prop · H1031d20 · 2013-09-18 00:00:00 — Antalet deltagartillfällen uppgick till ca 52,8 miljoner fördelade på flickor och pojkar. Inom ramen för den särskilda satsningen på svensk idrott, Idrottslyftet, utbetalades 2012. Satsningens främsta syfte är att öppna dörrarna till idrotten för fler barn och ungdomar samt att utveckla verksamheten så att de väljer att idrotta högre upp i åldrarna. Verksamheten ska utgå från ett jämställdhets- och jämlikhetsperspektiv. Prioriterade områden har varit att utveckla förbund och föreningar, öka tillgängligheten till anläggningar och idrottsmiljöer, rekrytera och utveckla ledare samt att samverka med skolorna. Under det femte verksamhetsåret som inleddes och avslutades har idrotten arbetat för att uppnå sitt syfte med satsningen att rekrytera och behålla fler barn och unga. har avsatt till föreningsstöd. Vidare har använts till förbundsutveckling för specialidrottsförbunden och distriktsidrottsförbunden. Samtliga specialidrottsförbund har deltagit i Idrottslyftet. har uppmanat dem att ha ett särskilt fokus på barnrättsperspektivet, folkhälsomålen och samverkan med andra partners. Distriktsidrottsförbunden har liksom tidigare riktat in sig på samarbete med skolan och distrikt har haft ett särskilt ansvar för ledarförsörjning och unga ledare. Arbetet med lika villkor och särskilda målgrupper har också varit prioriterat. Totalt sett, på föreningsnivå, har ungefär 12 000 föreningar genomfört drygt 27 000 projekt med nästan 1 300 000 deltagare. Av deltagarna var flickor och pojkar. Idrottens organisationer ska skapa samverkansprojekt med andra centrala organisationer som administrerar fysisk aktivitet för barn och ungdomar. Exempel på sådan samverkan är som i samarbete med arbetat fram en digital databas över kartor för friluftsliv och har också gjort dessa tillgängliga för allmän nedladdning via en internetbaserad tjänst. har tillsammans med organisationer som anordnar parkourverksamhet erbjudit tio föreningar att starta upp sådan verksamhet. Mer än hälften av alla specialidrottsförbund har beviljat medel till föreningar som samverkat med andra organisationer. De vanligaste samarbetena, i detta avseende, har skett med skolor och fritidsgårdar. Det har också förekommit samarbeten med till exempel , , , Cykelfrämjandet och Scouterna. Den vanligaste parten för samverkan på distriktsnivå har varit skolan. Andra samarbetsparter har varit Scouterna, och fritidsgårdar. Gemensam administration och centrala idrottsorganisationer beslutade att betala ut som basbidrag till specialidrottsförbunden (en ökning med jämfört med ), till distriktsförbund inklusive /Nordkalottstöd (oförändrat jämfört med ) samt till förbundets löner, ersättningar och sociala kostnader (en ökning med jämfört med , vilket främst beror på att övertagit distriktschefsanställningar). Regeringen har under förra mandatperioden gett stöd för att förbättra förutsättningarna för att internationella idrottsevenemang förläggs till . Inom förbundet har inrättats ett idrottens evenemangscentrum. har även etablerat ett samarbete med turism- och besöksnäringen och verksamheten har utvecklats. Ett gemensamt program mellan idrotten och turism- och 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 besöksnäringen för att få fler internationella idrottsevenemang till har tagits fram. Nästa steg planeras bli att utveckla en gemensam övergripande utvärderingsmodell. Regeringen beslutade att engångsvis får disponera till en flerårig samlad förbundsövergripande och behovsprövad elitsatsning inom svensk idrott med syfte att stärka idrottsutövares internationella konkurrenskraft (dnr Ku2008/2135, Ku2009/1747). Tillsammans med de medel som ställts till och Paralympiska Kommittés förfogande har ca utbetalats som elitstöd . uppföljning av statens stöd till idrotten Bidraget till idrottsforskning ges till Gymnastik- och , ), som har till uppgift att initiera, samordna, stödja och informera om forskning inom idrottens område. Budgeten uppgick till . Regeringen har beslutat att ska analysera och genomföra en regelbunden och långsiktig uppföljning av statens idrottsstöd samt utforma indikatorer (dnr Ku2009/1978). redovisar sammanlagt 22 indikatorer fördelade över fem målområden. Indikatorsystemet är i huvudsak uppbyggt på befintlig statistik. Merparten av indikatorerna rör olika aspekter av idrottsrörelsens verksamhet och organisationsstruktur, som medlemsbestånd, inkomstkällor, omfattningen av det ideella ledarskapet och utbildningsinsatser. har därutöver haft i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av vad som kännetecknar en bra föreningsdriven idrottsverksamhet som får barn och ungdomar att vilja fortsätta idrotta. I sin redovisning anger bland annat att felaktigt bedriven idrott kan leda till skador och ohälsa. Tidiga elitsatsningar och osunda träningspremisser kan utmynna i selektion och utslagning. Det kan ge upphov till belastningsskador, överträningssyndrom, ätstörningar och otillbörligt användande av kosttillskott och dopningspreparat. Föreningsidrottens möjligheter och begränsningar är, enligt , särskilt tydliga i frågan om unga med neuropsykiatriska funktionsned- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 sättningar (NPF). Det kan ge tillfredsställelse och stärkt självkänsla. Därtill kan det vara ett stöd för unga att reglera sina energibehov vilket i sin tur motverkar rastlöshet, stress och sömnproblem. För personer med funktionsnedsättning kan idrott således vara mer än en stimulerande och allmänt hälsosam fritidssysselsättning – det kan även utgöra ett viktigt led i rehabilitering eller habilitering. Rapporten visar även att det finns många hinder för unga med NPF-diagnoser att finna sin väg in i föreningsidrotten. Flera av de ungdomar som deltog i studien sade sig ha haft svårt att passa in i en idrottsförening. Idrottslyftet har gett landets idrottsföreningar förutsättningar att utveckla en stor mängd olika strategier för att få barn och ungdomar att vilja fortsätta idrotta. Men vissa typer av utvecklingsinsatser saknades. Som exempel förekom sällan strategier som tar tillvara de ungas egna erfarenheter och synpunkter. Likaså saknades insatser med fokus på etik- och värderingsfrågor. Många av idrottsrörelsens förbund och föreningar är enligt starkt förankrade i en traditionell syn på idrott som liktydigt med fysiskt ansträngande tävlingsverksamhet. De är följaktligen vana att organisera aktiviteter med utgångspunkt i den egna idrottsgrenens krav och förutsättningar. Idrott är vanligtvis en mycket uppskattad fritidsaktivitet hos unga, men det finns vissa skillnader mellan de som stannar kvar i föreningsidrotten och de som väljer att sluta. Den förstnämnda gruppen utmärker sig vanligtvis genom ett mycket stort idrottsintresse. Ofta utövar de flera idrotter eller kombinerar sin idrott med olika motionsaktiviteter. De är aktiva i tävlingssammanhang, har tillhört föreningsidrotten sedan unga år och kompletterar sitt idrottande med olika former av ledaruppdrag. Även bland avhopparna är intresset för idrott vanligtvis stort. Olika omständigheter har dock resulterat i att de ändå slutat. är orsaken att de förlorat intresset för den specifika idrotten eller att verksamheten inte längre känts tillräckligt utvecklande och utmanande. Andra slutar för att de inte är tillräckligt duktiga för att få fortsätta eller ovilliga att satsa i den omfattning som krävs för att få fortsätta tävla eller spela matcher. Barnrättsperspektivet har skrivits in i stadgar. Idrottslyftet ger möjlighet till och förutsätter satsningar i syfte att utveckla barn- och ungdomsidrotten i barnrättskonventionens anda. Men dessa insatser har balanserats med strategier som snarare framhävt de anslutna medlemsorganisationernas självbestämmande. Som exempel saknas direktiv för hur konventionen ska tolkas och system för att pröva eventuella förseelser. I Idrottslyftet har gett förbund och föreningar stor frihet att själva tolka utvecklingssatsningarnas mål och inriktningar. har föredragit en mjuk form av styrning med tyngdpunkt i värdegrundsarbete, utbildningsinsatser och dialog snarare än påverkan genom krav, regelverk och sanktioner. Aktivitetsnivån inom barn- och ungdomsidrotten har minskat . Denna tendens baseras på en minskning i det statliga lokala aktivitetsstödet (LOK-stödet) till idrotten. –2011 sjönk antalet LOK- stödsberättigade deltagartillfällen och antalet bidragsberättigade sammankomster . minskade andelen unga i åldern 7–med . Detta indikerar att den faktiska aktivitetsnivån i den organiserade barn- och ungdomsidrotten minskat i en omfattning som inte kan förklaras med hänvisning till variationer i ungdomspopulationen. En närmare granskning av LOK- stödsstatistiken visar dessutom att nedgången är störst bland äldre ungdomar (13–) och hos flickor. Det statliga stödet till specialidrott inom gymnasieskolan uppgick till och verksamhet bedrevs vid 51 riksidrottsgymnasier på 44 orter i samverkan med 32 specialidrottsförbund. Antalet elevplatser uppgick till 1 204 stycken. Statens stöd har gjort det möjligt för elitidrottande unga kvinnor och män att kombinera idrottslig utveckling med studier vid riksrekryterande idrottsgymnasier. Eleverna erbjuds kvantitativ och kvalitativ träning i en positiv och stimulerande idrottsmiljö inför en framtida elitkarriär. Riksidrottsgymnasierna har som mål att utveckla internationell elit. erbjuds nationellt godkända idrottsutbildningar inom ramen för den nya gymnasieskolan. har betalat ut ca i anläggningsbidrag till Bidraget kan sökas av idrottsföreningar anslutna till . har ca 300 föreningar fått bidrag för investeringar i sina idrottsanläggningar fördelade på 45 idrotter och 136 kommuner. Anläggningsbidraget har medverkat till att kommuner och andra medfinansiärer har bidragit med till dessa anläggningar. Nationella insatser mot dopning Dopning inom idrotten ska aktivt motverkas. Statsbidraget för detta ändamål uppgick till . togs 3 668 dopnings-prov varav togs vid tävling och utanför tävling. Dessutom togs 313 prover på uppdrag av internationella organisationer. Nationell samordning mot brottslighet i samband med idrottsarrangemang Regeringen har tillsatt en särskild utredare (nationell samordnare) med uppdrag att motverka brottslighet i samband med idrottsarrangemang (dir. 2011:22). Utredaren lämnade delbetänkandet Mindre våld för pengarna (SOU 2012:23). Betänkandet har remitterats och förslagen bereds vidare inom . lämnades slutbetänkandet Mer glädje för pengarna (SOU 2013:19) och en hearing för att diskutera frågeställningarna planeras till . Inom EU har arbetet med Europeiska kommissionens förslag till programmet för alla för budgetperioden –2020 behandlats av rådet och . Det idrottskapitel som föreslagits i programmet finns trots svenska invändningar kvar inför den slutliga behandlingen. Regeringens hållning om att idrottspolitiken först och främst är en nationell angelägenhet kvarstår. Det indikatorsystem som ) använder visar att människors benägenhet till idrott och fysisk aktivitet ökar i takt med stigande ekonomi, utbildningsgrad och position på arbetsmarknaden. Andelen kvinnor på beslutande befattningar inom idrottsrörelsen är emellertid avsevärt lägre än andelen kvinnor 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 bland aktiva medlemmar. I fråga om etnicitet och kulturell mångfald visar statistiken att flickor med utländsk bakgrund är förhållandevis svagt representerade i föreningsidrotten. Sammantaget visar indikatorsystemet således att människors tillgång till och förutsättningar för idrott och fysisk aktivitet är ojämnt fördelade i samhället. Syftet med stödet i dessa delar har således inte uppnåtts fullt ut. Genom regeringens särskilda elitidrottssatsning har ökade möjligheter skapats för att stärka svenska elitidrottares internationella konkurrenskraft. För att uppnå detta krävs ett fortsatt samarbete mellan , och Paralympiska Kommitté. Regeringen anser att de medel som ställts till förfogande för idrottens barn- och ungdomsverksamhet i form av lokalt aktivitetsstöd och den särskilda satsningen Idrottslyftet har gett idrottsrörelsen förbättrade möjligheter att utvecklas och även nå nya grupper av flickor och pojkar, unga kvinnor och män. Genom de stora resurser som tillförts idrottsrörelsen har stödet även kunnat ökas såväl för idrottens centrala organisationer som för elitsatsande idrottsutövare. Idrottsrörelsen har getts stor frihet att under eget ansvar disponera statens stöd. Trots detta visar CIF:s kartläggning att aktivitetsnivån inom barn- och ungdomsidrotten har minskat . Regeringen följer ovanstående frågor och kommer att föra en dialog med om vad förbundet avser att göra med anledning av denna utveckling. antog mål för friluftslivspolitiken (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). Friluftslivspolitikens övergripande mål är att stödja människors möjligheter att vistas ute i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet till naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. Målet specificeras genom tio punkter som innefattar bl.a. tillgänglighet och tillgång till natur, hänsyns- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 tagande till friluftslivets behov, landsbygdsutveckling och kunskapsförsörjning. gav regeringen i uppdrag att komplettera det översiktliga målet för friluftslivspolitiken med ett antal mätbara mål. Regeringen återrapporterade till i skrivelsen Mål för friluftslivspolitiken (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). är ansvarig myndighet för friluftslivsfrågor. Regeringen har stärkt roll och förtydligat myndighetens uppdrag att samordna friluftslivet. ska enligt förordningen (2012:989) verka för att förutsättningarna för friluftslivet bevaras och utvecklas. ska vidare samordna myndigheternas arbete när det gäller friluftsliv och samverka med andra berörda. redovisar till hur arbetet med samordningen av berörda myndigheters friluftslivsarbete utvecklas, liksom samverkan med andra aktörer såsom friluftslivsorganisationerna. har vidare beslutat (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38) att den framtida hanteringen av ansvaret för fördelning och utbetalning av statsbidrag till friluftsorganisationer ska ligga hos samarbetsorganisationen . Ändringarna trädde i kraft . De tio mätbara målen är: –Tillgänglig natur för alla. –Starkt engagemang och samverkan där personligt och ideellt engagemang står i centrum. –Allemansrätten är grunden för friluftslivet. –Tillgång till natur för friluftslivet. –Att det finns attraktiv tätortsnära natur för friluftslivet. –Friluftslivet bidrar till en hållbar landsbygdsutveckling och regional tillväxt. –Skyddade områden är en resurs för friluftslivet. –Ett rikt friluftsliv i skolan. –Goda förutsättningar skapas för att människor kan vara regelbundet fysiskt aktiva i natur- och kulturlandskapet. –Att det finns god kunskap om friluftslivet. Som ett stöd i genomförandet och uppföljningen av friluftslivsmålen anges ett antal preciseringar. Genom preciseringarna förtydligas innebörden av målen. Preciseringarna utgör även ett underlag för såväl mätbarhet och uppföljning som det fortsatta arbetet med att utveckla friluftslivspolitiken. Ett viktigt syfte med friluftslivsmålen och preciseringarna av dem är att de ska vara vägledande för arbetet med friluftslivsfrågor på alla nivåer i samhället. Flera av miljökvalitetsmål har även preciseringar som rör friluftslivet. Se utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. Varje friluftslivsmål berör flera olika myndigheter och organisationer. För vart och ett av dem utpekas en till två myndigheter som ansvariga för uppföljning och utveckling av respektive mål. Ansvaret för måluppfyllelsen bör dock delas mellan samtliga myndigheter som deltar i arbetet. Regeringen anser att alla involverade myndigheter och organisationer bör ta aktiv del i att nå målen genom att genomföra olika delar av åtgärderna (skr. 2012/13:51). Uppföljning ska samordnas med miljömålsuppföljningen. Arbetet med måluppfyllelse och uppföljning behöver utvecklas kontinuerligt. är samordnande myndighet för återrapporteringen till regeringen. För att vidareutveckla friluftslivspolitiken fortsätter arbetet med att utveckla måluppföljning och redovisning av måluppfyllelse för friluftslivet. är samordnande myndighet för återrapporteringen till regeringen. Uppföljningen av friluftslivsmålen redovisas med första rapportering . I propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238) aviserades en rad satsningar för att fortsätta att utveckla friluftslivspolitiken. Regeringen har i skrivelsen Mål för friluftslivspolitiken (skr. 2012/13:51) redovisat åtgärder som utförts och initiativ som tagits av regeringen och myndigheter och som berör friluftslivspolitikens utveckling och genomförande. Statsbidrag till friluftsorganisationer fördelas och betalas ut av samarbetsorganisationen . Enligt förordningen (2010:2008) om statsbidrag till friluftsorganisationer är syftet med bidraget att stödja att människor organiserar sig för vistelse i naturen och utövande av friluftsliv med allemansrätten som grund samt att ge alla människor möjlighet att genom friluftsliv få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om naturen och miljön. Statsbidrag lämnas antingen som organisationsbidrag eller verksamhetsbidrag. Med organisationsbidrag avses stöd till organisationer i förhållande till organisationens medlemsantal och aktivitetsnivå och med verksamhetsbidrag avses stöd till organisationer för en specifik verksamhet efter särskild prövning. fördelade Svenskt Friluftsliv i bidrag till friluftsorganisationer, varav avsåg organisationsbidrag till 15 organisationer, och avsåg verksamhetsbidrag till projekt vid 15 organisationer. Tio organisationer fick endast organisationsbidrag, tio andra organisationer fick endast verksamhetsbidrag, och fem organisationer fick bidrag till både organisationen och verksamheter. Organisationsbidragen ger nödvändig grund för friluftsorganisationerna att kunna erbjuda sina medlemmar service och stöd. av bidragen fördelades som verksamhetsbidrag vilka är förenade med resultatkrav. har organisationsbidrag och verksamhetsbidrag lämnats till , , Svenskt Friluftsliv, och . Endast organisationsbidrag har lämnats till Cykelfrämjandet, , , , , , , , , och . Endast verksamhetsbidrag har lämnats till , , , , , , , , Svenska 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 och Förbundet och Ungdom. Organisationsbidragen till friluftsorganisationerna möjliggör stor verksamhet med många deltagare. Till exempel har över 17 000 elever deltagit i sommarsimskola. har bl.a. utvecklat föreningens verksamhet för barn och unga. Även Sportfiskarna med över 52 000 medlemmar driver sin verksamhet med stöd av bidraget till friluftsorganisationer. Anslaget ger /medlem till de organisationer som får organisationsbidrag. prioriterades särskilt projekt för barn och ungdomar. Bland annat har arrangerat lägervecka för barn och ungdomar med Downs syndrom och deras familjer, och Svenska Jägareförbundets friluftsdagar för invandrarungdomar har engagerat omkring 300 deltagare. Cirka 150 barn har deltagit i Svenskt friluftslivs projekt som vänder sig bl.a. till ensamkommande flyktingbarn. Vidare har projekt som klassrum nått minst 28 200 grundskoleelever. En utvärdering av denna verksamhet visar på bättre hälsa och mätbart mindre stress hos deltagarna. Uppgifter om antalet deltagare i de olika projekten ger att varje projekt får /deltagare från anslaget. Några projekt har syftat till att utbilda ledare vilket gynnar möjligheten att i följande aktiviteter öka antalet deltagare. har även finansierat forskningsprogrammet i förändring med en budget på totalt –2012. Slutresultat från forskningsprogrammet som avslutades har redovisats i 6547. anordnade tillsammans med och ett tjugotal myndigheter en tankesmedja om friluftsliv på temat Mer, Fler och Ännu Bättre. Denna syftade till att fånga upp idéer och förslag till hur fler människor kan delta i friluftslivet och vad som behöver utvecklas som stöd. Tankesmedjan ska återkomma och vara en mötesplats där friluftslivets aktörer samlas till dialog i syfte att utveckla friluftslivet och friluftslivspolitiken. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Regeringen har beslutat om preciseringar till de tio friluftslivsmålen (skr. 2012/13:51). Preciseringarna förtydligar innebörden av friluftslivsmålen. Preciseringarna ska utgöra grunden för att tolka friluftslivsmålens innebörd, vara underlag vid bedömningen av möjligheterna att nå målen och vara vägledande för utvecklingen av friluftslivsmålen. är ansvarigt för att samordna uppföljning och utvärdering av friluftslivsmålen. Uppföljningen ska samordnas med miljömålsuppföljningen. Den första rapporteringen sker 2015. Regeringen bedömer att det är viktigt att förutsättningarna för människor att utöva friluftsliv utvecklas och stärks, oavsett ålder, kön och etnisk tillhörighet. Vistelse i natur och grönområden skapar förutsättningar för avkoppling och gemenskap. Friluftsorganisationerna är viktiga för att skapa intresse och möjlighet för såväl barn och ungdomar som vuxna att utöva friluftsaktiviteter. De bedriver en verksamhet som bland annat främjar folkhälsan och möjliggör för olika grupper av människor att få del av motion och naturupplevelser. Andra viktiga uppgifter är att skapa mötesplatser i naturen för människor med olika etnisk bakgrund och med olika förutsättningar att vistas ute i naturen samt att uppmuntra barns utevistelse. Det är av stor betydelse att det finns attraktiva och upplevelserika naturmiljöer i alla delar av landet, inte minst i tätorternas närhet. Länsstyrelsernas program för skydd av tätortsnära natur bidrar bl.a. till detta. Attraktiva och upplevelserika naturmiljöer är även ett viktigt område inom regeringens initiativ Attraktionskraft , som genomförs –2014 i syfte att främja förutsättningarna för att utveckla attraktiva livs- och boendemiljöer. Vad gäller statsbidragens effekt har Svenskt Friluftslivs medlemsorganisationer nära två miljoner medlemmar som är aktiva och erbjuds ett rikt friluftsliv av dessa föreningar och organisationer. En undersökning som Svenskt Friluftsliv utförde visar att organisationerna skapar åtminstone för medlemmarna och ytterligare cirka åt övriga samhället. Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att Svenskt Friluftslivs bidrag till frivilligorganisationer väl uppfyller bidragens syften och att anslaget ger goda effekter för samhället. Bidragen har möjliggjort verksamhet som organiserat stora grupper människor. Regeringen bedömer att bidraget ger stor nytta. Se även utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. Målet för friluftslivspolitiken är att stödja människors möjligheter att vistas ute i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet att få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö (prop. 2009/10:238). Staten har ett ansvar att skapa förutsättningar för ett rikt och varierat friluftsliv och att försäkra tillgång och förbättra tillgänglighet till naturen. I regeringens arbete med att utveckla friluftslivspolitiken har mätbara mål för friluftslivet utvecklats. Regeringen rapporterade till (skr. 2012/13:51) i skrivelsen Mål för friluftslivspolitiken. Friluftsliv innebär vistelse utomhus i natur- och kulturlandskapet för välbefinnande och naturupplevelser utan krav på tävling. Alla människor ska ha möjlighet att få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. Friluftslivspolitiken ska stödja alla människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv. Det är viktigt att förutsättningarna för människor att utöva friluftsliv utvecklas och stärks, oavsett ålder, kön och etnisk tillhörighet.