prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — Med utgångspunkt i det arbete som har utförts inom ramen för utarbetandet av och förhandlingarna om och rådets direktiv /111/EG av om ändring av direktiven /48/EG, 2006/49/EG och 2007/64/EG vad gäller banker anslutna till centrala kre ditinstitut, vissa frågor som gäller kapitalbasen, stora ex poneringar, tillsynsrutiner och krishantering (1) och med hänsyn till den internationella utvecklingen och unions utvecklingen i dessa frågor bör kommissionen se över huruvida dessa undantag även i fortsättningen bör till lämpas skönsmässigt eller på ett mer allmänt sätt och om huruvida de risker som är förbundna med dessa expone ringar hanteras genom andra verkningsfulla medel enligt denna förordning. (89)För att säkerställa att undantag för exponeringar av be höriga myndigheter inte permanent äventyrar konsekven sen hos de enhetliga regler som fastställs genom denna förordning bör de behöriga myndigheterna, efter en över gångsperiod och i avsaknad av resultat av den översynen, rådfråga om huruvida det är lämpligt att fortsätta att utnyttja möjligheten att undanta vissa exponeringar eller inte. (90)Åren före den finansiella krisen kännetecknades av en kraftig ökning av institutens exponeringar i förhållande till den egna kapitalbasen (bruttosoliditet). Under den finansiella krisen tvingades institut på grund av förluster och bristande finansiering att kraftigt stärka sin bruttosoliditet. Detta förstärkte den nedåtgående pres sen på tillgångspriserna och orsakade ytterligare förluster för institut, vilket i sin tur ledde till ytterligare minskning av deras kapitalbas. Slutresultatet av denna negativa spiral var en minskad tillgång till krediter i den reella ekonomin och en djupare och längre kris. (91)Riskbaserade kapitalbaskrav är av största vikt för att sä kerställa tillräcklig kapitalbas för täckning av oväntade förluster. Krisen visade emellertid också att enbart dessa krav inte räcker för att förhindra att institut tar alltför stora och ohållbara bruttosoliditetsrisker. (92)beslutade G 20-ledarna att det skulle tas fram internationella regler för att förhindra alltför låg bruttosolidet. Därför stödde de införandet av belånings grad som ett kompletterande mått i . (1) EUT L 302, 17.11.2009, s. 97. (93)offentliggjorde för banktillsyn riktlinjer som fastställer metoden för att be räkna bruttosoliditeten. Enligt dessa regler ska det finnas en observationsperiod till under vilken bruttosoliditeten, dess komponenter och dess verkan i förhållande till det riskbaserade kravet kommer att övervakas. På grundval av resultaten från avser för banktillsyn att göra eventuella slutjuste ringar av definitionen och kalibreringen av bruttosolidi teten , med avsikten att övergå till ett bindande krav efter lämplig översyn och kalibrering. Enligt Baselkommitténs riktlinjer ska kraven på upplysning om bruttosoliditeten och dess komponenteter tillämpas . (94)Bruttosoliditet är ett nytt reglerings- och övervaknings instrument för unionen. I enlighet med internationella överenskommelser ska den först införas som en extra faktor, som kan tillämpas på enskilda institut efter beslut av tillsynsmyndigheterna. Genom att instituten måste lämna rapporter möjliggörs lämplig översyn och kalibre ring, med sikte på en bindande åtgärd 2018. (95)Vid granskningen av hur bruttosoliditeten påverkar olika affärsmodeller bör särskild uppmärksamhet ägnas sådana modeller som anses innebära låg risk, t.ex. lån säker ställda med panträtt och specialutlåning till regionala el ler lokala självstyrelseorgan eller offentliga organ. bör, på grundval av de uppgifter som mottagits och de tillsynsresultat som erhållits , isamarbete med behöriga myndigheter utarbeta en klas sificering av affärsmodeller och risker. ien lämplig analys där också historiska uppgifter och stresscenarier tas i beaktande bör en bedömning göras av vilka bruttosoliditetsnivåer som är lämpliga för att återhämtningsförmågan i respektive affärsmodell ska ga ranteras, samt av frågan om huruvida dessa nivåer bör fastställas som tröskelvärden eller som intervaller Efter observationsperioden och kalibreringen av respektive bruttosoliditetsnivåer, samt på grundval av bedömningen, bör offentliggöra en lämplig statistisk översikt över bruttosoliditeten, som inbegriper medelvärden och stan dardavvikelser. Efter att ha antagit bruttosoliditetskravet bör offentliggöra en lämplig statistisk översikt, som inbegriper medelvärden och standardavvikelser, över bruttosoliditeten i förhållande till de fastställda kategori erna av institut. (96)Institut bör som en del av den interna bedömningen av kapitaltäckningen följa upp bruttosoliditetsnivån och för ändringar samt bruttosoliditetsrisken. Denna uppföljning bör ingå i tillsynsförfarandet. I synnerhet efter det att kraven avseende bruttosoliditeten har trätt i kraft bör de behöriga myndigheterna övervaka utvecklingen i före tagsmodellen och motsvarande riskprofil för att säker ställa att klassificeringen av institut är aktuell och korrekt. Europeiska unionens officiella tidning L 176/13 (97)Goda företagsstyrningsstrukturer, transparens och offent liggörande är avgörande för en sund ersättningspolitik. Institut bör, för att säkerställa att deras ersättningsstruk turer och de risker de är förenade med i tillfredsställande grad kan överblickas av marknaden, offentliggöra detal jerade uppgifter om sin ersättningspolicy och ersättnings praxis och, av sekretesskäl, sammanlagda belopp för de medarbetare vilkas tjänsteutövande väsentligt kan påverka institutets riskprofil. Denna information bör göras till gänglig för alla intressenter. Dessa särskilda krav bör inte påverka tillämpningen av mer allmänna krav på offentliggörande rörande den ersättningspolicy som är tillämplig horisontellt i alla sektorer. Dessutom bör med lemsstaterna tillåtas kräva att institut lämnar mer detal jerad information om ersättningar. (98)Godkännandet av ett kreditvärderingsinstitut som ett ex ternt kreditvärderingsinstitut bör inte öka avskärmningen av en marknad som redan domineras av tre centrala och centralbanker bör utan att göra förfarandet enklare eller mindre krävande se till att fler kreditvärderingsinstitut kan godkännas som ex terna på detta sätt öppna marknaden för andra företag. (99)och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (1) och och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 decem ber 2000 om skydd för enskilda då gemenskapens insti tutioner och organ behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (2) ska vara fullt tillämpliga på behandlingen av personuppgifter inom ra men för den här förordningen. (100)Institut bör ha en diversifierad buffert av likvida tillgångar som de kan använda för att täcka likviditetsbehoven vid kortvariga likviditetsproblem. Eftersom det inte är möjligt att på förhand veta med säkerhet vilka specifika tillgångar inom varje klass av tillgångar som i efterhand kan bli föremål för chocker, är det lämpligt att främja en diver sifierad och högkvalitativ likviditetsbuffert bestående av olika kategorier av tillgångar. En koncentration av till gångar och alltför stor tilltro till likviditeten på mark naden skapar systemrisker för finanssektorn och bör (1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. (2) EGT L 8, , s. 1. Under en första observationsperiod bör därför en bred uppsättning kvalitetstillgångar beaktas och an vändas för utvecklingen av en definition av ett likviditets täckningskrav. När en enhetlig definition av likvida till gångar fastställs bör åtminstone statsobligationer och sä kerställda obligationer som handlas på transparenta marknader med en fortlöpande omsättning förväntas bli bedömda som tillgångar med extremt hög likviditet och kreditkvalitet. Lämpligen borde också tillgångar som sva rar mot artikel 416.1 a–c ingå i bufferten utan begräns ningar. När institut använder likviditetsreserven bör de göra upp en plan för hur deras innehav av de likvida tillgångarna ska återställas och de behöriga myndighe terna bör kontrollera att planen är tillräcklig och att den genomförs. (101)Reserven av likvida tillgångar bör vara tillgänglig närhelst det behövs för att täcka utflödet av likvida medel. Vid kortvariga likviditetsproblem bör behovet av likvida me del beräknas på ett standardiserat sätt för att garantera enhetliga standarder för sundhet och jämlika konkurrens villkor för alla. Man bör garantera att en sådan standar diserad beräkning inte får några oavsiktliga konsekvenser för finansmarknaderna, kreditgivningen och den ekono miska tillväxten och även ta hänsyn till olika affärs- och investeringsmodeller och finansiella förutsättningar hos institut inom hela unionen. Kravet på likviditetstäckning bör därför omfattas av en observationsperiod. På grund val av de gjorda observationerna bör kommissionen med stöd av EBA:s rapporter ges befogenhet att anta en dele gerad akt för ett införande av de taljerade och harmoniserade krav på likviditetstäckning för unionen. För att säkerställa global harmonisering på området likviditetsreglering bör eventuella delegerade ak ter om införande av ett krav på likviditetstäckning vara jämförbara med kravet på likviditetstäckning i enlighet med det slutliga internationella regelverket för mätning av, standarder för och övervakning av likviditetsrisk som utarbetats av , med beaktande av unio nens särdrag och nationella särdrag. (102)I detta syfte bör se över och bedöma bl.a. lämpligheten av en tröskel på för likvida tillgångar på nivå 1, ett tak på av inflöden till utflöden och en infasning av likviditetstäckningskravet från som stegvis ökas till . bör vid bedömningen och rappor teringen om de enhetliga definitionerna av reserven av likvida tillgångar beakta den definition av likvida till gångar av hög kvalitet som för banktill syn formulerat som utgångspunkt för sin analys, med beaktande av unionens särdrag och nationella särdrag. Medan bör identifiera de valutor där institut etable rade inom unionen behov av likvida tillgångar överstiger tillgången till sådana likvida tillgångar i de valutorna bör också undersöka huruvida undantag, inbegri pet de undantag som fastställs i denna förordning, bör tillämpas. Därtill bör bedöma huruvida när det gäller något sådant undantag samt undantag som redan fastställs i denna förordning ytterligare villkor bör kopplas till deras användning av institut etablerade inom unionen eller de befintliga villkoren bör ses över. bör lägga fram resultaten av analysen i en årlig rapport till Europeiska kommissionen. L 176/14 Europeiska unionens officiella tidning (103)För att öka effektiviteten och minska de administrativa bördorna bör upprätta en enhetlig ram för rappor tering på grundval av en harmoniserad uppsättning stan darder för likviditetskrav som bör tillämpas i hela unio nen. I detta syfte bör utarbeta enhetliga rappor teringsformat och it-lösningar i vilka bestämmelserna i denna förordning och direktiv /36/EU beaktas. In stituten bör fortsätta att uppfylla sina nationella rappor teringskrav fram till den tidpunkt då likviditetskraven börjar gälla fullt ut. (104)bör, i samarbete med ESRB, utfärda riktlinjer om principerna för användningen av den likvida reserven i en stressituation. (105)Det bör inte tas för givet att institut kommer att få lik viditetsstöd från andra institut inom samma grupp när de får problem med att uppfylla sina betalningsskyldigheter. Under vissa strikta villkor och med alla berörda behöriga myndigheters enskilda samtycke, bör de behöriga myn digheterna dock kunna avstå från att tillämpa likviditets kravet på enskilda institut och i stället tillämpa ett grupp baserat krav på dessa institut, så att de ges möjlighet att hantera sin likviditet centralt på grupp- eller under gruppsnivå. (106)Om inget undantag beviljas, bör på motsvarande sätt likviditetsflöden mellan två institut som tillhör samma grupp och är föremål för gruppbaserad tillsyn, när lik viditetkravet blir en bindande åtgärd, endast ges förmån liga in- och utflödesnivåer i de fall där alla nödvändiga skyddsåtgärder vidtagits. Sådan specifik förmånsbehand ling bör definieras snävt och förutsätta att ett antal stränga och objektiva villkor uppfylls. Den specifika be handling som ska tillämpas på ett visst flöde inom en grupp bör uppnås genom användning av objektiva krite rier och parametrar för att fastställa specifika in- och utflödesnivåer mellan institutet och motparten. På grund val av de gjorda observationerna bör kommissionen, med stöd av EBA:s rapport i tillämpliga fall och som en del av den delegerade akt som den antar i enlighet med denna förordning i syfte att fastställa likviditetstäckningskravet, ges befogenhet att anta delegerade akter för att fastställa dessa specifika behandlingar inom gruppen samt den metod och de objektiva kriterier som de är kopplade till samt gemensamma beslutsmetoder för bedömningen av dessa kriterier. (107)Obligationer som getts ut av () i är särskilt viktiga för de ir ländska bankernas återhämtning och denna utgivning har fått förhandsgodkännande från medlemsstaterna och har godkänts som statligt stöd av som en stödåtgärd för att avlägsna problemtillgångar från vissa kreditinstituts balansräkning. Utgivningenn av dessa obligationer, som är en övergångsåtgärd understödd av kommissionen och ECB, är en integrerad del av omstruk tureringen av det irländska banksystemet. Dessa obliga tioner garanteras av irländska staten och är godtagbara säkerheter hos monetära myndigheter. Kommissionen bör ta upp specifika mekanismer för fortsatt tillämpning av äldre regler på omsättningsbara tillgångar som har givits ut eller garanteras av enheter som har beviljats unionsgodkännande av statsstöd, som en del av den de legerade akt som den antar i enlighet med denna för ordning i syfte att fastställa likviditetstäckningskravet. I detta hänseende bör kommissionen beakta den omstän digheten att institut som beräknar likviditetskraven i en lighet med denna förordning bör tillåtas att inkludera NAMA:s prioriterade obligationer som tillgångar av ex tremt hög likviditets- och kreditkvalitet fram till decem ber 2019. (108)På motsvarande sätt är obligationer som givits ut av särskilt viktiga för de spanska bankernas återhämtning och ingår i en över gångsåtgärd understödd av kommissionen och ECB som en integrerad del av omstruktureringen av det spanska banksystemet. Eftersom utgivningen av dessa obligationer ingår i det samförståndsavtal om villkoren för finanspoli tiken som undertecknades av kommissionen och de spanska myndigheterna , och över föringen av tillgångar kräver godkännande av kommis sionen som en statlig stödåtgärd för att avlägsna pro blemtillgångar från vissa kreditinstituts balansräkning, och i den utsträckning dessa obligationer garanteras av den spanska staten och är godtagbara säkerheter hos monetära myndigheter, bör kommissionen ta upp speci fika mekanismer för fortsatt tillämpning av äldre regler på omsättningsbara tillgångar som har givits ut eller ga ranteras av enheter som har beviljats unionsgodkännande av statsstöd, som en del av den delegerade akt som den antar i enlighet med denna förordning i syfte att fastställa likviditetstäckningskravet. I detta hänseende bör kommis sionen beakta den omständigheten attt institut som be räknar likviditetskraven i enlighet med denna förordning bör tillåtas att inkludera prioriterade obligationer som tillgångar av ex tremt hög likviditets- och kreditkvalitet åtminstone . (109)På grundval av de rapporter som är skyldiga att lämna in och vid utarbetandet av förslaget till delegerad akt om likviditetskrav bör kommissionen också avgöra om prioriterade obligationer som givits ut av juridiska personer motsvarande NAMA i eller , som tillkommit i samma syfte och är särskilt viktiga för bankernas återhämtning i nå gon annan medlemsstat, ska beviljas samma behandling, i den utsträckning de garanteras av staten i den berörda medlemsstaten och är godtagbara säkerheter hos mone tära myndigheter. (110)Vid utarbetandet av förslagen till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa metoder för mätning av ytterligare utflöde bör överväga om en historisk tillbakablic kande schablonmetod ska användas för sådan mätning. Europeiska unionens officiella tidning L 176/15 (111) I avvaktan på införandet av den stabila nettofinansie ringskvoten som en bindande minimistandard bör insti tutionerna iaktta en allmänna finansieringsskyldighet. Den allmänna finansieringsskyldigheten bör inte vara ett kvotkrav. Om, i avvaktan på införandet av den stabila nettofinansieringskvoten, en stabil finansieringskvot in förs som en minimistandard genom en nationell bestäm melse bör institutionerna rätta sig efter denna minimi standard. (112)Förutom de kortsiktiga likviditetsbehoven bör institut också anta finansieringsmodeller som är stabila över . beslutade för banktillsyn att nettofinansieringskvoten ska övergå till minimistandard och att ska införa strikta rapporteringsprocesser för att övervaka kvoten och fort sätta att granska hur dessa standarder påverkar finans marknaderna, kreditgivningen och den ekonomiska till växten och vid behov åtgärda oavsiktliga konsekvenser. för banktillsyn beslutade därför att net tofinansieringskvoten kommer att vara föremål för en observationsperiod och omfattas av en översynsklausul. I detta sammanhang bör göra en bedömning av hur kravet på stabil finansiering ska utformas, med utgångs punkt i de rapporter som krävs enligt denna förordning. På grundval av denna utvärdering bör kommissionen lägga fram rapporter för och rådet, tillsammans med lämpliga förslag, för införande av ett sådant krav . (113)Brister i företagsstyrningen har i många institut bidragit till ett överdrivet och oförsiktigt risktagande inom bank sektorn, vilket har lett till enskilda kreditinstituts fallis semang och systemproblem. (114)För att underlätta kontrollen av institutens företagsstyr ningspraxis och förbättra marknadsdisciplinen, bör insti tut offentliggöra sina arrangemang för företagsstyrning. Ledningsorganet bör godkänna och offentliggöra ett ut talande, där den försäkrar allmänheten att dessa arrange mang är adekvata och ändamålsenliga. (115)För att kunna ta hänsyn till att instituten uppvisar många olika affärsmodeller på den inre marknaden bör vissa långsiktiga strukturkrav, såsom den stabila nettofinansie ringskvoten och bruttosoliditeten, undersökas noggrant, i syfte att främja mångfalden av sunda bankstrukturer som redan har varit och bör fortsätta att vara till gagn för unionens ekonomi. (116)För att finansiella tjänster ska kunna tillhandahållas kon tinuerligt till hushåll och företag är en struktur för stabil finansiering nödvändig. Långsiktiga finansieringsflöden i bankbaserade finanssystem i många medlemsstater kan generellt sett ha andra särdrag än de som finns på andra internationella marknader. Dessutom kan specifika finan sieringsstrukturer ha utvecklats i medlemsstaterna för att skapa stabil finansiering för långsiktiga investeringar, in begripet decentraliserade bankstrukturer för att kanalisera likviditet eller specialiserade hypoteksbaserade värdepap per som handlas på höglikvida marknader eller är upp skattade investeringar för långsiktiga investerare. Dessa strukturella faktorer måste omsorgsfullt beaktas. I detta syfte är det mycket viktigt att och , efter det att de internationella standarderna färdigställts, och på grundval av den rapportering som krävs i denna förord ning, utvärderar hur stabila finansieringskrav bör utfor mas för att fullt ut ta hänsyn till de många olika finan sieringsstrukturer som finns på bankmarknaden i unio nen. (117)För att garantera ökande konvergens mellan kapitalbasen och de försiktighetsjusteringar som tillämpas på definitio nen av kapitalbas inom hela unionen och på definitionen av kapitalbas enligt denna förordning under en över gångsperiod, bör de kapitalbaskrav som anges i denna förordning införas stegvis. Det är av största vikt att denna infasning sker i överensstämmelse med de senaste förs tärkningar av kapitalbaskravet som införts av medlems staterna och den definition av kapitalbas som gäller i medlemsstaterna. Av detta skäl bör de behöriga myndig heterna , inom angivna övre och nedre gränsvärden, fastställa hur snabbt det lagstad gade kapitalbaskravet och försiktighetsjusteringarna enligt denna förordning ska införas. (118)För att underlätta en smidig övergång från de diverge rande försiktighetsjusteringar som tillämpas i med lemsstaterna till de försiktighetsjusteringar som föreskrivs i denna förordning, bör de behöriga myndigheterna un der en övergångsperiod kunna fortsätta kräva att institu ten i begränsad omfattning gör sådana försiktighetsjuste ringar av kapitalbasen som avviker från denna förord ning. (119)För att garantera att det finns tillräcklig tid för instituten att uppfylla de nya lagstadgade nivåerna för och defini tionerna av kapitalbas, bör vissa kapitalinstrument som inte uppfyller den definition av kapitalbas som fastställs i denna förordning fasas ut mellan och . Vissa kapitaltillskott från staten bör dessutom fullt ut godkännas som kapitalbas . Dessutom bör överkursfonder relate rade till poster som var kvalificerade som kapitalbas en ligt nationella införlivandeåtgärder för direktiv /48/EG under vissa förhållanden vara kvalificerade som kärnprimärkapital. (120)För att garantera en ökande konvergens mot enhetliga upplysningsregler för ge marknadsaktö rerna korrekt och heltäckande information om enskilda instituts riskprofil, bör kraven på att lämna upplysningar införas stegvis. L 176/16 Europeiska unionens officiella tidning (121)För att ta hänsyn utvecklingen på marknaden och erfa renheterna från tillämpningen av denna förordning bör kommissionen vara skyldig att avge rapporter till Euro paparlamentet och rådet, i lämpliga fall med lagstiftnings förslag, om de möjliga effekterna på konjunkturcykeln av kapitalkrav, kapitalbaskrav vid exponeringar i form av säkerställda obligationer, stora exponeringar, likviditets krav, bruttosoliditet, exponeringar mot överförda kredit risker, motpartsrisker och ursprungligt åtagandemetoden, hushållsexponeringar, definitionen av godtagbart kapital och på tillämpningsnivån för denna förordning. (122)Huvudsyftet med den rättsliga ramen för kreditinstitut bör vara att säkerställa att de tjänster som är absolut nödvändiga för den reella ekonomin fungerar som de moraliska riskerna begränsas. En strukturell upp delning mellan banktjänster till privatpersoner och mindre företag och investmentbanktjänster inom en bankgrupp kan vara ett av de viktigaste redskapen för att främja detta mål. Ingen bestämmelse i det nuvarande regelverket bör därför hindra åtgärder genom vilka en sådan uppdelning införs. Kommissionen bör uppmanas att analysera frågan om en strukturell uppdelning i unio nen och lägga fram en rapport, i lämpliga fall med ett lagstiftningsförslag, för och rådet. (123)Likaså bör medlemsstaterna i syfte att skydda insättare och bevara den finansiella stabiliteten också tillåtas att anta strukturåtgärder som kräver att kreditinstitut som har tillstånd i den medlemsstaten minskar sina expone ringar mot olika juridiska personer beroende på verksam heten, oberoende av var verksamheten utövas. Eftersom sådana åtgärder kan få negativa konsekvenser genom att splittra den inre marknaden bör de godkännas endast på strikta villkor i avvaktan på ikraftträdandet av ett kom mande rättsakter där sådana åtgärder uttryckligen harmo niseras.