prop · H003185 · 2013-08-08 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2012/13:185 Verksamheten inom Organisationen för säkerhet Skr. och samarbete i () Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom () 2012/13:185 Innehållsförteckning 2 Svenskt fokus och av 2013..................... Den militärpolitiska dimensionen....................................... Fördraget om observationsflygningar (Open Fördraget om konventionella väpnade styrkor i (CFE) .................................................... Säkerhetsforum (FSC)....................................... Högkommissarien för frågor om nationella Den ekonomiska och miljömässiga dimensionen............. Den mänskliga dimensionen ............................................ Kontoret för demokratiska institutioner och årliga möte om den mänskliga krishantering och de utdragna konflikterna ...................... Bilaga 1: deltagande stater......................................................... Bilaga 2: Stöd till och ............... Bilaga 3: Svensk personal ställd till förfogande verksamhetsåret Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... Regeringen redogör i denna skrivelse för verksamheten i () och . Kompletterande information om verksamheten inom och dess institutioner finns på webbplats (), i organisationens årsrapport samt i Handbook. Årsrapporten och handboken finns tillgängliga på webbplats. målsättning har varit att säkerställa att principer upprätthålls och åtaganden genomförs samt att stärka EU:s röst i och verka för att EU:s politiska inflytande står i paritet med dess finansiella bidrag samt utformas i enlighet med Lissabonfördraget. är en av EU:s största givare av frivilliga bidrag till verksamhet och sekonderar regelbundet personal till organisationen. Under det irländska OSSE-ordförandeskapet 2012 och efterföljande ukrainska ordförandeskap 2013 har diskussionerna om framtida säkerhet och formerna för hur en säkerhetsgemenskap ska utformas tagits vidare inom ramen för den så kallade Helsinki+40 processen. Arbetet har dock försvårats på grund av de tydliga politiska skiljelinjer som finns mellan deltagande stater i synen på säkerhet och mänskliga rättigheter samt den roll man önskar att ska spela , vilket också har kommit att prägla arbetet i stort . har organisationen kommit att expandera, då deltagande stater kunde enas om att uppta som fullvärdig medlem. 2Svenskt fokus och av 2013 agerande har varit inriktat på att säkerställa att principer upprätthålls och åtaganden genomförs samt att stärka genomslaget för EU:s röst i organisationen. har även verkat för EU:s prioriteringar i , vilket bland annat inkluderat att stärka förmåga att bidra till lösningar av de utdragna konflikterna i regionen samt att stödja institutioner och genomförandet av åtaganden inom den mänskliga dimensionen. rustningskontrollregimerna har stått högt på EU:s dagordning. även för ett nära samarbete mellan och andra internationella aktörer däribland FN, och Nato. huvudsakliga fokus har varit den mänskliga dimensionen. har inom denna ram verkat för att frågor relaterade till grundläggande fri- och rättigheter ges en fortsatt framskjuten plats på EU:s dagordning och i arbete som helhet. I rollen som EU:s lokala samordnare för mediefrihetsfrågor har drivit igenom ett antal viktiga EU-uttalanden om mediefrihetssituationen i bland annat och . Inför och under ministermötet i var även starkt engagerat i förhandlingarna om ett beslut om främjande av yttrandefrihet och mångfald i digitala medier. Vidare gav stöd till en deklaration om grundläggande friheter i den digitala tidsåldern. På grund av politisk oenighet kunde dock inget av dessa två dokument antas. Mandatet för mediefrihetsrepresentant (), , förlängdes . I samband med förlängningen framfördes krav från främst på en inskränkning av representantens mandat, något som , övriga EU och med kraft motsatte sig då det skulle försvaga arbete på området. har härutöver gett stöd till mediefrihetsrepresentantens konferens om mediefrihet som genomfördes i . EU, och andra likasinnade länder har agerat för att försvara och skydda internationellt erkända valövervakningsmetodologi, som allt kraftigare ifrågasatts av en rad deltagarländer. har inom EU ofta varit drivande i dessa diskussioner och har bidragit med valövervakare till valobservationer bland annat till , , och . har även ställt personal till förfogande till fältmissioner och institutioner. Vidare har projektstöd givits inom främst de militärpolitiska och mänskliga dimensionerna. I samband med den årliga översynskonferensen om den mänskliga dimensionen (HDIM) 2012 anordnade ett seminarium om på temat människorättsförsvarare. inleddes också diskussionerna om en reform av detta möte. har härvidlag bland annat värnat ett öppet och starkt deltagande från civilsamhället, något som vissa deltagarländer verkat för att begränsa. I samband med ministermötet i lade bland andra fram ett beslutsförslag om förenings- och församlingsfrihet i OSSE-området. Inte heller detta beslut kunde antas på grund av rådande politiska motsättningar. har fortsatt agerat för att stärka arbete avseende konfliktförebyggande och konfliktlösning. Bland annat bidrog till att EU aktivt stödde det irländska ordförandeskapets arbete med fortsatta formella 5+2-förhandlingar för att lösa konflikten mellan den moldaviska regeringen och utbrytarregionen . har säkerhetsläget i konflikten mellan och successivt försämrats, något som fått återverkningar i OSSE-arbete i stort. har verkat för att EU mer aktivt ska stödja Minsk-gruppen i dess uppdrag att medla i konflikten. Arbetet inom den militärpolitiska dimensionen har präglats av diskussioner om framtiden för konventionell rustningskontroll och möjligheten att uppdatera eller förhandla fram ett nytt avtal som kan ersätta Treaty on Conventional Armed Forces in Europe (CFE). suspenderade sin medverkan i fördraget 2007. Diskussioner förs längs flera parallella spår, där driver frågan som ordförande . har aktivt verkat för en uppdatering av Wiendokumentet 2011, som syftar till ökad militär transparens och förtroende, ett arbete som dessvärre har kommit att försvåras. Endast tre mindre uppdateringar Skr. 2012/13:185 beslutades . Arbetet inom Open Skies Consultative Commission (OSCC), som har att administrera observationsflygningarna inom ramen för avtalet om Open Skies, har varit mer eller mindre låst . Fördragsstaterna lyckades trots det att enas om kvotfördelningar . spelar en mycket aktiv roll i genomförandet av observationsflygningarna genom att ställa sitt observationsflygplan till förfogande. Vid ministermötet i fattades ett beslut om att inleda den så kallade Helsingfors+40-processen om framtidsfrågor, vilken de tre kommande ordförandeskapen, , och , getts i uppdrag att leda. Processen syftar till att förverkligauppdraget från toppmötet i att skapa en säkerhetsgemenskap för . För svensk del har det varit centralt att säkerställa att processen bidrar till att bevara och stärka breda säkerhetsbegrepp samt organisationens åtaganden och principer. Detta gäller särskilt den mänskliga dimensionen och de tre autonoma institutionerna, kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR), högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (HCNM) och mediefrihetsrepresentanten (). EU har tillsammans med varit drivande i arbetet som syftar till att skapa förtroendeskapande åtgärder för cybersäkerhet inom . har särskilt värnat en tvärdimensionell ansats för att säkerställa att såväl frihets- som säkerhetsaspekter beaktas. Tre strategier för att bättre systematisera arbete inom området gränsöverskridande hot har antagits . Strategierna rör ansträngningar vad gäller anti-terrorism, kampen mot narkotika samt den polisiära verksamheten. För svenskt vidkommande har det varit särskilt angeläget att säkerställa att åtagandena i den mänskliga dimensionen har en framskjuten plats i arbetet. har fältmissioner alltmer ifrågasatts av några stater. Fältkontoren, som bedriver en bred verksamhet och där mandaten varierar från land till land, kan i vissa värdländer uppfattas obekväma då de rapporterar om den politiska och demokratiska utvecklingen. har i diskussionerna värnat fältmissionernas bidrag och centrala roll inom och gett stöd till mandatens nuvarande utformning. De djupa politiska motsättningar som präglar i allmänhet, och frågor relaterade till mänskliga rättigheter och grundläggande friheter i synnerhet, präglade även ministermöte som hölls i . kunde inte ett enda beslut fattas om den mänskliga dimensionen. , tillsammans med övriga i EU och , prioriterade ett beslut om yttrandefrihet och mångfald i digitala medier, något som och inte kunde stödja. Detta var ett allvarligt bakslag med tanke på den i allt högre grad bekymmersamma situationen avseende mediefrihet som råder i delar av . Inte heller den deklaration om grundläggande friheter i den digitala tidsåldern som lades fram av med över 40 medförslagsställare, däribland , kunde antas. lade i likhet med 2011 tillsammans med och vissa centralasiatiska länder fram förslag om viseringslättnader och förändringar av ODIHR:s valobservationsmetodologi. Det senare förslaget mötte kraftigt motstånd från bland annat EU och . Tydligt skilda synsätt föreligger bland deltagarländerna avseende diskriminering på grund av sexuell läggning innebar att ett beslut om vidare arbete för tolerans och icke-diskriminering inte kunde antas. Inte heller på det militärpolitiska området kunde några beslut fattas. De två beslutsutkasten om arbetet i säkerhetsforum, FSC, som inkluderade vidare uppdatering av Wiendokumentet samt beslut om små och lätta vapen, blockerades av respektive . Det är första gången som ministerrådet inte kunde fatta några beslut inom säkerhetsforumets ansvarsområde. Till mötets framgångar hörde en deklaration om konflikten mellan och utrbrytarrepubliken , den första som kunnat antas . Deklarationen uppmärksammade bland annat de formella samtal inom ramen för 5+2-formatet som återupptogs . Vidare togs beslut att uppta som 57:e deltagarstat. Härutöver kunde ett beslut om Helsinki+40-processen fattas. Beslutet föregicks av svåra förhandlingar som blottlade den växande oenigheten som finns inom organisationen. För svensk del har det varit centralt att verka för att processen utgår ifrån det breda säkerhetsbegreppet och att åtaganden och principer samt de tre autonoma institutionerna (ODIHR, HCNM och RFoM) bevaras och stärks. På området gränsöverskridande hot kunde ministrarna godkänna de strategier som antagits beträffande polisverksamhet, bekämpning av narkotika samt terrorism. Det fanns stora förhoppningar om att ett beslut avseende förtroendeskapande åtgärder skulle kunna antas på området cybersäkerhet, något som tyvärr inte skedde. Även här blockerade . På det ekonomiska och miljömässiga området antogs ett beslut om god samhällsstyrning och anti-korruption. Beslutet var en framgång i sig, men även betydelsefullt för att ytterligare befästa den tvärdimensionella karaktären av arbetet inom den andra dimensionen. , och lade fram ett beslutsförslag om att stärka bidrag till genomförandet av FN-resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Förslaget åtnjöt brett stöd men kunde inte antas på grund av meningsskiljaktigheter beträffande roll och kompetens i frågan som sådan. På ministermötet i meddelade presidenten för parlamentariska församling att samarbetsavtalet som reglerar samarbetet med ODIHR om valobservation inte längre ansågs vara giltigt. Regeringen uttryckte oro över detta ställningstagande och har därefter uppmuntrat till stärkta relationer mellan ODIHR och parlamentariska församling. Sammanfattningsvis kan konstateras att ministermötet präglades av en generell och oroväckande utveckling där acquis och grundläggande principer om fri- och rättigheter Skr. 2012/13:185 ifrågasattes och angreps. För svensk del var det centralt att säkerställa att ingen sådan urvattning ägde rum. Så blev heller inte fallet, vilket bör ses som en framgång trots frånvaron av beslut framförallt inom den mänskliga dimensionen. Endast begränsade framsteg har kunnat uppnås inom den militärpolitiska dimensionen . Till grund för arbetet i dialog- och beslutsforumet säkerhetsforum (FSC) låg ministerrådsbeslutet i om de militärpolitiska frågorna i FSC, beslutet om små och lätta vapen och ammunitionslagring, beslutet om roll i implementeringen av 1540 (2004) om icke-spridning samt toppmötesdeklarationen från Astana. Vid ministerrådsmötet i misslyckades FSC att nå konsensus i samtliga frågor. ville inte återbekräfta behovet av en substantiell uppdatering av Wiendokumentet (WD). Inför hade det förts en debatt om och roll inom konventionell rustningskontroll i förhållande till CFE:s självständiga format, vilket påverkade utfallet. hade därutöver långtgående krav på beslutsutkastet om små och lätta vapen, vilka var oacceptabla för många deltagarstater och beslutet kunde därför inte fattas. Arbetet har därför samma grund som . Fem framstegsrapporter presenterades avseende: beslut om små och lätta vapen, uppförandekoden, lagring av konventionell ammunition, arbetet med rustningskontroll och förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder, stöd till implementering av UNSCR 1540 och uppförandekoden. Wiendokument (WD) uppdaterades 2011, men därefter har det vidare uppdateringsarbetet gått trögt. och fattade FSC tre beslut om vidare uppdatering: ett beslut om notifieringar av militära aktiviteter under tröskelnivåerna, ett om att ändra FN- referensen avseende militärutgiftsrapporteringen och ett om att anpassa dokumentet efter nya status som deltagarstat. Det årliga informationsutbytet inom WD som bland annat inkluderar militära strukturer, försvarsplanering, försvarsutgifter och större planerade övningar fungerade väl . implementerade dock inte verifikationsåtagandena. Bland annat nekades en svensk begäran om Det blev en infekterad debatt kring detta som kom att prägla . I ljuset av detta var det bekymmersamt att inte var villig att återbekräfta militär transparens och moderniseringsagendan för WD vid ministermötet i Det årliga genomförandemötet som hölls och 2013 präglades av diskussioner om implementeringen av WD samt ytterligare förslag på uppdateringar. 3.1.2 Fördraget om observationsflygningar (Open Skies) Fördraget om observationsflygningar (Open Skies) fungerade i huvudsak väl rent operativt . fortsatte att verka för ett aktivt genomförande av fördraget genom att ställa ett observationsflygplan för observationsmissioner till förfogande även för andra fördragsstater. Det finns behov av en modernisering av flygplan och sensorer, en anpassning av fördraget samt en mer effektiv användning av befintliga resurser. Ökade politiska motsättningar mellan och med anledning av ansökan om anslutning till fördraget ledde dock till att arbetet i beslutsforumet Open Skies Consultative Commission (OSCC) lamslogs och . Efter svåra förhandlingar kunde till slut beslut fattas som säkrade den operativa verksamheten . Många avgörande beslut, bland annat för modernisering av sensorer, har däremot inte kunnat fattas. Utan en hållbar lösning och vid fortsatt dödläge, riskerar hela fördraget att undergrävas. 2012 suspenderade sina relationer till inom Open Skies. 3.1.3 Fördraget om konventionella väpnade styrkor i (CFE) Fördraget om konventionella väpnade styrkor i (CFE) fortsatte fungera men utan deltagande av , något som starkt reducerade värdet av fördraget. Det rådde fortsatt dödläge i försöken att få att återgå till CFE eller förhandla om ett nytt utvecklat avtal. Efter att förhandlingarna om ett nytt ramverk för konventionell rustningskontroll avbröts 2011 befinner sig fördragsstaterna i en reflektionsperiod. Vissa förhoppningar finns om ny förhandlingsdynamik kommande år. har under sitt ordförandeskap 2013 prioriterat frågan om konventionell rustningskontroll och generalsekreterare ordnade ett seminarium på temat . 3.1.4 Säkerhetsforum (FSC) I säkerhetsforum diskuterades alla militärpolitiska dokument och åtaganden; förutom Wiendokumentet, även uppförandekod. initiativ av bland annat informerar flera stater frivilligt hur de genomför 1325 (2000) om kvinnor, fred och Det första årliga mötet för att diskutera genomförandet av Skr. 2012/13:185 uppförandekoden hölls 2012. Under säkerhetsdialogen 2012 presenterade in Military Operations och den nordiska stridsgruppen (NBG). På svenskt initiativ genomfördes en översyn av avseende små och lätta vapen . återutgavs dokument rörande lätta vapen med alla tilläggsbeslut bifogade. Ett antal projekt inom området destruktion och förvaring av vapen och ammunition genomfördes, huvudsakligen på , samt i före detta . Vidare har praktiskt stöd givits av , i samverkan med bland annat UNODA, 1540-kommittén och , till deltagarstater som begärt hjälp med det nationella genomförande av 1540 (icke-spridning av massförstörelsevapen). 3.1.5Säkerhetskommittén och den årliga säkerhetsöversynskonferensen Inom ramen för säkerhetskommittén diskuteras icke-militära aspekter av säkerhet, med fokus på gränsöverskridande hot. Dessa frågor har uppmärksammats särskilt , delvis mot bakgrund av en ökad insikt bland deltagarländerna om vikten av att gemensamt bekämpa gränsöverskridande hot. Ett konkret uttryck för detta är besluten om polisverksamhet, ramverket om anti-droginsatser och anti- terrorismmandat , vilka bidrar till att ytterligare att stärka och systematisera arbete. Dessutom upprättades en arbetsgrupp i syfte att utarbeta förtroendeskapande åtgärder (CBMs) inom området cybersäkerhet. Åtgärderna syftar till att främja samarbete, transparens, förutsägbarhet och stabilitet och härigenom minska risken för missförstånd, eskalering eller konflikter i cyberrymden. Förhoppningen om att vid ministermötet i kunna fatta beslut om en första uppsättning förtroendeskapande åtgärder kunde inte uppnås på grund av bristande konsensus, bland annat i frågor relaterade till yttrandefrihet, internets styrning och oenighet i synen på staternas nationella kontroll över internetnätet. Arbetet har fortsatt . har även fokuserat på och post-2014. har i sammanhanget fortsatt att stödja afghanska deltagare i utbildningar och träningsaktiviteter gällande gränsfrågor. Detta sker bland annat vid i Tadzjkistan, som stödjer finansiellt, och OSSE- akademin i . Gränsöverskridande hot, de utdragna konflikterna, rustningskontroll, förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder samt partnersamarbete var också föremål för diskussion vid de årliga säkerhetöversynskonferenserna (ASRC) 2012 och 2013. ASRC genomfördes båda år med talare på hög nivå från EU, , och . Konferenserna föregicks av seminarier, så kallade Security Days på initiativ av generalsekreterare . Diskussionerna rörde primärt utmaningarna när det gäller målsättningen att upprätta en euro-atlantisk och euro-asiatisk säkerhetsgemenskap, såsom stats- och regeringscheferna definierat denna vid toppmötet i Mer specifika teman har rört roll i post-2014, nya hot och utmaningar, framtid som en gemenskap byggd på värderingar och det så kallade Track II-initiativet Initiative for the Development of a and Community (IDEAS). IDEAS är ett initiativ taget av , , och som finansierat en gemensam rapport från tankesmedjor i respektive land på temat roll i den framtida säkerhetsarkitekturen och visionen om en säkerhetsgemenskap. 3.1.6Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter Posten som högkommissarie för frågor om nationella minoriteter, HCNM (High Commissioner on National Minorities) inrättades 1992 med säte i . Högkommissarien är främsta konfliktförebyggande instrument med huvuduppgift att i ett tidigt skede identifiera och motverka etniska spänningar som kan äventyra freden, stabiliteten eller relationerna mellan deltagande stater. Högkommissarien verkar med diplomatiska metoder, vilket innebär att regeringar i förtroende kan be om hjälp för att hantera spända situationer som riskerar att leda till konflikt. Alla deltagande stater har accepterat högkommissariens mandat och därmed dennes rätt att avge rekommendationer i minoritetsrelaterade frågor. Dessa frågor handlar ofta om rätt till medborgarskap, icke-diskriminering, möjligheter att använda sitt modersmål, utbildning på minoritetsspråk samt möjligheter att delta i och aktivt kunna påverka det politiska, sociala, ekonomiska och kulturella livet i det land där man är bosatt. Högkommissarien är dock ingen ombudsman för minoritetsfrågor eller inspektör av enskilda brott mot de mänskliga rättigheterna. Högkommissarien är en institution som anses fungera föredömligt väl och har ett starkt stöd från deltagarstaterna. har HCNM lanserat ett regionalt initiativ i syftande till mellanstatlig dialog om utbildning i minoritetsfrågor och tillsatt en regional samordnare i . Högkommissarien har varit aktiv i en rad länder i , bland annat i i inter-etniska frågor efter konflikten 2010 och givit stöd till flerspråkig utbildning i . lanserade Högkommissarien de så kallade Ljubljana-riktlinjerna om integration i samhällen som präglas av mångfald och som baseras på HCNM:s 20- åriga erfarenhet av konfliktförebyggande. HCNM:s arbete med frågor om romer och Sinti i fortsatte också . stödde och deltog på utrikesministernivå vid 20 års-firandet av som institution. Mandatet för den nuvarande högkommissarien löper ut . pågick en process för att utse en efterträdare. Den resulterade i att utsåg från som HCNM . Den ekonomiska och miljömässiga Kontoret för samordnaren av ekonomi- och miljöverksamhet (OCEEA) upprättades och utgör en del av . Samordnarkontoret har till uppgift att stärka förmågan hos Permanenta rådet och övriga institutioner att hantera ekonomiska och miljömässiga aspekter av säkerhet. Samarbetet bedrivs till största delen genom projektverksamhet, främst i och inklusive , och rör exempelvis transportfrågor och gränsöverskridande vattenhushållning. Utgångspunkten är att ekonomisk utveckling och miljömässig hållbarhet är en förutsättning för säkerhet. Initiativen på miljöområdet syftar till att öka medvetenheten om miljöhot och vilken betydelse dessa har för ett lands eller regions säkerhet. fältmissioner spelar en viktig roll i uppföljningen av projekten. Samordnaren bevakar även ekonomiska konsekvenser av människohandel, verkar mot korruption och penningtvätt samt arbetar för främjande av god samhällsstyrning och en fungerande rättsordning på ekonomi- och miljöområdet. Samordnarens projektverksamhet har även bäring på migrationsrelaterade frågor med koppling till säkerhet. Det irländska OSSE-ordförandeskapet 2012 prioriterade god samhällsstyrning, korruptionsbekämpning, penningtvätt och finansiering av terrorism i den andra dimensionen. Ett beslut om god samhällsstyrning togs vid ministermötet i , vilket även var temat ekonomi- och miljöforum. Det ukrainska ordförandeskapet 2013 har valt att prioritera miljö och energi och hur en förbättrad miljö kan öka säkerhet och stabilitet. De politiskt bindande åtagandena inom den mänskliga dimensionen syftar till full efterlevnad av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, att upprätthålla rättsstaten, att bygga upp och skydda demokratiska institutioner samt att motverka intolerans och diskriminering. Dagordningen för arbetet inom dimensionen antas årsvis och består bland annat av Human Dimension Implementation Meeting (HDIM), det vill säga årliga översynskonferens i den mänskliga dimensionen (se avsnitt 3.3.5 nedan), tre stycken Supplementary Human Dimension Implementation Meeting (SHDM) samt månatliga möten inom kommittén för den mänskliga dimensionen. Evenemangen syftar framför allt till att se över deltagarstaternas implementering av åtagandena inom den mänskliga dimensionen. diskuterades bland annat mötes- och föreningsfrihet, tortyr, dödsstraff och journalisters säkerhet. En återkommande punkt vid kommittémötena var också den frivilliga rapporteringen om MR-situationen i deltagarstater. Härutöver bedriver autonoma institutioner ett omfattande arbete på MR-området, exempelvis genom valövervakning, stöd till