prop · H003148 · 2013-04-16 00:00:00 — Förvaltningsrätterna i och samt förordar dock att möjligheten att ansöka om nationellt uppehålls- och arbetstillstånd efter inresan i landet för den som har EU-blåkort utfärdat av och för familjemedlem som beviljats uppehållstillstånd här till den som har EU-blåkort i stället förs in i 5 kap. 18 § UtlL respektive 6 kap. 4 § UtlL eller i nära anslutning till de bestämmelserna, eftersom de föreslagna paragraferna reglerar en förutsättning för att beviljas ett nationellt uppehålls- och arbetstillstånd och inte en förutsättning för ett EU-blåkort. Även om det är önskvärt att de bestämmelser som rör EU-blåkort hålls samman och i så stor utsträckning som möjligt återfinns i ett samlat kapitel om EU-blåkort tar regeringen fasta på de synpunkter som förs fram av remissinstanserna i fråga om ansökan om nationella uppehålls- och arbetstillstånd efter inresan i landet. Regeringen föreslår därför att en ny paragraf tas in i nära anslutning till 5 kap. 18 § UtlL där det regleras att den som har EU-blåkort utfärdat av eller som återtagits hit efter avslag på ansökan om EU-blåkort i en annan medlemsstat får ansöka om och beviljas ett nationellt uppehållstillstånd för arbete under vistelsen i eller ett permanent uppehållstillstånd. Av bestämmelsen bör också framgå att en ansökan om uppehållstillstånd efter inresan i , även får medges en utlänning som har uppehållstillstånd på grund av anknytning till den som har EU-blåkort om denne beviljas nationellt uppehålls- och arbetstillstånd eller permanent uppehållstillstånd. Nuvarande 6 kap. 4 § andra meningen UtlL, som anger att arbetstillstånd får sökas och bifallas efter inresan i bör därvid kompletteras med en hänvisning till den nya föreslagna paragrafen. I anslutning till att det nu föreslås en ändring i 6 kap. 4 § andra meningen UtlL bör det även i den bestämmelsen föras in en hänvisning till 5 kap. 18 § tredje stycket UtlL så att det tydliggörs att, utöver uppehållstillstånd för arbete, även arbetstillstånd får beviljas efter inresan i landet till en utlänning som får en anställning efter att ha besökt 2012/13:148 en arbetsgivare inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft. 9.8 Skriftliga och motiverade beslut Regeringens förslag: Beslut i ärenden om arbetstillstånd och ärenden om EU-blåkort ska vara skriftliga och innehålla de skäl som ligger till grund för besluten. reglerna om underrättelse om beslut i 21 § förvaltningslagen (1986:223), Prop. 2012/13:148 förkortad FL, ska en beslutsunderrättelse till part inkludera uppgift om hur man överklagar beslutet. När det gäller tidsfrister för överklagande av beslut gäller de allmänna bestämmelserna i förvaltningslagen. I 23 § FL anges att ett skriftligt överklagande ska ha inkommit till den myndighet som har meddelat beslutet från den dag då klaganden fick del av beslutet. Enligt gällande ordning anges således i beslut hur man ska gå tillväga för att överklaga ett avslagsbeslut om beslutet är överklagbart och inom vilken tidsfrist de skriftliga handlingarna ska ha kommit in till Migrations- verket. Direktivets bestämmelser i denna del uppfylls således genom gällande rätt och någon författningsändring är inte nödvändig. 9.9Rätt att överklaga beslut om EU-blåkort och nationellt arbetstillstånd Regeringens förslag: Blåkortsdirektivets krav att beslut om EU- blåkort ska kunna överklagas ska genomföras genom att rätten att överklaga beslut utvidgas till att gälla beslut om avslag på ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av arbetstillstånd även i de fall frågan om arbetstillstånd inte har behandlats i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inte något att invända mot förslaget. Flera remissinstanser, däribland Kammarrätten i , , , Ambassaden i , , och Ingenjörer tillstyrker särskilt förslaget att, utöver EU-blåkort, även beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av arbetstillstånd alltid ska få överklagas. Förslaget i denna del avstyrks däremot av TCO och LO vilka anser att frågan om att rättsligt pröva beslut om arbetstillstånd bör behandlas i ett större sammanhang, tillsammans med åtgärder för att förbättra efterlevnaden av dagens regler. Säkerhetspolisen anser att det är av vikt att även Säkerhetspolisen kan överklaga beslut om arbetstillstånd under samma förutsättningar som gäller för myndighetens möjligheter att överklaga beslut. Skälen för regeringens förslag Enligt artikel 11.3 i blåkortsdirektivet ska beslut som innebär att en ansökan om EU-blåkort avslås, inte förlängs eller återkallas kunna vara föremål för rättslig prövning. En förvaltningsmyndighets beslut enligt utlänningslagen får överklagas endast i de fall som särskilt anges i 14 kap. UtlL (14 kap. 1 §). 2012/13:148 3 § första stycket UtlL anges bl.a. att beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd eller beslut om återkallelse av ett uppehållstillstånd får överklagas till en migrationsdomstol. Av 14 kap. 3 § andra stycket UtlL följer att beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd eller beslut om återkallelse av arbets- tillstånd endast är överklagbart om det har behandlats i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning. Av 14 kap. 11 § UtlL framgår vidare att beslut i fråga om bl.a. uppehållstillstånd och arbetstillstånd i ett säkerhetsärende får överklagas av Säkerhetspolisen. En utlänning ska enligt huvudregeln i 2 kap. 5 § UtlL ha uppehålls- tillstånd för att vistas i . Vidare ska en utlänning som ska arbeta i på grund av anställning här eller utomlands ha arbetstillstånd (2 kap. 7 § UtlL). Vid ansökan om arbetstillstånd i fattas i regel ett beslut om uppehållstillstånd tillsammans med beslutet om arbetstillstånd, alternativt en visering om vistelsen i understiger . Förslag till nya EU-direktiv som behandlar frågor om överklagande av uppehålls- och arbetstillstånd Kommissionen har presenterat flera direktivförslag som innehåller bestämmelser om rätt att överklaga beslut om avslag eller återkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Det gäller bl.a. direktivet om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att vistas och arbeta på en medlemsstats territorium och om en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat, det s.k. ramdirektivet, som antogs av och rådet . Ramdirektivet föreskriver att en ansökan om att arbeta och vistas på en medlemsstats territorium ska avgöras i ett enda ansökningsförfarande som resulterar i ett kombinerat tillstånd som ger tredjelandsmedborgare rätt till både vistelse och arbete. Beslut ska meddelas skriftligen och beslut att avslå en ansökan om ett kombinerat tillstånd, neka förlängning eller återkalla ett sådant tillstånd ska kunna överklagas i den berörda medlemsstaten i enlighet med nationell rätt. Vidare har kommissionen presenterat två nya förslag till direktiv som behandlar uppehålls- och arbetstillstånd för säsongsarbetare respektive för företagsintern överföring av personal. Även dessa direktivförslag innehåller bestämmelser som föreskriver att avslag på en ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd eller återkallelse av sådana tillstånd ska kunna vara föremål för rättslig prövning. Förhandlingar avseende dessa direktivförslag pågår . En rätt att överklaga beslut om avslag på ansökan om arbetstillstånd och återkallelse av arbetstillstånd bör införas I samband med den senaste ändringen av reglerna om arbetskrafts- invandring diskuterades om möjligheten att överklaga beslut om avslag 16 EUT L 343, 23.12.2011, s. 1 (Celex 32011L0098). på en ansökan om arbetstillstånd borde utvidgas (prop. 2007/08:147 s. 37 f.). Regeringen fann dock inte skäl att införa någon sådan utvidgad möjlighet till domstolsprövning, bl.a. med hänsyn till den svenska modellen för lönesättning och att det inte ansågs lämpligt med en prövning i domstol av enskilda anställningsvillkor. Ett genomförande i svensk rätt av blåkortsdirektivet medför att en överklagandemöjlighet måste införas för dem som fått avslag på en ansökan om EU-blåkort och för dem som fått sitt EU-blåkort återkallat. Ett EU-blåkort ger rätt att vistas och arbeta i , dvs. EU-blåkortet är ett kombinerat tillstånd som motsvarar nuvarande uppehållstillstånd och arbetstillstånd. I promemorian påpekas att det kan ifrågasättas att endast en viss personkrets utländska arbetstagare ska medges rätt att överklaga beslut om nekat tillträde till den svenska arbetsmarknaden. Det anges också att det antagna s.k. ramdirek- tivet och övriga två direktivförslag som är föremål för förhandling kommer att medföra att det måste införas möjlighet att överklaga avslag på uppehålls- och arbetstillstånd för ytterligare grupper av arbetstagare. I enlighet med befintliga regler om arbetskrafts- invandring, där samma procedurer och samma rättigheter tillkommer alla dem som söker uppehållstillstånd för arbete oavsett utbildningskategori och lön, anser regeringen, i likhet med vad som föreslås i promemorian, att det är rimligt att rätten att överklaga regleras enligt samma principer. Av 14 kap. 3 § andra stycket UtlL följer att beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd eller beslut om återkallelse av arbetstillstånd endast är överklagbart om det har behandlats i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning. Att en migrationsdomstol inte är behörig att pröva frågan om arbetstillstånd innebär inte att den är förhindrad att pröva frågan om uppehållstillstånd. Migrationsöver- domstolen har i tre domar från (MIG 2010:3, UM 4107-09, UM 4587-09) tagit upp frågan om det är möjligt att överklaga ett beslut avseende uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 a § UtlL. Enligt denna bestämmelse kan en utlänning som har fått ett lagakraftvunnet beslut om avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd som flykting eller som annan skyddsbehövande beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. En förutsättning för att beviljas sådant tillstånd är att utlänningen vid ansökningstillfället för uppehållstillståndet har en anställning här som varat och avser en tidsperiod om från ansökningstillfället och att anställningen uppfyller de krav som anges i 6 kap. 2 § första stycket UtlL. Migrationsöverdomstolen konstaterar att om har avslagit en ansökan om uppehållstillstånd av det skälet att förutsättningarna för att bevilja arbetstillstånd enligt 6 kap. 2 § första stycket UtlL inte är uppfyllda saknas det förutsättningar för domstolen att göra en prövning i sak av de omständigheter som legat till grund för verkets bedömning. Migrationsöverdomstolen påpekar att en ordning där det är möjligt att överklaga ett beslut från till en migrationsdomstol som den senare i praktiken är bunden av utgången i verket är otillfredsställande. Mot den angivna bakgrunden föreslås i promemorian att det redan i samband med genomförandet av blåkortsdirektivet i svensk rätt bör införas en möjlighet att överklaga beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av 2012/13:148 arbetstillstånd. Med en sådan reglering kan också det problem som Migrationsöverdomstolen lyft fram undvikas. Att ett sådant kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd som ett EU-blåkort utgör kan överklagas framgår då av de allmänna reglerna om överklagande. Regeringen ställer sig bakom förslaget som läggs fram i promemorian att beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av arbetstillstånd ska få överklagas utan att frågan om tillstånd har behandlats i samband med beslut om avvisning eller utvisning. Förslaget tillstyrks också av majoriteten av remissinstanserna. anger att ändringen är angelägen eftersom det saknas praxis från överinstans beträffande arbetstillstånd. Endast ett fåtal ärenden prövas av domstol och det är av stor betydelse för rättstillämpningen att en möjlighet till överklagande införs. Även framhåller att det är av yttersta vikt att det i en rättsstat finns en möjlighet att överklaga beslut, särskilt beslut som för den enskilde är av livsavgörande betydelse. En möjlighet till överprövning i högre instans innebär också, enligt , en praxisbildning i tillståndsärenden som skapar förutsättningar för en enhetlig tillämpning över hela landet, vilket i sig innebär en ökad rättssäkerhet för individen. Regeringen kan instämma i dessa argument och anser att det är angeläget att den aktuella ändringen genomförs . Det finns inte anledning att, såsom TCO och LO föreslagit, avvakta med lagändringarna och behandla frågan om att rättsligt pröva beslut om arbetstillstånd i ett större sammanhang. Säkerhetspolisen anser att det är av vikt att även Säkerhetspolisen kan överklaga beslut om arbetstillstånd under samma förutsättningar som gäller för myndighetens möjligheter att överklaga beslut. Enligt gällande ordning får Säkerhetspolisen överklaga beslut i ett säkerhetsärende i fråga om t.ex. uppehållstillstånd och arbetstillstånd, 14 kap. 11 § UtlL. Säkerhetspolisen har således redan enligt gällande rätt en möjlighet att överklaga nu aktuella beslut. 9.10Enhetlig utformning av EU-blåkort, m.m. Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av blåkortsdirektivets bestämmelser om enhetlig utformning av beviljat EU-blåkort, bistånd att få visering och att ett EU-blåkort ger utlänningen rätt att resa in och vistas i . Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning Enhetlig utformning av EU-blåkort I artikel 7.3 anges att medlemsstaterna ska utfärda EU-blåkort i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1030/2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland. I enlighet med vad som anges i bilagan till den förordningen ska medlemsstaterna på EU- blåkortet ange villkoren för tillträde till arbetsmarknaden som följer av blåkortsdirektivets artikel 12.1. Under rubriken typ av tillstånd i uppehållstillståndet ska medlemsstaterna ange EU-blåkort. Europeiska unionens råd antog förordning (EG) nr 380/2008 om ändring av förordning (EG) nr 1030/2002. Ändringen innebär att bevis om uppehållstillstånd till medborgare i tredjeland ska utfärdas i form av ett uppehållstillståndskort med ett lagringsmedium innehållande innehavarens biometriska kännetecken. är en utlänning som ansöker om uppehållstillstånd i skyldig att låta , en utlandsmyndighet eller fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck om bevis om uppehållstillstånd (uppehållstillståndskort) ska utfärdas enligt EG-förordning 1030/2002 (9 kap. 8 a § UtlL). I 4 kap. 22 § UtlF anges att bevis om uppehållstillstånd ska utfärdas i enlighet med EG-förordning 1030/2002. Vidare anges i 5 kap. 10 § UtlF att uppgifter om arbets- tillstånd får föras in på uppehållstillståndskortet. Den som beviljas ett EU-blåkort kommer således att få ett bevis om tillståndet utfärdat i form av ett uppehållstillståndskort i enlighet med vad som föreskrivs i förordning (EG) nr 1030/2002. Någon ytterligare författningsreglering i denna del behövs inte. Däremot bör det på förordningsnivå införas en bestämmelse som innehåller föreskrifter om vilka uppgifter som behöver föras in på uppehållstillståndskortet på grund av EU-blåkortet. Bistånd att få nödvändiga viseringar Enligt artikel 7.1 andra stycket ska den berörda medlemsstaten ge tredjelandsmedborgare all hjälp de behöver för att få nödvändiga viseringar. Bestämmelsen ska läsas mot bakgrund av medlemsstaternas olika handläggningsrutiner vid beviljande av tillstånd för inresa och arbete. För den medlemsstat som väljer att tillämpa en ordning där ansökan om EU-blåkort tas upp till prövning först när sökanden befinner sig i landet förutsätts att den staten också underlättar för sökanden att få nödvändig visering som medger inresa i landet. I avsnitt 9.1 föreslås att en utlänning som vill ha ett EU-blåkort ska ha ansökt om och beviljats ett sådant kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd före inresan i . Det uppställs enligt gällande ordning inget krav på att en utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd i även behöver visering för att resa in i landet. Det krav på hjälp att få nödvändig visering som anges i artikel 7.1 andra stycket föranleder därför inte någon författningsändring. Rätt till inresa, förnyad inresa och vistelse m.m. av ett EU-blåkort ska innehavaren, enligt artikel 7.4 a, ha rätt att resa in till, på nytt resa in till och vistas på utfärdande medlemsstats territorium samt ges de rättigheter som följer av direktivets bestämmelser, artikel 7.4 b. Ett EU-blåkort är ett tillstånd som ger utlänningen rätt att vistas och arbeta i , eller med andra ord, ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd. Att en utlänning som beviljats uppehållstillstånd har rätt att resa in och vistas i tillståndet gäller framgår av 2012/13:148 2 kap. 4 § UtlL. Blåkortsdirektivets artikel 7.4 a föranleder därmed inte någon författningsändring. Att den som har EU-blåkort för tillståndet ska ges de rättigheter som följer av direktivets kapitel IV om rättigheter (artiklarna ) behandlas i anslutning till genomförande av respektive artikel. 10 Uppehållstillstånd för familjemedlemmar Blåkortsdirektivets artikel 15 föreskriver en rätt till uppehållstillstånd för familjemedlemmar till innehavare av EU-blåkort. Rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening ska vara tillämpligt med vissa särskilt angivna undantag. Vidare uttalas i blåkortsdirektivets skäl 23 att mer förmånliga villkor för familje- återförening och tillträde till arbetsmarknaden för makar kan bidra till att fler högkvalificerade tredjelandsmedborgare söker sig till unionen. I artikel 4.2 anges att direktivet inte ska påverka medlemsstaternas rätt att anta eller behålla förmånligare bestämmelser för de personer som det är tillämpligt på, bl.a. när det gäller artikel 15. Direktiv /86/EG har genomförts i svensk rätt och de lagändringar som föranleddes av direktivet trädde i kraft (prop. 2005/06:72). Uppehållstillstånd på grund av anknytning enligt familjeåterförenings- direktivet regleras i 5 kap. 3 § UtlL. Av bestämmelsen framgår att uppehållstillstånd ska ges till en utlänning som är make eller sambo till någon som är bosatt eller som beviljats uppehållstillstånd för bosättning i samt till barn till anknytningspersonen eller till hans eller hennes make eller sambo under förutsättning att barnet är och ogift. Även om det föreligger en rätt till uppehålls- tillstånd för kärnfamiljen får tillstånd vägras i vissa särskilt angivna fall (5 kap. 17 a § UtlL). Detta gäller t.ex. om oriktiga uppgifter medvetet lämnats eller omständigheter medvetet förtigits som är av betydelse för att få uppehållstillstånd eller om utlänningen utgör hot mot allmän ordning och säkerhet. Av 5 kap. 17 b § UtlL följer att uppehållstillstånd ska vägras i fall av månggifte. I 7 kap. UtlL finns bestämmelser om återkallelse av nationell visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Vid genomförandet av familjeåter- föreningsdirektivet infördes en ny grund för återkallelse av tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats på grund av anknytning om förhållandet upphört (7 kap. 3 § andra stycket UtlL). I övrigt bedömdes den svenska lagstiftningen överensstämma med direktivets artiklar när det gäller återkallelse av tillstånd. Av 5 kap. 18 § UtlL framgår att den som vill ha ett uppehållstillstånd i Prop. 2012/13:148 som huvudregel ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Detta gäller bl.a. dock inte en ansökan om uppehållstillstånd som avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehålls- Regeringens förslag: Familjemedlemmar till den som beviljas EU- blåkort ska beviljas uppehållstillstånd i . Uppehållstillstånd för familjemedlemmar får dock vägras i samma omfattning som följer av familjeåterföreningsdirektivet. Uppehållstillstånd som beviljas familjemedlemmar ska gälla som EU-blåkortet om det är möjligt med hänsyn till giltighetstiden för deras resehandlingar. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt blåkortsdirektivet att lägga samman vistelseperioder i olika EU-stater för att familje- medlemmar vistelse ska få rätt till ett eget uppehållstillstånd är inte relevant för svenska förhållanden. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända mot förslaget och bedömningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning Rätt till uppehållstillstånd för familjemedlemmar Blåkortsdirektivets artikel 15 föreskriver en rätt för familjemedlemmar att återförenas med en utlänning som beviljas ett EU-blåkort. Eftersom det i blåkortsdirektivet görs vissa avvikelser från bestämmelserna i familjeåterföreningsdirektivet bör uppehållstillstånd för familje- medlemmar till den som har EU-blåkort regleras i särskild ordning. I avsnitt 6 föreslås att de bestämmelser som behövs för att genomföra blåkortsdirektivet i svensk rätt huvudsakligen ska föras in i ett nytt kapitel i utlänningslagen. Även bestämmelser om uppehållstillstånd för familjemedlemmar till den som har EU-blåkort bör tas in i detta kapitel. Enligt artikel 15.2 ska familjeåterförening inte göras beroende av om innehavaren av EU-blåkort har rimliga utsikter att få ett permanent uppehållstillstånd eller av att han eller hon har vistats i landet under en viss minimiperiod. Av detta följer att något krav på att anknytnings- personen ska vara bosatt, ha beviljats uppehållstillstånd för bosättning eller ha ett permanent uppehållstillstånd i inte ska ställas upp. Grunden för att kunna beviljas uppehållstillstånd för familjemedlemmar är att anknytningspersonen har EU-blåkort utfärdat i . I avsnitt 14 behandlas frågor om familjeåterförening i när anknytnings- personen har ett EU-blåkort utfärdat av en annan EU-stat. De familjemedlemmar som kan komma i fråga för uppehållstillstånd på grund av anknytning till en utlänning som har EU-blåkort bör motsvara den personkrets som omfattas av familjeåterföreningsdirektivets bestämmelser. Således bör uppehållstillstånd beviljas till utlänningens make eller sambo samt barn till denne eller till hans eller hennes make eller sambo under förutsättning att barnet är och ogift. Om barnet står under gemensam vårdnad med en förälder som är kvar i hemlandet bör medgivande från den förälder som är kvar i hemlandet krävas. Begränsningar i rätten till familjeåterförening De begränsningar i rätten till familjeåterförening som följer av familje- återföreningsdirektivet bör gälla även i nu aktuella fall. En bestämmelse som hänvisar till 5 kap. 17 a17 b §§ UtlL när det gäller särskilda skäl mot att bevilja uppehållstillstånd för familjemedlemmar till den som har EU-blåkort bör därför tas in i förslaget till nytt kapitel i utlänningslagen, se dock avsnitt 14.1 angående ett undantag från denna bestämmelse. Enligt artikel 15.5 ska, med avvikelse från vad som anges i artikel 13.2 och 13.3 i familjeåterföreningsdirektivet, familjemedlemmars uppehålls- tillstånd ha samma giltighetstid som uppehållstillstånd som beviljas till innehavare av EU-blåkort, om det är möjligt med hänsyn till giltighets- tiden för deras passhandlingar. Enligt familjeåterföreningsdirektivet ska ett första uppehållstillstånd för familjemedlemmar utfärdas med en giltighetstid om och det ska kunna förnyas. I avsnitt 9.4 föreslås att EU-blåkort ska beviljas för högst . En bestämmelse om att uppehållstillstånd som beviljas familjemedlemmar ska gälla som EU-blåkortet bör tas in i utlänningslagen. Uppehålls- tillstånd som beviljas ett ogift barn vars förälder är gift eller sambo med den som har EU-blåkort bör, i likhet med nu gällande ordning, ges som förälderns uppehållstillstånd. Enligt 2 kap. 1 § UtlL ska en utlänning som reser in i eller vistas i ha pass.