prop · H1031d6 · 2013-09-18 00:00:00 — Det svenska genomförandet utvärderades av en arbetsgrupp inom EU. har antalet ärenden vid det svenska kontoret vid Eurojust ökat jämfört med föregående år. När det gäller det gränsöverskridande arbetet med att återföra brottsvinster har antalet förfrågningar mellan det svenska Asset Recovery Office () och motsvarande kontor i andra EU- medlemsstater ökat . Den kriminaltekniska verksamheten är av stor vikt i brottsutredningar. Teknisk bevisning kan såväl bidra till att binda en gärningsman till ett brott som att fria en misstänkt. Antalet begärda undersökningar från rättsväsendet till ökade med sammanlagt . När det gäller DNA-undersökningar ökade antalet undersökningar rörande DNA-spår från brottsplatser endast marginellt, medan antalet personprover för DNA-analys ökade . Ök- ningen av personprover har lett till att antalet träffar mot spår i spårregistret ökade med 7 pro- Antalet expedierade ärenden vid olika verksamheter förändrades i vissa avseenden . Inom rättspsykiatrin minskade antalet rättspsykiatriska undersökningar . Antalet rättsmedicinska obduktioner var drygt 5 200, det vill säga i stort sett samma antal . Handläggningstiderna avseende obduktioner kortades med från 74 . Antalet utfärdade rättsintyg uppgick till drygt 6 500 vilket är en marginell minskning jämfört med . Antalet expedierade ärenden inom rättskemin minskade marginellt . Inom rättsgenetiken ökade det totala antalet expedierade ärenden till knappt 4 200. Detta beror på en kraftig ökning av antalet återföreningsärenden från . Insatser för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten har polisen och arbetat med två gemensamma regeringsuppdrag där myndigheterna haft i uppdrag att analysera resultatet och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten. Myndigheternas redovisning av uppdragen visar att kvaliteten i de granskade förundersökningarna i stort är tillfredsställande med små möjligheter till ökad lagföring utom gällande två av sju granskade brottstyper där det finns brister och lagföringen borde kunna vara högre. Det gäller fakturabedrägerier och rån mot barn . Även för de brottstyper där kvaliteten i de granskade förundersökningarna bedöms som tillfredsställande finns möjligheter till förbättring. Exempelvis kan ett förbättrat samordnings-, underrättelse- och analysarbete öka möjligheterna att upptäcka seriebrottslighet, till exempel avseende bostadsinbrott, och därmed öka förutsättningarna för uppklaring. Polisens satsning mot mängd- och seriebrott har fortsatt att utvecklas på ett positivt sätt. Satsningen har medfört att polisen fått en betydligt bättre bild av seriebrottsligheten. I norra samverkansområdet (, , och ) har polismyndigheterna varit särskilt framgångsrika med att snabbt sprida och tillvarata underrättelser mellan polismyndigheterna, och utifrån dessa göra ingripanden mot kringresande seriebrottsligor. Inom samverkansområdet ligger inbrott i villor på en betydligt lägre nivå än . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 har genomfört ett antal fördjupade uppföljningar av verksamheten i syfte att identifiera vilka hinder som finns för ett effektivare ärendeflöde. Kvaliteten i anmälan, de initiala utredningsåtgärderna och brottssamordningen var de faktorer som bedömdes ha störst betydelse för effektiviteten i ärendeflödet. De problem som förekom inom dessa områden var ofta väl kända av polismyndigheterna. Ytterligare och mer ändamålsenliga åtgärder bedömdes dock behöva vidtas vid flera myndigheter. För att uppnå en enhetligare och effektivare mängdbrottshantering inom har två försöksverksamheter inletts . Hanteringen av trafikbrott har koncentrerats till två orter, och , och inom hanteras en majoritet av mängdbrottsärendena på en av länets fem kammare. Polisen och har även fortsatt att utveckla hanteringen av ungdomsärenden. Inom polisen ska ärenden där ungdomar är gärningspersoner prioriteras och åtgärder ska vidtas för att säkerställa att de lagstadgade tidsfristerna inte överskrids. För att öka förmågan att utreda ungdomsärenden har tagit fram en nationell utbildning för utredare av ungdomsbrott. Inom arbetar åklagarkamrarna enligt myndighetens ungdomsstrategi. Antalet åklagare som enbart arbetar med ungdomsärenden har ökat och särskild bevakning och uppföljning av fristärenden har införts. Åklagarkamrarna har också utbildat polisens förundersökningsledare med anledning av den lagändring som trädde i kraft då polisen fick utökade befogenheter att leda förundersökningar i ungdomsärenden. En viktig del i kvalitetsarbete är verksamheten vid myndighetens tre utvecklingscentrum. Utvecklingscentrumen har i likhet utarbetat rättspromemorior och handböcker som utgör ett viktigt stöd i den operativa åklagarverksamheten. har man bland annat bedrivit utvecklingsarbete kring brottsofferfrågor. bildades också en särskild tillsynsavdelning inom som ansvarar för att samordna den rättsliga styrningen. Inom ramen för förberedelserna inför ett nationellt ansvar för de ärenden som handlägger har myndigheten under 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 2012 gjort en översyn av utformningen av organisation och lokalisering av mängdbrottshanteringen. Syftet med granskningen är att säkerställa en mängdbrottshantering som är effektiv och håller hög kvalitet vid övergången till ett nationellt ansvar. Efter en översyn av arbetet med finansmarknadsbrott inrättade en ny renodlad finansmarknadskammare i syfte att stärka effektiviteten och kvaliteten i handläggningen av finansmarknadsbrotten. Myndigheten har även fortsatt att utveckla arbetet med att återföra vinster av brottslig verksamhet. har det operativa brottsutbytesarbetet flyttats till kammarnivå i syfte att integrera det arbetet i brottsutredningsverksamheten. Tabell 2.9 Kostnadsutveckling –2012 Källa: –2012 för polisen, , och Kriminalvården. Myndigheternas kostnader inom verksamheten utredning och lagföring uppgick till 2012, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Polisen och har i likhet använt stora delar av sina resurser till att hantera vålds- och sexualbrott. Inom utgjordes av de avslutade brottsmisstankarna av vålds- och sexualbrott och av resurserna användes för att handlägga sådana brottsmisstankar. använde av sina utredningsresurser för handläggning av cirka 24 300 brottsmisstankar om allvarlig ekonomisk brottslighet. Övriga utredningsresurser användes för utredning och lagföring av drygt 7 900 brottsmisstankar avseende mängdärenden. Polis och åklagare har utifrån respektive myndighets uppdrag ett gemensamt ansvar för att utredning och lagföring håller hög kvalitet och effektivitet, så att de personer som begått brott kan lagföras. lades mer resurser på brottsutredningsverksamheten än föregående år, som resultatet visar att antalet personuppklarade brott minskade. Minskningen i antalet personuppklarade brott gäller såväl sammantaget som sett till enskilda brottskategorier. Det gäller även kategorier där inflödet av brottsanmälningar ökade. Förutsättningarna för rättsväsendet att klara upp brott skiljer sig åt mellan olika brottstyper. Förändringar i brottsstrukturen är därför en av flera faktorer som kan påverka den samlade brottsuppklaringen. Till viss del kan minskningen i antalet personuppklarade brott förklaras av ett minskat inflöde av trafikbrott, vilket är en brottstyp som förekommer i stora volymer och som i stor utsträckning personuppklaras, och ett ökat inflöde av bedrägerier, vilka inte personuppklaras i lika stor utsträckning. Denna förändring i brottssammansättningen förklarar dock inte att antalet personuppklarade brott har minskat i de flesta brottskategorier. Regeringen anser att det sammantagna resultatet för utredning och lagföring inte motsvarar de förväntningar som regeringen har på verksamheten. Målet om en högre brottsuppklaring har inte uppnåtts. Myndigheterna har dock i vissa avseenden förbättrat effektiviteten och kvaliteten i hanteringen av ärendena. har till exempel fortsatt att korta genomströmningstiderna och minska ärendebalanserna. Även andelen lagförda personer och brottsmisstankar, av de ärenden fattar beslut i, har ökat. En utveckling mot kortare genomströmningstider och minskade balanser har också setts inom polisen , även om balanserna ökat . De brottsutredande myndigheterna bedriver också olika former av utvecklingsarbeten för att förbättra ärendehanteringen såväl generellt som för enskilda brottstyper. Som ett led i det myndighetsgemensamma utvecklingsarbetet och för att få en bild av vilka åtgärder som är relevanta för en förbättrad brottsutredningsverksamhet gav regeringen, som nämnts ovan, polisen och i uppdrag att granska kvaliteten i handläggningen av ärenden som inte lett till lagföring. Myndigheternas bedömning är att det i flertalet av de granskade brottstyperna inte hade varit möjligt att nå en högre lagföring med ytterligare utredningsåtgärder, medan det i andra fall hade gått att göra mer. Mot bakgrund av att uppklaringsprocenten för vissa brott är låg som ärendena enligt granskningen hade handlagts på ett tillfredsställande sätt – vilket till exempel var fallet med bostadsinbrott – pekar myndigheterna också på vikten av att ytterligare utveckla brottssamordningen. För en effektiv brottsbekämpning krävs att myndigheterna i utredningsverksamheten inte bara ser till ärendena vart och ett för sig, utan även försöker finna kopplingar dem emellan för att lättare identifiera möjliga gärningspersoner och förekomsten av seriebrottslighet. Polisens och granskning indikerar att det finns potential att öka brottsuppklaringen ytterligare. Inom myndigheterna pågår olika åtgärder för att hantera brister som iakttagits. För att fördjupa kunskapen om effekterna av de resursförstärkningar som polisen har tilldelats har regeringen gett i uppdrag att utvärdera regeringens satsning på polisen. I uppdraget ingår att följa upp hur resurstillskotten använts och analysera faktorer som haft en inverkan på resultatet, både på ett positivt och negativt sätt. Det gäller interna faktorer, till exempel förändringar i arbetssätt, men också förändringar i omvärlden som påverkar polisens arbete. En första delrapport redovisades . konstaterar att polisverksamheten har förstärkts till följd av regeringens satsning men att även befolkningen och antalet anmälda brott har ökat . Därutöver har polisen haft ovanligt stora pensionsavgångar , vilket medför att andelen unga och oerfarna poliser är stor. Polisens resultatförbättringar får enligt ses som ganska marginella, även om tendensen är positiv när alla resultatmått vägs samman. poängterar dock att det mot ovanstående bakgrund inte är rimligt att ha alltför stora förväntningar på ett förbättrat verksamhetsresultat. I syfte att förstärka brottsutredningsverksamheten har regeringen gett myndigheterna ökade resurser. Polisen har även fått ökade befogenheter att leda förundersökningar i ungdomsärenden. Dessutom har myndigheterna fått i uppdrag att förbättra bekämpningen av mängdbrott och grov organiserad brottslighet. Utöver det är polisen och under omorganisat- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Även har påbörjat ett arbete för att omorganisera sin verksamhet. Vi- dare har regeringen också initierat en översyn av hur personer med annan utbildning än polisutbildning ska kunna ges polisiära befogenheter. Detta i syfte att ge polisen större möjligheter att tillvarata civil kompetens. Regeringen anser att det är av avgörande betydelse att myndigheterna själva och gemensamt fortsätter att vidareutveckla brottsutredningsverksamheten. Myndigheterna måste säkerställa att det finns en hög kompetens hos de befattningshavare som ska utreda brott och leda förundersökning. Det ska också vara en kompetens som är hållbar , bland annat för att vidtagna utvecklingsinsatser ska ge bästa möjliga resultat. Då polis och åklagare är ömsesidigt beroende av varandras insatser behöver samverkan dem emellan fortsatt utvecklas i såväl frågor om prioriteringar i verksamheterna som handläggningen av enskilda ärenden. Regeringen förväntar sig att myndigheterna ytterligare förstärker och utvecklar sina insatser på brottsutredningsområdet så att verksamhetsresultaten förbättras. Det är av största vikt att myndigheterna alltid vidtar de utredningsåtgärder och andra åtgärder som är möjliga och relevanta. Detta för att de personer som begått brott ska kunna lagföras och de personer som drabbats av brott få möjlighet till upprättelse. En framgångsrik brottsutredande verksamhet har dessutom en betydelsefull brottsförebyggande effekt. Regeringens övergripande mål för Domstolar är att mål och ärenden ska avgöras med hög kvalitet och effektivitet. Målbalanserna och omloppstiderna ska hållas på en rimlig nivå. ska skapa förutsättningar för domstolarna att uppfylla målet för verksamheten bland annat genom en ändamålsenlig resursfördelning och stöd i verksamhetsutvecklingen. Inom den dömande verksamheten verkar de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Domstolar omfattar även hyres- och arrendenämnderna, och . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Regeringen har ställt upp kvantitativa målsättningar för hur långa omloppstider olika typer av mål högst bör ha i domstolarna. Målsättningarna gäller omloppstiderna vid den , det vill säga hur lång handläggningstid av målen högst bör ha från att de kommit in till domstolen och till att de har avgjorts. Målsättningarna och resultaten framgår av tabell 2.10. Utöver regeringens verksamhetsmål sätter varje enskild domstol, i enlighet med en struktur som fastställer, egna verksamhetsmål. Tabell 2.10 Uppfyllelse av regeringens verksamhetsmål: omloppstid i månader för avgjorda mål, Tvistemål exkl. gem. Källa: Domstolars årsredovisning 2012. Av regeringens verksamhetsmål uppnådde tingsrätterna målet för brottmål och hovrätterna målet för tvistemål 2012. Tingsrätterna var nära att uppnå målet för tvistemål. För övriga målkategorier förbättrades resultatet även om målen inte nåddes. Fler inkomna och avgjorda mål och minskade överbalanser Antalet inkomna mål till domstolarna fortsatte att öka . Ökningen var totalt cirka 5 200 mål eller . Antalet inkomna brottmål till tingsrätterna minskade dock . Måltillströmningen avseende övriga måltyper vid tings- rätterna ökade och vid hovrätterna ökade antalet inkomna mål . Måltillströmningen till minskade med . Antalet inkomna mål till förvaltningsrätterna var i princip oförändrat medan måltillströmningen till kammarrätterna och minskade . Det avgjordes cirka 7 600 fler mål 2012 än 2011, vilket motsvarar 2 procents ökning. Vid tingsrätterna var ökningen och vid hovrätterna och . Antalet avgjorda mål i förvaltningsrätterna var 2012 i princip oförändrat jämfört med föregående år. I kammarrätterna avgjordes fler mål än 2011 medan antalet avgjorda mål i minskade . Eftersom antalet avgjorda mål översteg antalet inkomna mål minskade balanserna inom Domstolar . Det totala antalet balanserade mål minskade med . Tabell 2.11 Den totala målutvecklingen (exkl. migrationsmål) 2010–2012 Källa: Domstolars årsredovisning 2012. Domstolarnas totala balans kan delas upp i en så kallad arbetsbalans och en överbalans. Med arbetsbalans avses det antal mål i balans som statistiskt är förenligt med att regeringens verksamhetsmål gällande omloppstider kan nås. Det antal mål som överstiger arbetsbalansen definieras som överbalans. Överbalansen har minskat från 23 700 mål 2010 och 17 100 mål 2011 till 6 100 mål 2012. Överbalansen har minskat kraftigt vid förvaltningsrätterna. Överbalanserna är dock alltjämt störst vid denna domstolskategori. Även tingsrätternas och kammarrätternas överbalans har minskat medan överbalansen vid hovrätterna har ökat. Ökad resursförbrukning och förbättrad produktivitet Verksamhetsområdet inbegriper både verksamheten inom Domstolar (exklusive migrationsdomstolarna) och de transfereringar och övriga utbetalningar som utgörs av kostnader under anslaget 1:12 Rättsliga biträden m.m. Tabell 2.12 Kostnadsutveckling –2012 Källa: Domstolars årsredovisningar2010–2012. –2012 har verksamhetskostnaderna inom Domstolar ökat. Produktiviteten, mätt som antalet avgjorda mål och ärenden i förhållande till de totala fastprisberäknade kostnaderna på anslaget 1:5 Domstolar har ökat . har produktiviteten ökat . Transfereringarna avseende utgifter för rättsliga biträden m.m. ökade –2012, varav . Utgifterna för offentlig försvarare utgjorde av utgifterna under anslaget. Andra större utgiftsposter rörde offentligt biträde och målsägandebiträde. Den totala ökningen av utgifterna på anslaget förklaras främst av ökade utgifter för dessa tre poster. Regeringens samlade bedömning är att resultatet för den dömande verksamheten har förbättrats . Omloppstiderna och överbalanserna minskade och produktiviteten ökade jämfört med . De lägre överbalanserna innebär goda förutsättningar för att omloppstiderna kan minska ytterligare . Det förbättrade resultatet beror troligen på flera olika faktorer, bland vilka kan nämnas mer effektiva arbetsformer, ökade resurser och förbättrade förutsättningar till följd av en rad reformer. vidtogs en rad olika åtgärder för att minska handläggningstider och balanser vid Domstolar. Som exempel kan nämnas en förstärkningsstyrka med ett antal domare som kunnat tas i anspråk vid frånvaro på grund av utbildning och långvarig sjukskrivning eller vid handläggning av större mål och balansavarbetningar. Vidare har det för tingsrätternas del funnits en särskild balansavarbetningsstyrka som inriktat sig på mål som är äldre än . har också på uppdrag av regeringen 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 dokumenterat det utvecklingsarbete som bedrivs vid domstolarna gällande organisations- och arbetsformer och skapat förutsättningar för ett regelbundet erfarenhetsutbyte mellan domstolarna i dessa frågor. Det processrättsliga regelverket har också stor betydelse för domstolarnas effektivitet. Det förbättrade resultatet för domstolarna kan delvis förklaras av de reformer som genomförts . Till exempel visar en utvärdering av reformen En modernare rättegång som trädde i kraft att reformen inneburit en modernisering av rättegångsförfarandet i allmän domstol, bland annat genom bättre utnyttjande av modern teknik. Handläggningen har blivit mer effektiv och ändamålsenlig som kvaliteten har förbättrats i olika hänseenden. Kraven på förutsebarhet och rättssäkerhet i handläggningen har inte satts åt sidan. Utvärderingens slutsatser redovisas i betänkandet SOU 2012:93. Vidare bedömer regeringen att genomförda förändringar i de yttre tingsrätts- och förvaltningsrättsorganisationerna haft långsiktigt goda effekter för måluppfyllelsen vid Domstolar. Trots resultatförbättringen nåddes dock endast två av regeringens verksamhetsmål avseende omloppstider. Faktorer som domstolarna menar har försvårat uppfyllelsen av verksamhetsmålen var bland annat personalomsättning och rekryteringssvårigheter. Även det stora antalet inkomna mål och förekomsten av omfattande mål har av domstolarna lyfts fram som försvårande för att klara målen. Sådana utmaningar måste mötas av ständiga förbättringar av verksamheten och dess förutsättningar. De resurstillskott som regeringen gett Domstolar skapar goda förutsättningar för att öka antalet anställda så att omloppstiderna ska kunna fortsätta att minska som verksamheten bedrivs med fortsatt hög kvalitet. Domstolar måste fortsätta arbetet med att finna mer effektiva arbetssätt. För att effektivitet och produktivitet ska kunna fortsätta att öka krävs också ändrade förutsättningar i form av förändrat processrättsligt regelverk samt förstärkningar av den yttre domstolsorganisationen. Regeringen tar en rad initiativ inom dessa områden. Som tidigare nämnts har förvaltningsprocessen moderniserats och effektiviserats till följd av förslagen i regeringens proposition En mer ändamålsenlig förvaltningsprocess (prop. 2012/13:45, 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 2012/13:JuU15, rskr. 2012/13:154). De nya bestämmelserna trädde i kraft . En utredare har fått regeringens uppdrag att ta fram ytterligare förslag för att modernisera och effektivisera förvaltningsprocessen samt att stärka rättssäkerheten ytterligare (dir. 2013:49). Utredaren ska bland annat analysera om det finns behov av att stärka rättssäkerheten ytterligare när det gäller handläggningen av skattemål, framför allt genom en ökad specialisering av skattemålshanteringen i domstol, samt överväga flexiblare sammansättningsregler i de allmänna förvaltningsdomstolarna och behovet av att utöka möjligheterna att överlämna mål mellan domstolar. Uppdraget ska redovisas . Vidare pågår inom beredningen av den tidigare nämnda betänkande Brottmålsprocessen (SOU 2013:17). Fördelningen av migrationsmål mellan migrationsdomstolarna har visat sig vara ojämn och måltillströmningen större än väntat. I syfte att korta handläggningstiderna beslutade regeringen att ge och Förvaltningsrätten i i uppdrag att inrätta en fjärde migrationsdomstol i . Domstolen ska vara i funktion . Frågan om hur domstolsprövningen av de konkurrensrättsliga, marknadsföringsrättsliga och framför allt immaterialrättsliga målen bör utformas har varit föremål för överväganden . Senast var det som i sitt betänkande förordade att prövningen av dessa mål samlas i en särskild domstol inom ramen för de allmänna domstolarna och att Pa- tentbesvärsrätten och avvecklas (SOU 2010:44). Denna fråga bereds inom . Regeringen ser det som angeläget att domstolarna kan rekrytera domare som tillhör de skickligaste och för yrket mest lämpade juristerna i landet. Detta är en särskilt stor utmaning eftersom domstolarna är mitt inne i en generationsväxling med betydande pensionsavgångar. Vid vissa domstolar finns svårigheter att tillsätta vakanta tjänster. För att uppnå en tillfredställande domarrekrytering i alla delar av domstolsväsendet krävs insatser av såväl de enskilda domstolarna som , och regeringen. Det arbete som pågår för att förbättra rekryteringsläget måste fortsätta. Utgifterna för rättsliga biträden fortsatte att öka trots att antalet brottmål mins- Ökningen beror främst på en ökning av antalet debiterade timmar per förordnande. Mot bakgrund av de ökade utgifterna beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare som ska göra en samlad översyn av utgifterna för rättsliga biträden. Utredaren ska överväga vilka åtgärder som kan vidtas och som kan få en kostnadsdämpande effekt. Uppdraget ska redovisas . Målen för verksamheten är att påföljder ska verkställas på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska. Den verksamhet som ingår är verkställighet av påföljderna fängelse, skyddstillsyn, villkorlig dom med samhällstjänst, intensivövervakning med elektronisk kontroll och övervakning av villkorligt frigivna samt transportverksamhet. Kriminalvården verkar inom detta område. Antalet intagna i anstalt och antalet frivårdsklienter fortsatte att minska 2012. Medelbeläggningen i anstalt var 4 346, en minskning med i förhållande till 2011. Av de intagna utgjorde män och kvinnor. Frivården hade i genomsnitt 13 901 klienter. Av dessa var män och kvinnor. I förhållande till föregående år minskade antalet frivårdsklienter med . genomfördes en rymning från en anstalt i högre säkerhetsklass. Antalet rymningar från anstalter i den lägsta säkerhetsklassen låg i nivå med föregående år. Sammantaget håller sig antalet rymningar fortsatt på en mycket låg nivå. Antalet rapporterade allvarliga incidenter i anstalt ökade i förhållande till föregående år. Kriminalvårdens bedömning är dock att det faktiska antalet incidenter inte ökade. Istället förklarar myndigheten höjningen med att redovisningsbenägenheten ökat och att hot mot medintagna räknats med i statistiken . Flexibilitet och beredskap för variationer i klienttillströmningen Den nya indelningen i färre säkerhetsklasser och den låga beläggningen har tillsammans med andra åtgärder medfört att förutsättningarna för en flexibel användning av anstaltsorganisationen har ökat . En individuellt utformad och ändamålsenlig verkställighetsplanering är en förutsättning för ett effektivt återfallsförebyggande arbete.