prop · H00372 · 2013-03-07 00:00:00 — Därför bör villkor föreskrivas för slutan det av samverkansöverenskommelser mellan centrala motparter, under förutsättning att dessa inte utsätter re levanta centrala motparter för risker som inte hanteras på lämpligt sätt. (73)Samverkansöverenskommelser är viktiga verktyg för att öka integreringen av clearing- och avvecklingsmarknaden inom unionen, varför en reglering bör ske. Eftersom samverkansöverenskommelser kan utsätta centrala mot parter för ytterligare risker bör centrala motparter dock ha varit auktoriserade för clearing eller god kända i enlighet med denna förordning, eller auktorise rade enligt en redan existerande nationell auktoriserings ordning, innan de behöriga myndigheterna godkänner sådana samverkansöverenskommelser. Dessutom, med beaktande av den ökade komplexitet som följer av sam verkansöverenskommelser mellan centrala motparter som clearar OTC-derivatkontrakt, är det lämpligt att i detta skede begränsa sådana överenskommelser till överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument. bör dock lämna en rapport till kommissionen om huruvida detta bör utvidgas till andra finansiella instrument. (74)I transaktionsregister samlas i regleringssyfte uppgifter in som är relevanta för myndigheterna i alla medlemsstater. bör få ansvaret för registrering och upphävande av registrering av, samt tillsyn över transaktionsregister. (75)Eftersom regleringsmyndigheter, centrala motparter och andra marknadsaktörer är beroende av transaktionsregi strens uppgifter, bör det säkerställas att transaktionsregi stren omfattas av stränga krav när det gäller operativ verksamhet, registerhållning och datahantering. (76)De centrala motparternas, deras medlemmars och trans aktionsregistrens tjänster måste vara förenade med trans parenta priser, avgifter och riskhanteringsmodeller så att marknadsaktörerna kan fatta välgrundade beslut. (77)För att ska kunna utföra sina uppgifter på ett ef fektivt sätt bör ha möjlighet att, genom en enkel begäran eller genom ett beslut, begära in alla nödvändiga uppgifter från transaktionsregister, anknutna tredje parter och de tredje parter till vilka transaktionsregister utkon trakterar operativa funktioner eller verksamheter. Om begär in sådana uppgifter genom en enkel begäran är den person som tillfrågas inte skyldig att tillhandahålla uppgifterna, men de uppgifter som lämnas frivilligt som svar på en begäran bör inte vara oriktiga eller vilseledan de. Sådana uppgifter bör tillhandahållas utan dröjsmål. (78)Utan att det påverkar fall som omfattas av straff- eller skatterättsliga bestämmelser bör konfidentiella uppgifter som mottas av de behöriga myndigheterna, , organ eller andra fysiska eller juridiska personer än behöriga myndigheter enbart användas för att dessa ska kunna utföra sina uppgifter och fullgöra sitt uppdrag. Detta bör dock inte förhindra att nationella organ som i enlig het med nationell rätt ansvarar för att förebygga, utreda och vidta korrigerande åtgärder mot administrativa miss förhållanden fullgör sina uppgifter. (79)För att effektivt kunna utöva sina tillsynsbefogenheter bör ha möjlighet att genomföra utredningar och kontroller på plats. (80)bör kunna delegera särskilda tillsynsuppgifter till den behöriga myndigheten i en medlemsstat, exempelvis när en tillsynsuppgift kräver kunskap och kännedom om lokala förhållanden, vilket är lättare att tillgå på nationell nivå. bör kunna delegera genomförandet av sär skilda uppgifter i en utredning och kontroller på plats. bör innan uppgifter delegeras rådfråga den berörda behöriga myndigheten om de närmare villkoren för detta delegerande av uppgifter, bland annat om omfattningen L 201/12 Europeiska unionens officiella tidning av den uppgift som ska delegeras, tidsschemat för ut förande av uppgiften och översändandet av nödvändig information från och till . bör ersätta de be höriga myndigheterna för utförandet av en delegerad uppgift i enlighet med den förordning om avgifter som kommissionen ska anta genom en delegerad akt. bör inte kunna delegera befogenhet att anta beslut om registrering. (81)Det måste säkerställas att behöriga myndigheter kan be gära att undersöker om villkoren uppfyllts för att återkalla ett transaktionsregisters registrering. bör ta ställning till sådana begäranden och vidta adekvata åtgär der. (82)bör kunna besluta om att ålägga vite för att tvinga transaktionsregister att se till att en överträdelse upphör, lämna fullständig och korrekt information som begärt eller underkasta sig en utredning eller en kontroll på plats. (83)bör även kunna ålägga transaktionsregister avgifter när den konstaterar att de uppsåtligen eller av oaktsam het har gjort sig skyldiga till en överträdelse av denna förordning. Avgifter bör åläggas på en nivå som stå i proportion till hur allvarliga överträdelserna är. Överträ delserna bör delas upp i olika grupper för vilka specifika avgifter bör bestämmas. För att beräkna avgifterna för en viss överträdelse bör utnyttja en tvåstegsmetod där man först fastställer ett basbelopp och sedan vid behov justerar detta basbelopp med vissa koefficienter. Bas beloppet bör sättas med beaktande av det berörda trans aktionsregistrets årliga omsättning och justeringarna bör göras genom att öka eller minska basbeloppet med hjälp av tillämpning av relevanta koefficienter i enlighet med denna förordning. (84)Koefficienter för försvårande och förmildrande omstän digheter bör fastställas i denna förordning för att ge de nödvändiga verktygen för att besluta om avgifter som står i proportion till hur allvarlig den överträdelse är som ett transaktionsregister begått, med beaktande av omstän digheterna kring överträdelsen. (85)bör innan beslut fattas om avgifter eller vite ge de personer som förfarandet gäller tillfälle att höras så att deras rätt till försvar iakttas. (86)bör avhålla sig från att ålägga avgifter eller viten i de fall där en tidigare frikännande eller fällande dom som bygger på identiska eller väsentligen identiska sakförhål landen har vunnit laga kraft efter straffrättsliga förfaran den enligt nationell lagstiftning. (87)Beslut av att ålägga avgifter och viten bör vara verkställbara och verkställigheten bör följa de civilpro cessrättsliga regler som gäller i den stat inom vars terri torium den sker. Civilprocessrättsliga regler bör inte in nefatta straffrättsliga procedurregler men skulle kunna innefatta förvaltningsrättsliga procedurregler. (88)Vid ett transaktionsregisters överträdelser bör ha befogenhet att vidta en rad tillsynsåtgärder, bland annat att begära att transaktionsregistret upphör med överträ delsen, och som en sista utväg återkalla registreringen när transaktionsregistret allvarligt eller upprepade gånger har överträtt bestämmelserna i denna förordning. Tillsyns åtgärderna bör tillämpas av med beaktande av överträdelsens natur och allvar samt proportionalitets principen. Innan fattar beslut om tillsynsåtgärder bör ge de personer som förfarandet gäller tillfälle att höras så att deras rätt till försvar iakttas. (89)Medlemsstaterna och bör skydda fysiska personers rätt till integritet när det gäller behandling av personupp gifter, i enlighet med och rådets di rektiv 95/46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av per sonuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgif ter (1) och och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemen skapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (2). (90)Det är viktigt att säkerställa en internationell samsyn om kraven på centrala motparter och transaktionsregister. Denna förordning följer de befintliga rekommendationer som utvecklats av kommittén för clearing- och regle ringssystem (CPSS) och (Iosco), även om det bör noteras att CPSS-Ioscos principer för finansmarknadens infra struktur, inbegripet centrala motparter, fastställdes . Den skapar en unionsram inom vilken centrala motparter kan fungera säkert. bör beakta dessa befintliga standarder och deras framtida utveckling när den utarbetar eller lägger fram förslag till en översyn av de tekniska standarder för tillsyn, såväl som riktlinjer och rekommendationer som föreskrivs i denna förord ning. (91)Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) bör delegeras till kommissionen när det gäller ändringar av förteckningen över enheter som är undan tagna från denna förordning, ytterligare förfaranderegler för utdömande av avgifter eller viten, inbegripet bestäm melser om rätten till försvar, tidsfrister, indrivande av (1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. (2) EGT L 8, , s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 201/13 avgifter eller viten och preskriptionstiden för åläggande och verkställighet av viten eller avgifter, åtgärder som ändrar bilaga II i syfte att beakta utvecklingen på finans marknaderna, närmare uppgifter om vilken typ av avgif ter som ska betalas, för vad avgifter ska betalas, avgifter nas storlek och hur de ska betalas. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds till och rådet och att detta sker snabbt och på lämpligt sätt. (92)För att säkerställa en konsekvent harmonisering bör be fogenhet delegeras till kommissionen att anta de europe iska tillsynsmyndigheternas förslag till tekniska standar der för tillsyn i enlighet med artiklarna i förord ningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/10 och (EU) nr 1095/2010 för tillämpningen, med avseende på till lämpningen av den här förordningen, av avsnitt C punk terna 410 i bilaga I till direktiv /39/EG med när mare uppgifter om vilka OTC-derivatkontrakt som ska anses ha en direkt, väsentlig och förutsebar verkan inom unionen eller de fall när det är nödvändigt eller lämpligt att förhindra varje kringgående av bestämmel serna i denna förordning, vilka typer av indirekta kon trakt som uppfyller villkoren i denna förordning, de klas ser av OTC-derivatkontrakt som bör omfattas av clea ringkravet, det eller de datum från vilket eller vilka clea ringkravet ska gälla, inbegripet varje successivt införande och de kategorier av motparter som omfattas av clearing kravet samt det minimikrav på återstående löptid för de kontrakt som ska ingås eller förnyas före det datum clearingkravet träder i kraft, de närmare uppgifter som ska ingå i en behörig myndighets underrättelse till om dess auktorisation av en central motpart för clearing av en klass av OTC-derivatkontrakt, särskilda klasser av OTC-derivatkontrakt, standardiseringsgraden på kon traktsvillkor och operativa processer, volymen och lik viditeten samt tillgängligheten till skälig, tillförlitlig och allmänt accepterad prisinformation, närmare uppgifter om vad som ska införas i Esmas register över de klasser av OTC-derivatkontrakt som omfattas av clearingkravet, närmare uppgifter om och typer av rapporter för de olika klasserna av derivat, kriterier för att fastställa vilka OTC- derivatkontrakt som på ett objektivt mätbart sätt minskar de risker som är direkt kopplade till affärsverksamhet eller likviditetsförvaltningsverksamhet och värden på clea ringtrösklarna, förfaranden och arrangemang för risk reduceringsteknik för OTC-derivatkontrakt som inte clea ras genom en central motpart, riskhanteringsförfaranden, inbegripet erforderliga nivåer på och typ av säkerheter och separeringsarrangemang och erforderliga kapitalnivå er, begreppet fragmentering av likviditeten, krav avseende kapital, balanserade vinstmedel och reserver för centrala motparter, krav på vad regler och ledningssystem för centrala motparter minst ska innehålla, närmare uppgifter om de registeruppgifter och den information som cen trala motparter ska bevara, minimiinnehåll och krav för centrala motparters riktlinjer för kontinuerlig verksamhet och katastrofplaner, lämpliga procenttal och tidshorison ter för avvecklingsperioden och beräkningen av historisk volatilitet för olika typer av finansiella instrument med beaktande av målet att begränsa procykliska effekter och de villkor enligt vilka praxisen för portföljmarginalsäker heter kan genomföras, ramen för att definiera de extrema men möjliga marknadsförhållanden som ska ligga till grund för att fastställa storleken på obestånds fonden och de centrala motparternas resurser, metoden för att beräkna och upprätthålla nivån på de centrala motparternas egna medel, den typ av säkerhet som skulle kunna anses vara mycket likvid, såsom kontanter, guld, statsobligationer och företagsobligationer av hög kvalitet, täckta obligationer samt värderingsavdragen och villkoren för att garantier från affärsbanker ska kunna godtas som säkerhet, de finansiella instrument som kan anses vara mycket likvida och innebär minimala kredit- och mark nadsrisker, mycket säkra arrangemang och gränser vad gäller koncentrationsrisker, den typ av stresstester som ska genomföras av de centrala motparterna för olika klasser av finansiella instrument och portföljer, clearing medlemmarnas och andra parters deltagande i testerna, frekvens och tidpunkter för testerna och nyckeluppgifter som den centrala motparter ska rapportera avseende sin riskhanteringsmodell och sina antaganden för genom förandet av stresstesterna, närmare uppgifter om trans aktionsregistrens ansökningar om registrering hos , frekvensen och specificeringen för de uppgifter som transaktionsregister ska rapportera avseende aggregerade positioner per klass av OTC-derivatkontrakt, samt de operativa standarder som krävs för att aggregera och jämföra uppgifter mellan transaktionsregister. (93)Alla krav som införs genom denna förordning och som ska vidareutvecklas genom delegerade akter eller genom förandeakter som antas enligt artiklarna 290 eller 291 i EUF-fördraget bör tolkas som att de endast gäller från det datum då dessa akter får verkan. (94)bör inom ramen för utarbetandet av tekniska riktlinjer och tekniska standarder för tillsyn, särskilt vid fastställandet av denna förordnings clearingtröskel för icke-finansiella motparter, anordna offentliga utfrågningar av marknadsaktörerna. (95)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genom förandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om faststäl lande av allmänna regler och principer för medlemssta ternas kontroll av kommissionens utövande av sina ge nomförandebefogenheter (1). (96)Kommissionen bör kartlägga och utvärdera behovet av eventuella lämpliga åtgärder för att säkerställa ett kon sekvent och ändamålsenligt genomförande och utarbe tande av bestämmelser, standarder och praxis som om fattas av denna förordnings tillämpningsområde, med beaktande av resultaten av det arbete som utförs i rele vanta internationella fora. (1) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. L 201/14 Europeiska unionens officiella tidning (97)Mot bakgrund av reglerna för samverkande system har det ansetts lämpligt att ändra direktiv /26/EG, för att skydda rättigheterna för en systemoperatör som ställer kompletterande säkerhet för en mottagande systemope ratör, i fall av insolvensförfaranden mot den mottagande systemoperatören. (98)I syfte att underlätta effektiv clearing, registrering, avveck ling och betalning bör centrala motparter och trans aktionsregister i sin kommunikation med aktörer och den marknadsinfrastruktur som de har ett gränssnitt med ta hänsyn till internationella kommunikationsför faranden och standarder för meddelandehantering och referensuppgifter. (99)Eftersom målen för denna förordning, nämligen att fast ställa enhetliga krav på OTC-derivatkontrakt samt på cen trala motparters och transaktionsregisters verksamhet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemssta terna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åt gärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med pro portionalitetsprincipen i samma artikel går denna förord ning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER b) Banken för internationell betalningsutjämning. Med undantag för rapporteringskravet enligt artikel 9, ska denna förordning inte tillämpas på följande enheter: a)multilaterala utvecklingsbanker som förtecknas i del 1 punkt 4.2 i bilaga VI till direktiv /48/EG, b)offentliga organ i den mening som avses i led 18 i artikel 4 i direktiv /48/EG som ägs av nationella regeringar och som har uttryckliga garantiordningar från nationella rege ringar, c)Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten och Europeiska stabilitetsmekanismen. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade ak ter i enlighet med artikel 82 i syfte att ändra förteckningen i punkt 4 i den här artikeln. För detta ändamål ska kommissionen förelägga och rådet en rapport, i vil ken man bedömer den internationella behandlingen av offent liga organ med uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av offentlig skuld och centralbanker. 1.I denna förordning föreskrivs krav för clearing och bila teral riskhantering för over-the-counter (OTC)-derivatkontrakt, rapporteringskrav för derivatkontrakt och enhetliga krav för centrala motparters och transaktionsregisters verksamhet. 2.Förordningen ska tillämpas på centrala motparter och de ras clearingmedlemmar, finansiella motparter och transaktions register. Den ska tillämpas på icke-finansiella motparter och handelsplatser när så anges. 3.Avdelning V i denna förordning ska endast tillämpas på överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument, som definieras i artikel 4.1.18 a och b samt 4.1.19 i direktiv /39/EG. 4.Förordning ska inte tillämpas på följande: a)Medlemmarna i ECBS och andra organ i medlemsstaterna som fyller likartade funktioner och andra offentliga unions organ som har i uppdrag att förvalta eller deltar i förvalt ningen av statsskulden. Rapporten ska inbegripa en jämförande analys av hur dessa organ och centralbanker behandlas i det rättsliga regelverket i ett betydande antal tredjeländer, inklusive åtminstone de tre viktigaste jurisdiktionerna när det gäller den kontraktsvolym som är föremål för handel, och de riskhanteringsstandarder som tillämpas på derivattransaktioner som dessa organ och centralbanker utför i dessa jurisdiktioner. Om rapportens slut satser visar att det är nödvändigt, särskilt på basis av den jäm förande analysen, att göra undantag för dessa centralbanker i tredjeland så att deras monetära ansvar inte omfattas av clea ring- och rapporteringskravet, ska kommissionen föra in dem i förteckningen i punkt 4. I denna förordning avses med 1.central motpart: en juridisk person som träder emellan mot parterna i kontrakt som är föremål för handel på en eller flera finansmarknader och blir köpare till varje säljare och säljare till varje köpare, Europeiska unionens officiella tidning L 201/15 2.transaktionsregister: en juridisk person som centralt samlar in och registerför uppgifter om derivat, 3.clearing: fastställande av positioner, inklusive beräkning av nettoskulder samt säkerställande av att finansiella instru ment och/eller kontanter finns tillgängliga för att täcka de exponeringar som dessa positioner ger upphov till, 4.handelsplats: ett system som drivs av ett värdepappersföre tag eller en marknadsplatsoperatör i den mening som avses iartikel 4.1.1 och 4.1.13 i direktiv /39/EG, utom systematiska internhandlare i den mening som avses i ar tikel 4.1.7 i det direktivet, vilket sammanför köp- och sälj intressen i finansiella instrument inom systemet, så att detta leder till avslut i enlighet med avdelning II eller III i det direktivet, 5.derivat eller derivatkontrakt: ett finansiellt instrument enligt avsnitt C punkterna 410 i bilaga I till direktiv /39/EG, såsom genomfört genom artiklarna 38 och 39 i förordning (EG) nr 1287/2006, 6.klass av derivat: en underkategori derivat som delar gemen samma och väsentliga egenskaper som åtminstone omfat tar förhållandet till den underliggande tillgången, typen av underliggande tillgång och det teoretiska beloppets valuta; derivat som hör till samma klass kan ha olika löptider, 7.OTC-derivat eller OTC-derivatkontrakt: derivatkontrakt vars handel inte genomförs på en reglerad marknad i den me ning som avses i artikel 4.1.14 i direktiv /39/EG eller på en marknad i ett tredjeland som anses vara likvärdig med en reglerad marknad i enlighet med artikel 19.6 i direktiv /39/EG, 8.finansiell motpart: ett värdepappersföretag som auktoriserats ienlighet med direktiv /39/EG, ett kreditinstitut som auktoriserats i enlighet med direktiv /48/EG, ett för säkringsföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv /239/EEG, ett försäkringsföretag som auktoriserats i en lighet med direktiv /83/EG, ett återförsäkringsföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv /68/EG, ett fondföretag och i tillämpliga fall dess förvaltningsbolag som auktoriserats i enlighet med direktiv /65/EG, ett tjänstepensionsinstitut i den mening som avses i artikel 6a idirektiv /41/EG samt en alternativ investeringsfond som förvaltas av AIF-förvaltare som auktoriserats eller re gistrerats i enlighet med direktiv /61/EU, 9.icke-finansiell motpart: ett i unionen etablerat annat företag än de som anges i punkterna 1 och 8, a)tjänstepensionsinstitut i den mening som avses i arti kel 6 a i direktiv /41/EG, inbegripet auktoriserade enheter som ansvarar för driften av dessa institut och agerar för deras räkning enligt artikel 2.1 i det direk tivet, samt rättsliga enheter som av sådana institut har inrättats för investeringsändamål, och som enbart och uteslutande agerar i deras intresse, b)tillhandahållande av tjänstepensioner i institut som av ses i artikel 3 i direktiv /41/EG, c)tillhandahållande av tjänstepensioner genom livförsäk ringsföretag som omfattas av direktiv /83/EG, för utsatt att alla tillgångar och skulder som hänför sig till sådan verksamhet hålls fullständigt åtskilda, förvaltas och hanteras separat från försäkringsföretagens övriga verksamheter, utan någon möjlighet till överföring, d)övriga auktoriserade och övervakade enheter, eller ar rangemang, som bedriver verksamhet på nationell nivå, förutsatt att i)de erkänns enligt nationell lag, och ii)deras främsta syfte är att tillhandahålla pensionsför måner, 11.motpartskreditrisk: risken för att en motpart i en transaktion hamnar på obestånd före den slutliga avvecklingen av transaktionens kassaflöden, 12.samverkansöverenskommelse: en överenskommelse mellan två eller flera centrala motparter som innebär att transaktioner verkställs med hjälp av flera system, 13.behörig myndighet: den behöriga myndighet som avses i den lagstiftning som avses i punkt 8 i denna artikel, den behö riga myndighet som avses i artikel 10.5 eller den myndig het som varje medlemsstat har utsett i enlighet med arti kel 22, 14.clearingmedlem: ett företag som deltar i en central motpart och som ansvarar för att fullgöra de finansiella skyldigheter som deltagandet föranleder, 15.kund: ett företag med en avtalsrelation till en central mot parts clearingmedlem som gör det möjligt för företaget att cleara sina transaktioner via den centrala motparten, 16.grupp: den grupp företag som består av ett moderföretag och dess dotterföretag i den mening som avses i artiklarna 1 och 2 i direktiv /349/EEG eller en sådan grupp av företag som avses i artiklarna 3.1 samt 80.7 och 80.8 i direktiv /48/EG, L 201/16 Europeiska unionens officiella tidning 17.finansinstitut: ett företag som inte är ett kreditinstitut men vars huvudsakliga verksamhet består i att förvärva aktier eller andelar eller att utföra en eller flera av de verksam heter som förtecknas i punkterna 212 i bilaga I till direk tiv 2006/48/EG,