prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — För att stimulera utvecklingen av vårdval också inom den specialiserade hälso- och sjukvården har regeringen avsatt medel –2014 till insatser, både nationellt och i landstingen, för att fortsätta stärka patientens ställning genom ett utvecklat vårdval. En nationell vårdvalssamordnare har dessutom tillsatts för att stimulera till en positiv vårdvalsutveckling. En viktig del i samordnarens uppdrag är att bidra till att vårdvalssystem utvecklas i den öppna specialiserade vården och till att sammanhållna vårdkedjor utvecklas över gränserna mellan olika vårdnivåer och huvudmän, t.ex. mellan primärvård, specialistvård och äldreomsorg. Regeringens vårdvalssatsning har inneburit att flera landsting har infört eller börjat utveckla vårdval inom den specialiserade hälso- och sjukvården. Hur många och vilka områden som omfattas varierar mellan landstingen. hade sju landsting infört vårdvalssystem i den specialiserade vården. Flest vårdvalssystem 2012 fanns i , där vårdval hade införts inom 25 områden. I ytterligare åtta landsting har beslut fattats om att införa vårdval i den specialiserade vården . Utredningar av ytterligare vårdvalssystem för den specialiserade vården pågår i en majoritet av landstingen. Patientrörlighet inom Europeiska unionen har genom propositionen Patientrörlighet i EU – förslag till ny lagstiftning (prop. 2012/13:150, bet. 2012/13:SoU23, rskr. 2012/13:269) genomfört det s.k. patientrörlighetsdirektivet. Patientrörlighetsdirektivet syftar till att göra det lättare för EU-medborgare att få tillgång till säker gränsöverskridande hälso- och sjukvård av god kvalitet. Rätten att välja vårdgivare över medlemsstatsgränserna och söka ersättning för denna utlandsvård från sitt bosättningsland är väl förankrad i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Den grundar sig i rätten till fri rörlighet för tjänster och individer och kan ses som ett led i utvecklingen mot större valmöjligheter för patienterna. Den nya lagstiftningen träder i kraft . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 4.4.2Nya typer av vårdgivare och tjänster Främjande av innovationer och entreprenörskap Förutom att det finns flera vårdgivare att välja mellan är det också av betydelse att det finns ett varierat utbud av utförare att välja mellan, vilket förutsätter att det finns en mångfald av vårdgivare i form av privata eller ideella organisationer och vårdgivare i landstingens egen regi. Det förutsätter i sin tur att det finns utrymme för innovation och entreprenörskap. En följd av vårdvalsreformen är att antalet vårdcentraler, särskilt privatdrivna vårdcentraler, har ökat och fortsätter att öka. Andelen privata vårdcentraler uppgår till . Tillgängligheten och servicen har inte bara ökat genom fler vårdcentraler utan också genom längre och mer anpassade öppettider, jourtider etc. Stöd till utveckling av ersättningssystem och vårdepisodsersättningssystem En avgörande faktor för effekterna av vårdval är ersättningssystemens utformning. Få av dagens ersättningssystem premierar en sammanhängande vård. har regeringens nationella vårdvalssamordnare därför initierat två utvecklingsprojekt kring ersättningssystem. Syftet med projekten är att åstadkomma ökad kvalitet för patienterna och minskade kostnader för vården genom bättre fungerande ersättningssystem. I det ena av projekten deltar tio landsting i ett samarbete som syftar till att utveckla och implementera nya ersättningssystem, som stödjer ett omhändertagande av grupper med stora vårdbehov i samarbete mellan primärvård och specialiserad vård. Alla deltagande landsting i projektet har etablerat egna strategier för att göra vården mer sammanhållen för dessa grupper och för att minska återinskrivningarna. Arbetet har bl.a. lett fram till att landstingen har ändrat sitt sätt att ersätta vårdgivarna. kommer dessutom sju landsting att ingå i ett samverkansprojekt för att gemensamt utveckla s.k. vårdepisodsersättningssystem på nya områden. Med detta avses ersättningssystem som ger vårdgivare ersättning för en hel vårdprocess, inklusive ett ekonomiskt ansvar för komplikationer och med delar av ersättningen kopplade till utfallet för patienten. För att skapa ökade förutsättningar för innovation, entreprenörskap och ökad mångfald har regeringen tagit initiativ till ett flertal insatser. har bl.a. fått i uppdrag att utarbeta och genomföra en pilotsatsning med s.k. utvecklingscheckar för att främja tillkomst av innovationer inom vård och omsorg. Utvecklingscheckarna ska kunna användas av mottagaren för finansiering av externa kostnader för utveckling, rådgivning eller kommersialisering av innovativa idéer eller lösningar. Uppdraget löper –2013. och har även haft i uppdrag att genomföra informations- och kunskapshöjande insatser som främjar entreprenörskap i vård- och omsorgsutbildningar –2012. Studerande och läkare har fått kunskaper om vilka möjligheter det finns att bedriva verksamheter inom vård- och omsorgssektorn i egen regi, hur man går tillväga för att utveckla en verksamhet och vilka möjliga karriärvägar det finns inom branschen. Regeringen har vidare avsatt särskilda forskningsmedel för att stärka vårdforskningens koppling till vård- och omsorgsverksamheternas behov och till innovativ praktiknära forskning. 4.4.3Patienter värdesätter valfrihet och gör aktiva val Patienter uppfattar att valfrihet i vården har ett positivt värde och en majoritet av patienterna vill själva välja vårdgivare inom primärvården, enligt Myndigheten för vårdanalys rapport av valfrihet inom hälso- och sjukvård (2012). Myndigheten slår fast att en förutsättning för att ett vårdvalssystem ska leda till önskade effekter är att invånarna känner till att de har möjlighet att välja och att de har tillräcklig information om alternativen. Av den uppföljning av vårdvalsreformen i primärvården som genomförts på regeringens initiativ framgår det också att kännedomen om reformen är mycket stor i befolkningen. Regionala variationer finns dock, men även där kännedomen är som lägst känner av befolkningen till möjligheten att välja. I vissa landsting känner av de tillfrågade till möjligheten att välja vårdcentral. tycker sig dessutom ha gjort ett aktivt val av vårdcentral. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 patienter som gör aktiva val är generellt mer nöjda med vården. Det är angeläget att medborgare och patienter får ändamålsenligt stöd i att välja vårdgivare. Myndigheten för vårdanalys har i en studie (Vad vill patienten veta för att välja?) pekat på att allmänheten hittar merparten av den eftersökta vårdvalsinformationen, men att det också finns en viss efterfrågan på information som inte är tillgänglig . Enligt uppföljningen av vårdvalsreformen i primärvården anser knappt två av tre att de haft tillräckligt med information för att kunna göra ett aktivt val av vårdcentral. Mot bakgrund av detta har Kommuner och Landsting (SKL) fått medel till att utveckla en vårdvalsfunktion på som ska innehålla information om både primärvården och den specialiserade hälso- och sjukvården. I det här arbetet ingår att se över vilken information medborgare och patienter efterfrågar, hur de önskar få den presenterad och vilket ytterligare stöd de anser sig behöva för att kunna göra informerade val. Vårdvalsfunktionen ska vara utvecklad och samtliga landsting ska ha erbjudits att ansluta sig . 4.4.4Patientens ställning i vården Regeringen har under genom ändrad lagstiftning och satsningar inom ramen för olika överenskommelser med landstingen tagit initiativ till viktiga reformer som bidragit till att stärka patientens ställning, t.ex. genom att införa vårdval inom primärvården och Kömiljarden. Detta arbete har gett resultat. Myndigheten för vårdanalys har presenterat en studie av hur patientcentrerad svensk hälso- och sjukvård är som visar att svensk hälso- och sjukvård har tagit flera steg för att utveckla och förbättra informations- och utbildningsinsatser riktade till patienterna. Studien visar dock på det fortfarande finns vissa brister, som t.ex. att patienterna inte tillräckligt känner till och informeras om vad lagstiftningen innebär. För att ytterligare stärka patientens ställning beslutade regeringen att tillsätta en utredning med uppdrag att bl.a. föreslå hur patientens valmöjligheter i vården ytterligare kan förbättras, t.ex. genom vårdval över länsgränser, samt lämna förslag till en ny patientlag där bestämmelser med betydelse för patientens ställning samlas. I delbetänkandet Patientlag (SOU 2013:2) föreslår utredningen att det ska införas en patientlag där bestämmelser från hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), som tydliggör patienters möjligheter till inflytande i hälso- och sjukvården eller har direkt betydelse för vårdens utformning, samlas. Patientlagen innehåller även bestämmelser om information, delaktighet, tillgänglighet och val av utförare. överlämnade utredningen sitt slutbetänkande Ansvarsfull hälso- och sjukvård (SOU 2013:44) till regeringen. E-tjänster nära medborgare och patienter För de allra flesta är det självklart att ha elektronisk tillgång till personlig vårdinformation på samma sätt som man har tillgång till uppgifter om sin egen ekonomi och hanterar ärenden med myndigheter. För att möta denna utveckling har regeringen genom påbörjat arbetet med att ta fram den tekniska grunden för en nationell tjänst som ska ge den enskilde möjlighet att digitalt lagra sin egen hälso- och vårdinformation. Tjänsten kommer att kallas HälsaFörMig. Utgångspunkten i arbetet är att enskilda personer via HälsaFörMig ska ges möjlighet att, i den mån uppgifterna får lämnas ut, hämta information både från vårdgivare som han eller hon har besökt eller behandlats hos och från myndigheter, som har uppgifter som berör den egna hälsan av värde för den enskilde. Den enskilde ska vidare inom ramen för HälsaFörMig ha möjlighet att föra in egen information så att han eller hon kan dokumentera och följa sin hälsoutveckling. Den enskilde ska ha möjlighet att själv besluta vilken information som man vill dela med andra personer, t.ex. en nära anhörig. Informationen ska kunna lagras under den enskildes livstid och grundprincipen är att denne äger all information som lagras inom ramen för tjänsten. Utvecklingsarbete kring HälsaFörMig sker med planerad lansering . Dagmaröverenskommelse enades regeringen och SKL om att invånare ska erbjudas hälsofrämjande tjänster som stödjer den enskildes möjlighet att själv kunna dokumentera och 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 aktivt följa sin hälsosituation. Enligt överenskommelsen kommer regeringen och SKL gemensamt att prioritera arbetet med att utveckla den nationella tjänst, som ska göra det möjligt för den enskilde att digitalt lagra sin egen hälso- och vårdinformation. Staten ansvarar för en säker infrastruktur för lagring av information samt tillgång till egen patientöversikt och läkemedelsinformation. SKL ansvarar för framtagandet och utvecklingen av de tjänster som bygger på landstingens verksamheter och för att säkra att dessa tjänster kan kopplas mot den nationella tjänsten. och i samverkan (CeHis) – som har i uppdrag att koordinera landstingens samarbete för att utveckla och införa gemensamma e-hälsotjänster, teknisk infrastruktur samt gemensamma regelverk och standarder – har ingått ett avtal där de riktlinjer som dragits upp i Dagmaröverenskommelsen förtydligats och fastställts. lämnade promemorian Patientens tillgång till sin journal. I promemorian analyserades utifrån olika perspektiv vissa frågeställningar kring tjänster av den typ som HälsaFörMig avses bli. Det finns ett antal e-hälsotjänster för patienter, närstående och hälsointresserade som är tillgängliga dygnet runt. Ett exempel är webbplatsen , som har information och tjänster inom hälsa, sjukvård och tandvård för allmänheten. Regeringen har på olika sätt bidragit till att stödja uppbyggnaden av tjänsten, bl.a. genom Dagmaröverenskommelserna. genomfördes bl.a. en kampanj för att öka kännedomen om den särskilda avdelning på 1177 som berör cancer (/cancer). , the International som genomförts av , menar att patienters medverkan och inflytande över vården behöver förbättras. Det saknas enhetliga system för överföring av information mellan olika vårdenheter vilket försvårar kommunikationen mellan patient och vårdgivare. Patienterna uppfattas inte som experter på sin egen sjukdom och det finns ett motstånd mot att involvera patienten i vården. Bara två av tio personer med kronisk sjukdom i anser sig delaktiga i vården. Regeringen genomför flera insatser när det gäller tillgänglighet, valfrihet och delaktighet som bidrar till en bättre vård för personer med långvarig sjukdom. Regeringens satsning på en nationell tjänst som gör det möjligt för individen att digitalt lagra sin egen hälso- och vårdinformation, vilket bl.a. ska underlätta kontakterna med vården och möjligheterna att följa upp och förbättra den egna hälsan, är av särskild betydelse för personer med kronisk sjukdom. har regeringen också tagit initiativ till en särskild satsning på kvalitetsregister för kroniska sjukdomar. Inom ramen för satsningen har bl.a. fått i uppdrag att identifiera och föreslå generella mätinstrument och indikatorer för patientrapporterade utfall för kroniska sjukdomar. Måtten ska kunna användas för att samla information om patienternas upplevelse av sitt hälsotillstånd inom ramen för kvalitetsregister. 4.5Resultatredovisning – kunskapsbaserad vård har mycket goda resultat vad gäller överlevnaden i de stora folksjukdomarna såsom 4.4.5Vård av god kvalitet för personer cancer och hjärt- och kärlsjukdom. Svensk sjuk- med kronisk eller långvarig sjukdom vård står sig, i dessa avseenden, väl vid en inter- Allt fler personer lever med långvarig eller kronisk sjukdom vilket ofta medför långvarig kontakt med vården. Kostnaderna för samhället och den enskilde är höga. Kommuner och Landsting redovisar i rapporten jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet – Jämförelser mellan landsting (2012) att det finns stora skillnader i vården när det gäller långvarig eller kronisk sjukdom. En stor del av förklaringen ligger i att hälso- och sjukvården har blivit alltmer kunskapsbaserad. Det har bl.a. åstadkommits genom den statliga styrningen, som är inriktad på att stödja insatser som baseras på evidens och beprövad erfarenhet. Den statliga kunskapsstyrningen utformas bl.a. i form av nationella riktlinjer, vägledningar, föreskrifter och öppna jämförelser. Huvudmännen och vårdgivarna är en del av kunskapsstyrningen och ansvarar för implemen- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 teringen av ny kunskap och utmönstringen av ineffektiva metoder. Diagram 4.5 Andel strokepatienter som vårdats på strokeenhet, 2002–2011 Källa: Riks-Stroke, det för stroke. Diagram 4.6 Andel döda efter sjukhusvårdad hjärtinfarkt, åldersgruppen , 2002–2011 Källa: (och ). Anm.: Åldersstandardiserade data. I diagram 4.5 visas andelen strokepatienter som vårdats på strokeenhet – 2011. Vård på strokeenhet är en insats som ökar överlevnaden, minskar komplikationerna och som är prioriterad i de nationella riktlinjerna. Utvecklingen har varit positiv för både män och kvinnor. I diagram 4.6 visas andelen personer som –2011 dött efter att ha vårdats på sjukhus för hjärtinfarkt. Utvecklingen är positiv, mycket till följd av förbättrade behandlingsmetoder. Inga skillnader mellan män och kvinnor kan iakttas. Nationella riktlinjer är viktiga verktyg för en kunskapsbaserad vård. tagit fram nationella riktlinjer för flertalet av de stora folksjukdomarna, t.ex. diabetes, stroke, hjärtsjukvård och vissa cancerformer. Inom dessa områden minskar variationer i praxis som det sker en positiv utveckling av resultaten. Riktlinjer och kunskapsstöd tas fram inom allt fler områden tog fram ett nationellt kunskapsstöd för god palliativ vård. Stödet omfattar nationella riktlinjer och annan vägledning för den palliativa vården med syfte att bl.a. ge stöd för regionala och lokala vårdprogram. Även definitioner av termer inom området, nationella indikatorer och en vägledning för hur olika aktörer kan samverka ingår. har utvärderat och uppdaterat de nationella riktlinjerna för bröst-, prostata-, tjocktarms- och ändtarmscancervård. I samband med detta tillämpades även en modell för att fastställa målnivåer för indikatorer i de nationella riktlinjer som tagits fram inom cancervården. fortsatte också sitt påbörjade arbete med en modell för att bedöma, införa och följa upp nationella screeningprogram (se även avsnitt 4.8.4). Vidare har genomfört en uppdatering av nationella riktlinjer och indikatorer av tandvård samt en öppen jämförelse och utvärdering av tandvården utifrån tidigare framtagna indikatorer. har utvärderat sjukvården för personer med depression, ångest eller schizofreni utifrån de nationella riktlinjerna. revideras även riktlinjerna för missbruksvård och för vård vid astma och kroniskt obstruktiv lungsjukdom. Regeringen har också avsatt särskilda medel för att stödja implementeringen av riktlinjerna för sjukdomsförebyggande metoder. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Flera myndigheter samarbetar kring Överenskommelse om en mer kunskapsbaserad Kunskapsstyrning handlar om att utveckla, sprida och tillämpa bästa tillgängliga kunskap för att göra bästa möjliga nytta för brukare och patienter. Flera myndigheter inom hälso- och sjukvårdssektorn har intensifierat sitt arbete med kunskapsstyrning. bildades den nationella samverkansgruppen för kunskapsstyrning (NSK). I NSK samarbetar flera aktörer i urvalet av vårdområden för kunskapsunderlag. Gruppen samarbetar också för att sprida och införa nya kunskapsunderlag. I NSK ingår , landstingen och sjukvårdsregionerna, Kommuner och Landsting (SKL) samt , Statens berednings för medicinsk utvärdering (SBU), (), och . De sex sjukvårdsregionerna planerar att etablera nationella programråd i syfte att vidareutveckla och öka samverkan inom kunskapsstyrningen av hälso- och sjukvården. Det kan t.ex. handla om att utveckla nationella vårdprogram, baserade på bästa tillgängliga kunskap, för att utjämna skillnader i praxis såväl regionalt som över landet. Den nationella funktionen för sällsynta diagnoser har intensifierat sitt arbete Sällsynta diagnoser definieras som sjukdomar eller skador som finns hos högst 100 personer per miljon invånare och som leder till en omfattande funktionsnedsättning. har arbetet fortsatt med den nationella funktion för sällsynta diagnoser som på regeringens uppdrag inrättades av 2012. Syftet med funktionen, som ansvarar för, är att den ska underlätta för personer med en sällsynt diagnos i samhället och öka kunskapen hos olika samhällsinstanser. har också på regeringens uppdrag tagit fram ett underlag till en nationell strategi på området. Inom ramen för överenskommelsen om vissa utvecklingsområden inom hälso- och sjukvården har staten och SKL enats om insatser som syftar till att hälso- och sjukvården ska bli mer kunskapsbaserad och att resultaten ska bli mer transparenta och jämförbara som patientnyttan stärks. Landstingen genomförde 2012 en kartläggning av sina respektive strukturer för kunskapsstyrning som ger en beskrivning av nuvarande organisation, samverkan, styrkor och svagheter. Kartläggningen har legat till grund arbete som dels fokuserat på att identifiera faktorer som bidrar till en lyckad implementering av kunskapsunderlag, dels på att utveckla verktyg för att systematisera och sprida sådan kunskap som har genererats i vården. etablerades det första nationella programrådet för diabetes som syftar till att samverka nationellt för en mer jämlik och kunskapsbaserad diabetesvård. fokuserades arbetet på att identifiera, prioritera och ge förslag på förbättringsområden vilka man sedan arbetar vidare med . Arbetet med utvärdering av vårdens metoder utvecklas vidare SBU bidrar i hög utsträckning till statens kunskapsstyrningsarbete. På regeringens uppdrag har SBU publicerat ett flertal underlag som ger en samlad bild av den aktuella kunskapen inom ett antal områden, däribland akutsjukvård för multisjuka äldre, internetbaserad psykologisk behandling vid ångest och depression, mat vid fetma samt diagnostik och behandling av ADHD och autism. SBU har även haft regeringens uppdrag att se över och utveckla nätverket för vetenskaplig utvärdering av vårdens metoder, det s.k. . Myndigheten har också arbetat med att ta fram kunskapsunderlag om utmönstring av vårdmetoder, eftersom arbetet med att mönstra ut metoder med ingen eller mycket begränsad effekt, med osäker evidens eller som innebär risker för patienter måste intensifieras i takt med att nya och mer effektiva metoder införs i vården. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Förstudie om ett nationellt hälsobibliotek Regeringen gav SBU i uppdrag att föreslå hur ett webbaserat nationellt hälsobibliotek som är tillgängligt för hela hälso- och sjukvården, tandvården och den kommunala vården och omsorgen skulle kunna inrättas. Uppdraget redovisades genom förstudien för ett nationellt hälsobibliotek. Av rapporten framgår att ett hälsobiblioteks viktigaste funktion skulle vara att samla, strukturera och förmedla praktiskt användbar och enkelt sökbar vetenskapligt grundad kunskap på ett ställe på webben. SBU bedömer att ett hälsobibliotek kan bidra till att förbättra beslut som rör vård och omsorg genom att ge berörda enkel och snabb tillgång till vederhäftiga och användbara kunskapsunderlag. Enligt SBU skulle hälsobiblioteket innebära nytta för vården, patienter, närstående och allmänheten samt för utbildning och forskning. Riktlinjer ses över för att förstärka arbetet för jämlik vård I regeringens strategi för en god och mer jämlik vård 2012–2016 beskrivs att det finns stora utmaningar inom områdena cancervård, vård vid hjärt- och kärlsjukdom, vård vid psykisk ohälsa, missbruksvård samt tandvård. För samtliga dessa vårdområden finns nationella riktlinjer. Enligt visar utvärderingar generellt på förbättrade och i många fall goda resultat i vården där nationella riktlinjer används. Regeringen har därför gett i uppdrag att se över de nationella riktlinjerna för dessa områden ur ett jämlikhetsperspektiv och vid behov uppdatera dessa. Uppdraget ska redovisas . Regeringens bedömning är att ett stärkt perspektiv på jämlik vård i de nationella riktlinjerna kan få goda effekter när det gäller att minska ojämlikhet i vården inom dessa vårdområden. ordna landstingens resurser för att kunna tillgodose de behov som finns på nationell nivå. Regeringen har därför uppdragit åt att utarbeta ett planeringsunderlag för traumavård inom hälso- och sjukvården. Planeringsunderlaget ska stödja landstingens arbete med att upprätta planer och bygga upp en beredskap för att kunna omhänderta ett större antal svårt skadade vid en allvarlig händelse i . I uppdraget ingår att kartlägga landstingens förmåga till traumavård och vilka förutsättningar som finns för samverkan mellan landstingen och på nationell nivå. I uppdraget ingår också att beskriva strategiska vägval bl.a. för att kunna möta framtida krav på medicinsk kompetens. Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av de senaste årens snabba utveckling mot ett ökat internationellt samarbete inom civil krisberedskapshantering har behov funnits att se över rättsliga frågeställningar som aktualiseras vid internationella katastrofmedicinska insatser. har utarbetat promemorian Om katastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands m.m. (Ds 2013:7). I promemorian förslås bl.a. en utvidgning av den personkrets som kan komma att beröras av katastrofmedicinska insatser utomlands. Vidare föreslås att tecknar avtal med lämpligt landsting avseende huvudmannaskapet och vårdgivaransvaret för sådana hälso- och sjukvårdsinsatser som ges utomlands. Promemorian innehåller också slutsatser och klarlägganden inom ett antal områden av betydelse för katastrofmedicinska insatser. Det handlar bl.a. om jurisdiktionsfrågor, om rättsligt skydd av personal, om tillsyn och om ersättning för vård- och läkemedelsskada. Promemorian har remissbehandlats och bereds inom . Planeringsunderlag tas fram för traumavård vid Frågeställningar kring organdonation och