prop · H1031d8 · 2013-09-18 00:00:00 — Inom ramen för det bilaterala säkerhetsforskningsavtal mellan och som undertecknades 2007 av den svenska och den amerikanska regeringen, genomförs ett tiotal konkreta projektsamarbeten. Regeringen bedömer att lärande och kunskapsåterföring från olyckor och kriser samt forskning är fortsatt viktigt för att skapa förutsättningar för bättre beslut om effektivare åtgärder i samhället samt öka förmågan hos beslutsfattare och andra berörda, vilket i förlängningen bidrar till målen för samhällets krisberedskap. 4.2.3.2 Utredning av olyckor Statens arbete syftar uteslutande till att förbättra säkerheten avseende olyckor. Målet är att de utredningar som initierar ska slutföras, om möjligt från olyckan eller tillbudet. Motivet är kopplingen mellan korta utredningstider och den förväntade nyttan av undersökningsresultaten. översteg utredningstiderna målet och slutade . har utredningstiderna varierat mellan . Brist på personal i kombination med omfattande och komplexa utredningar lyfts fram som tänkbara orsaker till långa utredningstider. Antalet avgivna rapporter från myndigheten har varit mer eller mindre . Regeringens bedömning är att myndighetens utredningar , trots långa utredningstider, har skapat förutsättningar för aktörer inom områdena civil luftfart, civil sjöfart, spårbunden trafik, 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 militär verksamhet, räddningstjänst och annan verksamhet, att lära från olyckor och tillbud. Myndighetens kostnader , exklusive särskilda utredningskostnader, var och har ökat med eller . En stor del av myndighetens verksamhet regleras av komplex och tvingande, samt mer omfattande, internationell lagstiftning vilket delvis förklarar ökade kostnader. Verksamheten är händelsestyrd vilket medför fluktuationer avseende särskilda utredningskostnader. Särskilt tydligt blev detta i samband med det omfattande utredningsarbetet som bedrevs i samband med olyckan med det norska i . Olyckans internationella karaktär i kombination med avsaknad av internationella överenskommelser, samt extraordinärt samverkansbehov innebar särskilda utmaningar. Regeringens bedömning är att utredningen genomfördes i god samverkan både nationellt och internationellt. Arbetet hos civila myndigheter med att planera för höjd beredskap har återupptagits i liten skala, bl.a. genom att ett antal myndigheter har deltagit i Försvarsmaktens operativa planering och övningsverksamhet samt att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) beviljat vissa medel ur anslag 2:4 Krisberedskap för utveckling inom området civilt försvar. MSB har i samverkan med Försvarsmakten påbörjat arbetet med att utveckla en gemensam syn på hur den planeringsstruktur som krisberedskapsförordningen anvisar ska kunna utnyttjas mer konsekvent och på bästa möjliga sätt stödja lösandet av både Försvarsmaktens och de civila myndigheternas uppgifter inom samhällets krisberedskap och civilt försvar. Regeringen har uppdragit åt MSB att i samråd med berörda myndigheter redovisa hur bevakningsansvariga myndigheters planering för höjd beredskap kan bedrivas så att den kan ske med beaktande av behovet av samverkan med Försvarsmakten, samt redovisa hur arbetet med krisberedskapsåtgärder och åtgärder vid höjd beredskap inom ramen för planeringsarbetet kan förbättras (Fö2013/918/SSK). Regeringen gör bedömningen att planeringen och andra åtgärder för civilt försvar har aktualiserats i enlighet med den inriktning som gavs i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg. omr. I budgetpropositionen angav regeringen att anslaget 2:4 Krisberedskap ska användas för särskilda satsningar för att säkerställa att samhällsviktig verksamhet kan bedrivas även vid allvarliga händelser eller vid kriser. har ställt sig bakom regeringens redovisade principer för hur medlen från anslaget 2:4 Krisberedskap ska användas (prop. 2009/10:1, bet. 2009/10:FöU1, rskr. 2009/10:42). Åtgärder för att utveckla krisberedskapsförmågan inom det egna ansvarsområdet bör finansieras enligt ansvarsprincipen. anvisades till anslaget 2:4 Krisberedskap. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har på regeringens uppdrag följt upp de åtgärder som myndigheter, kommuner, landsting och frivilliga försvarsorganisationer har vidtagit med hjälp av medel ur anslaget 2:4 Krisberedskap (Fö2013/749/SSK). Totalt har fördelats till centrala myndigheter varav har tilldelats MSB. Länsstyrelserna har tilldelats i enlighet med förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap och till länsstyrelsernas ledningsplatser. Kommunerna tilldelades sammanlagt av anslaget som bidrag i enlighet med lagen (2006:544) om kommuner och landstings åtgärder inför och under en extraordinär händelse i fredstid och höjd beredskap och för räddningscentraler och ledningsplatser. Landstingen tilldelades sammanlagt av anslaget som bidrag enligt lagen (2006:544) om kommuner och landstings åtgärder inför och under en extraordinär händelse i fredstid och höjd beredskap och för ledningsplatser och reservkraft vid sjukhus. har anslaget finansierat ett stort antal projekt med förebyggande och förberedande åtgärder för att stärka samhällets krisberedskapsförmåga. Regeringen bedömer att användningen av anslaget 2:4 Krisberedskap 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 sammantaget har bidragit till att stärka samhällets krisberedskap Flera projekt har handlat om att stärka förmågan i samhällsviktig verksamhet, att motstå allvarliga störningar, att utveckla risk- och sårbarhetsanalyser, att stärka arbetet med kontinuitetsplanering och robusthetshöjande åtgärder samt arbetet med att stärka säkerheten i industriella informations- och styrsystem. Som exempel kan anges ett projekt där Transportstyrelsen har analyserat sektorsövergripande beroenden mellan olika transportmyndigheter och övriga samhällsfunktioner som ska ligga till grund för arbetet med att minska eller undanröja sårbarheter avseende samhällsviktiga transporter. För att förbättra krisberedskapen avseende de elektroniska kommunikationerna har () genomfört ett projekt som syftat till att förbättra möjligheterna till snabbt informationsutbyte om det skulle uppstå störningar, akuta fel och avbrott i t.ex. telefonin. Därigenom kan snabba åtgärder vidtas för att begränsa konsekvenserna av störningen. Ett tredje exempel är att myndigheterna inom den finansiella sektorns privat-offentliga samverkan (FSPOS) tagit fram en Vägledning för robust elektronisk kommunikation inom finansiell sektor som ska fungera både som ett stöd till aktörer inom sektorn för kravställning vid anskaffning och förvaltning av elektronisk kommunikation och som ett led i arbetet med att öka robustheten i de samhällsviktiga finansiella tjänster som baseras på elektronisk kommunikation. För att öka robustheten i livsmedels- och dricksvattenförsörjningen har , och genomfört ett antal projekt med hjälp av medel från anslaget 2:4 I syfte att stärka förmågan att genom samverkan hantera en allvarlig händelse eller en kris har ett antal projekt genomförts. Projekten har handlat om att stärka förmågan avseende ledning, samverkan och kommunikation, att förbättra ansvariga myndigheters förmåga att dela lägesbilder och samordna information till allmänhet och media, att förbättra förmågan att tidigt upptäcka händelser, snabbt kunna varna och vidta relevanta organisatoriska åtgärder samt att förbättra förmågan att hantera förstärkningsresurser och vid behov evakuera och utrymma. Ett flertal projekt har genomförts i syfte att stärka förmågan att kommunicera med medierna och allmänheten. Anslaget finansierade också projekt avseende stärkt förmåga att ta emot och fördela förstärkningsresurser nationellt och internationellt ett projekt för att PTS på ett bättre sätt ska kunna besluta om förstärkningsresurser samt möjligheter till användning av mobila reservelverk. MSB har på regeringens uppdrag följt upp de åtgärder som myndigheter, kommuner, landsting och frivilliga försvarsorganisationer har vidtagit med hjälp av medel ur anslaget 2:4 Krisberedskap (Fö2013/749/SSK). MSB har i enlighet med vad som anges i förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap redovisat och bedömt det arbete som har bedrivits inom de samverkansområden som anges i bilagan till den tidigare nämnda förordningen (Fö2013/302/SSK). MSP bedömer att samverkansområdenas arbete har utvecklats i positiv riktning bl.a. när det gäller att genomföra myndighetsgemensamma projekt och att bidra till MSB:s förslag till inriktning av anslaget 2:4 Krisberedskap. MSB konstaterar dock att det i flera samverkansområden finns myndigheter som inte i tillräcklig utsträckning avsätter resurser för att kunna delta i arbetet. Regeringen bedömer mot bakgrund av ovan att de verksamheter som har finansierats med anslaget 2:4 Krisberedskap har stärkt både det förebyggande arbetet och det förberedande arbetet i enlighet med målen för samhällets krisberedskap. finns det förbättringsbehov avseende arbetet med att tydliggöra styrningen och uppföljningen av användningen av medel från anslaget samt att ytterligare medvetandegöra behovet av att myndigheterna deltar i arbetet i samverkansområdena. Som nämns i den övergripande inriktningen i avsnitt 2 krävs det att arbetet med samhällets krisberedskap utvecklas och anpassas efter den rådande bilden av hot, risker och sårbarheter som präglar samhället. Till denna bild hör också insikten om att det kommer att inträffa 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 situationer som samhället inte har förberett sig på och som kan leda till omfattande konsekvenser. Det är med denna utgångspunkt som regeringen i detta avsnitt redovisar hur arbetet med samhällets krisberedskap ska bedrivas när det gäller förebyggande och förberedande åtgärder, åtgärder som krävs för att kunna hantera allvarliga händelser och kriser när dessa väl inträffar samt hur vi ska arbeta för att bygga upp kunskap och dra de rätta lärdomarna av hur tidigare inträffade händelser har hanterats. 4.3.2Förebyggande och förberedande arbete 4.3.2.1 Risk- och sårbarhetsanalyser Regeringens bedömning är att planering för att utveckla och upprätthålla en god krisberedskap bör vara en integrerad del av myndigheters, kommuners och landstings verksamhetsplanering. Risk- och sårbarhetsanalyserna från myndigheter, kommuner och landsting är viktiga underlag för en effektiv styrning av berörda aktörer inom samhällets krisberedskap och för att kunna analysera och bedöma samhällets samlade krisberedskap. Analyserna bör även fungera som underlag till den nationella riskbedömning som rapporteras till Europeiska kommissionen. Risk- och sårbarhetsanalyserna bör kunna användas som ett beslutsunderlag för prioritering och genomförande av åtgärder som krävs för att stärka samhällets krisberedskap. Arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser bör i högre grad fokusera på att följa upp om tidigare identifierade brister har åtgärdats. Även vid ansökan om bidrag ur anslaget 2:4 Krisberedskap med utgångspunkt i de villkor som gäller för anslaget, bör risk- och sårbarhetsanalyser kunna användas som underlag. För att möjliggöra en tillförlitlig uppföljning samt en effektiv styrning och inriktning av krisberedskapen i samhället, anser regeringen att kvaliteten på inlämnade analyser och bedömningar behöver utvecklas. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) bör fortsätta arbetet med att lämna systematiskt stöd till myndigheternas, landstingens och kommunernas arbete med risk- och sårbarhetsanalyser så att användbarheten för analyserna förbättras ytterligare. Regeringen bedömer att genom MSB även fortsatt bör ta aktiv del i det arbete som sker i EU med att höja EU:s gemensamma förmåga att hantera hot och risker. 4.3.2.2Grundläggande säkerhetsarbete Skydd mot olyckor står inför flera utmaningar som påverkar arbetet med skydd mot olyckor. Det är bl.a. urbanisering, demografiska förändringar, kulturell mångfald, socioekonomiska faktorer, förändrad social sammanhållning, klimatförändringar och andra omvärldsfaktorer. Regeringen anser att arbetet med skydd mot olyckor är viktigt och behöver fortsatt utvecklas i takt med samhällsutvecklingen. Mycket är gjort för att minska risken för och konsekvenser av bränder. omkommer fortfarande ett stort antal människor i bränder. Det finns faktorer, bl.a. demografi, boendeformer, alkoholvanor och segregering, som indikerat att samhället kan vara på väg mot ett ökat antal bränder och ett ökat antal omkomna i brand, om inte brandskyddsarbetet anpassas i takt med utvecklingen och till den enskildes behov. Regeringen anser att brandskyddsarbetet i större utsträckning bör utgå från enskildas förutsättningar och behov av skydd. Arbetet enligt strategin för att stärka brandskyddet genom stöd till enskilda är en viktig del av detta arbete. Regeringen framhåller vikten av att fortsätta arbeta för ökad säkerhet inom CBRNE (Kemiska, Biologiska, Radiologiska, Nukleära och Explosiva ämnen). Detta gäller såväl utifrån ett olycksförebyggande som utifrån ett brottsförebyggande perspektiv. För att uppnå detta krävs en funktionell och dynamisk CBRNE-samordning som möjliggör samverkan mellan offentliga och privata aktörer både på nationell, regional och lokal nivå. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har haft i uppdrag att följa det nationella CBRN-arbetet och i regleringsbrevet fick de uppdraget att slutredovisa detta, vilket skedde 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 (Fö/2013/1036/SSK). I rapporten framgår att det finns ett stort antal nätverk och samverkansforum inom CBRNE-området och regeringen bedömer i likhet med rapporten att en översyn av dessa i förhållande till syfte och mål och i förhållande till varandra skulle kunna bidra till ett än mer effektivt CBRNE-arbete. Då CBRNE-området spänner över flera kunskapsområden och många aktörer som var för sig och tillsammans ska kunna verka är det viktigt att termer och begrepp uppfattas på samma sätt av alla. För att uppnå en effektiv och säker samverkan anser regeringen att detta är ett område som bör prioriteras. Regeringen ser positivt på aktörernas arbete med att ta fram en aktörsgemensam CBRNE- strategi och avser att följa det vidare arbetet. Inom EU finns framtagna handlingsplaner både inom CBRN- och E-området (EU CBRN Action Plan och EU Action Plan on Enhancing the Security of Explosives). För svenskt vidkommade utgör de flesta åtgärder i handlingsplanerna ett bidrag till att stärka vår beredskap och CBRNE-säkerheten varför regeringen anser det viktigt att arbetet med implementeringen fortgår. om allvarliga gränsöverskridande hot mot människors hälsa ställer krav på medlemsstaternas beredskapsplanering. Förslaget omfattar alla typer av hälsohot från smittsamma sjukdomar, CBRN-hot, hot från klimatförändringar och hot av okänt ursprung oavsett om hotet är oavsiktligt eller avsiktligt. Enligt rättsakten ska beredskapsplaneringen omfatta inte bara hälsosektorn utan även kritiska samhällssektorer som kan drabbas av ett omfattande hälsohot. Avrapportering av medlemsstaternas beredskapsplanering ska lämnas till kommissionen efter rättsaktens ikraftträdande och därefter . Rättsakten har därmed nära kopplingar till det pågående arbetet med framtagandet av en ny rättsakt inom civilskyddsområdet. Den nationella gruppen för sprängämnessäkerhet har till uppgift att följa och driva implementeringen av handlingsplanen för ökad sprängämnessäkerhet och gör bedömningen att för av åtgärderna sker ett aktivt arbete eller så är åtgärderna genomförda (Fö2012/1341/SSK). Regeringen delar uppfattningen som framkommit i både Fö2013/1036/SSK och i Fö/2012/1341/SSK att det skulle vara till fördel för forskning och utveckling inom CBRNE-området om berörda aktörer på alla nivåer tog fram gemensamma forsknings- och utvecklingsbehov. Transport av farligt gods Kemiska, biologiska eller radioaktiva ämnen under transport, kan utgöra ett allvarligt hot mot hälsa, miljö och egendom om de är inblandade i olyckor eller används i brottsligt syfte, t.ex. vid terroristattentat. Ett exempel är olyckan i där tågvagnar lastade med akrylnitril spårade ur, började läcka och 300 personer fick evakueras, en omkom och 17 skadades. En förutsättning för att skyddet av transporter med farligt gods ska kunna stärkas är samverkan mellan berörda myndigheter, ett aktivt deltagande i internationella arbetsgrupper samt att förare och andra som hanterar det farliga godset ges en bra utbildning. Ett flertal myndigheter bedriver tillsyn med anledning av regelverken kring transporter av farligt gods och i syfte att åstadkomma en effektiv tillsyn samverkar dessa i gruppen SAMTILL. Regeringen framhåller vikten av att denna samverkan fortsätter att utvecklas. MSB och Transportstyrelsen har redovisat sitt uppdrag angående att utveckla och stärka transportskyddet. Rapporten har sänts på remiss (Fö2013/937/SSK). Regeringen bedömer att det är viktigt att det påbörjade arbetet för att utveckla transportskyddet fortsätter. Den nationella kärnenergiberedskapen är beroende av flera aktörer, både myndigheter, organisationer och privata aktörer på lokal, regional och nationell nivå. En förutsättning för en fungerande kärnenergiberedskap är att dessa aktörer bygger upp en förmåga att samverka och koordinera sin verksamhet både på strategisk och på operativ nivå. Det är viktigt att det olycksförebyggande, det brottsförebyggande, det hanterande och det återställande perspektivet omhändertas. Utbildningsinsatserna för personer som utgör en del i kärnenergiberedskapen bör göras mera enhetlig mellan olika regioner. Regeringen anser också att det är viktigt att bosatta nära kärnkraftverken kan varnas på ett effektivt sätt. Regeringen bedömer att det är viktigt att myndigheterna omhändertar de erfarenheter och insikter som framkommit genom övning 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 SAMÖ/KKÖ, händelserna i samt utredningsrapporten – Områden för fördjupad samverkan i syfte att hantera en kärnteknisk olycka (S2011/7566/SFÖ), inte minst när det gäller de långsiktiga konsekvenserna av kärntekniska olyckor. Förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor Regeringen anser att arbetet med att förebygga allvarliga kemikalieolyckor fortsatt är viktigt. En olycka kan få allvarliga konsekvenser som vid händelsen i en ammoniumnitratfabrik i . Seveso III-direktivet som antogs 2012 innehåller nya eller ändrade bestämmelser om bl.a. klassificeringssystemet för farliga ämnen, information till allmänheten och tillsyn. Regeringen beslutade om en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till hur Seveso III-direktivet kan genomföras i svensk rätt. Utredaren ska också överväga om Sevesoverksamheter ska omfattas av kraven på farliga verksamheter enligt 2 kap. 4 § lagen om skydd mot olyckor, utan krav på föregående beslut av . Utredaren ska lämna de författningsförslag som bedömningen leder till. Uppdraget ska redovisas . Regeringen avser återkomma till vad gäller den fortsatta utvecklingen av Sevesolagstiftningen. Sprängämnesprekursorer, brandfarliga och explosiva varor Regeringen bedömer att det är angeläget att agerar för att förebygga brott och olyckor med brandfarliga och explosiva varor samt sprängämnen. Händelserna i och händelserna i samband med visar på vikten av att arbeta förebyggande med dessa frågor. och rådets förordning (EU) nr 98/2013 om saluföring och användning av sprängämnesprekursorer antogs . Förordningen har ett tydligt brottsförebyggande syfte och ska tillämpas i sin helhet . Genom att begränsa allmänhetens tillgång till vissa kemiska ämnen (sprängämnesprekursorer) ska olaglig tillverkning av sprängämnen försvåras och därmed risken för händelser liknande de i och minska. Regeringen avser att återkomma till med anledning av Direktiv /23/EC om pyrotekniska artiklar har omförhandlats och det nya antogs av rådet . Omförhandling av direktiv /15/EEC om explosiva varor för civilt bruk pågår fortfarande och bedöms kunna slutföras . Regeringen avser återkomma om behov av lagstiftningsförändringar uppstår. Med informationssäkerhet avses förmågan att upprätthålla önskad konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet vid hantering av informationstillgångar. Samhällets informationssäkerhet handlar om att säkra information i syfte att värna olika värden i samhället, såsom demokrati, personlig integritet, mänskliga fri- och rättigheter samt tillväxt och ekonomisk stabilitet. är i stort sett all verksamhet beroende av fungerande informationssäkerhet. En större itincident kan få omfattande samhällskonsekvenser både för den drabbade verksamheten men också för andra verksamheter dels genom ett beroendeförhållande till den verksamhet som påverkats, dels genom spridningsrisk av orsak till incidenten. Flera verksamheter kan därmed påverkas och regeringen vill därför åter betona vikten av att informationssäkerhetsaspekter integreras i arbetet med risk-, sårbarhets- och säkerhetsanalyser. Det bör dock inte stanna vid att analyser är genomförda utan ansvariga aktörer bör utifrån dessa upprätta handlingsplaner och genomföra åtgärder så att risken för it-incidenter etc. minimeras. 4.3.2.5 Skydd av samhällsviktig verksamhet För att samhället ska fungera även vid en allvarlig kris är det viktigt att definiera vilka verksamheter som är nödvändiga för att undvika eller hantera kriser. När det gäller krisberedskap bedöms vissa samhällsfunktioner viktigare än andra. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har i regleringsbrev fått i uppdrag att ta fram en handlingsplan för skydd av samhällsviktig verksamhet, utifrån den strategi som myndigheten redovisade den 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 (Fö2010/1615/SSK). Uppdraget ska redovisas . Att identifiera vad som utgör en samhällsviktig verksamhet är ett omfattande men viktigt arbete. Arbetet med skydd av samhällsviktig verksamhet bör ske utifrån riskanalyser och med utgångspunkt i dessa analyser bör åtgärder genomföras för att verksamheten och leveransförmågan ska kunna upprätthållas och att störningar kan motstås. 4.3.2.6 Sjöövervakning och sjöräddning Ökad integrering och samverkan Behovet av en väl fungerande sjöövervakning är tydligt i olika sammanhang inte minst i diskussionerna om ett ökat samarbete mellan staterna i . Regeringens bedömning är att det pågående arbetet skapar förutsättningar för en förbättrad krishanteringsförmåga och en ökad sjösäkerhet. Regeringen anser att utgör en effektiv resurs när det handlar om bekämpning av sjöfylleri och främjandet av sjösäkerheten i stort Inom ramen för det samarbetsavtal som har med Försvarsmakten har myndigheterna redovisat utvecklings- och samarbetsplaner inom en rad områden. Regeringens inriktning är fortsatt att samutnyttja statliga resurser. Likaså ser regeringen positivt på utvecklingen av den samverkan som sker mellan och civila myndigheter inom det maritima området som t.ex. Polisen, , , Havs- och vattenmyndigheten och . 4.3.2.7 Utbildning och övning Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har det övergripande uppdraget att verka för att utbildning inom området skydd mot olyckor och krisberedskap kommer till stånd. Ansvaret för att personalen inom en verksamhet har relevant utbildning vilar på den som ansvarar för verksamheten. MSB bör kontinuerligt utvärdera samhällets behov inom området och initiera tvärsektoriella utbildnings- och övningsinsatser. MSB bör fortsatt arbeta utifrån myndighetens strategi för tvärsektoriella övningar på nationell nivå. Inriktningen för övningar bör ta sin grund i erfarenheter från inträffade händelser, genomförda övningar samt myndigheters risk- och sårbarhetsanalyser samt förmågebedömningar. Den tvärsektoriella övningsverksamheten bör engagera ett brett spektrum av aktörer inom krisberedskapen såväl företag och myndigheter på lokal, regional och central nivå, som Försvarsmakten och aktörer från andra länder. Utvärdering ingår som en naturlig del av övningsverksamheten och dessa lärdomar bör utgöra grund för krisberedskapsutvecklingen. MSB har en viktig roll i att genomföra och utveckla metoder för utvärdering. Särskild vikt bör läggas vid att utvärdera identifierade brister i krishanteringen.