prop · H1031d8 · 2013-09-18 00:00:00 — Sammantaget kan konstateras att Försvarsmaktens arbete med interimsavtal och rekrytering under 2010-2013 inte har lett till de resultat som förväntats utifrån Försvarsmaktens tidigare planer och underlag. De cirka 1 600 personer som hade rekryterats vid utgången av 2012 kan jämföras med målsättningen om cirka 2 500 personer. Försvarsmakten anger flera skäl till underskridandet. Myndigheten anger bl.a. svårigheten att kommunicera det nya regelverket till individer och berörda arbetsgivare samt att myndigheten avsevärt underskattat tiden för anställningsprocessen och flexibiliteten i denna vad gäller att erbjuda testtillfällen efter 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 Vidare har ett stort antal av de tidigare värnpliktiga som tecknat interimsavtal visast sig inte uppfylla Försvarsmaktens krav i aktuella befattningar då de testats för anställning. Försvarsmakten avser utnyttja det intresse som finns, genom att erbjuda de individer som inte uppfyller aktuell kravprofil för en GSS/T- anställning andra möjligheter, t.ex. inom Hemvärnet. Efter dessa åtgärder bedömer Försvarsmakten möjligheterna till fortsatt rekrytering från denna grupp, och från andra tidigare värnpliktiga, som i stort sett uttömda, vilket ökar vikten av en fungerande rekrytering från den grundläggande militära utbildningen (GMU). Tillväxten av GSS/T relativt Försvarsmaktens planering och målbild 2019 Den höga siffran för aktuellt läge avser personal med s.k. interimsavtal, medan motsvarande avser anställning med stöd av den nya lagen. Personal inom hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna Uppfyllnaden av hemvärn med nationella skyddsstyrkor ligger något före plan, då något större andel än förväntat av tidigare hemvärnspersonal tecknat nya avtal med Försvarsmakten. Försvarsmakten har dock anmält osäkerhet om nivåerna kan upprätthållas framöver. Försvarsmaktens planering innebär att hemvärnet med nationella skyddsstyrkor avses bemannas med dels personal som rekryterats 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 med hemvärnsavtal för gruppbefäl och soldater (benämnt HAGS), dels personal som rekryterats med hjälp av de frivilliga försvarsorganisationerna, samt dels cirka 300 reservofficerare. I Försvarsmaktens årsredovisningar och budgetunderlag från senare år har dessa grupper redovisats på delvis olika sätt. Hur hemvärn med nationella skyddsstyrkor årsvis ska utvecklas till att omfatta 22 000 personer samt behov av personal rekryterad med hjälp av de frivilliga försvarsorganisationerna redovisades först i Försvarsmaktens budgetunderlag . I hemvärnets organisation före den nya politiska inriktningen uppfyllde endast en mindre del av antalet hemvärnsmän kontraktens krav i fråga om tjänstgöring. avtal har omvandlats till nya hemvärnsavtal med tydligare och ökade krav på tjänstgöring. Denna faktor kan i huvudsak förklara minskningen i personalvolym i hemvärnet åren 2009-2011. Regeringen bedömer att hemvärn med nationella skyddsstyrkor i stort utvecklas i enlighet med Försvarsmaktens planering. Enligt myndigheten kvarstår dock en viss osäkerhet i fråga om möjligheterna att upprätthålla personalvolymen, särskilt i fråga om direktrekrytering till hemvärnet från grundläggande militär utbildning. Vidare är det av stor betydelse vilken avtalsuppfyllnad som kommer att nås framöver. Regeringen fortsätter följa resultaten i fråga om hemvärnets rekrytering, i syfte att kunna ta ställning till behov av eventuella åtgärder. 2.4Försvarsmakten som arbetsgivare, sociala villkor, arbetsgivarrelationer m.m. Regeringen anförde i propositionen Ett användbart försvar bl.a. följande om Försvarsmakten som arbetsgivare m.m. (prop. 2008/09:140 s. 72 ff.). Regeringens krav på insatsorganisationen och Försvarsmaktens långsiktiga verksamhet förutsätter ett kontinuerligt inflöde av kvinnor och män som vill arbeta och verka i myndigheten. Därför måste rekryteringskraften, dvs. förmågan att i konkurrens med andra arbetsgivare attrahera och behålla personal, ställas i förgrunden när det nya personalförsörjningssystemet utformas. För att stärka personalförsörjningen av Försvarsmakten måste ansträngningar göras för att både män och kvinnor ska utgöra en självklar bas vid rekrytering av personal. Förmågan att rekrytera och behålla soldater och sjömän anställningstiden ut bör vara en central utgångspunkt för utformningen av det framtida försvaret. Regeringen ser Försvarsmaktens möjlighet att erbjuda kvalificerad övningsverksamhet som en central del i denna förmåga. 2011/12:115 redovisade regeringen – förutom förslag till en ny lag om vissa försvarsmaktsanställningar – sin bedömning i en rad närliggande frågor med koppling till soldatanställningar inom Försvarsmakten. uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att redovisa sina överväganden och åtgärder med anledning av dessa bedömningar (Fö2012/1213/MFI, nr 5). redovisade Försvarsmakten uppdraget, som gällde rekrytering och information, vissa arbetsgivarfrågor samt civilt meritvärde. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten redan genomfört eller planerar att genomföra de åtgärder regeringen redovisade i propositionen. Det gäller bl.a. följande: -att tillsammans med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap utarbeta material om försvaret och krisberedskapen för skolundervisningen, -att utarbeta former för en kontinuerlig dialog med den nya personalkategorin gruppbefäl, soldater och sjömän, -att inrätta en särskild funktion vid Högkvarteret för arbetsgivarrelationer, -att inrätta s.k. försvarsmaktsråd på flera orter över hela landet, -att inrätta en funktion för meritbedömning och certifiering, -att utveckla det civila meritvärdet, och -att möjliggöra för lämpliga gruppbefäl, soldater och sjömän att utbilda sig till specialistofficer. I fråga om att inrätta en grupp med avtalsparterna om sociala villkor för gruppbefäl, soldater och sjömän menar myndigheten att detta i första hand bör hanteras inom ramen för det befintliga samverkansavtalet mellan Försvarsmakten och arbetstagarorganisationerna. Härutöver redovisar Försvarsmakten att beslutat föreskrifter om studieuppehåll, anstånd m.m. för kategorin gruppbefäl, soldater och sjömän. I årsredovisningen redovisar Försvarsmakten bedömningen att det är nödvändigt att kontinuerligt tjänstgörande soldater och sjömän får stöd med boendet för att skapa förutsättningar för att kunna genomföra det nya personalförsörjningssystemet är. Det gäller både som tillfälligt boende på logement och därefter på vissa orter får stöd med s.k. övergångsboende. Tanken med övergångsboende är att den enskilde ska hitta en egen bostad på bostadsmarknaden. På flera garnisonsorter – inte minst i storstadsområdena – finns utmaningar i fråga om soldaternas bostadssituation. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten, liksom andra arbetsgivare, i princip saknar en skyldighet att tillhandahålla bostäder för sina anställda. utgör tillgången på lämpliga bostäder en betydelsefull faktor i när det gäller att rekrytera och behålla tidsbegränsat anställda soldater inom försvaret, och därigenom för att säkerställa försvarsreformen. 2011/12:115 underströk regeringen att det militära försvaret rör hela samhället och alla invånare. Personalförsörjningssystemet blir därför en fråga för hela samhället och berör således även andra delar av samhället än försvaret. För att säkerställa tillgången till bostäder för tidsbegränsat anställda soldater krävs åtgärder från och samverkan mellan flera olika aktörer på både lokal och regional nivå, till exempel kommuner, allmännyttiga bostadsbolag eller bostadsstiftelser. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 att anpassa myndighetens personalförsörjning och personalstruktur till de krav som följer av den försvarspolitiska inriktningen. Försvarsmaktens kompetensförsörjning avseende officerare, specialistofficerare och reservofficerare bör ytterligare utvecklas och anpassas för att kompetensförsörjningen bättre ska svara mot dagens och framtidens krav på Försvarsmaktens verksamhet. 3.1Införande av ett nytt befälssystem Det är ett myndighetsansvar att inom ramen för den arbetsgivarpolitiska delegeringen kontinuerligt anpassa antalet anställda till verksamhetens behov, att främst lägga insatsorganisationens behov till grund för personalförsörjningen och att vidta de åtgärder som är möjliga för att förbättra personalstrukturen. Regeringen anförde i propositionen Ett användbart försvar bl.a. följande om officersförsörjningen m.m. (prop. 2008/09:140 s. 81). Den inledda övergången till ett tvåbefälssystem, bestående av officerare och specialistofficerare, är av stor betydelse för att öka effektiviteten i personalförsörjningen av officerare. Med införandet av specialistofficerare skapas ett system där en individ kan verka och utveckla djup fackkompetens inom ett verksamhetsområde . Vidare anförde regeringen att det är av vikt för att åstadkomma en kostnadseffektiv personalstruktur att väga balansen mellan antalet officerare, specialistofficerare, civila och soldater. När reformarbetet är genomfört bör flertalet officerare vara specialistofficerare. Regeringen anser att den omstrukturering av officerskåren som Försvarsmakten genomfört 2010-2013 har inneburit betydelsefulla steg för I diagrammen nedan redovisas hur Försvarsmaktens personalvolymer för de olika officerskategorierna har utvecklats över tiden. Den faktiska utvecklingen som myndigheten redovisat som utfall i årsredovisningen samt halvårsredovisning för , är i diagrammen redovisat som aktuellt läge. Försvarsmaktens bedömning av personalbehov då systemet är fullt implementerat har förändrats mellan olika 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 underlag – detta redovisas som målbild. Av diagrammen framgår även Försvarsmaktens planering för hur personalvolymerna bör utvecklas hämtat ur myndighetens årliga budgetunderlag redovisat som planerat läge. Observera att Försvarsmakten i vissa fall har förändrat sin planering mellan budgetunderlag. BU14, samt i vissa fall extrapolering av detta underlag används för perioden . intog Försvarsmakten sin nya organisation med dess insatsorganisation och basorganisation. Efter genomförda åtgärder har både bas- och insatsorganisationen kunnat bemannas med personal med erforderlig kompetens utifrån en i förväg definierad kravprofil för varje befattning. Försvarsmakten anger att problem dock kvarstår då Försvarsmakten dels inte till fullo är uppfylld volymmässigt, dels att kompetensbrister föreligger inom vissa områden. Den yttre ramen för bemanningsarbetet var kraven på insatsorganisationens tillgänglighet. Organisationsbeslutet föregicks av en analys av de kompetenskrav som ställs i olika typer av befattningar. Den absoluta majoriteten av Försvarsmaktens anställda har erbjudits och tackat ja till en fortsatt anställning. Cirka 3 500 officerare har placerats på specialistofficersbefattningar. Cirka 350 officerare kvar till ordinarie pensionsavgång har beviljats pensionsersättning med stöd av (TA). I diagrammet nedan visas det totala antalet yrkesofficerare. Yrkesofficerare består av dels kategorin kontinuerligt tjänstgörande officerare (officerare) och dels kategorin kontinuerligt tjänstgörande specialistofficerare (specialistofficerare). Den totala volymen yrkesofficerare är betydelsefull, bland annat eftersom officerare kan bemanna befattningar för specialistofficerare och officerare kan vidareutvecklas till att bli specialistofficerare. Antalet yrkesofficerare relativt Försvarsmaktens planering och målbild 2019 Försvarsmakten har haft större volym yrkesofficerare än myndigheten hade planerat för. I samband med den omstrukturering av personalen som genomfördes har cirka (se ovan) 350 officerare beviljats pensionsersättning. Därmed förväntas volymen yrkesofficerare närma sig den av Försvarsmakten planerade nivån. Såväl Målbild 2019 som Planerat läge har förändrats mellan Försvarsmaktens budgetunderlag. Målbilden har efterhand ökat och tidpunkten då totalvolymen yrkesofficerare planeras minska har efterhand skjutits framåt. Även fördelningen mellan officerare och specialistofficerare har varierat i myndighetens budgetunderlag. Sammantaget är trenden i att Försvarsmaktens målbild avseende det långsiktiga behovet av yrkesofficerare har ökat, som avvecklingen av yrkesofficerare inte följt den planering som utgjorde myndighetens underlag för den försvarspolitiska inriktningspropositionen. I diagrammet nedan visas antalet kontinuerligt tjänstgörande officerare (officerare). är en del officerare placerade på befattningar för specialistofficerare varför det särskilt markerats i diagrammet antalet officerare som också har en placering på en officersbefattning. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 Antalet officerare relativt Försvarsmaktens planering och målbild 2019 Antalet specialistofficerare relativt Försvarsmaktens planering och målbild 2019 Varav placerade på officersbefattningar 09 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 –2012 har cirka 3 350 officerare placerats på befattningar avsedda för kontinuerligt tjänstgörande specialistofficerare. Denna åtgärd har vidtagits av Försvarsmakten i syfte att komma till rätta med såväl överskott av utbildade officerare som brist på utbildade specialistofficerare. I förhållande till Försvarsmaktens senast inlämnade planering (budgetunderlaget ), överstiger tillgången av officerare myndighetens behov med cirka 1 100, även efter att placeringar av officerare på specialistofficersbefattningar har genomförts. Vidare har Försvarsmakten succesivt förändrat sin planering så att det långsiktiga målet för antalet officerare i budgetunderlaget har ökat med cirka 800 personer. I diagrammet nedan visas antalet kontinuerligt tjänstgörande specialistofficerare. även de officerare som är placerade på befattningar för specialistofficerare. Den stora ökningen förklaras i huvudsak av att ett stort antal officerare placerats på befattningar för kontinuerligt tjänstgörande specialistofficerare har gjorts i syfte att komma till rätta med såväl överskott av officerare som brist på specialistofficerare. Det bör dock noteras att långt ifrån alla officerare som placerats på befattningar som specialistofficerare även bytt personalkategori till specialistofficerare. Att många officerare och framöver kommer att bemanna specialistofficersbefattningar innebär att ytterligare åtgärder krävs för att anpassa personal- och kompetensstrukturen. I förhållande till Försvarsmaktens senast inlämnade planering (budgetunderlaget ), understiger tillgången av specialistofficerare myndighetens behov med cirka 1 200, även efter att placeringar av officerare på specialistofficersbefattningar har genomförts. Vidare har Försvarsmakten succesivt förändrat sin planering –2013 så att det långsiktiga målet för antalet specialistofficerare i budgetunderlaget har minskat med cirka 100 personer. Kategorin reservofficerare inkluderar såväl tjänstgörande officerare som tjänstgörande specialistofficerare. I diagrammet nedan visas den totala volymen reservofficerare enligt Försvarsmaktens årsredovisningar och budgetunderlag. Med planerat läge avses dock 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 det antal reservofficerare bedömer kommer ha en ändamålsenlig kompetens i förhållande till behovet. Försvarsmaktens redovisningar har på denna punkt utvecklats i budgetunderlagen, varför direkta jämförelser över tiden försvåras. Antalet reservofficerare relativt Försvarsmaktens planering och målbild 2019 09 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Enligt Försvarsmakten bedömdes att cirka 1 500 av reservofficerarna har en kompetens i linje med Försvarsmaktens behov. Trots en stor totalvolym finns därmed brister i förhållande till behoven. Försvarsmakten har förändrat sin planering så att det långsiktiga målet för antalet reservofficerare i budgetunderlaget har minskat med cirka 500 personer. Regeringens beslut (nr 5), Uppdrag till Försvarsmakten om personalförsörjning innebär dock att Försvarsmakten fått ytterligare styrning att öka andelen tjänstgörande personal, d.v.s. att även öka andelen reservofficerare. Regeringen bedömer att det är av vikt att utbildning, rekrytering, övning och avveckling av reservofficerare når en långsiktigt hållbar balans så fort som möjligt. Försvarsmakten bör redogöra för hur denna balans ska uppnås. Regeringen bedömer vidare att Försvarsmakten i samverkan med Försvarshögskolan bör vidta de åtgärder som krävs för att grundläggande utbildning av reservofficerare som tillgodoser Försvarsmaktens behov ska kunna påbörjas. Regeringen anförde i propositionen Ett användbart försvar bl.a. följande om reservofficerssystemet (prop. 2008/09:140 s. 82). Reservofficerssystemet är en betydelsefull del i personalförsörjningen av det framtida försvaret. En viktig egenskap hos reservofficerssystemet är att officerare finns tillgängliga utan att Försvarsmakten behöver bära kostnaden för personal mellan tjänstgöringstillfällena. Reservofficerssystemet bedöms också ge en möjlighet att knyta personer med önskvärd civil kompetens till Försvarsmakten utan att de behöver tjänstgöra kontinuerligt. Reservofficerssystemet bör anpassas till kraven på insatsorganisationen och det bör vara möjligt att använda reservofficerare i insatser såväl i som utomlands på både officers- och specialistofficersbefattningar. För att reservofficerssystemets möjligheter ska kunna utnyttjas bör viss försiktighet iakttas vid utformning av befattningsbeskrivningar och andra krav så att de inte blir onödigt restriktiva. Av den redovisning som lämnats av Försvarsmakten inom ramen för bl.a. årsredovisningar framgår att myndigheten i begränsad utsträckning har påbörjat grundläggande reservofficersutbildning för specialistofficerare. På motsvarande sätt som för gruppbefäl, soldater och sjömän är tjänstgörande officerare och specialistofficerare (reservofficerare) ett sätt att minska personalkostnaderna som dessa tjänstgörande bidrar med viktiga kunskaper från ordinarie sysselsättning som Försvarsmakten annars inte fått ta del av. Propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar (prop. 2009/10:160) var det första steget i en samlad svensk veteransoldatpolitik, och i ett vidare perspektiv, en samlad svensk veteranpolitik. De förslag och bedömningar som regeringen redovisade i propositionen i allt väsentligt genomförts. Ett andra steg är den utredning som regeringen tillsatte 2011, vars bedömningar och förslag kommer att vara underlag för beslut om den vidare utvecklingen av veteranpolitiken. Regeringens utgångspunkt för arbetet är att det bör prövas om det veteranpolitiska arbetet ska utvecklas vidare och vidgas. Genom beslut (bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269) med anledning av propositionen 2009/10:160 Modern personalförsörjning för ett användbart försvar har grunden för en samlad svensk veteransoldatpolitik lagts fast. trädde lagen (2010:449) respektive förordningen (2010:651) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser i kraft. Genom den nya lagstiftningen har stödet till personalen under och efter internationella militära insatser stärkts, bl.a. genom att Försvarsmakten har ett särskilt uppföljningsansvar för personal som tjänstgjort i en sådan insats. Det innebär bl.a. att myndigheten utan begränsning i tiden ska bistå den enskilde med stödåtgärder. Vidare har stödet till de anhöriga utvecklats. I propositionen framhåller regeringen att det i de flesta fall är som på regeringens förslag beslutar om svenskt deltagande i en internationell militär insats. och regeringen har därför det yttersta ansvaret för den utsända personalen. Att utveckla stödet till personalen vid internationella militära insatser och deras anhöriga – veteransoldatpolitiken – är en viktig del i den pågående reformeringen av det 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 Regeringen betonar att veteransoldatpolitiken ska utgå från en helhetssyn som inkluderar rekrytering av personalen, utbildning och förberedelser inför insatsen, stöd och åtgärder under insatsen samt stöd, uppföljning och eventuell rehabilitering efter insatsen. Också stödet till de anhöriga till den tjänstgörande personalen och veteransoldater, särskilt barnen, utgör en viktig del i denna helhetssyn. Regeringen framhåller vidare att samhället som helhet – Försvarsmakten, andra myndigheter och institutioner, frivilligorganisationer, den enskilde veteranen, anhöriga m.fl. – kan medverka i en utvecklad veteransoldatpolitik. Erfarenheterna från andra länder, t.ex. och , visar också att det kan finnas en betydande utvecklingspotential i i detta avseende. I propositionen aviserade regeringen även en rad åtgärder på det veteransoldatpolitiska området. Det gällde bl.a. frågor om insatsfrekvens, medicinskt omhändertagande, nya medaljer och minnesmonument samt inrättandet av en veteran-administrativ enhet inom Försvarsmakten. Regeringen uppdrog åt Försvarsmakten, Generalläkaren och att genomföra veteransoldatpolitiken med utgångspunkt i prop. 2009/10:160 och beslut. I enlighet med den nya veteransoldatpolitiken har bl.a. veterandagen där statens erkännande och uppskattning gentemot alla veteraner manifesteras instiftats, ett minnesmonument för alla veteraner invigts. en ny försvarsmaktsmedalj – Försvarsmaktens medalj för sårade i strid – instiftats, en veteranadministrativ enhet inrättats i Försvarsmakten och Försvarsmakten har vidare beslutat om insats- och tjänstgöringsfrekvenser, nya tidsmål för medicinskt omhändertagande vid insatser samt sett över hur myndigheten arbetar med information i samband med insatserna. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 BILAGA 1 Regeringen beslutade kommittédirektiv om en utvidgad frivillig försvarsverksamhet som omfattar även stöd till anhöriga och veteransoldater (dir. 2011:103). Utredningen har antagit namnet 2.0 (Fö 2011:03). Enligt kommittédirektiven skulle en särskild utredare föreslå hur den frivilliga försvarsverksamheten kan utvidgas till att innefatta verksamhet för anhöriga till den tjänstgörande personalen och veteransoldater. Syftet är att ytterligare förbättra stödet till anhöriga under internationella militära insatser och till personal som tidigare tjänstgjort i internationella militära insatser. Det kan ske genom att förutsättningarna för organisationer som ger sådant stöd förbättras. I direktiven anförde regeringen vidare bland annat frågorna om anhörigstöd m.m. har framstått som en alltmer betydelsefull del under genomförandet av veteranpolitiken. beslutade regeringen om utvidgning av och förlängd tid för utredningens uppdrag (dir. 2012:83). Utredaren fick i uppdrag att även följa upp det pågående genomförandet av den svenska veteransoldatpolitiken och bedöma om den behöver utvecklas vidare. Utredaren ska också bedöma om veteranperspektivet bör omfatta veteraner efter annan internationell verksamhet än militär. Det gäller bl.a. kustbevakningspersonal, personal vid räddnings- och katastrofinsatser, polispersonal och hälso- och sjukvårdspersonal. Vidare ska utredaren vidga det nationella perspektivet och belysa frågor om samverkan mellan den utsändes arbetsgivare, stat, kommun, landsting, den ideella sektorn och andra aktörer. I tilläggsdirektiven anförde regeringen bland annat följande angående behovet av en ny utredning. Den försvarspolitiska inriktningen innebär en fortsatt hög ambition när det gäller internationella militära åtaganden. Allt fler män och kvinnor har deltagit i en internationell militär insats. Detta innebär att fler och fler blir veteransoldater. Det innebär också att allt fler utsätts för de risker för den fysiska och psykiska hälsan som en internationell militär insats innefattar. Regeringen betonade i prop. 2009/10:160 att samhället som helhet – Försvarsmakten, andra myndigheter och institutioner, frivilligorganisationer, den enskilde veteranen, anhöriga m.fl. – kan medverka i en Erfarenheterna från genomförandet av veteransoldatpolitiken i , liksom erfarenheter från andra stater, t.ex. , visar att det kan finnas en betydande utvecklingspotential i i detta avseende. Den verksamhet som Försvarsmakten genomför på statsmakternas uppdrag är en fråga av nationell betydelse.