prop · H003113 · 2013-04-03 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2012/13:113 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av iakt- tagelser i rapporten inom ambulansverksamheten (RiR 2012:20). Vidare redovisas regeringens åtgärder med anledning av . I och med denna skrivelse anser regeringen att är färdigbehandlad. överlämnade rapporten till regeringen . har granskat statens insatser inom ambulansverksam- heten. Granskningen har redovisats i insatser inom ambulansverksamheten (RiR 2012:20), se bilaga. Ärendet har beretts inom . 2Riksrevisionens iakttagelser och rekommendationer har granskat om statens insatser inom ambulansverksam- heten bidrar till en effektiv och säker larmkedja inom ambulanssjuk- vården. Med larmkedjan avses det som händer från det att en person ringer 112 till dess att en ambulans är framme på plats. Motivet till att genomfört granskningen är att en väl fungerande larm- kedja för ambulanssjukvården kan vara avgörande för goda resultat och effektivitet i hela den efterkommande vårdkedjan. En väl fungerande larmkedja är också av stor betydelse för människors trygghet. Riks- revisionen lyfter också fram att det saknas nationell kunskap på området och att tillsynen av ambulansverksamheten är begränsad. övergripande slutsats är att de olika verksamheterna som staten bedriver inom området som gäller reglering, tillsyn, styrning av (SOS Alarm) och förutsättningarna för en effektiv alarmeringstjänst inte på ett tillräckligt sätt bidrar till en säker larmkedja för ambulanssjukvården. bedömer att staten har för lite kunskap om utvecklingen inom ambulansverksamheten för att kunna vidta nödvändiga åtgärder och därmed bidra till en effektiv och säker ambulanssjukvård. Granskningen visar bl.a. att det tar än att få en ambulans och att det inte finns någon enhetlig mätning av hur snabbt ambulansen är framme på plats hos patienten. konstaterar också att inte genomför någon systematisk tillsyn av ambulanssjukvården och att tillsynen främst sker genom utredningen av det som anmäls av sjukvården och vård- givare. bedömer att inte har ägnat sig åt analyser för att öka förståelsen om sambandet mellan sättet att genomföra verksamheten och dess resultat. bedömer vidare att föreskrifter inte konkretiserar de krav på tillgänglighet och utförande av ambulanssjukvård som följer av hälso- och sjukvårds- lagen (1982:763). granskning visar vidare att det råder tveksamhet om vilken myndighet som har ansvar för tillsyn av överkoppling av nöd- samtal från SOS Alarm till annan aktör som är ansvarig för alarmering och dirigering av ambulanser. 2012/13:113 anser att förutsättningarna för de olika aktörerna är oklara. bedömer att dessa oklarheter bör kunna beaktas inom ramen för de överväganden som görs av . bedömer också att staten inte har varit tillräckligt aktiv som ägare av SOS Alarm, att olika förutsättningar har rått för landstingen när de ingår avtal med SOS Alarm och att det ingåtts avtal som brustit i lönsamheten. Mot bakgrund av iakttagelserna lämnar följande rekom- mendationer till regeringen: -Regeringen bör följa upp att eller den nya till- synsmyndigheten utnyttjar sin föreskriftsrätt när det gäller ambulans- verksamheten. -Regeringen bör följa upp att eller den nya tillsyns- myndigheten utför systematisk tillsyn av ambulansverksamheten. -Regeringen bör förtydliga vilken myndighet som har tillsynsansvar när överkopplingen sker av samtal från SOS Alarm till annan aktör för alarmering och dirigering av ambulans. -Regeringen bör överlämna iakttagelserna i denna rapport som rör överföring av A-nummeruppgifter samt överkoppling och överföring av information från SOS Alarm till en annan aktör till Alarmerings- utredningen för beaktande. -Regeringen bör som ägare av SOS Alarm följa upp att bolags- styrelsen verkar för att verksamheten bedrivs affärsmässigt. lämnar mot bakgrund av iakttagelserna följande rekom- mendationer till : -eller den nya tillsynsmyndigheten bör komplettera sina föreskrifter för ambulanssjukvård med tydligare krav på till- gänglighet och utförande av ambulanssjukvård. -eller den nya tillsynsmyndigheten bör genomföra systematisk tillsyn av ambulanssjukvården. -eller den nya tillsynsmyndigheten bör i sin tillsyn följa upp de krav som anges i föreskrifterna för ambulanssjukvården. 3Regeringens bedömning av iakttagelser 3.1Reglering och tillsyn av ambulansverksamheten påtalar i rapporten att inte genomför någon systematisk tillsyn av ambulansverksamheten och att Socialstyrel- sens föreskrifter inte konkretiserar de krav på tillgänglighet och ut- förande som följer av hälso- och sjukvårdslagen. rekom- menderar därför regeringen att följa upp att eller den nya inspektionsmyndigheten dels utför systematisk tillsyn av ambulans- verksamheten, dels utnyttjar sin föreskriftsrätt. Regeringen instämmer i bedömning att uppföljning av detta är viktigt. Tillsynen är en förutsättning för att säkerställa kvalitet i hälso- och sjukvården. Tillsynen av hälso- och sjukvård berör i många fall män- niskor som av olika skäl är särskilt utsatta och det är därför viktigt att tillsynen fungerar på ett trovärdigt och rättssäkert sätt. Regeringen bedömer att regleringen av tillsynen av hälso- och sjukvård och dess personal är tydlig. Tillsynen av hälso- och sjukvård regleras i patient- säkerhetslagen (2010:659). Av 7 kap. 1 § framgår att hälso- och sjukvår- den och dess personal står under tillsyn av . Enligt 7 kap. 3 § innebär granskningen att sjukvården och dess personal uppfyller krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut som har meddelats med stöd av sådana föreskrifter. Tillsynen ska främst inriktas mot att vårdgivare fullgör sina skyldigheter. Vidare framgår av 7 kap. 4 § att ska lämna råd och ge vägledning, kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps, förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom tillsynen och informera och ge råd till allmänheten. Av 7 kap. 29 § framgår också att om får kännedom om att hälso- och sjukvårdspersonal inte fullgör sina skyldigheter enligt be- stämmelserna i denna lag eller någon annan föreskrift som gäller för hälso- och sjukvårdens verksamhet ska vidta åtgärder för att skyldigheterna ska fullgöras. Regeringen bedömer dock vidare att det finns behov av att stärka de organisatoriska förutsättningarna för tillsyn av hälso- och sjukvård. I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 utgiftsområde 9 s. 89) lyfter regeringen fram att flera skäl talar för att tillsynen inom vård- och omsorgssektorn behöver stärkas och bli mer kraftfull. Regeringen menar att inte minst den ökade mångfalden och förändringstakten gör det viktigt att kvaliteten följs noga och att eventuella problem åtgärdas effektivt. Som ett led i att stärka tillsynen har regeringen därför tagit initiativ till en ny myndighet för tillsyn av hälso- och sjukvård som bildas genom att delar av verksamhet förs över till den nya myndigheten. Regeringen har gett en särskild utredare (dir. 2012:67) i uppdrag att förbereda och genomföra bildandet av den nya tillsynsmyndigheten. En renodlad tillsynsmyndighet ska ge tillsynen en oberoende ställning till normering och kunskapsutveckling. Den nya tillsynsmyndigheten ska också bidra till en mer effektiv tillsyn med mer långsiktigt planering, tydligare prioriteringar och ett mer strategiskt inriktat arbete. Tillsynen ska dessutom förstärkas genom att bl.a. utveckla metoder för risk- analyser, statistik och andra insatser för att öka effektiviteten i tillsynen, både vad avser privata och offentliga aktörer. En förstärkning ska ske av it-system och rutiner. Vidare är strävan också att öka och utveckla kunskapsåterföring av tillsynens iakttagelser och stimulera ett ökat lärande av genomförd tillsyn. För att förstärka tillsynen av hälso- och sjukvård avser regeringen sammantaget att satsa och per 20152016. Av dessa medel är avsikten att ska vara en permanent förstärkning. Regeringen gör bedömningen att de resurser som avsätts för den nya tillsynsmyndigheten ger förutsättningar för att prioritera vilka 2012/13:113 områden som bör tillses inom hälso- och sjukvård inklusive ambulans- sjukvård. Regeringen följer noga organiseringen av den nya myndigheten och ett uppdrag har getts till Statskontoret att följa upp och utvärdera den tillsynsreform som träder i kraft då Inspektionen för vård och omsorg inrättas (dnr S2013/994/). Statskontoret ska följa upp och utvärdera hur väl förändringsarbetet uppfyller syftena och intentio- nerna med reformen. I detta ingår att bedöma de åtgärder som Inspek- tionen för vård och omsorg vidtagit för att utveckla och förbättra tillsynsverksamheten. 3.2Alarmeringsavtalet och vidarekoppling till ansvarigt hjälporgan Regeringen bedömer att det är viktigt att samhällets alarmeringstjänst fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. En samordnad alarmeringstjänst ska eftersträvas för att främja stärkt samverkan, mini- mera hanteringstider och skapa förutsättningar för ett optimalt nyttjande av samhällets samlade resurser inom allmän ordning, säkerhet och hälsa. mellan staten och SOS Alarm syftar till att säkerställa en effektiv alarmeringstjänst och ge möjlighet att tillkalla eller komma i förbindelse med polis, statlig och samt ambulans. reglerar SOS-tjänsten som innefattar att svara på nödanropsnumret 112, genomföra en primär intervju där SOS- operatören reder ut behovet av hjälp och den ungefärliga belägenheten för hjälpinsatsen, fastställa vem som ska ansvara för att lämna den hjälp som behövs samt att vidarekoppla samtalet till ansvarigt hjälporgan. I alarmeringsavtalet anges att samtliga kommuner, landsting och statliga räddningsorgan ska kunna träffa särskilda avtal för utalarmering, priori- tering och dirigering av räddningsresurser. Dessa särskilda avtal omfattas inte av alarmeringsavtalet utan är en fråga för avtalsslutande parter. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap utövar tillsyn över alarmeringsavtalet. Tillsynen omfattar alarmeringsavtalet och inte de sär- skilda avtal som träffats mellan SOS Alarm och ansvariga hjälporgan. bedriver tillsyn av utalarmering av ambulanser när myndigheten får in en anmälan från enskilda eller från vårdgivare enligt bestämmelser i patientsäkerhetslagen (2010:659). Regeringen bedömer att uppföljning och tillsyn av samhällets alarme- ringstjänst är viktig för att säkerställa en kontinuerlig kvalitetssäkring av verksamheten. Regeringen har uppdragit åt en särskild utredare att se över samhällets alarmeringstjänst (dir. 2011:106). Syftet med översynen är att säkerställa att alarmeringstjänsten fungerar på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. En samordnad alarmeringstjänst ska eftersträvas. Utredaren ska beskriva konsekvenser av att flera operatörer tillhanda- håller tjänster för utalarmering, prioritering och dirigering av resurser för hjälpinsatser. Utredaren ska vidare föreslå regler för uppföljning och tillsyn av samhällets alarmeringstjänst. Uppdraget ska redovisas . 3.3Regeringens styrning av SOS Alarms verksamhet Nuvarande organisationsform, avtalsformer och ägarförhållanden för samhällets alarmeringstjänst har inte genomgripande prövats sedan SOS Alarm bildades. Företaget bedriver sitt uppdrag med stöd av alarmeringsavtalet och med en statlig ersättning. har justerats vid ett flertal tillfällen sedan det ingicks 1994. Sedan det ursprungliga avtalet ingicks har dock såväl den nationella lagstiftningen som om offentlig upphandling och statsstöd ändrats. Inom ramen för översynen av samhällets alarmeringstjänst (dir. 2011:106) ska utredaren analysera om nuvarande organisation av alarme- ringstjänsten är förenlig med dessa regler. Utredaren ska vidare ta ställning till hur det offentliga åtagandet bör avgränsas och utformas samt hur denna verksamhet bör organiseras och finansieras. Även ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen ska analyseras. Regeringen utövar sitt ägande i enlighet med statens ägarpolicy. Det innebär bl.a. att regeringens mål är att styrelserna ska ha hög kompetens som är väl anpassad till respektive bolags verksamhet, situation och framtida utmaningar. SOS Alarm har två delägare, staten och . Båda äger vardera av aktierna i bolaget. Ägandet i SOS Alarm regleras genom ett aktieägaravtal. Avtalet reglerar bl.a. styrelsens sammansättning. I enlighet med avtalet nominerar respektive ägare, dvs. staten och , vardera fyra ledamöter. Ord- förande nomineras gemensamt. Staten följer löpande upp bolagets verk- samhet och utvärderar den del av styrelsen staten kan påverka. rekommenderar att eller den nya tillsyns- myndigheten bör komplettera sina föreskrifter för ambulanssjukvård med tydligare krav på tillgänglighet och utförande av ambulanssjukvården. Regeringen vill i sammanhanget påpeka att krav som innebär nya åligganden för kommunerna måste föreskrivas i lag. Enligt 6 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) svarar för att det inom finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet. Regeringen avser att följa utvecklingen på detta område. rekommenderar vidare att eller den nya tillsynsmyndigheten bör genomföra systematisk tillsyn av ambulans- sjukvården. Regeringen delar bedömning att en syste- matisk tillsyn av hälso- och sjukvård är en viktig förutsättning för att säkerställa kvalitet och kunskapsåterföring inom ambulanssjukvården. För att stärka tillsynen över hälso- och sjukvård inrättas den nya myndig- heten Inspektionen för vård och omsorg . 2012/13:113 Regeringen instämmer i rekommendation att den nya Inspektionen för vård och omsorg bör följa upp de krav som anges i föreskrifterna för ambulanssjukvård i tillsynen. Regeringen anser att det är angeläget att de krav som finns i föreskrifterna för ambulanssjukvård följs upp i tillsynen. Det är som utövar tillsyn över ambulanssjukvården. Tillsynen bedrivs med utgångspunkt från anmäl- ningar från enskilda och från vårdgivare. Vårdgivare har en skyldighet att anmäla händelser som medfört eller hade kunnat medföra en allvarlig vårdskada till enligt bestämmelserna i patientsäker- hetslagen (2010:659). har utfärdat föreskrifter (SOSFS 2009:10) om ambulanssjukvård m.m. Att följa upp kraven i före- skrifterna utgör en naturlig del av tillsynen. Vilka föreskrifter som an- vänds vid tillsynen beror på ärendets natur. Avser ärendet utrustningen i ambulansen bör föreskrifterna för ambulanssjukvård används. Avser ärendet vården i ambulansen är det mer rimligt att utöva tillsyn enligt andra föreskrifter. har också genomfört en nationell tillsyn av SOS Alarm baserat på anmälningar från enskilda som inkommit mitten av 2010 till som har redovisats i tillsynsrapporten för hälso- och sjukvård 2012. Vid tillsynen uppmärksammades vissa brister och beslutade bl.a. att SOS Alarm skulle säkerställa att personalen har rätt kompetens och att rutiner för samverkan mellan yrkesgrupper och andra vårdgivare följs. SOS Alarm har åtgärdat dessa brister. 4Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser Av den bedömning som redovisats i avsnitt 3 framgår att regeringen anser att det finns vissa utvecklingsområden. Regeringen avser dock att avvakta inrättandet av den nya tillsynsmyndigheten och utvecklingen av tillsynen av hälso- och sjukvård innan ytterligare insatser genomförs på detta område. Som framgår av avsnitt 3.1. ingår det i den nya myndig- hetens uppdrag att utveckla metoder för riskanalyser, statistik och andra insatser för att öka effektiviteten i tillsynen samt att utveckla kunskaps- återföringen och stimulera ökat lärande genom tillsynen. Medel har också avsatts för att förstärka tillsynen. Regeringen menar att den nya till- synsmyndigheten genom denna förstärkning ges förutsättningar att prioritera och genomföra tillsyn av verksamhet inom hälso- och sjukvård inklusive ambulansverksamheten vid behov. Som framgår ovan har regeringen även gett Statskontoret i uppdrag att följa upp och utvärdera inrättandet av den nya Inspektionen för vård och omsorg samt bedöma de åtgärder som Inspektionen för vård och omsorg vidtagit för att utveckla och förbättra tillsynsverksamheten. Regeringen följer inrättandet av den nya myndigheten och utveck- lingen av nya metoder för tillsyn och kunskapsåterföring till huvud- Regeringen har också för avsikt att följa upp hur inspektionen använder föreskrifterna i sin tillsyn av ambulanssjukvården. Av direktivet för alarmeringstjänstutredningen (dir. 2011:106) framgår att frågan om tillsyn av och övriga frågor om vidarekoppling av samtal från SOS Alarm till annan aktör ska beaktas. Regeringen avser att avvakta utredningens förslag. rekommenderar att regeringen som ägare av SOS Alarm bör följa upp att bolagsstyrelsen verkar för att verksamheten be- drivs affärsmässigt. Regeringen har ovan under avsnitt 3.3. beskrivit hur en löpande uppföljning av verksamheten sker. Regeringen bedömer mot bakgrund av detta att granskningen inte föranleder några ytterligare åtgärder från regeringens sida och rapporten anses därmed vara slutbehandlad. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Statens insatser inom ambulansverksamheten är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Vårt uppdrag är att genom oberoende revision skapa demokratisk insyn, medverka till god resursanvändning och effektiv förvaltning i staten. bedriver både årlig revision och effektivitetsrevision. Denna rapport har tagits fram inom effektivitetsrevisionen, vars uppgift är att granska hur effektiv den statliga verksamheten är. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Statens insatser inom ambulansverksamheten STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Härmed överlämnas enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m följande granskningsrapport över effektivitetsrevision: Statens insatser inom ambulansverksamheten har granskat statens insatser inom ambulansverksamheten. Resultatet av granskningen redovisas i denna granskningsrapport. Företrädare för Försvarsdepartementet, , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och har fått tillfälle att faktagranska och i övrigt lämna synpunkter på utkast till slutrapport. Vidare har (Fö 2011:04) lämnat synpunkter. Rapporten innehåller slutsatser och rekommendationer som avser regeringen och . Riksrevisor har beslutat i detta ärende. har varit föredragande. Revisionsdirektör och revisionsdirektör har medverkat vid den slutliga handläggningen. Regeringen: Försvarsdepartementet, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN 4.3Ingen tar tillsynsansvar vid överkoppling till ny aktör för alarmering och GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN När en enskild person ringer efter en ambulans tar det för ambulansen att komma fram på plats än . Anmälningarna till som rör ambulansverksamheten ökar. Eftersom det saknas en systematisk uppföljning av ambulansverksamheten finns det inte tillräcklig kunskap som kan bilda utgångspunkt för ett arbete som bör hantera de brister som finns. har granskat om statens insatser bidrar till en effektiv och säker larmkedja för ambulanssjukvård. Med larmkedjan avses i denna granskning det som händer från det att en person ringer 112 till dess att en ambulans är framme på plats. övergripande slutsats är att de olika verksamheter som staten bedriver inom området och som gäller reglering, tillsyn, styrning av SOS Alarm och förutsättningar för en effektiv alarmeringstjänst inte på ett tillräckligt sätt bidrar till en säker larmkedja för ambulanssjukvård. Staten kan medverka till en bättre, säkrare och mer effektiv ambulansverksamhet genom att ger föreskrifter och stärker tillsynen över ambulanssjukvården, genom att regeringen via bolagets styrelse styr SOS Alarm tydligare och genom att staten ser till att alarmeringen av ambulanser fungerar väl även när nya aktörer har tillkommit. kan således se att staten i högre utsträckning kan bidra till en effektiv och säker larmkedja för ambulanssjukvård. Motivet till att genomfört granskningen är att en väl fungerande larmkedja för ambulanssjukvård kan vara avgörande för goda resultat och effektivitet i hela den efterkommande vårdkedjan. Att larmkedjan för ambulans fungerar väl är också av stor betydelse för människors trygghet. Anmälningarna till rörande ambulansverksamheten har ökat . Dessutom saknas det övergripande nationell kunskap om hur ambulansverksamheten fungerar som tillsynen på området är begränsad, med risk för att staten inte får den information den behöver för att kunna vidta eventuella åtgärder. Granskningen av statens insatser inom larmkedjan för ambulanssjukvård ingår i en serie rapporter där utifrån patientperspektivet granskar effektiviteten i statens insatser i hälso- och sjukvården. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN Syftet med granskning har varit att granska statens insatser inom larmkedjan för ambulanssjukvård. Granskningen har utgått från följande revisionsfråga: Bidrar statens insatser till en effektiv och säker larmkedja för ambulanssjukvård? För att kunna bedöma statens insatser behövs det en bild av hur larmkedjan för ambulanssjukvården fungerar. Eftersom ambulanssjukvården utförs av landsting och ibland av privata utförare, har inhämtat information om hur den verksamheten bedrivs. beskriver därför en verksamhet som till betydande del bedrivs av landstingen, utan att dessa för den skull är granskningsobjekt. Rekommendationer som lämnats med anledning av granskningen riktas enbart till staten. har dragit följande slutsatser av de iakttagelser som framkommit i granskningen. För lite kunskap och för lite lärande i larmkedjan för ambulanssjukvård Granskningen visar att det tar att få en ambulans än . Antalet anmälningar kopplade till larmkedjan för ambulanssjukvård till har också ökat. Det finns statistik för de inledande delarna i larmkedjan, så som svarstider för 112-numret och larmbehandlingen. Däremot saknas en enhetlig mätning av hur snabbt ambulansen är framme på plats hos patienten, vilket gör att det egentligen inte går att besvara frågan om i vilken utsträckning larmkedjan skiljer sig åt i landet och om den fungerar på ett tillförlitligt sätt. Det saknas också studier och övergripande nationell kunskap om hur olika kompetenskrav påverkar effektiviteten och patientsäkerheten i larmbehandlingen och vad utvecklingen med och fler anmälningar beror på. bedömning är att staten har för lite kunskap om utvecklingen inom ambulansverksamheten, med dess eventuella brister och skillnader i landet, för att kunna vidta nödvändiga åtgärder och därmed bidra till en effektiv och säker ambulanssjukvård. Ingen systematisk tillsyn av ambulanssjukvården tillsyn av ambulanssjukvården sker främst genom utredningar av det som anmäls av vårdgivare eller enskilda individer. En stor del av utredningstiden läggs därför på enskilda ärenden istället för att samla ihop snarlika problem och ta ett nationellt grepp om frågorna. bedömning är att myndigheten inte GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN har ägnat sig åt analyser för att till exempel öka förståelsen om sambandet mellan sättet att genomföra verksamheten och dess resultat. Det har också framkommit att använder föreskrifterna för ambulanssjukvård i begränsad utsträckning som underlag för sin tillsyn. kan också konstatera att föreskrifter för ambulanssjukvård inte konkretiserar de krav på tillgänglighet om utförande av ambulanssjukvård som följer av hälso- och sjukvårdslagen. bedömer att föreskrifterna bör utvecklas och användas i systematisk tillsyn i syfte att hantera de risker som identifierats i riskanalys. Föreskrifter för ambulanssjukvård kan användas för att öka enhetligheten Ansvaret för att organisera och styra ambulanssjukvården ligger på landstingen. Landstingen sluter avtal med en aktör för alarmering och dirigering av ambulans.