prop · H003155 · 2013-05-13 00:00:00 — 18.2.2AIF:er för vilka ett prospekt har upprättats före Regeringens förslag: Om andelar eller aktier i en AIF omfattas av ett prospekt som har godkänts av eller en behörig myndighet i ett annat land inom EES och offentliggjorts före , ska bestämmelserna om underrättelseförfarande vid marknadsföring av EES-baserade AIF:er till professionella investerare i inte tillämpas vid marknadsföring av andelarna eller aktierna under prospektets giltighetstid. Om andelar eller aktier i en AIF omfattas av ett prospekt som har utarbetats och offentliggjorts i enlighet med och rådets direktiv /71/EG om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel före , ska bestämmelserna om förvaltning och marknadsföring av en AIF 2012/13:155 i ett annat land inom EES inte tillämpas vid marknadsföring av andelarna eller aktierna under prospektets giltighetstid. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 61.2 i AIFM-direktivet ska artiklarna 31, 32 och 33 i direktivet, dvs. reglerna om gränsöverskridande marknadsföring, inte tillämpas vid marknadsföring av andelar eller aktier i som omfattas av ett prospekt om det har utarbetats och offentliggjorts före i enlighet med och rådets direktiv /71/EG av om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv /34/EG1 (prospektdirektivet). Undantaget gäller under prospektets giltighetstid. Det innebär att om andelar eller aktier i en AIF omfattas av ett prospekt som har godkänts av i enlighet med 2 kap. 26 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument eller en behörig myndighet i ett annat land inom EES, och inspektionen har fått ett intyg om detta i enlighet med 2 kap. 36 § samma lag, och offentliggjorts före , ska bestämmelserna om underrättelseförfarande vid marknadsföring av EES-baserad AIF:er till professionella investerare i inte tillämpas vid marknadsföring av andelarna eller aktierna under prospektets giltighetstid. Vidare innebär det att om andelar eller aktier i en AIF omfattas av ett prospekt som har utarbetats och offentliggjorts i enlighet med prospektdirektivet före , ska bestämmelserna om förvaltning och marknadsföring av en AIF i ett annat land inom EES inte tillämpas vid marknadsföring av andelarna eller aktierna under prospektets giltighetstid. Regeringens förslag: AIF-förvaltare som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder förvaltar slutna AIF:er får fortsätta att förvalta AIF:erna utan tillstånd som AIF- förvaltare enligt den nya lagen, om AIF:erna inte gör några ytterligare investeringar efter det datumet. AIF-förvaltare som förvaltar slutna AIF:er där teckningstiden för investerarna löpte ut före och som har upprättats för en tidsperiod som löper ut senast efter , får fortsätta att förvalta AIF:erna utan tillstånd som AIF-förvaltare enligt den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. AIF- förvaltaren ska dock tillämpa bestämmelserna om årsberättelse i den nya lagen och, i förekommande fall, bestämmelserna om kontroll över onoterade företag och emittenter. 1 EUT L 345, 31.12.2003, s. 64 (Celex 32003L0071), senast ändrat genom och rådets direktiv /78/EU (EUT L 331, 15.12.2010, s. 120, Celex Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot Skälen för regeringens förslag: AIF-förvaltare som före 2013 förvaltar slutna AIF:er får fortsätta att förvalta AIF:erna utan till- stånd som AIF-förvaltare enligt AIFM-direktivet, om AIF:erna inte gör några ytterligare investeringar efter det datumet (artikel 61.3). förvaltare som förvaltar slutna AIF:er där teckningstiden för investerarna löpte ut före och som har upprättats för en tidsperiod som löper ut senast efter får fortsätta att förvalta sådana AIF:er utan att följa AIFM-direktivet, med undantag för artikel 22 och, i tillämpliga fall, artiklarna (artikel 61.4). En övergångsbestämmelse motsvarande artikel 61.3 i AIFM-direktivet bör tas in i den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Det innebär att AIF-förvaltare som vid ikraftträdandet av den nya lagen förvaltar slutna AIF:er får fortsätta att förvalta AIF:erna utan tillstånd som AIF-förvaltare enligt den nya lagen, om AIF:erna inte gör några ytterligare investeringar efter det datumet. Om tillgångar i AIF:en säljs efter och medlen sätts in på ett konto i AIF:ens namn, ska insättningen inte betraktas som en investering. Vidare bör en övergångsbestämmelse motsvarande artikel 61.4 i AIFM-direktivet tas in i den nya lagen om förvaltare av alternativa Det innebär att AIF-förvaltare som förvaltar slutna AIF:er där teckningstiden för investerarna löpte ut före och som har upprättats för en tidsperiod som löper ut senast efter inte behöver ansöka om tillstånd som AIF-förvaltare enligt den nya lagen. AIF-förvaltaren ska dock tillämpa bestämmelserna om årsberättelse i den nya lagen och, i förekommande fall, bestämmel- serna om kontroll över onoterade företag och emittenter. bl.a. att årsberättelsen ska göras tillgänglig för och, om AIF:ens hemland inte är , den behöriga myndigheten i Det innebär vidare, i den mån AIF:en investerar i onoterade bolag, att AIF-förvaltaren, som inte har tillstånd som AIF- förvaltare enligt den nya lagen, ska underrätta i vissa avseenden och i dessa avseenden står under inspektionens tillsyn. i andra länder inom EES Regeringens förslag: För en svensk AIF som inte är en specialfond eller en AIF som inte är reglerad och förvaltas av en svensk AIF- förvaltare får , fram till , tillåta att ett kreditinstitut med säte i ett land inom EES utses som förvaringsinstitut även om AIF:en är etablerad i ett annat land inom EES än det land där förvaringsinstitutet har sitt säte. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot Skälen för regeringens förslag: Enligt AIFM-direktivet får länderna inom EES tillåta att ett kreditinstitut som är etablerat i ett annat land 2012/13:155 inom EES än en AIF utses till fram till (artikel 61.5). För specialfonder gäller att förvaringsinstitutet antingen ska ha sitt säte i eller vara en filial till ett institut med säte inom EES. Någon övergångsregel för specialfondernas del behövs därför inte. För andra AIF:er än specialfonder är det däremot inte uteslutet att det finns konstruktioner där AIF:en anses etablerad i ett land inom EES och förvaringsinstitutet i ett annat land inom EES. Regeringen anser i likhet med utredningen att möjligheten att tillåta att en AIF och dess förvaringsinstitut är etablerade i olika länder inom EES bör utnyttjas. Det innebär att för en svensk AIF som inte är en specialfond eller en AIF som inte är reglerad och förvaltas av en svensk AIF- förvaltare får , fram till , tillåta att ett kreditinstitut med säte i ett land inom EES utses som förvaringsinstitut även om AIF:en är etablerad i ett annat land inom EES än det land där förvaringsinstitutet har sitt säte. 18.2.5AIF-förvaltare som har tillstånd för förvaltning av specialfonder Regeringens förslag: Fondbolag, värdepappersbolag och som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder har tillstånd att driva verksamhet avseende specialfonder får, om en ansökan om tillstånd som AIF- förvaltare enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska bolaget eller institutet upphöra med verksamheten. Ett värdepappersbolag eller svenskt kreditinstitut som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder förvaltar en specialfond får, efter tillstånd, överlåta förvaltningen av fonden till en AIF-förvaltare om överlåtelsen sker och AIF-förvaltaren har tillstånd enligt den nya lagen . För sådana överlåtelser gäller äldre bestämmelser i lagen om investeringsfonder om informationskrav och om förvaltarens skyldigheter vid överlåtelse. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i konstaterar att utred- ningens förslag innehåller vissa begreppsändringar. det nuvarande begreppet fondverksamhet så att det enbart avser sådana fonder som benämns värdepappersfonder. I och med lagändringen ändras också innebörden av vad ett befintligt fondbolag har tillstånd för. Kammarrätten konstaterar att begreppet värdepappersfond under en övergångstid kan ha olika betydelser (s. 517 ff. i betänkandet). kammarrätten bör frågor rörande begreppsändringar samt övergångs- bestämmelser och gränsdragningar utvecklas närmare i det fortsatta anför att det bör förtydligas när förvaringsinstitutets nya rutiner och processer ska finnas på plats, särskilt avseende fondbolag och förvaltare som driver verksamhet före För det fall ett fondbolag inte har anpassat sin verksamhet enligt de nya reglerna kommer det enligt föreningen att vara svårt för förvaringsinstitutet att uppfylla de krav som ställs på institutet. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. Skälen för regeringens förslag: Fondbolag som förvaltar specialfonder kommer från och med ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder att vara AIF-förvaltare när det gäller deras förvaltning av specialfonder. Fondbolagen kommer till stor del redan att uppfylla kraven i AIFM-direktivet genom att de uppfyller kraven i LIF. I några avseenden kommer det dock att krävas viss anpassning av verksamheten. Det gäller t.ex. kravet på oberoende värdering (artikel 19) och hanteringen av exponeringar med finansiell hävstång (artiklarna 15.4 och 25). Fondbolag som förvaltar specialfonder ska ansöka om tillstånd som AIF-förvaltare hos (se avsnitt 18.2.1). bör påbörja processen med att anpassa sig till den nya lagstiftningen så att de uppfyller de krav som uppställs för att få tillstånd. De kommer dock att omfattas av lättnadsregeln i AIFM-direktivet som innebär att de inte behöver informera om sådant som redan framgår av fondbolagets tidigare ansökan om tillstånd och ändringar i verksamheten (artikel 7.4). Fondbolag som vid ikraftträdandet av den nya lagen har tillstånd enligt LIF att driva verksamhet avseende specialfonder bör få, om en ansökan om tillstånd enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska fondbolaget upphöra med verksamheten. värdepappersbolag eller , som har tillstånd enligt 1 kap. 5 § LIF för fondverksamhet avseende specialfonder kan inte få tillstånd som AIF-förvaltare (se avsnitt 7.1.3). Ett värdepappersinstitut som förvaltar specialfonder måste därmed ansöka om omvandling av sitt tillstånd hos om det avser att fortsätta att förvalta specialfonder. som har tillstånd att förvalta specialfonder har i sin ursprungliga tillståndsansökan lämnat information om bolaget och dess ägare (3 och 24 kap. lagen om värdepappersmarknaden samt 3 och 5 kap. föreskrifter [FFFS 2007:16] om värdepappersrörelse) samt om fonderna (4 kap. 9 § LIF). I den mån den informationen är aktuell behöver den inte lämnas på nytt i ansökan om omvandling av tillståndet. En ansökan om omvandling av tillståndet innebär att värdepappersinstitutet förklarar sig avstå från tillståndet enligt lagen om värdepappersmarknaden (25 kap. 5 § första stycket 3) och ansöker om tillstånd som AIF-förvaltare enligt den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Värdepappersbolag och som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder har tillstånd enligt LIF att driva verksamhet avseende specialfonder bör få, om en ansökan om tillstånd enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska bolaget eller institutet upphöra med verksamheten. Om värdepappersinstitutet driver någon annan verksamhet än den som får drivas av en AIF-förvaltare som sidoverksamhet till fondförvalt- ningen måste institutet antingen upphöra med denna verksamhet eller överlåta förvaltningen av specialfonder till en annan förvaltare. melserna om överlåtelse av förvaltningen av en investeringsfond i 9 kap. 1 § LIF kommer i och med ikraftträdandet av den nya lagen om förval- tare av alternativa investeringsfonder att gälla endast överlåtelser till En övergångsbestämmelse enligt vilken värdepappersbolag och som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder förvaltar en specialfond får överlåta förvaltningen av fonden till en AIF-förvaltare om överlåtelsen sker och AIF-förvaltaren har tillstånd enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder eller, om AIF- förvaltaren är etablerad i ett annat land inom EES, överlåtelsen sker och AIF-förvaltaren har tillstånd enligt AIFM-direktivet 2014 bör därför tas in i den nya lagen. En sådan överlåtelse bör kräva För sådana överlåtelser bör bestäm- melserna om informationskrav i 9 kap. 4 § LIF och om förvaltarens skyldigheter i 9 kap. 5 § LIF gälla. Det innebär att ett värdepappersbolag eller ett svenskt kreditinstitut som vid ikraftträdandet av den nya lagen förvaltar en specialfond, från och med den 22 till , antingen får ansöka om tillstånd som AIF- förvaltare och då förklara att det avstår från tillståndet för värdepappersrörelse eller bank- eller finansieringsrörelse eller överlåta förvaltningen av specialfonden till ett fondbolag enligt LIF eller överlåta förvaltningen av specialfonden till en AIF-förvaltare som har tillstånd enligt den nya lagen. Fondbolag som har tillstånd enligt 1 kap. 4 § LIF att driva fondverk- samhet får förvalta värdepappersfonder och specialfonder. randet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder ändras dock begreppet fondverksamhet i LIF på så sätt att det enbart ska I och med lagändringen ändras också omfatt- ningen av ett fondbolags tillstånd för fondverksamhet enligt LIF. särskild övergångsbestämmelse behövs inte för detta. Kammarrätten i har anfört att enligt utredningens förslag kommer begreppet värdepappersfond under en övergångstid att kunna kan ha olika betydelser samt att frågor rörande begreppsändringar, över- gångsbestämmelser och gränsdragningar utvecklas närmare i det fortsatta Begreppet värdepappersfond har behandlats i av- Som framgår där anser regeringen att begreppet värdepappers- fond ska kvarstå. Frågor rörande övergångsbestämmelser m.m. har ut- vecklats närmare i bl.a. avsnitt 18. har anfört att det bör förtydligas när förva- ringsinstitutets nya rutiner och processer ska finnas på plats, särskilt avseende fondbolag och förvaltare som driver verksamhet före den 22 För det fall ett fondbolag inte har anpassat sin verksamhet enligt de nya reglerna kommer det enligt föreningen att vara svårt för förvaringsinstitutet att uppfylla de krav som ställs på institutet. Så länge ett fondbolag som förvaltar specialfonder följer bestämmel- serna i LIF gäller bestämmelserna om förvaringsinstitut i LIF för det förvaringsinstitut som har utsetts till fondens förvaringsinstitut. fondbolag har fått tillstånd som AIF-förvaltare enligt den nya lagen om Prop. 2012/13:155 förvaltare av alternativa investeringsfonder gäller däremot bestämmel- serna om förvaringsinstitut i den nya lagen för det förvaringsinstitut som AIF-förvaltaren har utsett till . 18.2.6Förvaltningsbolag som driver verksamhet från filial i Regeringens förslag: Förvaltningsbolag som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder har tillstånd att marknadsföra andelar i företaget i enligt lagen om investeringsfonder får, om en ansökan om tillstånd enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska förvaltningsbolaget upphöra med verksamheten. Utredningen föreslår ingen övergångsbestämmelse. Remissinstanserna: framhåller att det behövs en övergångsbestämmelse för de förvaltningsbolag som driver verksamhet från filial i och som kommer att omfattas av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Skälen för regeringens förslag: Förvaltningsbolag som driver verksamhet från filial i enligt 1 kap. 8 § LIF kommer att behöva ansöka om tillstånd enligt den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Ett förvaltningsbolag som vid ikraftträdandet av den nya lagen har tillstånd enligt LIF att driva verksamhet från filial bör få, om en ansökan om tillstånd enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska förvaltningsbolaget dock upphöra med verksamheten. 18.2.7Fondföretag som marknadsför andelar i företaget i Regeringens förslag: Fondföretag som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder har tillstånd att marknadsföra andelar i företaget i enligt lagen om investeringsfonder får, om en ansökan om tillstånd har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska fondföretaget upphöra med verksamheten. Utredningen föreslår ingen övergångsbestämmelse. Remissinstanserna: framhåller att det behövs en övergångsbestämmelse för de fondföretag som har 1 kap. 9 § LIF och som marknadsför 2012/13:155 och som kommer att omfattas av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Skälen för regeringens förslag: Fondföretag som har tillstånd enligt 1 kap. 9 § LIF att marknadsföra andelar i företaget i kommer att behöva ansöka om tillstånd enligt den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Ett fondföretag som vid ikraftträdandet av den nya lagen har tillstånd enligt LIF att marknadsföra andelar bör få, om en ansökan om tillstånd enligt den nya lagen har getts in till , fortsätta att driva denna verksamhet enligt äldre bestämmelser till dess att ansökan har prövats slutligt. Om tillstånd vägras, ska fondföretaget upphöra med verksamheten. AIFM-direktivet reglerar juridiska personer vars normala verksamhet består i förvaltning av en eller flera AIF:er. Genom AIFM-direktivet införs en harmoniserad EU-rättslig reglering av AIF-förvaltare. I direktivet definieras AIF:er som företag för kollektiva investeringar, inbegripet dess delfonder, som tar emot kapital från ett antal investerare för att investera det i enlighet med en fastställd investeringspolicy till förmån för dessa investerare, och som inte omfattas av krav på auktorisation enligt direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (UCITS-direktivet). Med förvaltning avses åtminstone portföljförvaltning eller riskhantering. I syfte att säkerställa att alla AIF-förval- tare omfattas av effektiv tillsyn och kontroll införs genom AIFM-direk- tivet en rättsligt bindande ordning för auktorisation och tillsyn som gäller för alla förvaltare av AIF:er. Ordningen ska tillämpas oavsett var den förvaltade fonden har sin rättsliga hemvist. Av hänsyn till proportionalitet ska direktivet inte tillämpas på AIF-förvaltare som förvaltar portföljer av AIF:er där värdet av de sammanlagda tillgångarna inte överstiger tröskelvärdena i direktivet. Enligt direktivet krävs dock att sådana AIF-förvaltare åtminstone ska vara registrerade hos den behöriga myndigheten i hemlandet och regelbundet lämna information till myndigheten. AIFM-direktivet ska genomföras i svensk rätt och något alternativ till att genomföra direktivet står inte till buds. En central utgångspunkt för utformningen av regeringens förslag är att det inte bör ställas högre krav på AIF-förvaltare än de som ställs upp i AIFM-direktivet, om det inte är motiverat av investerarskyddsskäl. Genomförandet av direktivet lämnar endast ett begränsat utrymme för nationella särregler. Regeringen föreslår att det inte ställs upp några krav utöver minimikraven i AIFM-direktivet när det gäller AIF-förvaltare som förvaltar portföljer av AIF:er där värdet av de sammanlagda tillgångarna inte överstiger tröskelvärdena. Enbart AIF-förvaltare som har tillstånd enligt den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder föreslås emellertid få förvalta specialfonder. Medlemsstaterna får enligt AIFM-direktivet införa eller fortsätta att tillämpa nationell fondreglering för AIF:er som är etablerade på det egna territoriet. Enligt direktivet får medlemsstaterna även avgöra vad som ska gälla för marknadsföring av andelar eller aktier i till icke-professionella investerare på det egna territoriet. Regeringen föreslår att befintliga regler för specialfonder i lagen (2004:46) om investeringsfonder (LIF) förs över i sak oförändrade till den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Med undantag för specialfonder innebär regeringens förslag inte någon reglering av AIF:er. AIFM-direktivet genomförs huvudsakligen i en ny lag om förvaltare av alternativa investeringsfonder. 2012/13:155 19.2 Med anledning av finanskrisen konstaterade och kommissionen att alla relevanta aktörer på finansmarknadsområdet bör omfattas av lämplig reglering och tillsyn. Detta överensstämmer även med de slutsatser som G20 kom överens om . I kommissionens konsekvensanalys till förslaget till AIFM-direktiv utpekas AIF- förvaltarna visserligen inte som någon orsak till finanskrisen1. Kommissionen menade dock att krisen tydliggjort den roll som AIF-förvaltarna spelar på finansmarknaden och pekade på en rad risker som AIF- förvaltares verksamhet innebär bl.a. för stabiliteten, se avsnitt 4.3. Enligt kommissionens konsekvensanalys uppgår den förvaltade portföljförmögenheten för AIF:er till cirka en tredjedel av den sammanlagda portföljförmögenheten för UCITS-fonder inom EU. uppgick den sammanlagda portföljförmögenheten i AIF:er till av den sammanlagda bruttonationalprodukten inom EU. Kommissionen anser att det befintliga europeiska regelverk som omfattar AIF-förvaltare är fragmenterat och därför ett hinder för effektiv reglering, tillsyn och övervakning på makronivå. Regelverket anses också begränsa marknadsintegrationen och utvecklingen av den inre marknaden för de finansiella produkter som marknadsförs av . Ett viktigt syfte med AIFM-direktivet är således att skapa harmoniserade krav för tillståndsgivning och tillsyn över AIF-förvaltare och ett gemensamt regelverk för att hantera de risker som investerare i AIF:er utsätts för. Detta för att främja den finansiella stabiliteten, stärka investerarskyddet och skapa förutsättningar för en effektiv gränsöverskridande distribution av AIF:er för utvecklingen av en inre marknad. Lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder föreslås träda i kraft . Reglerna i AIFM-direktivet för vissa tredjelandssituationer, bl.a. avseende förvaltnings- och marknadsföringspassen för icke EES-baserade AIF-förvaltare, har dock ett fördröjt och villkorat genomförande, se avsnitt 18.1. AIF-förvaltare som vid ikraftträdandet av den nya lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder driver verksamhet som är tillståndspliktig enligt den lagen ska ansöka om tillstånd hos . AIF-förvaltare som förvaltar portföljer av AIF:er där värdet av de sammanlagda tillgångarna inte överstiger tillämpligt tröskelvärde ska senast samma datum anmäla sig för registrering hos . De företag som berörs är dels AIF- förvaltare som driver verksamhet som 1 kap. 9 § LIF (förvaltare av specialfonder),