mor har rätt till föräldrapenning från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse. Hon har vidare, även om hon inte har barnet i sin vård, rätt till föräldrapenning till och med den tjugonionde dagen efter förlossningsdagen. I 16 kap 45 §§ socialförsäkringsbalken anges att en förälder som ensam har vårdnaden om ett barn har rätt att få allmänt barnbidrag för barnet. För det fall föräldrarna har gemensam vårdnad, har den förälder som anmäls som bidragsmottagare rätt att få bidraget.