prop · H00380 · 2013-03-15 00:00:00 — troll och tillsyn samt att motverka spelberoende och förebygga brott. Regeringen informerade att AB har infört ålders- gräns på alla spel i butiker utom Triss-lotter. att vissa delar i spelregleringen kan förbättras, och informerade att en översyn av lotterilagstiftningen genomförs som syftar till att stärka de sociala skyddsaspekterna och modernisera spelregleringen så att den även framgent överensstämmer med unionsrätten. Regeringen har härefter översänt SOU 2008:124 En framtida spel- reglering till kommissionen. Mervärdesskatt på posttjänster (ärendenummer /2046) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 13.A.1 a och artikel 13.b e i sjätte mervärdesskattedirektivet (77/388/EEG) genom att inte undanta posttjänster som tillhandahålls av det offentliga postväsen- det och därmed förenade varuleveranser från mervärdesskatteplikt samt genom att inte undanta tillhandahållande till nominella värdet av frimär- ken giltiga för posttjänster inom landet från mervärdesskatteplikt. svarade i huvudsak följande. liberaliserats och monopolet avskaffats finns inte längre något offentligt postväsende i . verksamhetsförutsättningar som övriga operatörer på den svenska post- marknaden och bedrivs som ett självständigt privaträttsligt subjekt utan någon ersättning från staten. lag att utse vem som helst av de 35 postoperatörerna att, genom förplik- telse i tillståndsvillkoren, tillhandahålla samhällsomfattande posttjänster. finns sådana tillståndsvillkor för företaget . digheten kan inte medföra att Posten AB:s tjänster därmed betraktas som utförda av ett offentligt postväsende. Därutöver, om , till skill- nad från övriga företag som bedriver likartad postverksamhet, inte skulle ta ut mervärdesskatt på sina tjänster skulle det medföra en allvarlig Kommissionen vidhöll sin inställning i ett motiverat yttrande . Kommissionen anser att det förhållandet att är ett privaträtts- ligt företag och drivs i vinstsyfte inte betyder att det kan karakteriseras som ett offentligt postväsende. enligt kommissionen av dom i mål 107/84 där domstolen slog fast att postverksamhet fortfarande undantas även om den utförs av ett licensierat företag. Undantaget från mervärdesskatt gäller dock endast postmyndighetens tillhandahållande av tjänster, oavsett om det är ett offentligrättsligt organ eller ett licensierat företag, och inte tjänster som andra företag tillhandahåller postmyndigheten. vidare att inte alla licenshavare ska betraktas som offentliga post- väsendet utan endast det eller de företag som ålagts att säkerställa till- handahållandet av samhällsomfattande posttjänster inom hela landet enligt artikel 3 i direktiv /67/EG om gemensamma regler för utveckl- ing av unionens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna. svarade att undantaget från skatteplikt i mer- värdesskattedirektivet för posttjänster som tillhandahålls av det offentliga postväsendet inte är tillämpligt på en avreglerad och konkurrensutsatt postmarknad som den svenska. Enligt regeringens mening saknar kommissionens extensiva tolkning av begreppet offentligt postväsende och dess tillämpningsområde stöd i såväl mervärdesskattedirektivet som i Mål 107/84 avser en monopolsituation och kan inte läggas till grund för slutsatser avseende en avreglerad och De allmänna tolkningsprinciperna medger inte att undantaget tolkas och ges innehåll med hjälp av senare till- kommen lagstiftning inom ett annat rättsområde som postdirektivet. finns inget stöd för kommissionens påstående att det finns ett samband mellan postdirektivets syfte att säkerställa samhällsomfattande post- tjänster och mervärdesskattedirektivets undantag från skatteplikt för det Kommissionens resonemang leder till att prin- cipen om skatteneutralitet sätts ut spel och att konkurrensen mellan postoperatörerna påtagligt snedvrids, vilket skulle kunna slå ut konkurre- Ett dylikt förhållningssätt strider mot de grund- läggande principerna om fri rörlighet för tjänster och konkurrens enligt Beskattning av utdelning av utländska pensionsstiftelser (ärendenummer 2006/4107) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 56 i fördraget om fri rörlighet för kapital och motsvarande artiklar i genom att beskatta utdelningar och räntor som mottas av utländska pensions- stiftelser hårdare än utdelningar som mottas av svenska pensionsstiftel- svarade att utländska pensionsstiftelser inte miss- gynnas skattemässigt jämfört med svenska pensionsstiftelser och att i vart fall är skillnaderna i beskattningshänseende av utdelningar till svenska och utländska pensionsstiftelser, enligt vilka de förstnämnda beskattas med avkastningsskatt och de senare med kupongskatt, berätti- Regeringen grundar denna bedömning på att svenska och utländska pensionsstiftelser inte befinner sig i en jämförbar situation, eftersom beskattning av stiftelserna uppfyller helt skilda syften. mot att vissa inhemska skatteskyldiga, såsom svenska pen- sionsstiftelser, av sociala skäl får lägre skatt, även om samma lättnad inte ges till motsvarande utländska skatteskyldiga subjekt. I en kompletterande formell underrättelse vidhöll kommissionen sin inställning och anförde följande. Även om den slutliga kupongskatten på utdelningar till utländska pensionsstiftelser kan vara begränsad i enlighet med svenska skatteavtal, utgör den ett hinder för och begränsar den fria rörligheten för kapital, i den mening som avses i de nämnda bestämmelserna i fördraget. Dessa begränsningar förefaller inte kunna motiveras av tvingande hänsyn av allmänintresse. I svar och vidhöll sin inställning. Kommissionen vidhöll sin inställning i ett motiverat yttrande Regeringen håller inte med om kommissionens slutsatser, utan anser att de ifrågasatta svenska bestämmelserna inte medför någon restriktion för den fria rörligheten för kapital i strid med artikel 63 fördraget om Europeiska unionens funkt- ionssätt (FEUF) eller motsvarande bestämmelse i . 1 ska bestämmelserna i artikel 63 inte påverka medlemsstater- nas rätt att tillämpa sådana bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare som har olika bostadsort eller som har inve- sterat sitt kapital på olika ort. Av artikel 65.3 FEUF framgår att sådana nationella skattebestämmelser inte får utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar enligt artikel 63. De ifrågasatta svenska be- stämmelserna ger uttryck för olika beskattningstekniker av utländska och inhemska pensionsstiftelser, vilket som utgångspunkt är tillåtet. ningen av bestämmelserna leder också till en i princip likvärdig beskatt- ning av utländska och inhemska pensionsstiftelser. mellan de svenska bestämmelserna och den fria rörligheten för kapital uppkommer inte heller eftersom utländska och inhemska pensionsstiftel- ser inte befinner sig i en objektivt jämförbar situation med hänsyn till att utländska pensionsstiftelser har skatterättsligt hemvist i en annan med- Därav följer att det inte kan uppställas något krav på en absolut De smärre skillnader i beskattning av i huvudsak teknisk natur som de ifrågasatta bestämmelserna kan innebära är i vart fall befo- gade av tvingande skäl av allmänintresse, nämligen att bevara det svenska systemet för beskattning av pensionssparande. Kommissionen inkom med ett kompletterande motive- rat yttrande i ärendet. Av yttrandet framgår att kommissionen frånfallit sitt påstående om att den svenska regleringen skulle medföra likvidi- tetsnackdelar för utländska pensionsstiftelser men att kommissionen i övrigt vidhåller sin uppfattning att regleringen strider mot artikel 63 FEUF och motsvarande bestämmelser i . bemötte i svar kommissionens yttrande varvid regeringen särskilt framhöll att pensionsstiftelser som är begränsat skatt- skyldiga för utdelningar från bolag verksamma i inte kan anses befinna sig i en jämförbar situation med pensionsstiftelser som är obe- gränsat skattskyldiga för sådan inkomst i . ringen att de kostnader som kommissionen anser bör vara avdragsgilla även för en utländsk pensionsstiftelse som endast är begränsat skatt- skyldig i saknar direkt samband med den inkomst som beskattas Internetpoker och pokerspel i lokaler (ärendenummer /4160) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att har brustit i uppfyllandet av sina förpliktelser enligt artikel 49 i fördraget genom att införa dels restriktioner för anordnande och främ- jande av internetpokerspel som erbjuds av en godkänd tjänsteleverantör i en annan medlemsstat, särskilt vad gäller 9, 45 och 54 §§ lotterilagen (1994:1000), dels restriktioner och diskriminerande brottspåföljder för främjande av internetpokerspel som erbjuds av en godkänd tjänsteleve- rantör i en annan medlemsstat, särskilt vad gäller 9, 38, 45 och 54 §§ Lotterilagen (1994:1000), och restriktioner och diskriminerande brottspå- följder för främjande av pokerspel och turneringar som anordnas i lokaler med tillstånd i en annan medlemsstat, särskilt vad gäller 9, 38, 45 och 54 §§ lotterilagen (1994:1000). Det går inte att särskilja anordnan- det av en särskild spelform, i detta fall pokerspel, från den sammanhållna spel- och lotteripolitik som bedrivs i och som syftar till att upp- rätthålla sociala skyddshänsyn och förebygga kriminalitet. nummer 2004/4087). Den svenska lotterilagen är föremål för en utred- ning i syfte att uppnå en stärkt och moderniserad spelreglering som redo- att 54 § lotterilagen endast avser straff för främjande av lotterier i som anordnas utom landet. Däremot finns straffbestämmelser för olagligt anordnade lotterier inom i 16 kap. 14 § om dobbleri samt främjande och medverkan till dobbleri enligt 23 kap. 4 § brotts- Frågan om straffbestämmelsernas effekter och tillämpning är föremål för prövning i svensk domstol. En central fråga i spelutredningen är att se över sanktionsbestämmelserna. tillåts endast på de fyra kasinona. Enligt kasinolagen (1999:355) föreligger utöver åldersgräns och legitimationskrav även krav på registre- ring inklusive fotografi av besökare i syfte att förebygga och avslöja Kasinolagen föreskriver även förbud mot kreditgivning och förbud för anställda att delta i kasinospel. Den förra regeringen beslutade att ge AB tillstånd under att anordna och förmedla internetpoker. Deltagandet i internetpokerspel som erbjöds i av aktörer utan svenskt tillstånd fick sådana konsekven- ser att regeringen ansåg att det fanns anledning att kanalisera det växande intresset för pokerspel till ett kontrollerat alternativ med adekvata begränsningar. Tillståndet är förenat med särskilda villkor om bl.a. åldersgräns, att spelaren i förväg måste ange för hur stora belopp spelaren tänker spela och samt hur mycket spelaren är beredd att förlora. Utöver dessa villkor har Lotteriinspektionen utfärdat villkor för bl.a. ålderskontroll. Från spelsajten finns direkta länkar till stödlinjen för spelberoende. (SOU 2008:36) presenterade sitt betänkande , som remissbehandlas. Marknadsföring av AB får endast ske i tidningar och på internet. Marknadsföring i medier som television och radio är inte tillåtet. Den återhållsamhet i form av utbud och erbjudanden som Svenska Spels nät- pokertjänst inneburit har bidragit till förverkligandet av lotterilagens avsedda sociala skyddsfunktion. I spelutredningens uppdrag ingår att överväga förutsättningar för en mer restriktiv reglering kring befintliga aktörers marknadsföring. bestrider inte att bestämmelserna i lotterilagen om anordnande och främjande av pokerspel medför vissa begränsningar av friheten att i tillhandahålla tjänster enligt artikel 49 i fördraget. Begränsningarna är dock motiverade av tvingande skäl med hänsyn till allmänintresset, de bidrar till förverkligandet av lotterilagens avsedda syften att upprätthålla sociala skyddshänsyn och förebygga kriminalitet samt går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa syften. Befrielse från mervärdesskatt för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund (ärendenummer /2311) I en formell underrättelse gjorde kommissionen gällande att har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 2 och 9 i mervärdesskattedirektivet (2006/112/EG) genom att låta leveranser av varor och tillhandahållande av tjänster mot ersättning som görs inom territorium av ideella föreningar och registrerade trossamfund falla utanför tillämpningsområdet för mervärdesskatt, även när dessa bedriver ekonomisk verksamhet i den mening som avses i artikel 9 i direktivet. Detta innebär att leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster mot ersättning som görs inom territorium av sådana föreningar och trossamfund inte blir föremål för mervärdesskatt trots att de borde anses som beskattningsbara personer som agerar i denna egen- skap. svarade i huvudsak följande. Det har skett en utveckling i rättspraxis avseende skattefriheten för ideella föreningar och registrerade trossamfund i direktivkonform riktning. I ett flertal mål i svenska domstolar har yrkanden om skattefrihet avseende inkomstskatt och mervärdesskatt underkänts med hänvisning till de kriterier som ska vara uppfyllda avseende finansieringen av verksamheten som framgår av skattefrihetsreglerna i 7 kap. 7 § inkomstskattelagen och 4 kap. 8 § mer- värdesskattelagen, t.ex. bedömningen av skatteplikten för idrotts- klubbars erhållna ersättningar för TV-rättigheter m.m. Regeringsrätten har gjort en direktivkonform tolkning i RÅ 2007 ref. 57 där rätten slog fast att en ideell förening skulle anses som näringsidkare enligt mer- värdesskattelagen. Ideella föreningar och registrerade trossamfund är till stor del beroende av icke skattepliktiga bidrag och bedriven näringsverk- samhet lämnar ofta obetydliga överskott som näringsverksam- heten i många fall är svår att skilja från den ideella verksamheten. I stats- finansiellt hänseende skulle därför en skyldighet att betala mer- värdesskatt för föreningslivet troligen inte generera några skatteintäkter men förorsaka betydande administrativa kostnader för föreningslivet och det allmänna. Det är också den bestämda uppfatt- ning att allmännyttig verksamhet ska ha goda villkor i ekonomiskt hän- seende. Villkoren för allmännyttig verksamhet bör dock inte få störa konkurrensen med näringslivet på ett otillbörligt vis. Den svenska rege- ringen avser att se över den utformning som de svenska reglerna om ideella föreningar och registrerade trossamfund har i förhållande till mervärdesskattedirektivet. Kommissionen har uppmanat att göra ett tydligt åtagande om att lagstiftningen kommer att ändras och tillhandahålla information om vilka konkreta åtgärder som kommer att vidtas för att lagstiftningen ska överensstämma med fördraget. underrättade kommissionen om att två utredare utsetts för att se över utformningen av de svenska reglerna om allmän- nyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund samt yrkesmässig verksamhet i mervärdesskattelagen. Utredarna redovisade sina överväganden och förslag i promemorian Mervärdesskatt för den ideella sektorn, m.m. (Ds 2009:58). Regeringen kompletterade ärendet med promemorian. Regeringen beslöt att hos kommissionen ansöka om tillåtelse att få införa en regel om s.k. omsättningsgräns för mer- värdesskatteredovisning avseende ideell sektor. Ansökan innebar att verksamheter inom ideell sektor som har en skattepliktig omsättning på högst skulle kunna undantas. Enligt ett besked från kommissionen godtogs dock inte ansökan. Regeringen och kommissionen har en pågående dialog i frågan om den ideella sektorns mervärdesskattesituation. Begreppet yrkesmässig verksamhet i mervärdesskattelagen (ärende- nummer 2008/2002) I en formell underrättelse gjorde kommissionen gällande att inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 9.1 i mer- värdesskattedirektivet (2006/112/EG), eftersom för mer- 2012/13:80 värdesskatteändamål definierar ekonomisk verksamhet som yrkes- Bilaga 2 mässig verksamhet, dvs. som verksamhet som betraktas som närings- verksamhet enligt den nationella inkomstskattelagen. Detta innebär att kopplar definitionen av ett unionsrättsligt begrepp till icke-har- moniserad nationell lagstiftning och i praktiken tillämpar kriterier för att en verksamhet ska betraktas som yrkesmässig som inte helt överens- stämmer med kriterierna enligt mervärdesskattedirektivet. svarade i huvudsak följande. Regeringen har förståelse för kommissionens farhågor att skillnaden i ordalydelse mellan begreppet ekonomisk verksamhet i mervärdesskattedirektivet och begreppet yrkesmässig verksamhet i den svenska mervärdesskattelagen skulle kunna leda till att det unionsrättsliga begreppet ekonomisk verk- samhet inte tolkas enhetligt i alla medlemsstater. Regeringen vill dock understryka att denna diskrepans har undanröjts i praktiken genom att svenska domstolar och myndigheter har gjort en direktivkonform tolkning av begreppet yrkesmässig verksamhet. Rege- ringen är emellertid beredd att se över utformningen av de svenska reglerna om yrkesmässig verksamhet i förhållande till artikel 9 i mer- värdesskattedirektivet och efter behov genomföra de anpassningar som är nödvändiga för att de svenska bestämmelserna ska överensstämma bättre med . underrättade även i detta ärende kommissionen om den pågående utredningen beträffande bl.a. reglerna om yrkesmässig verksamhet i mervärdesskattelagen, se ovan ärendenummer /2311. Ett kompletterande svar på den formella underrättelsen gavs in . I svaret informerade regeringen kommissionen om att det pågår ett arbete med att ta fram ett förslag till ändring av lagen vad gäller begreppet ekonomisk verksamhet och att regeringen hoppas kunna lämna över en proposition till samt att lagändringarna därmed ska kunna träda ikraft . Kommissionen fick en kopia av promemorian Begreppet beskattningsbar person en teknisk anpassning av mer- värdesskattelagen och informerades om att promemorian skickats ut på remiss till relevanta remissinstanser. och rådets direktiv /78/EU om ändring av direktiven /26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG, vad gäller befogenheterna för Europeiska tillsynsmyndig- heten (Europeiska bankmyndigheten), Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och mark- nadsmyndigheten) (ärendenummer /0130) Kommissionen inkom med en formell underrättelse och gjorde gällande att inte hade genomfört direktivet. anmälde direktivet som genomfört . Direktiv /432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (ärendenummer /4214) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt unionsrätten och särskilt direktiv /432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur inom gemenskapen. i samband med anslutningen till EU fick ett undantag från bestämmelserna i direktivet. Genom detta undantag tilläts att fortsätta att tillämpa nationella regler enligt vilka nötkreatur och svin testades för vissa sjukdomar innan de fick föras in i . Kommissionen anförde att genom att fortsätta att tillämpa dessa regler, trots att tiden för undantaget gått ut, bryter mot direktivets regler. Regeringen besvarade den formella underrättelsen och an- förde i huvudsak följande. har ett gott djurhälsoläge och är fritt från många allvarliga djursjukdomar som orsakar lidande och försämrad produktionsekonomi i andra medlemsstater. De nuvarande svenska inför- selreglerna utgör ett viktigt instrument för att förhindra introduktionen av djursjukdomar och upprätthålla djurhälsan. Om provtagning vid införsel av djur från smittade områden kan krävas kommer det, enligt svenska veterinära experter, inte längre vara möjligt att förhindra bl.a. att paratuberkulos introduceras i . Kommissionen inkom med ett motiverat yttrande i ären- det, vilket regeringen besvarade . I det motiverade yttrandet gjorde kommissionen gällande att vid införsel av nöt- kreatur och svin tillämpade serologiska tester (blodprov) för att utröna om djuren led av sjukdomen paratuberkulos. I sitt svar anförde rege- ringen att kommissionens motiverade yttrande byggde på felaktiga sak- uppgifter. Regeringen anförde att svin inte testas för att upptäcka om de lider av paratuberkulos eftersom svin inte drabbas av denna sjukdom, samt att inte utför några serologiska tester för att utreda om nöt- kreatur som ska föras in i landet lider av paratuberkulos. Antagandet av ett antal resolutioner inom ramen för Internationella vinorganisationen (OIV) (ärendenummer /2141) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att , genom att i rösta för antagandet av ett antal OIV-resolutioner (eller genom att inte motsätta sig dem) utan att det först antagits ett rådsbeslut i enlighet med artikel 218.9 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF), har åsidosatt sin skyldighet i enlighet med artiklarna 2.1, 3.2 och 42 FEUF att respektera unionens exklusiva behörighet och sin skyldighet till lojalt samarbete enligt artikel 4.3 . Regeringen svarade i huvudsak följande. Det är mycket viktigt att unionen kan agera i förhållande till tredjeländer och inom ramen för internationella organisationer på ett enhetligt och konsekvent sätt, och att dess ståndpunkter bygger på en väl fungerande intern koordination. Regeringen ifrågasätter inte nödvändigheten av att en gemensam ståndpunkt å unionens vägnar tas fram när området faller under unionens befogenhet. I detta fall stod det dock inte klart om det krävdes att den gemensamma ståndpunkten antogs genom ett formellt beslut i rådet i enlighet med artikel 218.9 FEUF eller om sedvanlig koordinering var tillräcklig. Unionen är inte part i OIV, de resolutioner som stod på dagordningen för mötet var inte rättsligt bindande och artikel 218.9 FEUF hade inte tidigare tillämpats vid koordineringen inför dessa I kommissionens förslag till rådsbeslut, som lades fram den och således förhållandevis före mötet i , angavs dessutom ett nytt tillvägagångssätt för att etablera en gemensam stånd- punkt å unionens vägnar genom ett formellt rådsbeslut i enlighet med artikel 218.9 FEUF inför beslut inom OIV. om OIV ingicks 2001 har nödvändigheten av ett sådant rådsbeslut påta- Det kan här konstateras att Lissabonfördragets ikraftträdande inte innebar någon ändring i sak av bestämmelsen som i samma lydelse återfanns i artikel 300.2 andra stycket i fördraget. ring och enighet förelåg mellan medlemsstaterna beträffande innehållet i de resolutioner som stod på dagordningen. Mot denna bakgrund motsatte sig inte de 25 resolutioner som stod på dagordningen vid mötet. och rådets direktiv /30/EG om ändring av direktiv /70/EG, vad gäller specifikationer för bensin, diesel och gas- oljor och införande av ett system för hur växthusgasutsläpp ska över- vakas och minskas, om ändring av rådets direktiv /32/EG, vad gäller specifikationen för bränsle som används av fartyg på inre vatten- vägar, och om upphävande av direktiv /12/EEG (ärendenummer /0533) Kommissionen skrev av ärendet . och rådets direktiv /126/EG om återvinning av bensinångor steg II, vid tankning av motorfordon på bensinstationer (ärendenummer /0223) Kommissionen skrev av ärendet . och rådets direktiv /128/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel (ärendenummer /0224) Kommissionen skrev av ärendet . Rening av avloppsvatten (ärendenummer /2130, mål C-438/07) Kommissionen yrkade fastställelse av att har brutit mot artik- larna 5.2, 5.3 och 5.5 i direktiv /271/EEG. Underlåtelsen består i att inte har ordnat så att samtliga utsläpp från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse med över 10 000 pe som släpps ut direkt i känsliga områden eller deras avrinnings- områden uppfyller de tillämpliga kraven i bilaga 1 till direktivet.