prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — 1.Ett institut ska ha ett omfattande stresstestprogram för motpartsrisker, även för bedömning av kapitalbaskraven i sam band med motpartsrisker, och detta program ska uppfylla kra ven i punkterna 2–10. 2.Det ska upptäcka eventuella händelser eller framtida för ändringar av de ekonomiska förhållandena, vilka skulle kunna få ogynnsamma effekter på institutets kreditexponeringar samt be döma institutets förmåga att stå emot sådana förändringar. 3.Programmets stressmått ska jämföras med riskgränser och institutet ska betrakta dem som en del av den process som beskrivs i artikel 81 i direktiv /36/EU. 4.Programmet ska göra en omfattande kartläggning av han deln och på motpartsnivå aggregera exponeringar för alla for mer av motpartsrisk i tillräckligt god tid för att regelbundna stresstester ska kunna genomföras. 5.Minst en gång ska det genomföras stresstest av exponeringar med avseende på viktiga marknadsriskfaktorer, såsom räntesatser, valutakurser, aktienoteringar, kreditspreadar och råvarupriser för alla institutets motparter, i syfte att identi fiera och göra det möjligt för institutet att vid behov minska en alltför hög koncentration av risker i vissa riktningar. Stresstesten av exponeringar – inbegripet risker kopplade till en respektive flera faktorer samt väsentliga oriktade risker – och stresstest av exponering tillsammans med kreditvärdighet ska genomföras avseende motpartsrisken på följande nivåer: för varje enskild motpart, för varje motpartsgrupp och sammantaget för alla institutets motparter. 6.Minst kvartalsvis ska stresstestscenarion omfattande flera faktorer tillämpas och väsentliga oriktade risker utvärderas, dä ribland räntekurvsrisk och basrisk. Stresstester med flera fakto rer ska minst omfatta följande scenarion, där a)allvarliga ekonomiska händelser eller marknadshändelser har inträffat, b)likviditeten har minskat väsentligt på marknaden som helhet, och c)ett stort finansinstitut avvecklar positioner. 7.Stresstestets syfte ska vara anpassat efter hur allvarliga störningar som de underliggande riskfaktorerna kan framkalla. Vid stresstest av solvens ska de underliggande riskfaktorerna ge tillräckligt allvarliga störningar för att orsaka historiskt extrema omständigheter på marknaderna och extrema men rimliga på frestningar på marknaderna. Stresstesten ska utvärdera hur så dana störningar inverkar på kapitalbas, kapitalbaskrav och re sultat. Vid daglig övervakning av portföljer, säkring och hante ring av koncentrationer ska testprogrammet även beakta mindre allvarliga och mer sannolika scenarier. 8.Programmet ska om lämpligt innefatta omvända stresstes ter för att identifiera extrema men rimliga scenarier som skulle kunna ge påtagligt ogynnsamma resultat. Omvända stresstester ska beakta effekterna av en portföljs väsentliga icke-linjära egen skaper. 9.Resultaten av programmets stresstest ska regelbundet och minst kvartalsvis rapporteras till den verkställande ledningen. Rapporterna och analysen av resultaten ska omfatta de största effekterna på respektive motpartsnivå i portföljen, väsentliga koncentrationer inom olika segment i portföljen (inom samma bransch eller region) samt relevanta portfölj- och motpartsspe cifika tendenser. L 176/182 Europeiska unionens officiella tidning 10.Den verkställande ledningen ska ha en ledande roll i b) Inom varje sådan enskild nettningsmängd ska exponerings arbetet på att integrera stresstesten i institutets ramar för risk hantering och dess riskkultur samt se till att resultaten är me ningsfulla och används vid hanteringen av motpartsrisker. Stres stestresultaten för väsentliga exponeringar ska utvärderas utifrån riktlinjer som anger institutets riskbenägenhet och ska förmedlas till den verkställande ledningen för diskussion och åtgärder, när orimliga eller koncentrerade risker upptäcks. 1.Vid tillämpningen av denna artikel ska följande gälla: a)Allmän korrelationsrisk avser en risk som uppstår när det finns en positiv korrelation mellan sannolikheten för att motparter fallerar och allmänna marknadsriskfaktorer. b)Specifik korrelationsrisk avser en risk som uppstår när det på grund av transaktionernas art finns en positiv korrelation mellan den framtida exponeringen mot en viss motpart och sannolikheten för att denna motpart fallerar (PD). Ett institut ska anses vara exponerat för specifik korrelationsrisk om den framtida exponeringen mot en viss motpart förvän tas vara hög när sannolikheten för att motparten fallerar också är hög. 2.Ett institut ska vederbörligen beakta exponeringar som ger upphov till en väsentlig grad av specifik och allmän korrela tionsrisk. 3.För att upptäcka eventuell allmän korrelationsrisk ska ett institut utforma stresstester och scenarioanalyser för att stres stesta riskfaktorer som inverkar negativt på motpartens kredit värdighet. Sådana tester ska omfatta risken för allvarliga stör ningar vid ändrade förhållanden mellan riskfaktorerna. Ett insti tut ska övervaka den allmänna korrelationsrisken per produkt, region, bransch eller i förhållande till andra kategorier som är relevanta för verksamheten. värdet för kreditswappar som refererar till ett enda namn vara lika med hela den förväntade värdeminskningen för det underliggande instrumentets resterande verkliga värde vid antagandet att den underliggande utgivaren har trätt i likvidation. c)Ett institut som använder den metod som beskrivs i kapitel 3 ska ange LGD-värdet för sådana swappar. d)Ett institut som använder den metod som beskrivs i kapitel 2 ska tillämpa samma riskvikt som för en transaktion utan säkerhet. e)För alla övriga transaktioner som refererar till ett enda namn i en sådan enskild nettningsmängd ska beräkningen av ex poneringsvärdet överensstämma med antagandet att de un derliggande skuldförbindelser där det finns ett rättsligt sam band mellan utgivaren och motparten plötsligt fallerar. För alla övriga transaktioner som refererar till en korg av namn eller ett index ska plötsligt fallissemang för de respektive underliggande skuldförbindelser där det finns ett rättsligt samband mellan utgivaren och motparten tillämpas, om de är väsentliga. f)I den mån institutet använder befintliga beräkningar av marknadsrisken för kapitalbaskraven för tillkommande fallis semangs- och migrationsrisker i enlighet med avdelning IV kapitel 5 avsnitt 4 vilka redan innehåller ett antagande om LGD, ska LGD-värdet anges i den formel som an vänds. Instituten ska förse den verkställande ledningen och lämp lig kommitté i ledningsorganet med regelbundna rapporter om både specifik och allmän korrelationsrisk samt de åtgärder som vidtas för att hantera dessa risker. 4.Ett institut ska ha metoder för att för varje rättslig enhet identifiera, övervaka och kontrollera fall av specifik korrelations risk, från och med inledandet av en transaktion och under hela dess fortsatta löptid. 5.Instituten ska beräkna kapitalbaskraven för motpartsk reditrisker med avseende på transaktioner där man konstaterat specifik korrelationsrisk och där det finns ett rättsligt samband mellan motparten och utgivaren av OTC-derivatets underlig gande tillgång eller den underliggande tillgång avseende de transaktioner som avses i artikel 273.2 b, c och d i enlighet med följande principer: a)De instrument där det föreligger specifik korrelationsrisk ska inte ingå i samma nettningsmängd som övriga transaktioner med motparten och varje sådant instrument ska behandlas som en enskild nettningsmängd. Ett institut ska säkerställa modellprocessens integritet i enlighet med artikel 284 genom att anta åtminstone följande åtgärder: a)Den interna modellen ska beakta villkor och specifikationer för transaktionerna utan dröjsmål, fullständigt och med för siktighet. b)Villkoren ska åtminstone omfatta teoretiska kontraktsbelopp, löptid, referenstillgångar samt arrangemang för marginalsä kerheter och nettning. c)Villkoren och specifikationerna ska registreras i en databas som är föremål för återkommande formell revision. Europeiska unionens officiella tidning L 176/183 d)Det ska finnas en process för att godta nettningsarrange mang enligt vilket det ska krävas en jurists bekräftelse av att nettning enligt dessa arrangemang kan hävdas rättsligt. e)Den bekräftelse som krävs enligt led d ska föras in i den databas som anges i led c av en oberoende enhet. f)Överföringen av data om transaktionsvillkor och specifika tioner till EPE-modellen ska vara föremål för internrevision. g)Det ska finnas processer för formell avstämning mellan mo dellen och källdatasystemen, så att det fortlöpande kan kont rolleras att transaktionsvillkor och specifikationer beaktas vid EPE-beräkningen på ett korrekt eller åtminstone försiktigt sätt. Aktuella exponeringar ska beräknas utifrån aktuella mark nadsdata. Ett institut får kalibrera sin EPE-modell med hjälp av antingen historiska marknadsdata eller marknadsimplicita data för att fastställa parametrar för underliggande stokastiska pro cesser, som förskjutning, volatilitet och korrelation. Om ett institut använder historiska data, ska dessa data avse . Dessa data ska uppdateras minst kvartalsvis och oftare om det behövs för att återspegla förhållandena på marknaden. För beräkning av effektiv EPE genom kalibrering av stresstester ska ett institut kalibrera effektiv EPE utifrån antingen treårsdata som innefattar en period med påfrestningar på motparternas kreditspreadar eller marknadsimplicita data från en sådan kritisk period. Institutet ska uppfylla kraven i punkterna 3, 4 och 5 i detta syfte. 3.Ett institut ska minst kvartalsvis förvissa den behöriga myndigheten om att den kritiska period som används i beräk ningen enligt denna punkt sammanfaller med en period då antalet kreditswappar eller andra kreditspreadar (såsom lån eller företagsobligationer) ökade för ett representativt urval av de av dess motparter som handlat med kreditspreadar. Om institutet inte har tillräckliga data om en motparts kreditspreadar, ska det åsätta denna motpart specifika data för kreditspreadar baserade på region, intern kreditvärdering och affärsslag. 4.EPE-modellen för alla motparter ska bygga på data, an tingen historiska eller implicita, som innefattar data från den kritiska kreditperioden och ska använda sådana data på ett sätt som är förenligt med den metod som används för att kalibrera EPE-modellen mot aktuella data. 5.För att utvärdera hur kalibreringen av stresstest inverkar på effektiv EPE ska ett institut skapa flera referensportföljer, som är sårbara för de huvudsakliga riskfaktorer som institutet är exponerat för. Exponeringen mot dessa referensportföljer ska beräknas med a) en metod med stresstest som bygger på aktu ella marknadsvärden och modellparametrar som kalibrerats mot kritiska marknadsförhållanden, och b) den exponering som ge nererats , men genom den metod som beskrivs i detta avsnitt (marknadsvärdet i slutet av den kritiska perioden, volatilitet och korrelationer från den treåriga kritiska perioden). De behöriga myndigheterna ska kräva att institutet justerar ka libreringen av stresstest, om referensportföljernas exponeringar avviker väsentligt från varandra. Ett institut ska validera modellen enligt en process som klart beskrivs i institutets styrdokument och förfaranden. a)innehålla information om vilket slag av test som krävs för att säkerställa modellens integritet och för att identifiera under vilka förhållanden de antaganden som modellen bygger på är olämpliga och därför kan leda till en underskattning av EPE, och b)omfatta en översyn av modellens fullständighet. Ett institut ska övervaka relevanta risker och ha inrättat processer för att justera sina skattningar av effektiv EPE, när dessa risker får väsentlig betydelse. För att efterleva denna punkt ska institutet göra följande: a)Identifiera och hantera sina exponeringar för specifika kor relationsrisker i enlighet med artikel 291.1 b och expone ringar för allmänna korrelationsrisker i enlighet med arti kel 291.1 a. b)När det gäller exponeringar vilkas riskprofil ökar , ska institutet regelbundet jämföra skattningen av ett relevant exponeringsmått med samma exponeringsmått för hela den tid exponeringen varar. c)När det gäller exponeringar med mindre än återstå ende löptid, ska institutet regelbundet jämföra ersättnings kostnaden (aktuell exponering) med den realiserade expone ringsprofilen och lagra data som möjliggör sådana jämförel ser. 8.Ett institut ska ha interna processer för att kontrollera att en transaktion, innan den tas med i en nettningsmängd, omfat tas av ett nettningsavtal, som kan hävdas rättsligt och uppfyller kraven enligt avsnitt 7. 9.Ett institut som använder säkerheter för att reducera sina motpartsrisker ska ha interna processer för att kontrollera att säkerheterna uppfyller tillämpliga normer för rättslig förutsebar het enligt kapitel 4, innan deras effekter beaktas i beräkning arna. L 176/184 Europeiska unionens officiella tidning ska övervaka skillnaderna i praxis på detta område och utfärda riktlinjer för tillämpningen av denna artikel i enlig het med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010. 1.Varje institut ska uppfylla följande krav: a)Det ska uppfylla de kvalitativa kraven i del III avdelning IV kapitel 5. b)Det ska genomföra ett regelbundet utfallstestprogram, som jämför de riskmått som genereras av modellen med realise rade riskmått och hypotetiska förändringar utifrån statiska positioner med realiserade mått. c)Det ska göra en inledande validering och en fortlöpande periodisk översyn av sin exponeringsmodell för motpartsris ker och de riskmått som genereras av denna. Valideringen och översynen ska vara oberoende av modellens utveckling. d)Ledningsorganet och den verkställande ledningen ska med verka i riskkontrollprocessen och se till att tillräckliga resur ser ägnas åt kontroll av kreditrisker och motpartsrisker. I detta syfte ska de dagliga rapporter som utarbetas av den oberoende riskkontrollenheten, inrättad i enlighet med arti kel 287.1 a, ses över på tillräckligt hög ledningsnivå med befogenheter att kunna driva igenom såväl minskningar av positioner som anskaffats av enskilda handlare som minsk ningar av institutets samlade riskexponering. e)Den interna modellen för mätning av riskexponering ska integreras i institutets dagliga riskhantering. f)Riskmätningssystemet ska tillämpas i förening med interna handels- och exponeringslimiter. I detta syfte ska expone ringslimiterna vara konsekvent relaterade till institutets risk mätningsmodell på ett sätt som handlare, kredithandläggare och verkställande ledning har god kännedom om. g)Ett institut ska säkerställa att dess riskhanteringssystem är väl dokumenterat. I synnerhet ska det ha en rad interna riktlin jer, kontroller och processer för riskmätningssystemets drift samt arrangemang som säkerställer att dessa riktlinjer efter levs. h)En oberoende översyn av riskhanteringssystemet ska genom föras regelbundet inom ramen för institutets egna internre vision. Denna översyn ska omfatta både de affärsdrivande handelsenheternas och den fristående riskkontrollenhetens verksamhet. Den övergripande riskhanteringen ska ses över regelbundet (minst en gång ), och denna översyn ska som ett minimum specifikt omfatta samtliga punkter i arti kel 288. i)Den fortlöpande valideringen av modeller för motpartsrisk, bland annat utfallstester, ska ses över regelbundet på tillräck ligt hög ledningsnivå med befogenheter att kunna besluta vilka åtgärder som ska vidtas för att hantera eventuella svag heter i modellen. 2.De behöriga myndigheterna ska ta hänsyn till i vilken mån ett institut uppfyller kraven i punkt 1 när de anger värdet för alfa i enlighet med artikel 284.4. Endast de institut som helt uppfyller nämnda krav ska få tillämpa den minsta multiplika tionsfaktorn. 3.Ett institut ska dokumentera processen för inledande och fortlöpande validering av sin exponeringsmodell för motparts risk och beräkningen av riskmått som genereras av modellerna så utförligt att en tredje part skulle kunna upprepa analysen respektive återskapa riskmåtten. I denna dokumentation ska det anges hur ofta analys av utfallstest och eventuell annan fortlöpande validering ska ske, hur valideringen utförs med av seende på dataflöden och portföljer samt vilka analyser som görs. 4.Ett institut ska ange kriterier för hur det utvärderar sina exponeringsmodeller för motpartsrisk och de modeller som le vererar data till exponeringsberäkningen samt ha skriftliga riktlinjer med en beskrivning av den process som används för att upptäcka och komma till rätta med oacceptabla tillväga gångssätt. 5.Ett institut ska fastställa hur de representativa motparts portföljer är sammansatta som används vid valideringen av en exponeringsmodell för motpartsrisk och dess riskmått. 6.Vid den validering av exponeringsmodeller för motparts risk och dess riskmått som ger prognosfördelningar ska mer än en uppgift för prognosfördelningen beaktas. Ett institut ska inom ramen för den inledande och fortlö pande valideringen av sin exponeringsmodell för motpartsrisker och sina riskmått säkerställa att följande krav är uppfyllda: a)Institutet ska genomföra utfallstest med användning av his toriska data om förändringar av marknadsriskfaktorerna, innan de behöriga myndigheterna ger sitt tillstånd i enlighet med artikel 283.1. Utfallstesten ska beakta ett antal be stämda prognosperioder under med en rad olika starttidpunkter och avseende ett stort antal marknads villkor. Europeiska unionens officiella tidning L 176/185 b)Institut som använder den metod som anges i artikel 285.1 b ska regelbundet validera sin modell för att testa om de realiserade aktuella exponeringarna överensstämmer med prognoserna för samtliga marginalriskperioder . Om vissa av transaktionerna i nettningsmängden har kortare löptid än och nettningsmängden har högre känslighet för riskfaktorerna utan dessa transaktioner, ska detta beaktas i valideringen. c)Det ska genomföra utfallstest av hur exponeringsmodellen för motpartsrisker fungerar, av de relevanta riskmåtten i modellen samt av de prognostiserade marknadsriskfaktorer na. För transaktioner där säkerhet ställts ska prognosperio derna även avspegla sådana typiska marginalriskperioder som tillämpas vid handel där säkerhet ställts eller där mar ginalavtal ingår. d)Om modellvalideringen tyder på att effektiv EPE är under skattad, ska institutet vidta de åtgärder som krävs för att hantera bristerna i modellen. e)Det ska i den inledande och fortlöpande modellvalideringen ingå att testa de värderingsmodeller som används för att beräkna motpartsexponering vid ett givet scenario för fram tida störningar som påverkar marknadsriskfaktorerna. Vär deringsmodellerna för optioner ska ta hänsyn till options värdenas icke-linjära karaktär med avseende på marknads riskfaktorerna. f)Exponeringsmodellen för motpartsrisker ska fånga den transaktionsspecifika information som behövs för att expo neringarna ska kunna aggregeras på nettningsmängdsnivå. Instituten ska kontrollera att transaktionerna hänförs till den korrekta nettningsmängden inom modellen. g)Exponeringsmodellen för motpartsrisker ska omfatta trans aktionsspecifik information för att effekterna av marginal avtal ska kunna beaktas. Den ska beakta både det aktuella marginalsäkerhetsbeloppet och den marginalsäkerhet som skulle överföras mellan motparter . Modellen ska beakta om marginalavtalen är ensidiga eller ömsesidiga, hur ofta marginalsäkerheter begärs, marginalriskperioden, miniminivån för den exponering utan marginalsäkerhet som institutet är villigt att acceptera och minsta transfere ringsbelopp. I modellen ska antingen förändringarna av den ställda säkerhetens marknadsvärde skattas eller de regler till lämpas som anges i kapitel 4. h)Statiska historiska utfallstester av representativa motparts portföljer ska ingå i modellvalideringen. Institutet ska regel bundet genomföra sådana utfallstester på ett antal represen tativa motpartsportföljer som är faktiska eller hypotetiska. Dessa representativa portföljer ska väljas utifrån känslighe ten för de väsentliga riskfaktorer och kombinerade riskfak torer som institutet är exponerat för. i)Institutet ska genomföra utfallstest som är utformade för att testa huvudantagandena i exponeringsmodellen för mot partsrisker och de relevanta riskmåtten, inbegripet förhållan det i modellerna mellan löptider med samma riskfaktorer och mellan riskfaktorer. j)Lämpliga rutiner ska gälla för utfallstester av hur expone ringsmodeller för motpartsrisker och tillhörande riskmått fungerar. Programmet för utfallstester ska vara utformat så att det upptäcker eventuella brister i riskmåtten i en EPE- modell. k)Ett institut ska validera sina exponeringsmodeller för mot partsrisker och alla riskmått med tidsperspektiv som mot svarar löptiden för de transaktioner för vilka exponeringar beräknas med hjälp av metoden med interna modeller i enlighet med artikel 283. l)Ett institut ska inom ramen för den fortlöpande modellvali deringen regelbundet testa de värderingsmodeller som an vänds för beräkning av motpartsexponering mot lämpliga oberoende referensvärden. m)I den fortlöpande valideringen av ett instituts exponerings modell för motpartsrisker och de relevanta riskmåtten ska det ingå en bedömning av om den senaste tidens resultat varit tillfredsställande. n)Institutet ska i sin inledande och fortlöpande validering be döma hur ofta parametrarna i en exponeringsmodell för motpartsrisker bör uppdateras. o)I den inledande och fortlöpande valideringen av expone ringsmodeller för motpartsrisker ska det ingå en bedömning av om exponeringsberäkningarna av motpartsnivån och nettningsmängdens exponering är ändamålsenliga eller inte. 2.Vid beräkningen av föreskrivet exponeringsvärde för varje motpart får ett mått som är försiktigare än det metriska använ das i stället för alfa multiplicerat med effektiv EPE, förutsatt att de behöriga myndigheterna gett sitt förhandstillstånd. Graden av relativ försiktighet bedöms efter de behöriga myndigheternas förhandstillstånd och vid den regelbundna granskningen av EPE-modellerna. Ett institut ska regelbundet validera försiktighe ten. Den fortlöpande utvärderingen av hur modellerna fungerar ska omfatta alla motparter på vilka modellerna tillämpas. 3.Om utfallstesterna visar att en modell inte är tillräckligt tillförlitlig, ska de behöriga myndigheterna återkalla godkännan det av modellen eller ålägga institutet att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att modellen förbättras. L 176/186 Europeiska unionens officiella tidning A v s n i t t 7 A v t a l s n e t t n i n g Erkännande av avtalsnettning som riskreducerande Under förutsättning att de behöriga myndigheterna har godkänt nettningsavtalet i enlighet med artikel 296 och att institutet uppfyller kraven i artikel 297 får ett institut behandla följande slags nettningsavtal som riskreducerande i enlighet med arti kel 298: a)Bilaterala avtal om novation mellan ett institut och dess motpart enligt vilka avtal om ömsesidiga fordringar och för pliktelser automatiskt avräknas på så sätt att det vid novation fastställs ett enda nettobelopp varje gång novation tillämpas, så att det skapas ett enda nytt juridiskt bindande avtal som ersätter tidigare avtal och alla förpliktelser mellan parterna enligt dessa avtal. b)Andra bilaterala nettningsavtal mellan ett institut och dess motpart. c)Avtal om produktövergripande nettning för institut som har erhållit tillstånd att använda metoden i avsnitt 6 för trans aktioner som omfattas av denna metod. De behöriga myn digheterna ska lämna en förteckning över de avtal om produktövergripande nettning som har godkänts. Nettning mellan transaktioner som ingåtts av olika juridiska personer i en grupp får inte godkännas vid beräkning av ka pitalbaskraven. 1.De behöriga myndigheterna får endast godkänna ett avtal om nettning om villkoren i punkt 2 och i tillämpliga fall även punkt 3 är uppfyllda. 2.Följande villkor ska vara uppfyllda för alla avtal om nett ning som ett institut använder för att fastställa exponeringsvär det i denna del: