prop · H1031d2 · 2013-09-18 00:00:00 — Myndigheternas totala skuld avseende investeringar i anläggningstillgångar uppgick till , vilket är ca mer än 2012. Regeringen beräknar att det behövs en total låneram på , varav ca inledningsvis inte kommer att fördelas till myndigheterna. 30/6 2013 Skatt, tull och exekution Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, Anm.: 7:e AP-fonden behandlas som övrig kredit och ingår därför inte i tabellen. 1Låneramarna har fördelats till de utgiftsområden som de tillhör i statens budget 2Exklusive och ombudsmän. Källor: och egna beräkningar. I diagram 11.1 visas utvecklingen av lånevolymen . Diagram 11.1 Myndigheternas investeringslån – Källor: och egna beräkningar. I tabell 11.2 visas utvecklingen av nyttjandegraden, dvs. faktisk upplåning i förhållande till den totala beslutade låneramen . Tabell 11.2 Investeringslån och låneramar 2002–2013 Lån 30/6 Källor: och egna beräkningar. Som framgår av tabell 11.2 har lånevolymen ökat med , medan nyttjandegraden ökat till . Det bör också observeras att upplåningen i regel ökar , varför nyttjandegraden som redovisas ovan bedöms vara lägre än nyttjandegraden vid utgången av . Regeringens målsättning är att nyttjandegraden, i enlighet med vad finansutskottet uttalat (bet. 2009/10:FiU1 s. 143), ska fortsätta att öka. beräknas låneramarna motsvara av förslaget till de totala takbegränsade utgifterna. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att besluta om krediter för myndigheternas räntekonton i som inklusive tidigare utnyttjade krediter uppgår till högst 17 . Skälen för regeringens förslag: Myndigheterna placerar överskottslikviditet och finansierar sitt behov av rörelsekapital i . Respektive myndighet har för dessa ändamål ett räntekonto med kredit. Storleken på räntekontokrediten varierar, men ligger normalt i intervallet 5–av summan av respektive myndighets anslag, bidrag och avgiftsinkomster. De beräknade kreditramarna redovisas per utgiftsområde i tabell 11.3, tillsammans med det totala saldot och bruttoskulden på räntekontona . Vid beräkningen av bruttoskulden ingår endast de myndigheter som hade ett positivt saldo på räntekontot och som därmed utnyttjat sin kredit. Tabell 11.3 visar de föreslagna räntekontokreditramarna . Av den andra kolumnen i tabell 11.3 framgår att flera myndigheter hade en betydande inlåning på sina räntekonton. En anledning till detta kan vara det anslagssparande som flera myndigheter har byggt upp. Den stora inlåningen kan också bero på att det inom den avgiftsfinansierade verksamheten uppstår en likviditet som placeras på räntekontot. Endast 8 av de drygt 200 myndigheter som har räntekonton med kredit i utnyttjade sin kredit per ; dock hade 31 myndigheter utnyttjat sin kredit , vanligtvis strax före utbetalningarna till räntekontot. Merparten av myndigheterna har stadigvarande överskott på sina räntekonton. Exempelvis har myndigheterna under utgiftsområde 22 Kommunikationer ökat sin inlåning hos , från till . 30/6 2013 Skatt, tull och exekution Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, Areella näringar, landsbygd Anm.: 7:e AP-fonden behandlas som övrig kredit och ingår därför inte i tabellen. 1Räntekontokrediterna har fördelats till de utgiftsområden som de tillhör i statens budget . 2Ett negativt belopp för saldo innebär en behållning i . 3Exklusive och ombudsmän. Källor: och egna beräkningar. jämfört med den ram som har beslutat . Av 6 kap. 3 § budgetlagen följer att regeringen får besluta om utlåning som finansieras med lån i upp till det belopp som har beslutat om. Totalt uppgick utlåningen till . Utlåningen i form av studielån var störst och uppgick till . I tabell 11.4 presenteras en översikt av den utlåning som finansieras med lån i . Utöver den utlåning som redovisas i tabellen hade även lånat ut till för att tillgodose behovet av valutareserv. föreslås en utlåning om . Förslagen till beslut om nya eller ändrade ramar för utlåning som finansieras med lån i redovisas i respektive utgiftsområdesbilaga. Tabell 11.4 Statlig utlåning 30/6 2013 Lån till Island3,4 Lån till Irland3,5 1Kreditramen för Svensk-Danska broförbindelsen anges exklusive mervärdesskatt medan skulden anges inklusive mervärdesskatt (prop. 1996/97:161, bet. 1997/98:TU6, rskr. 1997/98:32). 2009/10:16, bet. 2009/10:TU7, rskr. 2009/10:114. 3Baserat på växelkurs SEK-EUR 30/6 2013. 2010/11:132, bet. 2010/11:FiU36, rskr. 2010/11:310. 2011/12:119, bet. 2011/12:FiU41, rskr. 2011/12:209. 1993/94:213, bet. 1993/94:TU36, rskr. 1993/94:436. 2007/08:1, bet. 2007/08:Fiu11. 2008/09:86, bet. 2008/09:NU12, rskr. 2008/09:125. Källor: och egna beräkningar. Regeringen föreslår att summan av kreditramarna för myndigheternas räntekonton får uppgå till högst 2014, varav ca inledningsvis inte kommer att fördelas till myndigheterna. Den totala ramen föreslås således minska med I 7 kap. 1-5 §§ budgetlagen anges de villkor som gäller för finansiering av statens investeringar och utlåning. Av 7 kap. 6 § samma lag följer att för en viss myndighet eller för viss anskaffning kan besluta att finansiering ska ske på annat sätt än vad som följer av 7 kap. 1-5 §§. I detta avsnitt redogörs för de lån och kreditramar som dels beslutat om, dels föreslås besluta , med stöd av 7 kap. 6 § budgetlagen. Totalt uppgick upplåningen i för övriga kreditramar till . kreditutnyttjande var störst och uppgick till . I tabell 11.5 redovisas övriga kreditramar i . Förslagen till beslut om nya eller ändrade kreditramar i redovisas i respektive utgiftsområdesbilaga. Tabell 11.5 Övriga kreditramar 2014 Anm.: har inom beslutade ramar även möjlighet att låna utanför . 1Visar nettot av skulden för de myndigheter som har flera kreditramar. 2Utöver de krediter som redovisas i tabellen föreslås i respektive utgiftsområdesbilaga en kredit om i för utnyttjande vid krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden, samt en obegränsad låneram för . 3Utöver den kredit som föreslås i respektive utgiftsområdesbilaga medges Kammarkollegiet en övrig kredit utifrån prop. 1995/98:105, bet. 1995/96:FiU11, rskr. 1995/96:191. Källor: och egna beräkningar. Statens garantiåtaganden omfattar huvudsakligen insättningsgarantin och investerarskyddet, garantier till banker, kreditgarantier, garantier om tillförsel av kapital samt pensionsgarantier. En samlad och utförlig redovisning av den statliga garantiverksamheten ges i regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2012 (skr. 2012/13:101). I tabell 11.6 redovisas omfattningen av de statliga garantiåtagandena per och en översiktlig sammanställning över begärda garantiramar 2014. Förslagen till beslut om garantiramar återfinns i respektive utgiftsområdesbilaga. Normalt ställs krav på kostnadstäckning vid hanteringen av statliga garantier. Enligt 6 kap. 4 § budgetlagen krävs att en avgift tas ut som motsvarar den förväntade kostnaden för garantin. Detta innebär att förlustrisken för varje garanti eller grupp av garantier ska beräknas. Utifrån detta bestäms en avgift för garantin som debiteras garantitagaren. kan dock besluta att en lägre eller ingen avgift ska debiteras för ett visst åtagande. Till den del full kostnadstäckning inte erhålls från garantitagaren är det fråga om en statlig subvention som ska belasta ett anslag. Avgiftsinkomsterna och i förekommande fall anslagsmedel motsvarande subventionen, redovisas på ett konto, en garantireserv, i . Till reserven förs också eventuella återvinningar från tidigare infriade garantier. Konstaterade förluster i garantiverksamheten ska täckas med medel från garantireserven. Garantiverksamheten ska således vara självbärande. Tabell 11.6 Garantiramar och utfärdade garantier 30/6 2013 Garantier till banker m.fl. för skuldförbindelser Kreditgaranti till AB för upplåning Kreditgarantier till företag i fordonsklustret för lån i Europeiska investeringsbanken för omställning till grön teknologi m.m. Kreditgarantier till Konsortiets upplåning Nordiska investeringsbanken, garantier för projektinvesteringslån Nordiska investeringsbanken, garantier för miljöinvesteringslån Sidas biståndsgarantier och garantier för lån inom ramen för IV Bis och Kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder, av lösen av kommunala borgens- åtaganden samt för lån som kooperativa hyresrättsföreningar tar upp vid förvärv av fastigheter för ombildning till kooperativ hyresrätt Kreditgarantier till kreditinstitut som lånar ut pengar till enskilda för förvärv av bostad (förvärvsgarantier) 1Regleras i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 2Åtagandet för insättningsgarantin avser preliminärt utfall . Maximalt ersättningsbelopp är per kund och bank. 3Regleras i lagen (1999:158) om investerarskydd. 4Regleras i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. Regeringen har genom förordningen (2008:819) om statliga garantier till banker m.fl. beslutat en garantiram på . Denna garanti stängdes för nyteckning . 5Av beslutad garantiram, regeringen har valt att inte vidarefördela garantin till . 6Förordningen (2009:19) om lån till företag i fordonsindustrin upphörde att gälla (SFS 2013:161). 7Garantiramen för projektinvesteringslån uppgår till och garantiramen för miljöinvesteringslån uppgår till (se även prop. 2003/04:162, bet. 2004/05:FiU15, rskr. 2004/05:16). Omräkningen till kronor är gjord med slutkursen för euro (8,7577). 8Åtagandet för pensionsgarantier avser 2012. Omfattar upparbetade avtalspensioner för de som var anställda när statliga myndigheter bolagiserats, t.ex. Posten och Akademiska hus. 9Inklusive förslag i regeringens proposition Höständringsbudget 2013 (prop. 2013/4:2) om . Omräkningen till kronor är gjord med slutkursen för euro (8,7577). 10Av garantiramen utgör Sidas biståndsgarantier 10 och IV Bis och . Omräkningen till kronor är gjord med slutkursen för euro (8,7577). 11Av de utstående garantierna avser garantier för lån . Garantibeloppet för denna del ökar i takt med att bygget fortskrider. Det totala garantibeloppet för dessa garantier är . Differensen mellan utestående och utlovat garantibelopp är därmed . 12Utgörs av garantiåtaganden gentemot Afrikanska , Asiatiska , utvecklingsbank, Europeiska , Europeiska investeringsbanken, Internationella återuppbyggnads- och , , Multilaterala investeringsgarantiorganet samt Nordiska investeringsbanken. Källor: Utfallsbeloppen är hämtade från , , och . Statens totala utestående garantiåtaganden, exklusive garantikapitalet, hade fram till ökat med ca jämfört med samma tidpunkt föregående år. Summan av utfärdade garantier inom ramen för insättningsgarantin ökade med ca mellan och . Utestående garantier till banker m.fl. med anledning av skuldförbindelser minskade från ca till ca . Vid den senare tidpunkten var det endast två institut som hade utestående garanterade lån: och . Minskningen beror huvudsakligen på att garanterade lån har förfallit eller återköpts. De sista garanterade lånen förfaller . De utestående exportkredit- och investeringsgarantierna minskade med sammanlagt mellan och . Summan av utfärdade garantier inom Sidas biståndsgarantier och garantier för lån inom ramen för IV Bis och hade minskat med sammanlagt . I propositionen Höständringsbudget (prop. 2013/14:2) begär regeringen dock en utökad garantiram gentemot Europeiska investeringsbanken inom ramen för IV Bis och , från ca till ca . De utfärdade garantierna för garantikapitalet uppgick till ca 109 miljarder kronor och hade därmed ökat med nära jämfört med . ingående och nya åtaganden, med avdrag för infriade åtaganden. I den sista kolumnen, Begärda bemyndiganden, redovisas omfattningen av de bemyndiganden som regeringen begär under de olika utgiftsområdena i denna proposition. Bemyndigandena innebär att medger att regeringen får ingå ekonomiska åtaganden som medför utgifter för staten efter 2014. Av tabell 11.8 framgår att regeringen begär bemyndiganden om totalt . Jämfört med de beställningsbemyndiganden som beslutat efter förslag i budgetpropositionen innebär förslagen en ökning med , eller . I förändringen ingår såväl stora minskningar som ökningar. De största minskningarna kan hänföras till utgiftsområde 22 Kommunikationer (6,) och utgiftsområde 21 Energi (1,). De största ökningarna kan hänföras till utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel (18,), (7,7 miljarder (6,), utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap (5,3 miljarder 11.3Beställningsbemyndiganden kronor) samt utgiftsområde 10 Ekonomisk Enligt 6 kap. 1 § första stycket budgetlagen får regeringen, för det ändamål och intill det belopp som beslutat för budgetåret, beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter under senare budgetår än det budgeten avser. I respektive utgiftsområdesbilaga motiverar regeringen behovet av nödvändiga bemyndiganden och föreslår att ska besluta om sådana. På anslagsnivå redovisas vidare information om bl.a. nya och infriade åtaganden –2014. I tabell 11.8 görs en sammanfattning av de begärda bemyndigandena . I kolumnen Ingående åtaganden redovisas de åtaganden som staten vid ingången av 2014 beräknas ha i form av beställningar av varor och tjänster, beslut om bidrag m.m. I nästa kolumn anges de nya åtaganden av denna typ som staten förväntas göra 2014. Kolumnen Infriade åtaganden visar åtaganden som förväntas bli betalda 2014 och som regeringen ingått . Kolumnen Utestående åtaganden utgör summan av trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning (3,). Härutöver begär regeringen ett bemyndigande att ingå de ekonomiska åtaganden som följer av EU-budgeten (se utg.omr. 27 avsnitt 3). För anslaget 1:3 Europeiska regionala utvecklingsfonden perioden –2013 under utgiftsområde 19 Regional tillväxt begärs inget bemyndigande eftersom några nya åtaganden inte avses ingås. Vid utgången av 2014 kommer det dock fortfarande att finnas utestående åtaganden som beräknas uppgå till ca . Tabell 11.8 Sammanfattande redovisning av beställningsbemyndiganden avseende 2014 Försvar och samhällets krisberedskap Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom och Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplanering, bostadsförsörjning och Allmän miljö- och naturvård Areella näringar, landsbygd och livsmedel Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. Källa: Egna beräkningar. 11.4Bemyndigande att överskrida kommer i stället regeringen föreslå ändringar i Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att , med de begränsningar som följer av 3 kap. 8 § andra stycket budgetlagen, besluta att ett anslag som inte avser förvaltningsändamål får överskridas om 1.ett riksdagsbeslut om ändring av anslaget inte hinner inväntas, och 2.överskridandet ryms inom det fastställda utgiftstaket för staten. Skälen för regeringens förslag: Enligt 3 kap. 8 § andra stycket budgetlagen får regeringen med bemyndigande besluta att ett anslag får överskridas om det är nödvändigt för att i en verksamhet täcka särskilda utgifter som inte var kända då anslaget anvisades eller för att ett av beslutat ändamål med anslaget ska kunna uppfyllas. För de flesta anslag kan oundvikliga utgiftsökningar i förhållande till anvisade medel rymmas inom den högsta tillåtna anslagskrediten på som föreskrivs i 3 kap. 8 § första stycket budgetlagen. Det finns ytterst sällan behov av att överskrida anslag för förvaltningsändamål med mer än vad som ryms inom den högsta tillåtna anslagskrediten. Något särskilt bemyndigande som ger regeringen befogenhet att besluta om överskridande av anslag som anvisats för förvaltningsändamål behöver därför inte inhämtas. När det däremot gäller anslag som anvisats för regelstyrd verksamhet, icke påverkbara EU- relaterade utgifter och oförutsedda utgifter kan så stora förändringar inträffa att utgifterna inte ryms inom den högsta tillåtna anslagskrediten. Regeringen avser i sådana fall att i första hand återkomma till med förslag om ändrade anslag. Förändringarna kan dock inträffa snabbt och betalningarna kan behöva göras utan dröjsmål. Regeringen bör därför bemyndigas att, om beslut om ändring i budgeten inte hinner inväntas, besluta om överskridande när de förutsättningar som anges i 3 kap. 8 § andra stycket budgetlagen är uppfyllda, dvs. om det är nödvändigt för att i en verksamhet täcka särskilda utgifter som inte var kända då anslaget anvisades eller för att ett av beslutat ändamål med anslaget ska kunna uppfyllas. Överskridandet får inte vara större än att det ryms inom det fastställda utgiftstaket för staten. Bemyndigandet begärs för ett budgetår i taget. Regeringens avsikt är att även fortsättningsvis föreslå ändringar av berörda anslag som ersätter de medgivna överskridandena. I regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2012 (skr. 2012/13:101 s. 60) lämnades en redovisning av vilka anslag som regeringen medgivit överskridanden för . har regeringen inte medgivit några överskridanden som innebär att anslagen behöver tillföras ytterligare medel. Ett eventuellt utnyttjande av bemyndigandet senare kommer att redovisas i årsredovisningen för staten 2013. Granskning och ekonomisk styrning 12 Granskning och ekonomisk styrning I detta avsnitt redovisar regeringen sina överväganden och förslag angående införlivandet av Europeiska unionens råds direktiv /85/EU av om krav på medlemsstaternas budgetramverk. Vidare redovisar regeringen dels sin syn på till inom ramen för den europeiska terminen, dels vilka bedömningar regeringen gör med anledning av de rekommendationer och bedömningar framfört i sin årliga rapport . I avsnittet kommenteras även de iakttagelser som har gjort vid sin granskning av årsredovisningen för staten 2012. Avslutningsvis lämnas en redovisning av den utveckling som skett av den ekonomiska styrningen i staten. 12.1EU-direktiv om krav på medlemsstaternas budgetramverk Europeiska unionens råd antog ett direktiv om krav på medlemsstaternas budgetramverk. Direktivet innehåller minimiregler för hur budgetramverken i EU:s medlemsstater ska vara utformade för att bl.a. säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina åtaganden att undvika alltför stora underskott enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Direktivet ställer krav på att medlemsstaterna ska inrätta treåriga budgetpolitiska mål och numeriska finanspolitiska regler som ska återspeglas i de årliga budgetbesluten och som medför konsekvenser om de inte iakttas. även omfatta en redovisning av de offentligfinansiella konsekvenserna av planerade finanspolitiska åtgärder samt realistiska makroekonomiska prognoser och budgetprognoser. Prognoserna ska genomgå regelbundna och fullständiga utvärderingar. Direktivet ska vara genomfört . 12.1.1 Ärendet och dess beredning tillsattes en parlamentarisk kommitté med uppdrag att göra en översyn av den svenska budgetprocessen (dir. 2012:124). Utredningen antog namnet (Fi 2012:10). I utredningens uppdrag ingick bl.a. att behandla frågan om införlivandet av delar av direktivet om medlemsstaternas budgetramverk i budgetramverk. Utredningen överlämnade delbetänkandet – uppfyller det EU:s direktiv? (SOU 2013:32) till regeringen. En sammanfattning av delbetänkandet, utredningens lagförslag, en förteckning över remissinstanserna och en redovisning av direktivet i sin helhet finns i bilaga 13. Remissyttrandena och en remissammanställning finns tillgängliga i (dnr Fi2013/1869). EU-direktivets krav på nationella system för offentliga räkenskaper och statistik samt krav på redovisning för den offentliga sektorns undersektorer har behandlats av . Utredningen överlämnade slutbetänkandet Vad är officiell statistik? En översyn av statistiksystemet och SCB (SOU 2012:83). Betänkandet har remitterats. 2013 återkomma till med anledning av utredningens förslag. 12.1.2 Överväganden och förslag med planeringshorisont på minst tre år Regeringens bedömning: Det svenska budgetramverket uppfyller direktivets krav på budgetramverk på medellång sikt. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna delar eller har inte något att erinra mot utredningens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Medlemsstaterna ska enligt artikel 9.1 i direktivet inrätta ett trovärdigt och effektivt budgetramverk på medellång sikt, som tryggar införandet av en finanspolitisk planeringshorisont . Av 2 kap. 2 § budgetlagen (2011:203) framgår att utgiftstaket har ett medelfristigt perspektiv genom att regeringen åläggs att i budgetpropositionen lämna förslag till utgiftstak för det tredje tillkommande året. Regeringen ska vidare enligt 2 kap. 3 § budgetlagen i budgetpropositionen redovisa en beräkning av hur utgifterna fördelas på utgiftsområden för det andra och tredje tillkommande året. Enligt praxis redovisar regeringen en sådan beräkning för budgetens samtliga ca 500 anslag. Dessa beräkningar godkänns av och fungerar som en riktlinje för regeringens budgetarbete. Regeringen är dessutom enligt 9 kap. 3 § budgetlagen skyldig att redovisa budgetprognoser och de tre därpå följande åren. Regeringen är även enligt 2 kap. 1 § budgetlagen skyldig att föreslå ett mål för den offentliga sektorns finansiella sparande (överskottsmålet). Det finns inte någon uttrycklig reglering som anger att överskottsmålet ska vara medelfristigt, men det framgår tydligt av förarbetena att detta är avsikten. Målet har också sedan det infördes haft en medelfristig definition i och med att det avsett ett genomsnitt över en konjunkturcykel. Regeringen anser i likhet med utredningen att det svenska budgetramverket genom den ovan nämnda regleringen och dess förarbeten, samt hittillsvarande praxis, uppfyller direktivets krav på inrättande av budgetramverk på medellång sikt. Främjande av EU:s referensvärden och det medelfristiga budgetmålet Regeringens bedömning: De svenska numeriska finanspolitiska reglerna, i synnerhet överskottsmålet, främjar iakttagandet av EU:s budgetpolitiska mål. uppfyller således direktivets krav i denna del. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna, däribland Riksbank, och Kammarkollegiet, delar eller har inte något att erinra mot utredningens bedömning. ställer sig till stora delar bakom utredningens bedömning men saknar en analys av systematiken i skillnaderna mellan de beräkningsmetoder som regeringen och Europeiska kommissionen använder för det konjunkturjusterade/strukturella sparandet. är kritiskt till att utredningen enbart har gjort sin bedömning enligt det nuvarande överskottsmålet och efterlyser en bredare analys, då nivån på överskottsmålet enligt organisationen kan komma att ändras . för europapolitiska studier menar att det finns utrymme för tolkningar av överskottsmålet och att ett mer problematiserande förhållningssätt till överskottsmålet och de beräkningar som ligger till grund för detta hade förenklat en bedömning av om direktivet uppfylls. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 5 i direktivet ska medlemsstaterna tillämpa numeriska finanspolitiska regler som är specifika för dem och som effektivt främjar att de uppfyller sina skyldigheter enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) på budgetpolitikens område inom ramen för en flerårig horisont för den offentliga sektorn som helhet. Den svenska numeriska finanspolitiska regel som i första hand främjar iakttagandet av de av EU fastställda budgetpolitiska målen är överskottsmålet. Överskottsmålet har, frånsett en teknisk justering av målets nivå, legat fast sedan det infördes . Regeringen har gjort bedömningen att den nuvarande nivån om ett överskott på i genomsnitt av BNP över en konjunkturcykel bör bibehållas så länge som det är nödvändigt för att de offentliga finanserna ska utvecklas på ett hållbart sätt (prop. 2009/10:100 s. 89). Den nuvarande nivån på överskottsmålet ger en betydande marginal för ökade utgifter och lägre skatteinkomster under en lågkonjunktur, utan att EU:s referensvärde för underskott om av BNP hotas, och bidrar också normalt till en över tiden minskande statsskuld. Nivån är också klart över medelfristiga budgetmål (MTO) på -av BNP.