prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — För de ärenden där förslag lämnas finns lagförslag i avsnitt 3. Beredningen av de olika –Tidpunkten för att lämna mervärdesfrågorna inklusive granskning av Lagrådet redo- skattedeklaration för helt beskattningsår bör samordnas med tidpunkten för att lämna inkomstdeklaration. –Vissa förfaranderegler avseende skatt på alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter bör ändras för att motverka fusk. Regeringen redovisar i följande avsnitt ett antal åtgärder på skatte- och avgiftsområdet med effekter för och framåt. Efter ett inledande avsnitt kring de av antagna skattepolitiska riktlinjerna presenteras de olika åtgärderna med en indelning i ett antal huvudgrupper (se prop. 2008/09:1, Förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., avsnitt 6, s. 163–165 för motiv för den valda klassificeringen). De olika huvudgrupperna är: –skatt på arbetsinkomster (skatter på förvärvsinkomster och socialavgifter m.m.; avsnitt 6.2–6.12), –skatt på kapitalägande (kapital- och egendomsskatter; avsnitt 6.13), –skatt på kapitalanvändning (företagsskatter; avsnitt 6.14–6.16) samt –skatt på konsumtion m.m. (energi- och miljöskatter, övriga punktskatter och mervärdesskatt; avsnitt 6.18–6.35). Förslaget om ett statligt stöd vid korttidsarbete redovisas i avsnitt 6.17. Efter bedömningar angående månadsuppgifter, vissa skatteförfarandefrågor, den internationella utvecklingen för att motverka skatteundandraganden och skatteforskning (avsnitt 6.36–6.40) sammanfattas de offentligfinansiella effekterna av de skatte- och avgiftsförslag som lämnas eller aviseras i denna proposition (avsnitt 6.41). visas i respektive delavsnitt. antog riktlinjer för skattepolitiken i form av ett antal hållpunkter och ett antal krav (prop. 2007/08:100, avsnitt 5.3, bet. 2007/08:FiU20, rskr. 2007/08:259). Genom fem hållpunkter inriktas skattepolitiken på att stödja de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik som exempelvis en varaktigt högre sysselsättning och en högre generell och rättvist fördelad välfärd. Därutöver utformas skattepolitiken så att den tillgodoser fem krav som ställs på de svenska skattereglerna i en allt mera globaliserad värld. Här återges först de olika hållpunkterna och kraven. Därefter relateras de till de skatteåtgärder som redovisas i denna proposition. 2Goda förutsättningar för varaktigt hög sysselsättning Skattereglerna ska bidra till att öka den varaktiga sysselsättningen (antalet arbetade timmar) genom ökat arbetsmarknadsdeltagande, genom att personer som redan har arbete ökar sitt arbete och genom ökad utbildning och kompetens hos dem som arbetar. 3Goda villkor för företagande och investeringar Skattereglerna ska ge goda villkor för investeringar i , genom att attrahera utländska företags lokalisering och investeringar i och genom att företag redan verksamma i ökar sina investeringar. Därutöver ska också goda villkor gälla för svenska företags investeringar i utlandet. 4Generell och rättvist fördelad välfärd Skattepolitiken ska utformas så att målen om en generell och rättvist fördelad välfärd och högre sysselsättning säkerställs. Skattereglerna ska bidra till att negativa miljö- och folkhälsoaspekter fångas upp i prisbildningen på olika marknader genom internalisering av s.k. negativa externa effekter. Korrigeringar av sådana effekter bör ske på ett så effektivt sätt som möjligt med beaktande av andra krav på skattesystemet. På miljöområdet ska skatterna samordnas med andra styrmedel – som exempelvis handel med utsläppsrätter – så att miljöstyrningen blir samhällsekonomiskt effektiv. Principen om att förorenaren ska betala ska gälla. 6Ett legitimt och rättvist skattesystem Skattereglerna ska utformas så att de stärker medborgarnas förtroende för skattesystemet och underlättar för dem att göra rätt för sig. Skattefel ska begränsas och skattebrott, skattefusk och skatteundandragande motverkas. Skatterna ska finansiera offentliga utgifter på ett hållbart sätt med bevarande av fiskala krav ska skattereglerna utformas på ett så enkelt sätt som möjligt med beaktande av målet om hög välfärd och hög Med beaktande av hållpunkterna ska skattereglerna vara generella och existerande särregler (skatteutgifter) löpande prövas för att förenkla systemet och för att skapa finansiellt utrymme för att sänka strategiska skattesatser. 5Hållbara regler i förhållande till EU Skatteregler och åtgärder ska vara hållbara och försvarbara i ett EU-rättsligt perspektiv. 6Beskattning i nära anslutning till inkomsttillfället På inkomstskatteområdet bör olika inslag av s.k. uppskjuten beskattning undvikas. 7Förenkling av regler för ökad effektivitet Arbetet med att förenkla skattereglerna (minskad administrativ börda) drivs vidare. I arbetet ska nyttan av förenklingar för företagen beaktas liksom behovet av att värna skatteintäkterna. Hållpunkterna och kraven ger en ram för utvecklingen av skattepolitiken. De fem hållpunkterna med dess koppling till den ekonomiska politiken pekar i första hand ut vad som är angeläget. De fem kraven har sin tyngdpunkt på det som bör undvikas. En i förhållande till hållpunkter och krav framgångsrik skattepolitik innebär därmed i första hand att hållpunkterna förstärks medan avvikelserna från kraven är så begränsade som möjligt. Riktlinjerna och åtgärderna i denna proposition I förhållande till riktlinjerna syftar förslaget om ett förstärkt jobbskatteavdrag och höjd nedre gräns för statlig inkomstskatt till att varaktigt öka sysselsättningen. Åtgärderna gör det mer lönsamt att arbeta vilket väntas leda till att fler människor arbetar. Sänkta marginalskatter kan också bidra till ett ökat arbetsutbud bland dem som redan har ett arbete. Att underlätta omställning på arbetsmarknaden bidrar också till högre varaktig sysselsättning. Det aviserade förslaget om nystartszoner syftar till att förbättra situationen i områden i där dynamiken i näringslivet inte är tillfredställande och där utanförskapet är mer påtagligt genom att skapa arbetstillfällen och öka sysselsättningen i dessa områden. För att ytterligare underlätta inträdet på arbetsmarknaden för unga bör nuvarande nedsättning av socialavgifterna riktas tydligare mot de yngsta och syftar till att nå en högre varaktig sysselsättning. Förändringarna i 3:12-reglerna slår vakt om legitimiteten i skattesystemet och bidrar till mer rättvisa villkor för företagande och investeringar. Ett gynnsamt skatteklimat för forskning och utveckling bidrar till att attrahera etableringar och investeringar i , vilket förslaget till skatteincitament för forskning och utveckling tar sikte på. Ett förstärkt avdrag vid beräkning av egenavgifterna är också positivt för företagande med särskild inriktning på småföretagare. Onödigt krångliga skatteregler har en negativ effekt både för villkoren för företagande och investeringar och för legitimiteten och rättvisan i skattesystemet. Förslagen på momsområdet om uthyrning av verksamhetslokal, ändrad deklarationstidpunkt och ändrad hantering av moms vid import underlättar för skattebetalarna att göra rätt för sig som de bidrar till att förenkla skattereglerna och minska de administrativa bördorna. Förslaget om nedsatt skatt för utomlands bosatta gör det också lättare för människor att göra rätt för sig. Den generella och rättvisa välfärden förstärks genom den ökade skattelättnaden för pensionärer. På energi- och miljöområdet effektiveras styrningen genom att skattelättnader införs för blyfri flygbensin samt att förändringarna i beskattningen av biodrivmedel med anledning av förslaget om kvotplikt för inblandning av biodrivmedel i bensin och dieselbränsle genomförs. Förlängningen av nedsättningen av förmånsvärdet för vissa miljöbilar innebär en fortsatt användning av ett ekonomiskt effektivt styrmedel för att nå en mindre miljöförstörande fordonsflotta. En skattereduktion för mikroproducenter av förnybar el förbättrar styrningen på miljö- och energiområdet. Höjningarna av skatten på alkohol väntas minska incitamenten att konsumera alkohol och bidrar därmed till förbättrad folkhälsa. Förslagen om ändrad beskattning av viss värmeproduktion på grund av överkompensation och förändringarna i fordonsbeskattningen bidrar till att energi- och koldioxidbeskattningen blir hållbar och försvarbar i ett EU-rättsligt perspektiv. De reformerade inkomstskattereglerna för ideell sektor och den slopade skattefriheten för inkomster från specialbyggnader bidrar till att öka legitimiteten och rättvisan i skattesystemet och till att minska konkurrenssnedvridning av fastighetsinkomster. Skatt på arbetsinkomster – förvärvsinkomstbeskattningen I avsnitten 6.2–6.12 redovisas regeringens förslag och bedömningar om skatt på arbetsinkomster i form av förvärvsinkomstbeskattningen och socialavgifter m.m. 6.2Förstärkt jobbskatteavdrag och sänkt statlig inkomstskatt 6.2.1Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen angav regeringen att en ytterligare förstärkning av jobbskatteavdraget skulle öka antalet arbetade timmar genom såväl ytterligare sänkta trösklar för inträde på arbetsmarknaden som fler arbetade timmar för dem som redan finns på arbetsmarknaden. Vidare angav regeringen att antalet löntagare som betalar statlig inkomstskatt på sina förvärvsinkomster borde minska. Regeringen aviserade att den därför har som reformambition att förändra jobbskatteavdraget och den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster (prop. 2010/11:1, Förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., avsnitt 1.7.4). Inom utarbetades därefter en promemoria innehållande bl.a. förslag om en förstärkning av jobbskatteavdraget med och en begränsning av uttaget av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster till en kostnad av . En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 4, avsnitt 1 och promemorians lagförslag finns i bilaga 4, avsnitt 2. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2011/1936). Förslagen om förstärkt jobbskatteavdrag och sänkt statlig inkomstskatt är författningstekniskt och även i övrigt enligt regeringens bedömning av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. För dem som vid beskattningsårets ingång inte har fyllt beräknas jobbskatteavdraget, som är en skattereduktion, enligt gällande regler i 67 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229) på följande sätt för . På arbetsinkomster – vilka även omfattar inkomster av aktiv näringsverksamhet – upp till och med är jobbskatteavdraget skillnaden mellan arbetsinkomsterna och grundavdraget, multiplicerad med skattesatsen för inkomstskatt. Detta innebär att om en persons förvärvsinkomster uteslutande består av arbetsinkomster med högst , kommer jobbskatteavdraget att motsvara inkomstskatten. För arbetsinkomster som överstiger 40 500 men inte är underlaget för jobbskatteavdraget , med tillägg för av den del av arbetsinkomsten som överstiger detta belopp, minskat med grundavdraget. Detta underlag multiplicerat med skattesatsen för inkomstskatt ger jobbskatteavdraget. För arbetsinkomster som överstiger 121 000 men inte är underlaget för jobbskatteavdraget , med tillägg för av den del av arbetsinkomsten som överstiger , minskat med grundavdraget. Detta underlag multiplicerat med skattesatsen för inkomstskatt ger jobbskatteavdraget. För arbetsinkomster som överstiger är jobbskatteavdraget skillnaden mellan och grundavdraget, multiplicerad med skattesatsen för inkomstskatt. Beräkningen av jobbskatteavdraget för dem som vid beskattningsårets ingång inte har fyllt illustreras i tabell 6.1. Tabell 6.1 Beräkning av jobbskatteavdraget för personer som inte har fyllt –0,91 PBB (AI-GA)*KI PBB–2,72 PBB (0,91 PBB+0,304*(AI-0,91 PBB)-GA)*KI PBB–7,00 PBB (1,461 PBB+0,095*(AI-2,72 PBB)-GA)*KI (1,868 PBB-GA)*KI Anm.: PBB = Prisbasbelopp, AI = Arbetsinkomst, GA = Grundavdrag, KI = Skattesatsen för inkomstskatt. Källa: Egna beräkningar. För dem som vid beskattningsårets ingång har fyllt är jobbskatteavdraget högre. Bakgrunden till detta är att vi lever allt längre som den faktiska pensionsåldern inte har ökat. Det innebär att försörjningsbördan kommer att öka i betydande omfattning om antalet arbetade timmar är oförändrat. Det är därför viktigt att kunna behålla äldre på arbetsmarknaden. Ett högre jobbskatteavdrag ger starkare drivkrafter för äldre att stanna kvar på arbetsmarknaden. Jobbskatteavdraget för denna grupp beräknas enligt 67 kap. 8 § inkomstskattelagen på följande sätt för . På arbetsinkomster upp till och med är jobbskatteavdraget av arbetsinkomst- jobbskatteavdraget med tillägg av av arbetsinkomsterna. För arbetsinkomster därutöver är jobbskatteavdraget . I tabell 6.2 visas hur jobbskatteavdraget beräknas för dem som vid beskattningsårets ingång har fyllt . Tabell 6.2 Beräkning av jobbskatteavdraget för personer som har fyllt Arbetsinkomst (kr) Jobbskatteavdrag (kr) 0,2*AI 000–300 000 000+0,05*AI Anm.: kr = kronor, AI = Arbetsinkomst. Källa: Egna beräkningar. Statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster Fysiska personer som har beskattningsbara förvärvsinkomster över en viss nivå ska enligt 65 kap. 5 § inkomstskattelagen betala statlig inkomstskatt på dessa inkomster. Den statliga inkomstskatten tas ut efter två olika skattesatser. Skattesatsen är för den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en nedre skiktgräns. För den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en övre skiktgräns är skattesatsen högre, dvs. Skiktgränserna bestäms med utgångspunkt i en nedre skiktgräns på och en övre skiktgräns på för . Vid de därpå följande beskattningsåren uppgår skiktgränserna till det föregående beskattningsårets skiktgränser multiplicerade med det jämförelsetal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget i juni året före beskattningsåret och prisläget andra året före beskattningsåret plus . Skiktgränserna fastställs av regeringen före utgången av året före beskattningsåret och avrundas nedåt till helt hundratal kronor. För uppgår den nedre skiktgränsen till och den övre skiktgränsen till . Regeringens förslag: Skatten på förvärvsinkomster sänks dels genom att jobbskatteavdraget förstärks med , dels genom att uttaget av den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster begränsas till en kostnad av . Förstärkningen av jobbskatteavdraget innebär att nuvarande nivåer i jobbskatteavdraget höjs för dem som vid beskattningsårets ingång inte har fyllt och som har arbetsinkomster som (31,). Begränsningen av uttaget av den statliga inkomstskatten innebär dels att den nedre inklusive den årliga uppräkningen, dels att avrundningsregeln vid fastställande av skiktgränserna för uttag av statlig inkomstskatt justeras så att avrundningen görs uppåt i stället för nedåt till helt hundratal kronor. I genomsnitt minskas skatten med ca för dem som omfattas av förslagen. För att få samma basår, dvs. beskattningsår 2014, vid efterföljande uppräkningar av skiktgränsen fastställs den övre skiktgränsen till för . Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslagen. tillstyrker förslaget att förstärka jobbskatteavdraget. akademikers centralorganisation () och (TCO) tillstyrker förslaget att sänka den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster. () avstyrker förslagen. Statskontoret, och avstyrker förslaget att förstärka jobbskatteavdraget. LO anser att det inte finns utrymme för skattesänkningar, eftersom det fortfarande finns eftersatta områden i den offentliga välfärden som behöver ytterligare satsningar. LO anser också att förslagen ökar inkomstskillnaderna. LO är vidare kritisk till att föreslagna skattesänkningar inte kommer arbetslösa och sjuka till del. LO och TCO framhåller att jobbskatteavdraget minskar det relativa värdet av trygghetsförsäkringarna. anser att det på lång sikt är bättre med generella skattesänkningar då det inte är en uthållig strategi att åstadkomma skattesänkningar med hjälp av avdrag och skattereduktioner. Statskontoret och anser att effekterna av nuvarande jobbskatteavdrag bör utvärderas empiriskt innan ytterligare steg tas. LO ifrågasätter förslagens effekter för sysselsättningen. () och () anser dock att förslagen får positiva effekter för arbetsutbudet. KI bedömer att promemorians beräkningar av arbetskraftsutbudet är rimliga. Däremot anser KI att effekten är försumbar. Statskontoret anser att förslaget att höja den nedre skiktgränsen kan få positiva effekter på sysselsättningen. , Föreningen , Näringslivets skattedelegation, Fastighetsägarna och efterfrågar möjligheten att ge jobbskatteavdraget en enklare utformning för personer som vid beskattningsårets ingång inte har fyllt . Skälen för regeringens förslag Den utdragna lågkonjunkturen riskerar medföra att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer. Det är därför motiverat att stödja en återhämtning genom att ytterligare stärka hushållens ekonomi. Fortsatta förstärkningar till hushållen är ett viktigt komplement till den ökade offentliga konsumtionen och de ökade offentliga investeringarna som genomförts under krisen. har jobbskatteavdraget tydligt bidragit till hushållens ökade disponibla För att ytterligare stärka hushållens ekonomi och på så vis stödja en återhämtning, och stärka drivkrafterna till arbete, finns det skäl att ytterligare sänka skatten på förvärvsinkomster. Jobbskatteavdraget är en central del i regeringens ekonomiska politik för att varaktigt öka sysselsättningen. Avdraget gör det mer lönsamt att arbeta vilket leder till att fler människor deltar i arbetskraften. Dessutom ökar incitamenten att söka arbete vilket bidrar till att arbetslösheten blir lägre. Genom sänkta marginalskatter kan avdraget också bidra till ett ökat arbetsutbud bland dem som redan har ett arbete. Såväl svenska som internationella erfarenheter visar att en politik som gör det mer lönsamt att arbeta är viktigt för att varaktigt höja sysselsättningen och minska frånvaron på arbetsmarknaden. En lägre skatt på arbetsinkomster ökar därtill individernas självbestämmande över den egna inkomsten och gör att fler kan försörja sig på sin lön. Regeringen har redan vidtagit ett antal åtgärder för att få fler i arbete, t.ex. genom införandet av jobbskatteavdraget 2007 och genom att förstärka det . står dock många utanför arbetsmarknaden. Som ett led i ansträngningarna att ytterligare stimulera arbetsutbudet och öka den varaktiga sysselsättningen, men också för att undvika att nuvarande arbetslöshet biter sig fast, föreslås i promemorian att skatten på förvärvsinkomster sänks dels genom att jobbskatteavdraget förstärks med för personer som inte har fyllt , dels genom att uttaget av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster begränsas med . Det är enligt regeringens mening angeläget att åtgärder vidtas för att varaktigt öka sysselsättningen. Fler i arbete är en förutsättning för att säkra välfärden för en befolkning med allt fler äldre. Med fler människor i arbete skapas således förutsättningar för att finansieringen av välfärden säkras långsiktigt. Fler i arbete är därför av stor betydelse för att kunna tillhandahålla en god ekonomisk situation för bl.a. sjukskrivna, arbetslösa och pensionärer. Mot bakgrund härav gör regeringen, i motsats till vad LO, och anför om välfärd, inkomstskillnader och effektivitet, bedömningen att jobbskatteavdraget bör förstärkas med för personer som inte har fyllt och att uttaget av den statliga inkomstskatten bör begränsas med . Samma bedömning gör också majoriteten av remissinstanserna. Statskontoret och anser att effekterna av nuvarande jobbskatteavdrag bör utvärderas empiriskt innan ytterligare steg tas. Även har i ett tillkännagivande till regeringen framhållit att effekterna av jobbskatteavdraget bör utvärderas. har utvärderat jobbskatteavdragets effekter på sysselsättningen (prop. 2011/12:100, Förslag till riktlinjer, bilaga 5). Resultaten indikerar att sysselsättningseffekten av reformerna är betydande. Resultaten är i linje med regeringens bedömning. För personer som har fyllt förenklades jobbskatteavdraget 2009 genom att bl.a. kopplingen till grundavdraget slopades. Denna förenkling medförde att jobbskatteavdraget i genomsnitt blev kraftfullt förbättrat för denna grupp, särskilt för pensionärer med låga arbetsinkomster. De ekonomiska villkoren har också förbättrats för pensionärer generellt genom den höjning av grundavdraget som gjordes för pensionärer 2009 och som därefter har förstärkts . Med hänsyn härtill och till att grundavdraget i avsnitt 6.3 föreslås höjas ytterligare för pensionärerna, bör förstärkningen av jobbskatteavdraget, i likhet med vad som framförts i promemorian, inte omfatta personer som har fyllt . Ingen remissinstans har haft något att erinra mot det. För att få största möjliga effekt på arbetsutbud görs i promemorian bedömningen att jobbskatteavdraget även fortsättningsvis särskilt bör inriktas mot att dels sänka trösklarna för individen att gå från fulltidsfrånvaro till hel- eller deltidsarbete, dels förstärka drivkraften hos dem som redan har ett arbete att öka sin arbetsinsats. Regeringen ansluter sig till promemorians bedömning. Några remissinstanser, däribland , Föreningen och Näringslivets skattedelegation, efterfrågar möjligheten att ge jobbskatteavdraget en enklare utformning för personer som inte har fyllt . Regeringen har förståelse för en sådan regelförenkling. Emellertid är en förenkling av jobbskatteavdraget för denna grupp inte oproblematisk då den är förknippad med stora offentligfinansiella kostnader. När det gäller begränsningen av uttaget av den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster görs i promemorian bedöm- ningen att den bör inriktas mot den nedre delen av den statliga inkomstskatteskalan för att därigenom öka drivkrafterna till större arbetssatsningar och högre produktivitet för så stora grupper av sysselsatta som möjligt. Regeringen delar denna bedömning. Ingen remissinstans har i detta avseende haft något att erinra. En förstärkning av jobbskatteavdraget för personer som inte har fyllt Förstärkningen av jobbskatteavdraget innebär att nuvarande nivåer i jobbskatteavdraget höjs för dem som har arbetsinkomster som överstiger 0,91 prisbasbelopp. I tabell 6.3 visas hur jobbskatteavdraget beräknas efter föreslagen förstärkning för personer som inte har fyllt . Tabell 6.3 Beräkning av jobbskatteavdraget efter föreslagen förstärkning för personer som inte fyllt –0,91 PBB (AI-GA)*KI PBB–2,94 PBB (0,91 PBB+0,332*(AI-0,91 PBB)-GA)*KI PBB–8,08 PBB (1,584 PBB+0,111*(AI-2,94 PBB)-GA)*KI (2,155 PBB-GA)*KI Anm: PBB = Prisbasbelopp, AI = Arbetsinkomst, GA = Grundavdrag KI = Skattesatsen för inkomstskatt. Källa: Egna beräkningar. En person, som är , har en arbetsinkomst på och inga övriga inkomster. Skattesatsen för inkomstskatt är . Prisbasbeloppet är och grundavdraget uppgår till . Eftersom arbetsinkomsten på motsvarar 6,76 prisbasbelopp, beräknas jobbskatteavdraget utifrån tredje raden i tabell 6.3. Jobbskatteavdraget blir då [= (1,584*44 400 + 0,111* (300 000 - 2,94*44 400) - 18 000)*0,3173]. Förstärkningen av jobbskatteavdraget innebär en skattelättnad med för dem som har genomsnittlig skattesats för inkomstskatt och som inte har fyllt . I tabell 6.4 visas skatten utan jobbskatteavdrag samt effekterna av jobbskatteavdraget före respektive efter förstärkningen (gällande jobbskatteavdrag och föreslagen förstärkning). Dessutom visas den totala inkomstskattesänkningen som procent av arbetsinkomsten. Skattesänkningen i tabellen gäller för personer som har hela sin inkomst från arbete samt är . I beräkningen används den genom- snittliga skattesatsen för inkomstskatt (31,) samt prisbasbeloppet på . Tabell 6.4 Skatt på arbetsinkomster och jobbskatteavdrag 2014 enligt gällande regler samt enligt förslag om förstärkt jobbskatteavdrag för personer som inte har fyllt