prop · H003156 · 2013-05-29 00:00:00 — 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av rådets rambeslut /783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande, ändrat genom rådets rambeslut /299/RIF. I paragrafen förtydligas att lagen innehåller bestämmelser för att genomföra rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande, ändrat genom rambeslutet om verkställighet av utevarodomar. När det i lagen hänvisas till rambeslutet avses således rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande i dess ändrade form. 11 § En verkställbarhetsförklaring får utöver vad som anges i 10 § inte meddelas om 1.det för samma gärning som ligger till grund för beslutet om förverkande har meddelats dom eller beslut i eller i en annan stat och domen eller beslutet iden andra staten, vid ett fällande avgörande, har verkställts, 2.det enligt 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan svensk lag har meddelats beslut att inte väcka åtal för det brott som ligger till grund för beslutet om förverkande, 3.en sådan förklaring inte skulle vara förenlig med bestämmelser om immunitet och privilegier, 4.beslutet om förverkande har meddelats efter en förhandling där den mot vilken beslutet riktar sig inte var personligen närvarande och om det inte har bekräftats i intyget att något av villkoren i artikel 8.2 e i rambeslutet är uppfyllt, eller 5.den gärning, som ligger till grund för beslutet om förverkande, helt eller delvis har begåtts i och inte motsvarar brott enligt svensk lag eller preskription har inträtt enligt 36 kap. 15 § . 2012/13:156 Paragrafen innehåller bestämmelser om hinder mot erkännande och verkställighet. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Genom artikel 4.1 i rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ändras artikel 8.2 e i rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande. Bestämmelsen i punkten 4 har anpassats till de nya förutsättningar som därigenom gäller. Hinder mot verkställighet av ett beslut om förverkande som har meddelats i den berörda personens utevaro föreligger, om det inte i intyget bekräftas att något av de villkor som återfinns i artikel 8.2 e i rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande, ändrat genom rambeslutet om verkställighet av utevarodomar, är uppfyllt. Utgångspunkten är att den utfärdande myndigheten i det intyg som sänds över ska bekräfta att något av villkoren är uppfyllt när det rör sig om ett beslut i utevaro. Om intyget inte anger att något av villkoren är uppfyllt men det på annat sätt ändå framgår att så är fallet, t.ex. genom att en delgivningshandling företes, bör den utfärdande myndigheten beredas tillfälle att komplettera intyget (jfr 3 kap. 7 §). Kompletterande information bör på samma sätt inhämtas om den verkställande myndigheten mottar ett intyg utformat enligt äldre bestämmelser, dvs. ett intyg som inte ändrats i enlighet med regleringen i rambeslutet om verkställighet av utevarodomar. L 81/24 Europeiska unionens officiella tidning (Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen) RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING VI I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN RÅDETS RAMBESLUT 2009/299/RIF av om ändring av rambesluten /584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på ett avgörande när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA RAMBESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 31.1 a och 34.2 b, med beaktande av initiativet från Republiken , Repu bliken , Republiken , , Republiken , Förenade och och (1), med beaktande av yttrande, och av följande skäl: (1)Den tilltalade personens rätt att personligen närvara vid förhandlingen ingår i rätten till en rättvis rättegång i artikel 6 i konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, enligt Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternas tolkning. Denna domstol har också förklarat att den till talade personens rätt att personligen närvara vid förhand lingarna inte är absolut och att den tilltalade under vissa förhållanden av egen fri vilja, uttryckligen eller underför stått men otvetydigt, kan avsäga sig rätten att vara när varande. (1) EUT C 52, 26.2.2008, s. 1. (2)De olika rambesluten om genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av lagakraftvunna rättsliga avgö randen behandlar inte konsekvent frågan om avgöranden när den berörda personen inte var personligen närva rande vid förhandlingen. Skiljaktigheterna kan försvåra juristernas arbete och utgöra ett hinder för rättsligt sam arbete. (3)Lösningarna i dessa rambeslut är inte tillfredsställande i fall där personen inte har kunnat underrättas om det rättsliga förfarandet. Enligt rambesluten /214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff (2), 2006/783/RIF om tillämpning av prin cipen om ömsesidigt erkännande på beslut om förver kande (3), 2008/909/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen (4) och 2008/947/RIF om tillämpning av principen om ömsesi digt erkännande på domar och övervakningsbeslut i syfte att övervaka alternativa påföljder och övervakningsåtgär der (5) kan den verkställande myndigheten vägra verkstäl lighet av sådana domar. Enligt rambeslut /584/RIF om en europeisk arresteringsorder och om överlämnande mellan medlemsstaterna (6) kan den verkställande myn digheten begära att den utfärdande myndigheten lämnar tillräckliga garantier om att den person som är föremål för den europeiska arresteringsordern kommer att ges möjlighet till en förnyad prövning av fallet i den utfär dande medlemsstaten och att vara närvarande när domen meddelas. Lämpligheten av en sådan garanti är en fråga som ska avgöras av den verkställande myndigheten och det är därför svårt att exakt veta när verkställighet kan vägras. (2) Rambeslut av (EUT L 76, 22.3.2005, s. 16). (3) Rambeslut av (EUT L 328, 24.11.2006, s. 59). (4) Rambeslut av (EUT L 327, 5.12.2008, s. 27). (5) Rambeslut av (EUT L 337, 16.12.2008, s. 102). (6) Rambeslut av (EGT L 190, , s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 81/25 (4)Det är därför nödvändigt att ge klara och allmängiltiga skäl för när man kan vägra att erkänna avgöranden på grundval av att den berörda personen inte var personli gen närvarande vid förhandlingen. Detta rambeslut syftar till att närmare fastställa de allmängiltiga skäl som ger den verkställande myndigheten möjlighet att verkställa beslutet trots att personen inte varit närvarande vid för handlingen, som personens rätt till försvar fullt ut respekteras. Detta rambeslut är inte avsett att före skriva formerna och metoderna, inklusive de processuella kraven, för att uppnå de i rambeslutet angivna resultaten, vilket faller under medlemsstaternas nationella lagstift ning. (5)De aktuella ändringarna kräver en ändring av de gällande rambesluten om genomförande av principen om ömsesi digt erkännande av lagakraftvunna rättsliga avgöranden. De nya bestämmelserna bör också kunna tjäna som grundval för framtida rättsakter på detta område. (6)I bestämmelserna i detta rambeslut om ändring av andra rambeslut fastställs villkor för det fall då erkännande och verkställighet av ett avgörande, när den berörda personen inte varit personligen närvarande vid förhandlingen, inte bör vägras. Dessa villkor är alternativa: när ett av villko ren är uppfyllt försäkrar den utfärdande myndigheten genom att fylla i den relevanta delen i den europeiska arresteringsordern eller det relevanta intyget i de andra rambesluten, att kraven är uppfyllda eller kommer att uppfyllas, vilket bör vara tillräckligt för av det rättsliga avgörandet på grundval om ömsesidigt erkännande. (7)Erkännande och verkställighet av ett rättsligt avgörande när den berörda personen inte var personligen närva rande vid förhandlingen, bör inte kunna vägras om han eller hon antingen personligen kallats och därigenom underrättats om tid och plats för förhandlingen som ledde till det rättsliga avgörandet, eller om han eller hon på annat sätt faktiskt officiellt underrättats om tid och plats för förhandlingen på ett sådant sätt att det otvetydigt kan slås fast att han eller hon hade kännedom om den planerade förhandlingen. I detta sammanhang förutsätts det att personen underrättats , vilket innebär i tillräckligt god tid för att han eller hon person ligen ska kunna närvara vid förhandlingen och effektivt utnyttja sina rättigheter till försvar. (8)En tilltalad persons rätt till en rättvis rättegång garanteras av konventionen om skydd för de mänskliga rättighe terna och de grundläggande friheterna, enligt Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheternas tolkning. I denna rättighet ingår rätten för den berörda personen att personligen närvara vid förhandlingen. utnyttja denna rätt måste den berörda personen ha kän nedom om den planerade förhandlingen. Enligt detta rambeslut bör personens kännedom om förhandlingen säkerställas av varje medlemsstat i enlighet med dess nationella lagstiftning, varvid ska gälla att kraven enligt ovannämnda konvention måste uppfyllas. I enlighet med rättspraxis i Europeiska domstolen för de mänskliga rät tigheterna skulle man, när man överväger huruvida det sätt på vilket informationen tillhandahålls är tillräckligt för att säkerställa en persons kännedom om förhand lingen och när så är lämpligt, kunna ägna särskild upp märksamhet åt den berörda personens ansträngningar att ta emot den information som riktas till honom eller henne. (9)Det planerade datumet för en förhandling kan av prak tiska skäl ursprungligen anges som flera möjliga datum inom en begränsad tidsperiod. (10)Erkännande och verkställighet av ett avgörande, när den berörda personen inte varit personligen närvarande vid förhandlingen, bör inte kunna vägras när den berörda personen hade kännedom om den planerade förhand lingen och försvarades av ett juridiskt ombud som han eller hon gett i uppdrag att göra det, vilket garanterar att den rättsliga hjälpen är praktisk och effektiv. I detta sam manhang bör det inte ha någon betydelse om det juri diska ombudet valts, utsetts och betalats av den berörda personen eller om detta ombud utsetts och betalats av staten, förutsatt att den berörda personen avsiktligt har valt att företrädas av ett juridiskt ombud i stället för att personligen närvara vid förhandlingen. Utseende av det juridiska ombudet och därtill hörande frågor faller under nationell lagstiftning. (11)Gemensamma lösningar avseende skäl för att vägra er kännande i de berörda befintliga rambesluten bör beakta skiljaktiga förhållanden när det gäller att underrätta per sonen om dennes rätt till förnyad prövning eller över klagande. En förnyad prövning eller ett överklagande syf tar till att garantera rätten till försvar och karaktäriseras av följande faktorer: att den berörda personen har rätt att närvara, att själva sakfrågan, inklusive nytt bevismaterial, prövas på nytt och att förfarandet kan leda till att det ursprungliga avgörandet upphävs. (12)Rätten till förnyad prövning eller överklagande bör ga ranteras när avgörandet redan har delgivits och även, när det gäller den europeiska arresteringsordern, när det ännu inte hade delgivits, men kommer att delges utan dröjsmål efter överlämnandet. Det senare fallet syftar på en situ ation där myndigheterna misslyckades i sitt försök att kontakta personen, särskilt på grund av att han eller hon försökte undgå rättvisan. L 81/26 Europeiska unionens officiella tidning (13)Om en europeisk arresteringsorder utfärdas i syfte att verkställa ett fängelsestraff eller en frihetsberövande åt gärd och den berörda personen inte motta git någon officiell information om att det försiggår straff rättsliga förfaranden mot honom eller henne och inte heller delgivits domen, bör denna person på den verk ställande medlemsstatens begäran erhålla en kopia av domen endast för kännedom. Den utfärdande och den verkställande rättsliga myndigheten bör, om så är lämp ligt, samråda om behovet av och befintliga möjligheter att tillhandahålla personen ifråga en översättning av do men, eller väsentliga delar av denna, på ett språk som denna person förstår. Detta tillhandahållande av domen får varken försena överlämnandeförfarandet eller beslutet att verkställa den europeiska arresteringsordern. (14)Detta rambeslut begränsas till att närmare fastställa skäl för att vägra erkännande i rättsakter som rör genomfö rande av principen om ömsesidigt erkännande. Därför har bestämmelser som exempelvis sådana som avser rätt till förnyad prövning ett tillämpningsområde som begränsas till de fastställda skälen för vägran. De är inte avsedda att harmonisera nationell lagstiftning. Detta rambeslut påverkar inte Europeiska unionens framtida rättsakter avsedda att tillnärma medlemsstaternas lagstift ning på det straffrättsliga området. (15)Skälen för icke-erkännande är valfria. Medlemsstaternas utrymme för egen bedömning när det gäller införlivandet av dessa skäl i nationell lagstiftning styrs emellertid i synnerhet av rätten till en rättvis rättegång, som hänsyn tas till detta rambesluts övergripande mål att stärka enskilda personers processuella rättigheter och att underlätta det straffrättsliga samarbetet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Syftet med detta rambeslut är att stärka de processuella rättigheterna för personer som är föremål för straffrättsliga för faranden och att underlätta det straffrättsliga samar betet, och särskilt att förbättra ömsesidigt erkännande av rätts liga avgöranden mellan medlemsstaterna. 2.Detta rambeslut ska inte påverka skyldigheten att iaktta grundläggande rättigheter och grundläggande rättsprinciper en ligt artikel 6 i fördraget, bland annat rätten till försvar för personer som är föremål för straffrättsliga förfaranden, och alla skyldigheter som åligger rättsliga myndigheter i detta avse ende ska kvarstå oförändrade. I detta rambeslut fastställs gemensamma regler för erkän nande och/eller verkställande av rättsliga avgöranden i en med lemsstat (den verkställande medlemsstaten) utfärdade av en an nan medlemsstat (den utfärdande medlemsstaten) efter förfaran den där den berörda personen inte var personligen närvarande, i enlighet med bestämmelserna i artikel 5.1 i rambeslut /584/RIF, artikel i rambeslut /214/RIF, arti kel 8.2 e i rambeslut /783/RIF, artikel 9.1 i i rambeslut /909/RIF och i artikel 11.1 h i rambeslut /947/RIF. Ändringar i rambeslut /584/RIF Rambeslut /584/RIF ska ändras på följande sätt: 1.Följande artikel ska läggas till: Beslut när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen Den verkställande rättsliga myndigheten får även vägra att verkställa en europeisk arresteringsorder, utfärdad i syfte att verkställa ett fängelsestraff eller en frihetsberövande åt gärd, efter ett beslut när personen inte var personligen när varande vid förhandlingen, såvida det inte i den europeiska arresteringsordern anges att personen i enlighet med ytterli gare processuella krav i den utfärdande medlemsstatens na lagstiftning i)antingen kallats personligen och därigenom underrät tades om tid och plats för den förhandling som ledde till beslutet, eller på annat sätt faktiskt officiellt under rättades om tid och plats för förhandlingen, på ett sådant sätt att man otvetydigt kan slå fast att han eller hon hade kännedom om den planerade förhandlingen, ii)underrättades om att ett beslut kunde meddelas även om han eller hon inte var personligen närvarande vid förhandlingen, b)i vetskap om den planerade förhandlingen hade gett i uppdrag åt ett juridiskt ombud som antingen utsetts av den berörda personen eller av staten att försvara honom eller henne vid förhandlingen och faktiskt försvarades av ombudet vid förhandlingen, Europeiska unionens officiella tidning L 81/27 c)efter att ha delgivits beslutet och uttryckligen underrättats om rätten till förnyad prövning eller överklagande och rätten att få delta och få själva kan leda till att det ursprungliga beslutet upphävs. i)uttryckligen förklarade att han eller hon inte bestred beslutet, ii)inte begärde förnyad prövning eller överklagade inom den tillämpliga tidsramen, d)inte personligen delgavs beslutet men i)utan dröjsmål kommer att personligen delges detta efter överlämnandet och uttryckligen underrättas om rätten till förnyad prövning eller överklagande och rätten att få delta och få själva sakfrågan, inklusive nytt bevismaterial, prövad på nytt, vilket kan leda till att det ursprungliga beslutet upphävs, ii)kommer att underrättas om den tidsram inom vilken vederbörande måste begära förnyad prövning eller överklagande enligt den relevanta europeiska arreste ringsordern. 2.Om en europeisk arresteringsorder utfärdas i syfte att verkställa ett fängelsestraff eller en frihetsberövande åtgärd enligt villkoren i punkt 1 d och den berörda personen inte mottagit någon officiell information om att det försiggår straffrättsliga förfaranden mot honom eller henne, får denna person när denne informeras om innehållet i den europeiska arresteringsordern, begära att erhålla en kopia av domen innan personen ifråga överlämnas. efter att ha blivit informerad om denna begäran ska den utfär dande myndigheten via den verkställande myndigheten till handahålla den eftersökta personen en kopia av domen. Den eftersökta personens begäran får varken försena överlämnan deförfarandet eller beslutet att verkställa den europeiska ar resteringsordern. Tillhandahållandet av domen till den be rörda personen ska endast ske i informationssyfte; det får varken betraktas som ett formellt delgivande av domen eller påverka tidsfristerna för begäran om förnyad prövning eller överklagande. 3.Om en person överlämnas enligt villkoren i punkt 1 d och denna person har begärt förnyad prövning eller över klagande, ska kvarhållandet av den person som väntar på en sådan förnyad prövning eller överklagande omprövas till dess att dessa förfaranden avslutats i enlighet med lagen i den utfärdande medlemsstaten, antingen regelbundet eller på den berörda personens begäran. En sådan omprövning ska framför allt omfatta möjligheten att uppskjuta eller avbryta kvarhållandet. Den förnyade prövningen eller överklagandet ska inledas inom rimlig tid efter överlämnandet. 2.I artikel 5 ska punkt 1 utgå. 3.I bilagan (EUROPEISK ARRESTERINGSORDER) ska led d ersättas med följande: d) Ange om personen var personligen närvarande vid den förhandling som ledde till beslutet: 1. Ja, personen var personligen närvarande vid den förhandling som ledde till beslutet. Nej, personen var inte personligen närvarande vid den förhandling som ledde till beslutet. Om ni kryssade i rutan vid punkt 2, var vänlig och bekräfta att något av följande föreligger: Personen kallades personligen den (dag/månad/år), och underrättades därigenom om tid och plats för den förhandling som ledde till beslutet och underrättades om att ett beslut kunde meddelas även om han eller hon inte var personligen närvarande vid förhandlingen, personen kallades inte personligen, men på annat sätt faktiskt underrättades officiellt om tid och plats för den förhandling som ledde till beslutet, på ett sådant sätt att man otvetydigt kan slå fast att han eller hon hade kännedom om den planerade förhand lingen, och underrättades om att ett beslut kunde meddelas även om han eller hon inte var personligen närvarande vid förhandlingen, L 81/28 Europeiska unionens officiella tidning 3.2 personen, i vetskap om den planerade förhandlingen, hade gett i uppdrag åt ett juridiskt ombud som antingen utsetts av den berörda personen eller av staten att försvara honom eller henne vid förhandlingen och försvarades faktiskt av ombudet vid förhandlingen, personen delgavs personligen beslutet den (dag/månad/år) och underrättades uttryck ligen om rätten till förnyad prövning eller överklagande och om rätten att få delta och få själva sakfrågan prövad på nytt även mot bakgrund av nytt bevismaterial, vilket kan leda till att det ursprungliga beslutet upphävs, och personen förklarade uttryckligen att han eller hon inte bestred detta beslut, ELLER personen begärde inte förnyad prövning eller överklagande inom den tillämpliga tidsramen, 3.4 Personen personligen inte delgivits beslutet men personligen och utan dröjsmål kommer att delges detta beslut efter överlämnandet, och vid delgivandet uttryckligen kommer att underrättas om rätten till förnyad prövning eller överklagande och om rätten att få delta och få själva sakfrågan prövad på nytt även mot bakgrund av nytt bevismaterial, vilket kan leda till att det ursprungliga beslutet upphävs, och kommer att underrättas om den tidsram inom vilken vederbörande måste begära förnyad prövning eller överklagande, dvs. 4.Var vänlig ange, för den ruta ni har kryssat för ovan under punkt 3.1b, 3.2 eller 3.3, hur villkoren i fråga har uppfyllts: Ändringar i rambeslut /214/RIF Rambeslut /214/RIF ska ändras på följande sätt: 1.Artikel 7.2 ska ändras på följande sätt: a)Led g ska ersättas med följande: g) den berörda personen enligt det intyg som avses i artikel 4, i händelse av ett skriftligt förfarande inte, i enlighet med lagstiftningen i den utfärdande staten, personligen eller via en företrädare med behörighet enligt nationell lag underrättades om sin rätt att bestrida saken och om tidsfristerna för ett sådant bestridande b) Följande led ska införas: Europeiska unionens officiella tidning L 81/29 i) den berörda personen, enligt det intyg som avses i artikel 4 inte var personligen närvarande vid den förhandling som ledde till beslutet, såvida det inte i intyget anges att personen, i enlighet med ytterligare processuella krav i den utfärdande statens nationella lagstiftning antingen kallats personligen och därigenom underrättades om tid och plats för den förhand ling som ledde till beslutet, eller på annat sätt faktiskt officiellt underrättades om tid och plats för förhandlingen, på ett sådant sätt att man otvetydigt kan slå fast att han eller hon hade kännedom om den planerade förhandlingen, underrättades om att ett beslut kunde meddelas även om han eller hon inte var personligen närvarande vid förhandlingen, ii)i vetskap om den planerade förhandlingen hade gett i uppdrag åt ett juridiskt ombud som antingen utsetts av den berörda personen eller av staten att försvara honom eller henne vid förhandlingen och faktiskt försvarades av ombudet vid förhandlingen, iii)efter att ha delgivits beslutet och uttryckligen underrättats om rätten till förnyad prövning eller överklagande och rätten att få delta och få själva sakfrågan prövad på nytt inklusive nytt bevismaterial, vilket kan leda till att det ursprungliga beslutet upphävs, uttryckligen förklarade att han eller hon inte bestred beslutet, eller inte begärde förnyad prövning eller överklagade inom den tillämpliga tidsramen, j)personen enligt det intyg som avses i artikel 4 inte var personligen närvarande, såvida det inte i intyget anges att personen, efter att uttryckligen ha blivit informerad om förfarandena och möjlig heten att närvara personligen vid en förhandling, angett uttryckligen att han eller hon avsagt sig rätten till en muntlig förhandling och uttryckligen meddelat att han eller hon inte bestrider saken. 2.Artikel 7.3 ska ersättas med följande: I de fall som avses i punkt 1 och i punkt 2 c, , 2 i och 2 j ska den behöriga myndigheten i den verkställande staten, innan den fattar ett beslut om att helt eller delvis inte erkänna och verkställa ett beslut, på lämpligt sätt samråda med den behöriga myndigheten i den utfärdande staten och i tillämpliga fall anmoda denna att utan dröjsmål tillhandahålla alla nödvändiga upplysningar.