prop · H00381 · 2013-03-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:81 Skadeståndsansvar för oljeskador till sjöss Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att ska godkänna internation- ella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom bunkerolja. Bunkerolja är olja som används för ett fartygs drift. Det läm- nas också förslag till de lagändringar som behövs till följd av tillträdet till konventionen. Förslagen kompletterar de nuvarande konventionsbasera- de reglerna i sjölagen (1994:1009) om ansvar för oljeskador orsakade av utsläpp från tankfartyg, och de ersätter den nuvarande helt nationella regleringen i sjölagen som tillämpas vid utsläpp av bunkerolja från andra fartyg än tankfartyg. Förslagen innebär att fartygets ägare ska vara ansvarig för en skada som orsakas av förorening genom bunkerolja. Ansvaret ska vara strikt, dvs. utan krav på vållande. En redare, en person som hyr fartyget utan besättning eller en annan person som i redarens ställe har hand om fartygets drift ska ha samma ansvar som ägaren. När det är fråga om fartyg av viss minsta storlek ska ägaren vara skyldig att ha en ansvarsförsäkring, eller en annan betryggande säkerhet, för att täcka sitt ansvar. I propositionen föreslås också att ska godkänna Internation- ella sjöfartsorganisationens beslut att ändra begränsningsbeloppen protokoll till konvention om begränsning av sjörättsligt skadeståndsansvar. Det lämnas också i den delen förslag till nödvändiga ändringar i sjölagen. Förslagen innebär att ansvarsgränserna för redares och vissa andra personers skadeståndsansvar höjs. Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) ............ Förslag till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg .................................. Förslag till lag om ändring i ......................... Förslag till lag om ändring i lagen (2010:968) om 3 Ärendet och dess beredning ............................................................ 4 Skadeståndsansvar för oljeskador till sjöss ..................................... tillträde till bunkerkonventionen........................ De nya bestämmelsernas tillämpningsområde ................. Ansvariga personer och ansvarsförutsättningar................ Ansvarsgränserna för redare m.fl. ................................................... 7 Ekonomiska och andra konsekvenser ............................................. Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)........ Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg .................................. Förslaget till lag om ändring i ...................... Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:968) om Bilaga 1 internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom bunkerolja.................... Bilaga 2 Sammanfattning av promemorian Skadestånd för miljöfarliga sjötransporter (Ds 2012:14)............................... Bilaga 3 Lagförslagen i promemorian Skadestånd för miljöfarliga sjötransporter (Ds 2012:14)............................... Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna (Ds 2012:14).............. Bilaga 5 IMO:s resolution LEG.5(99) av om antagande av ändringar av begränsningsbeloppen i protokoll till konvention om begränsning av sjörättsligt skadeståndsansvar .................... Bilaga 6 Lagförslaget i promemorian Höjda gränser för redares Förteckning över remissinstanserna (promemorian Höjda gränser för redares m.fl. skadeståndsansvar)........... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ Regeringen föreslår att dels godkänner 1.2001 års internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom bunkerolja (avsnitt 4.3), 2.Internationella sjöfartsorganisationens resolution LEG.5(99) av om antagande av ändringar av begränsningsbeloppen protokoll till konvention om begränsning av sjörättsligt skadeståndsansvar (avsnitt 5), dels antar regeringens förslag till 3.lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 4.lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg, 5.lag om ändring i , 6.lag om ändring i lagen (2010:968) om ändring i . Regeringen har följande förslag till lagtext 2.1Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009) dels att 7 kap. 1 §, 9 kap. 5 §, 10 kap. 2, 12 och 19 §§, 19 kap. 1 §, 20 kap. 14 § samt 21 kap. 5 och 6 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas ett nytt kapitel, 10 a kap., tre nya paragrafer, 7 kap. 2 a §, 10 kap. 2 a och 13 a §§, samt närmast före 10 kap. 13 a § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Redaren är ansvarig för skada som befälhavaren, en medlem av besättningen eller en lots orsakar genom fel eller försummelse i tjänsten. Redaren är också ansvarig, om skada vållas av någon annan, när denne på redarens eller befälhavarens uppdrag utför arbete i fartygets tjänst. Skadestånd enligt första stycket Skadestånd enligt första stycket som redaren har betalat har han som redaren har betalat har rätt att kräva tillbaka av den som redaren rätt att kräva tillbaka av den som vållat skadan. Särskilda bestämmelser om an- Särskilda bestämmelser om an- svar och om inskränkning av en svar och om inskränkning av en redares ansvar finns i 9, 10 och redares ansvar finns i 910 a och Redarens skyldighet enligt 2 § att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller inte sådana anspråk på ersättning som omfatt- as av fartygsägarens motsvarande skyldighet enligt 10 a kap. 11 eller 1 Senaste lydelse 1995:1081. till ansvarsbegränsning föreligger, ska ansvarsbeloppen bestämmas på följande sätt. För fordringar med anledning av personskada som har tillfogats fartygets egna passagerare är ansvarsgränsen 175 000 särskilda dragningsrätter (SDR) multiplicerat med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra. anledning av personskada är an- anledning av personskada är an- svarsgränsen 2 miljoner SDR, om fartygets dräktighet inte överstiger om fartygets dräktighet inte över- Är dräktigheten högre, höjs stiger 2 000. re, höjs ansvarsgränsen 2 001 till 30 000 med 800 SDR, 2 001 till 30 000 med 1 208 SDR, 30 001 till 70 000 med 600 SDR, 30 001 till 70 000 med 906 SDR, 70 000 med 400 SDR. 70 000 med 604 SDR. För andra slag av fordringar För andra slag av fordringar samt fordringar som avses i 2, i samt fordringar som avses i 2, i den utsträckning de inte tillgodo- den utsträckning de inte till- ses med de belopp som anges där, godoses med de belopp som anges är ansvarsgränsen 1 miljon SDR, där, är ansvarsgränsen 1,51 miljon- er SDR, om fartygets dräktighet överstiger 2 000. inte överstiger 2 000. högre, höjs ansvarsgränsen heten högre, höjs ansvarsgränsen 2 001 till 30 000 med 400 SDR, 2 001 till 30 000 med 604 SDR, 30 001 till 70 000 med 300 SDR, 30 001 till 70 000 med 453 SDR, 70 000 med 200 SDR. 70 000 med 302 SDR. 4.Ansvarsgränserna i 13 gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot redaren, ägare av fartyg som inte är redare, den som i redarens ställe har hand om fartygets drift, fartygets befraktare, godsets avsändare samt mot någon som dessa svarar för. 5.Ansvarsgränserna för bärgare som inte utför bärgning från fartyg eller som uteslutande arbetar från det fartyg som bärgningen avser, ska motsvara de ansvarsgränser som gäller för fartyg med en dräktighet av 1 500. Ansvarsgränserna gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot en sådan bärgare och mot någon som bärgaren svarar för. 2 Senaste lydelse 2012:353. Vad som avses med fartygets dräktighet anges i 7 kap. 2 § fjärde Prop. 2012/13:81 stycket. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas på oljeskador, som har uppkommit i eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekono- miska zon och som har orsakats av ett fartyg, vilket konstruerats eller anpassats för att transportera olja som bulklast. I fråga om fartyg som kan transportera både olja och annan last skall bestämmelserna tillämpas endast när fartyget transporterar olja som bulklast samt under resor som följer på en sådan transport. I sistnämnda fall skall bestämmelserna dock inte tillämpas, om det visas att fartyget inte har några rester kvar ombord från transporten. Bestämmelserna tillämpas också på kostnader för förebyggande åtgärder som har vidtagits, oavsett var det har skett, för att förhindra eller begränsa oljeskador i eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekono- miska zon. Vad som i första stycket sägs om ekonomisk zon gäller även i fall en stat inte har fastställt en sådan zon i fråga om ett område utanför och angränsande till statens territorialvatten som i enlighet med folkrättens regler har bestämts av den staten och som inte sträcker sig längre ut än från de baslinjer varifrån statens territorialvatten mäts. I fråga om kapitlets tillämplighet på örlogsfartyg och vissa andra statsfartyg samt på fartyg som inte 3 Senaste lydelse 1995:1081. Detta kapitel tillämpas på olje- skador, som har uppkommit i eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekonomiska zon och som har orsakats av ett fartyg, vilket konstruerats eller anpassats för att transportera olja som bulklast. I fråga om fartyg som kan transportera både olja och annan last ska kapitlet tillämpas endast när fartyget transporterar olja som bulklast samt under resor som följer på en sådan transport. I sistnämnda fall ska kapitlet dock inte tillämpas, om det visas att fartyget inte har några rester kvar ombord från transporten. Kapitlet tillämpas också på kostnader för förebyggande åtgärder som har vidtagits, oavsett var det har skett, för att förhindra eller begränsa oljeskador i eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekono- miska zon. Vad som sägs i första stycket om ekonomisk zon gäller även i fall en stat inte har fastställt en sådan zon i fråga om ett område utanför och angränsande till statens territorialhav som i enlig- het med folkrättens regler har bestämts av den staten och som inte sträcker sig längre ut än från de baslinjer varifrån statens territorialhav mäts. I fråga om kapitlets tillämplighet på örlogsfartyg och vissa andra statsfartyg samt på fartyg som inte 2012/13:81 omfattas av bestämmelserna i första stycket gäller bestämmelser- na i 19 §. Ersättning för åtgärder med anledning av en oljeskada skall betalas enligt detta kapitel även om det finns skyldighet enligt lag eller annan författning att vidta åtgärderna. Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas även om andra regler om tillämplig lag skulle leda till annat. Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas inte i den utsträckning en sådan tillämpning skulle vara oförenlig med åtaganden enligt ett internationellt fördrag. omfattas av första stycket gäller 19 §. Ersättning för åtgärder med anledning av en oljeskada ska betalas enligt detta kapitel även om det finns skyldighet enligt lag eller annan författning att vidta åtgärderna. Kapitlet tillämpas även om andra regler om tillämplig lag skulle leda till annat. Kapitlet tillämpas inte i den ut- sträckning en sådan tillämpning skulle vara oförenlig med åtaganden enligt ett internationellt fördrag. I 10 a kap. finns särskilda be- stämmelser om ansvar för vissa bunkeroljeskador. Ägaren av ett svenskt fartyg, som transporterar olja som bulklast, skall ta och vidmakthålla försäkring eller ställa annan betryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt bestäm- melserna i detta kapitel eller mot- svarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvars- belopp som anges i 5 § första stycket. Staten har dock inte en sådan skyldighet. En försäkring eller säkerhet som avses i första stycket skall god- kännas av regeringen eller av den myndighet som regeringen be- stämmer. Har ägaren fullgjort sin skyldig- het enligt första stycket, skall den myndighet som regeringen be- stämmer utfärda ett certifikat som visar detta. För ett fartyg som ägs av svenska staten skall den myndighet som regeringen be- 4 Senaste lydelse 1995:1081. Ägaren av ett svenskt fartyg, som transporterar olja som bulklast, ska ha en för- säkring eller ställa en annan be- tryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konven- tionsstat intill det ansvarsbelopp som anges i 5 § första stycket. Staten har dock inte en sådan skyldighet. En försäkring eller säkerhet som avses i första stycket ska god- kännas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om ägaren uppfyller kraven enligt första stycket, ska den myn- dighet som regeringen bestämmer utfärda ett certifikat som visar detta. För ett fartyg som ägs av svenska staten ska den myndighet som regeringen bestämmer utfärda stämmer utfärda ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som anges i 5 § första stycket. Regeringen fastställer det for- mulär till certifikat som avses i tredje stycket. Certifikatet skall medföras ombord på fartyget. ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att statens ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som anges i 5 § första stycket. Certifikaten ska medföras ombord på fartyget. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för prövningen av ansökningar om certifikat. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i fråga om en oljeskada som orsakats av ett örlogsfartyg eller av ett annat fartyg som vid tiden för olyckan ägs eller brukas av en stat och som används ute- slutande för statsändamål. Har ett sådant fartyg orsakat en oljeskada i eller dess ekonomiska zon eller har förebyggande åtgärd- er vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i eller dess ekonomiska zon, ska dock bestämmelserna i 1 §, 2 § fjärde stycket och 35 §§ i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 9 och 21 kap. 5 § tillämp- as. Har ett fartyg som inte omfattas av bestämmelserna i 2 § första stycket orsakat en oljeskada i eller dess ekonomiska zon eller har förebyggande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en oljeskada i eller dess ekonomiska zon, tillämpas bestämmelserna i 1 §, 2 § fjärde och sjätte styckena och 5 Senaste lydelse 2012:353. Detta kapitel gäller inte i fråga om en oljeskada som orsakats av ett örlogsfartyg eller av ett annat fartyg som vid tiden för olyckan ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsända- mål. Har ett sådant fartyg orsakat en oljeskada i eller dess ekonomiska zon eller har före- byggande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i eller dess ekono- miska zon, ska dock 1 §, 2 § fjärde stycket och 35 §§ i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 9 och 21 kap. 5 § tillämpas. Har ett fartyg som inte omfattas av 2 § första stycket orsakat en oljeskada i eller dess ekonomiska zon eller har före- byggande åtgärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en olje- skada i eller dess ekono- miska zon, tillämpas 1 §, 2 § fjärde och sjätte styckena och 3 § i detta kapitel samt 19 kap. 1 § 2012/13:81 3 § i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 9 och 21 kap. 5 §. I fråga om ägarens rätt att begränsa sitt ansvar gäller i sådant fall bestämmelserna i 9 kap. första stycket 9 och 21 kap. 5 §. I fråga om ägarens rätt att begränsa sitt ansvar gäller i sådant fall 9 kap. Andra stycket gäller inte sådana oljeskador som omfattas av 10 a kap. 10 a kap. Om ansvar för vissa bunkeroljeskador I detta kapitel avses med smörjolja, som används eller är avsedd att användas för ett fartygs drift samt rester av sådan olja, som orsakats av förorening genom bunkerolja från ett fartyg och som fråga om försämring av miljön dock endast utebliven vinst samt kostnader för rimliga återställ- eller planeras, dels kostnader för förebyggande åtgärder och skada som orsakats av sådana åtgärder, olycka: sådan händelse eller serie av händelser med samma ur- sprung som orsakar en bunkerolje- skada eller framkallar ett allvar- hot om en sådan skada, förebyggande åtgärd: varje åt- gärd som varit skäligen påkallad för att förhindra eller begränsa en och som har vidtagits efter det att en olycka har inträffat, ägare av fartyg: den som är eller, om registrering inte har fråga om ett fartyg som ägs av en stat och brukas av ett bolag, vilket i den staten är registrerat som fartygets brukare, ska dock bolag- et anses som ägare, och konventionsstat: en stat som har tillträtt internationella konvention om ansvarighet för skada orsakad av förorening genom bunkerolja (bunkerkonven- tionen). Vid tillämpningen av detta kapi- tel ska med fartyg jämställas varje annan flytande anordning som används till sjöss. Vid tillämpningen av 79 §§, 14 § andra stycket och 15 § ska med fartygets ägare jämställas en redare som inte är ägare, en befraktare som hyr fartyget utan besättning och en annan person som i redarens ställe handhar fartygets drift. Detta kapitel tillämpas på bun- keroljeskador som har uppkommit i eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventions- stat eller dess ekonomiska zon. Kapitlet tillämpas också på kost- nader för förebyggande åtgärder som har vidtagits, oavsett var det har skett, för att förhindra eller begränsa bunkeroljeskador i eller dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekonomiska zon. Det sagda gäller inte om annat anges i 5 eller 6 §. Vad som sägs i första stycket om ekonomisk zon gäller även i fall en stat inte har fastställt en sådan zon i fråga om ett område utanför och angränsande till statens territori- alhav som i enlighet med folkrätt- ens regler har bestämts av den staten och som inte sträcker sig längre ut än från de baslinjer varifrån statens terri- torialhav mäts. Ersättning för åtgärder med anledning av en bunkeroljeskada ska betalas enligt detta kapitel även om det finns skyldighet enligt lag eller annan författning att vidta åtgärderna. Kapitlet tillämpas även om andra regler om tillämplig lag skulle leda till annat. Kapitlet tillämpas inte i den ut- sträckning en sådan tillämpning skulle vara oförenlig med åtaganden enligt ett internationellt fördrag. Detta kapitel gäller inte örlogs- fartyg eller andra fartyg som vid den aktuella tidpunkten ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål. Om ett sådant fartyg har orsakat en bunkeroljeskada i eller dess ekonomiska zon eller före- byggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i eller dess ekonomiska zon, ska dock 1 och 2 §§, 4 § första stycket och 79 §§ i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 9 och 21 kap. 5 § tillämpas. Detta kapitel gäller inte sådana bunkeroljeskador som omfattas av 10 kap. 2 § första stycket. Ansvaret för en bunkeroljeskada En bunkeroljeskada ska ersättas av fartygets ägare, oavsett om ägaren eller någon som denne svarar för är vållande till skadan. Om den olycka som orsakade skadan utgjordes av en serie av händelser, ska den som var ägare av fartyget vid den första av dessa händelser ersätta skadan. Ägaren är dock fri från ansvar om denne visar att skadan 1.orsakats av en krigshandling eller liknande handling under väp- nad konflikt, inbördeskrig eller uppror eller av en naturhändelse av osedvanlig karaktär, som inte kunnat undvikas och vars följder inte kunnat förhindras, 2.i sin helhet vållats av tredje man med avsikt att orsaka skada, eller 3.i sin helhet orsakats genom fel eller försummelse av en svensk eller utländsk myndighet vid full- görandet av skyldighet att svara för underhåll av fyrar eller andra hjälpmedel för navigering. Ett anspråk på ersättning för en bunkeroljeskada får göras gällan- de mot fartygets ägare endast med stöd av bestämmelserna i detta kapitel. Ett anspråk som avses i första stycket får göras gällande mot någon av följande personer endast om den mot vilken anspråket riktas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att en sådan skada sannolikt skulle uppkomma: a)anställda hos fartygets ägare, ställföreträdare för ägaren eller besättningsmedlemmar, b)en lots eller annan person som utför tjänster för fartyget utan att vara besättningsmedlem, c)en befraktare som inte jämställs med fartygets ägare enligt 2 §, d)en avsändare, avlastare, last- mottagare eller lastägare, e) den som utför bärgning med ägarens, redarens eller befälhav- arens samtycke eller på order av f) den som vidtar förebyggande g) anställda hos eller ställföre- trädare för personer som nämns i Det som har betalats i ersättning för en bunkeroljeskada får inte krävas åter av en person som avses i andra stycket a, b eller e g, om inte den som anspråket riktas mot har vållat skadan upp- såtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att en sådan skada sannolikt skulle uppkomma. I fråga om rätten för fartygets ägare att begränsa sitt ansvar av en fordran på ersättning för en 19 kap. 1 §. Ägaren av ett svenskt fartyg, med en dräktighet som är högre än 1 000, ska ha en försäkring eller ställa annan betryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt be- stämmelserna i detta kapitel eller ansvarsbelopp som anges i 9 kap. Staten har dock inte en sådan skyldighet. En försäkring eller säkerhet som avses i första stycket ska godkän- nas av den myndighet som rege- ringen bestämmer. Om ägaren uppfyller kraven enligt första stycket, ska den myndighet som regeringen be- stämmer utfärda ett certifikat som visar detta. För ett fartyg som ägs av svenska staten ska den myndig- het som regeringen bestämmer ut- färda ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att statens ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som anges i 9 kap. 5 §. Certifikaten ska medföras om- bord på fartyget. Försäkringsskyldighet för utländska fartyg För ett utländskt fartyg som anlöper eller lämnar en svensk hamn eller en tilläggsplats på svenskt sjöterritorium och har en dräktighet som är högre än 1 000 ska det finnas en försäkring eller en annan betryggande säkerhet som täcker ägarens ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvarsbelopp som anges i 9 kap. 5 §. Skyldigheten gäller dock inte för ett fartyg som ägs av en främ- mande stat. Ombord på fartyget ska det medföras ett certifikat som visar att det finns en sådan försäkring eller annan betryggande säkerhet som avses i första stycket. I fråga om ett fartyg som inte är registrerat i någon konventionsstat får certifikat utfärdas av den myndighet som regeringen be- stämmer. Om fartyget ägs av en främmande konventionsstat, ska det ombord på fartyget medföras ett certifikat som visar att fartyget ägs av den staten och att statens ansvar är täckt intill det an- 9 kap. 5 §. Regeringen eller den myndighet för prövningen av ansökningar om En försäkring som avses i 11 eller 12 § ska för den som är be- rättigad till ersättning medföra rätt att få ut ersättningen direkt av försäkringsgivaren. Försäkringsgivaren är dock fri från ansvar, om fartygets ägare är fri från ansvar eller om denne själv har vållat skadan uppsåt- ligen. Försäkringsgivarens ansvar ska inte i något fall överstiga det ansvarsbelopp som gäller enligt 9 kap. 5 §. Försäkringsgivaren kan inte för att befria sig från sitt ansvar, i vidare utsträckning än som följer av andra stycket, mot någon annan än fartygets ägare åberopa om- ständigheter som hade kunnat åbe- ropas mot ägaren. Om försäkringsgivaren inte har gjort något annat förbehåll, gäller försäkringen för fartygets ägare mot dennes ansvar enligt bestäm- melserna i detta kapitel eller mot- svarande lagstiftning i en annan konventionsstat.