prop · H10328 · 2013-10-24 00:00:00 — Med hänsyn till detta bör samordningen av tidpunkterna för att lämna mervärdesskatte- och inkomstdeklaration begränsas till företag som själva ska lämna både inkomstdeklaration och mervärdesskattedeklaration. Representanter för enkla bolag och handelsbolag bör därför inte omfattas. Eftersom handelsbolag i vissa fall kan lämna inkomstdeklaration för fastställelse av underlag för bl.a. fastighetsskatt har ett förtydligande gjorts. Enligt nuvarande regler ska en mervärdesskattedeklaration, med vissa undantag, senast lämnas antingen den 12 eller 26 . Undantag finns dock då deklarationen ska lämnas den 17 istället för den 12 . gäller den 27 istället för den 26 . De dagar mervärdesskattedeklarationen ska lämnas är också förfallodagar i systemet för skatte- och avgiftsbetalningar. Att ha fler än i det systemet har ansetts bli betungande både för och för de skattskyldiga (prop. 1996/97:100, del 1, s. 287). För att inte skapa nya administrativa problem med fler datum för inlämnande av skattedeklaration och betalning av mervärdesskatt än de redan befintliga, föreslås dessa datum även fortsättningsvis gälla. Ny deklarationstidpunkt för de som omfattas av ändringen blir således den nu befintliga deklarationstidpunkt för mervärdesskatt för en viss månad som närmast följer på deklarationstidpunkten för inkomstskatt. medför att tidpunkten för att lämna mervärdesskattedeklaration för redovisningsperioden beskattningsår kommer att vara senare än tidpunkten för att lämna inkomstdeklaration. Det blir därmed möjligt för företagen att samordna arbetet med att lämna mervärdesskatte- deklarationen med arbetet med att lämna inkomstdeklaration. Anstånd för fysiska personer och dödsbon som anlitar deklarations- hjälp (s.k. byråanstånd) föreslås kunna beviljas på samma villkor som för inkomstdeklaration, för att möjliggöra samordnad hantering av mervärdesskattedeklaration och inkomstdeklaration så långt möjligt. BFN har föreslagit en direkt koppling mellan anståndet med inkomst- deklarationen och anståndet med mervärdesskattedeklarationen. får s.k. byråanstånd med att lämna inkomstdeklarationen kommer dock inte att ha rätt att redovisa mervärdesskatt för redovisningsperioden beskattningsår med en senarelagd deklarationstidpunkt. koppling skulle också medföra hanteringssvårigheter för . För att få anstånd med mervärdesskattedeklarationen bör därför en ansökan göras på motsvarande sätt som gäller för inkomstdeklarationen. Bestämmelsen om byråanstånd med mervärdesskattedeklarationen i 36 kap. 6 § SFL har utformats på motsvarande sätt som bestämmelsen om byråanstånd avseende inkomstdeklarationen. Vid ett sådant byrå- anstånd ansöker deklarationsmedhjälparen om anstånd. beviljas enligt en tidsplan och deklarationerna ska lämnas successivt antal namngivna personer. Tidsplanen är dock inte preciserad så att det framgår en viss person senast ska lämna deklarationen (prop. 2010/11:165 s. 846). Den föreslagna bestämmelsen innebär att anstånd får vägras om den som ska lämna deklarationshjälpen har misskött tidigare anstånd. Lagrådet har framfört att om de successiva leveranserna enligt tidsplanen uteblir, men samtliga deklarationer ändå kommer in före anståndstidens utgång, framstår det inte som givet att anstånden ska anses misskötta och att senare anstånd kan vägras. Bestämmelsen i 36 kap. 6 § SFL har dock utformats på motsvarande sätt som 36 kap. 3 § SFL om byråanstånd Den bestämmelsen har ansetts innebära att deklarationsmedhjälparen har misskött tidigare anstånd bl.a. i fall när tidsplanen har överskridits (se prop. 2010/11:165 s. 846 f.). finner inte skäl att göra en annan bedömning avseende byråanstånd med mervärdesskattedeklarationen enligt 36 kap. 6 § SFL. lämpligt att bestämmelsen om byråanstånd med mervärdesskatte- deklaration ges motsvarande utformning som bestämmelsen om byrå- anstånd med inkomstdeklarationen. Beviljas byråanstånd med mervärdesskattedeklarationen föreslås att anstånd ska beviljas även med betalning av den skatt som ska redovisas i LRF har framfört att det är oklart om bestämmelsen om anstånd med betalning i den förslagna 63 kap. 3 § andra stycket SFL medför att betalning ska göras när deklarationsmedhjälparen lämnar deklarationerna successivt enligt en tidsplan. Av den bestämmelsen följer att ska bevilja motsvarande anstånd med betalning som med deklarationen. Som nämnts ovan är tidsplanen vid byråanstånd för att lämna inkomst- deklarationer inte preciserad så att det framgår en viss person ska lämna deklarationen. Detta har t.ex. ansetts medföra att en person som omfattas av ett byråanstånd kan drabbas av en förseningsavgift först om sluttiden för anståndet har passerats (se prop. 2010/11:165 s. 846). Anståndet med mervärdesskattedeklaration och betalningen av skatten bör behandlas på motsvarande sätt. Detta medför att anståndet med betalning gäller till och med den dag anståndstiden går ut enligt beslutet om anstånd. Om anståndet med deklarationen gäller till och med kommer därmed anståndet med betalningen att gälla till samma tidpunkt. Något förtydligande av den förslagna bestämmelsen i 63 kap. 3 § SFL är därför inte nödvändig. Kammarrätten i har framfört att det bör förklaras varför anstånd ska beviljas med betalningen i dessa fall. I skatteförfarandelagens bestämmelser om betalningsanstånd används ska utom i vissa undantagsfall (se prop. 2010/11:165 s. 1030). Denna situation bör inte utgöra ett sådant undantagsfall. Genom att den betalningsskyldige ges en rätt till anstånd undviks att enskilda näringsidkare med byråanstånd behöver göra preliminära beräkningar och inbetalningar av mervärdesskatt innan deklarationen lämnas. Juridiska personer föreslås få en liknande möjlighet som fysiska personer till en framskjuten deklarationstidpunkt om deklarationen lämnas in elektroniskt. Även i dessa fall kommer tidpunkten för att lämna mervärdesskattedeklaration att vara senare än tidpunkten för att lämna inkomstdeklaration. Det blir därmed möjligt att lämna mervärdesskattedeklarationen som inkomstdeklarationen. I promemorian föreslogs att både inkomst- och mervärdesskattedeklarationen skulle lämnas elektroniskt för att det skulle ske en senareläggning. har framfört att deklarationstidpunkten för mervärdesskatt vid elektronisk inlämning inte bör vara beroende av om inkomstdeklarationen lämnas elektroniskt. pekar på att det skulle orsaka problem vid hanteringen och ge upphov till ett omfattande manuellt arbete. Ett slopande av kravet på att även inkomstdeklarationen ska lämnas elektroniskt bör inte innebära någon nackdel för företagen. En samordning av inkomstdeklarationen och mervärdesskattedeklarationen är fortfarande möjlig. Regeringen anser därför att möjligheten till den ytterligare senareläggningen av deklarationstidpunkten vid elektronisk inlämning ska gälla om mervärdesskattedeklarationen lämnas elektroniskt. Det uppställs således inte något krav på att även inkomstdeklarationen lämnas elektroniskt. En senarelagd deklarationstidpunkt gör, som nämnts ovan, att kontrollmöjligheter försämras. Det kan uppkomma situationer där det först efter beskattningsårets utgång, men innan deklarationstidpunkten passerats, uppmärksammas att någon som har beskattningsår som redovisningsperiod borde ha den tidigare deklarationstidpunkten. Det kan t.ex. gälla att företaget har sålt varor till andra EU-länder. Det kan också uppkomma situationer där företaget efter beskattningsårets utgång själv uppmärksammar att de har rätt att lämna deklarationen . Deklarationstidpunkten föreslås därför kunna ändras för det föregående beskattningsåret. Detta föreslås gälla när deklarationstidpunkten vid redovisning för ett beskattningsår ändras från den senare tidpunkt som avses i 26 kap. 33 a eller 33 b § SFL till den tidpunkt som gäller annars enligt 26 kap. 33 § SFL eller omvänt. Regleringen om ändring av redovisningsperioden från beskattningsår till kvartal eller månad påverkas inte. föreslås också få en möjlighet att besluta att mervärdes- skattedeklarationen ska ha kommit in den 26 i andra månaden efter utgången av beskattningsåret istället för som anges i 26 kap. 33 a eller 33 b § SFL. finns t.ex. när det gäller att ändra från redovisningsperioden beskattningsår till kalenderkvartal om det finns särskilda skäl (26 kap. 13 § SFL). Om det är motiverat av kontrollskäl föreligger då särskilda skäl (prop. 2010/11:165 s. 794). Det är inte lämpligt att ställa andra högre krav på ändring av deklarationstidpunkten än vad som gäller för ändring till redovisningsperioden kalenderkvartal. en möjlighet att besluta att mervärdesskattedeklarationen ska ha kommit in senast den 26, den 27, i andra månaden efter redovisnings- periodens utgång om det finns särskilda skäl. Den skattskyldige bör även själv kunna begära att få den NNR har framfört synpunkter på hur gränsen för att få ha beskattningsåret som redovisningsperiod bör var utformad. ändring av denna gränsdragning mellan redovisningsperioderna har dock inte föreslagits i promemorian. Förslaget avser att vissa av de företag som har redovisningsperioden beskattningsår får lämna mervärdesskatte- Regeringen finner inte skäl att, med anledning av den ändrade deklarationstidpunkten, ändra reglerna om vilka som får ha beskattningsåret som redovisningsperiod. Ett tillägg har gjorts i 62 kap. 8 § SFL för att omprövningsbeslut avseende mervärdesskatt inte ska förfalla till betalning innan mervärdesskattedeklarationen senast ska lämnas. föreslagit att bestämmelsen i 61 kap. 4 § SFL som avser registrerings- tidpunkt på skattekontot vid redovisning av överskjutande ingående mervärdesskatt bör ändras så att en redovisning som inkommer ska registreras den 17. Det skulle dock påverka även andra företag än de som har beskattningsåret som redovisningsperiod. redovisar mervärdesskatt på ett beskattningsunderlag som överstiger är förfallodagen för betalning av skatteavdrag och arbetsgivaravgifter (62 kap. 3 § andra stycket SFL). ändring som föreslår skulle därför kunna medföra att kostnadsränta beräknas på dessa skatter trots att de täcks av en överskjutande ingående mervärdesskatt. Bestämmelsen i 61 kap. 4 § SFL är avsedd att förhindra att kostnadsränta beräknas i sådana fall (se prop. 2010/11:165 s. 1015). En sådan ändring av bestämmelsen bör därför inte 6 Offentligfinansiella och andra effekter Statens mervärdesskatteintäkter (nettot av utgående och ingående mervärdesskatt) från företag som redovisar mervärdesskatt årsvis uppskattas av till ca , vilket fördelat på juridiska och fysiska personer motsvarar ca 1,52 respektive på årsbasis. Om redovisningen av mervärdesskatten i tiden samordnas med deklarationstidpunkten för inkomstskatt förskjuts redovisningsdatumet för juridiska och fysiska personer framåt i tiden. I och med att en sådan ändring innebär en senareläggning av statens intäkter i tiden, en uppbördsförskjutning, medför ändringen att statens upplåningsbehov ökar och en offentligfinansiell effekt motsvarande statens räntekostnad för de uppskjutna intäkterna i fråga. Betalningsströmmarna från juridiska personer bedöms i genomsnitt förskjutas framåt i tiden , medan uppbördsförskjutningen för fysiska personer i genomsnitt bedöms uppgå till Den offentligfinansiella bruttokostnaden av en permanent uppbördsför- skjutning uppgår 2014 till . Hänsyn tas dock även till att uppbördsförskjutningen leder till att företagens kostnader minskar, vilket antas resultera i ökade bolagsskatteintäkter. Företagens kostnader minskar med lika mycket som bruttominskningen av statens intäkter. Uppbördsförskjutningen bedöms därför ge upphov till en offentligfinansiell nettokostnad på . I och med att regeländringen är bestående är effekten att betrakta som varaktig. Andelen gränsöverskridande mervärdesskattetransaktioner bland berörda företag bedöms vara negligerbar, varför dessa transaktioner inte nämnvärt påverkar den offentligfinansiella effekten. En senareläggning av deklarationstidpunkten för mervärdesskatt innebär försämrade kontrollmöjligheter för , vilket i sin tur kan innebära ökat skatteundandragande och minskade skatteintäkter. får mindre tid på sig att göra kontroller i efterhand och fatta beslut om omprövning och efterbeskattning, eftersom dessa frister börjar löpa vid beskattningsårets utgång. anser att konsekvensutredningen är bristfällig och att det saknas en beskrivning och en uppskattning av effekterna på den administrativa bördan. Som nämnts i promemorian omfattar förslaget knappt 500 000 företag. Det är företag som har ett beskattningsunderlag på högst och som inte handlar med andra EU-länder. För dessa företag medför förslaget att arbetet med inkomstdeklaration och mervärdesskattedeklaration kan samordnas. Förslaget gör att mervärdesskattedeklarationen inte behöver lämnas långt innan inkomstdeklarationen lämnas, utan de båda deklarationerna kan lämnas . Därmed undviks också att mervärdesskattedeklarationen behöver rättas på grund av sådant som upptäcks vid upprättande av inkomstdeklarationen och bokslutet. Företag som anlitar deklarationshjälp behöver inte heller vända sig till sin deklarationshjälp . Flera remissinstanser pekar också på att förslaget medför en förenkling och minskad administration för företagen. BFN menar att det skulle medföra en administrativ börda för deklaranten att behöva lämna mervärdesskattedeklarationen före inkomstdeklarationen. KLYS menar att förslaget förenklar för det stora antal yrkesverksamma kulturskapare som bedriver verksamhet med enskild firma. Även Företagarna, framför synpunkter om att det medför negativa konsekvenser att behöva lämna mervärdesskattedeklarationen före inkomstdeklarationen. Förslaget bör därför medföra att de berörda företagen får en minskad administrativ börda. Den närmare effekten har dock varit svår att beräkna. Regeringen anser att det är angeläget att samordna deklarationstidpunkterna för små företag. saknas det lämpliga alternativa åtgärder för att samordna deklarations- tidpunkterna för de företag som berörs. åtgärder har därför inte analyserats. Förslaget leder också till likviditets- vinster för företagen. I promemorian beräknades förslaget medföra engångskostnader för har därefter i sitt remissvar beräknat att förslaget medför engångskostnader på 2,90 miljoner och en ökad årlig Av detta belopp avser dock en del IT- kostnader och handläggningskostnader som gäller kopplingen mellan elektroniskt inlämnad inkomstdeklaration och mervärdesskatte- deklaration i den i promemorian föreslagna 26 kap. 33 a § SFL. koppling har tagits bort. Med anledning av det justeras de beräknade ökade årliga kostnaden för beräknas till 4,15 miljoner Beloppet avser drift av IT-system och handläggningskostnader. kostnader får hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar. En samlad bedömning av resursbehov har gjorts i Budgetpropositionen utgiftsområde UO 3 avsnitt 3.4. Förslaget bedöms inte medföra merarbete eller merkostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna. I paragrafens tredje stycke görs ett tillägg. Det är föranlett av att det införs en ny 26 kap. 33 b § om tidpunkt för att lämna mervärdesskattedeklaration för redovisningsperioden beskattningsår. Paragrafens första stycke ändras. Ändringen är en följd av att det införs två nya paragrafer, 33 a och 33 b §§, med andra deklarationstidpunkter än de som följer av 33 §. Paragrafen är ny. I paragrafens första stycke framgår att den avser fysiska personer och dödsbon som har beskattningsåret som redovisningsperiod för mervärdesskatt och ska lämna inkomstdeklaration. Mervärdesskattedeklarationen ska i så fall lämnas . Deklarationstidpunkten för mervärdesskatt för fysiska personer och dödsbon som ska lämna inkomstdeklaration kopplas därmed närmare till tidpunkten för inlämnande av inkomstdeklaration. Det möjliggör en samordning av arbetet med att lämna inkomst- och mervärdesskattedeklaration. Av bestämmelsens andra stycke framgår att den senare deklarationstidpunkten inte gäller deklarationsskyldiga som under beskattningsåret genomfört några omsättningar, förvärv eller överföringar av varor som transporteras mellan EU-länder. Det gäller inte heller den som har förvärvat tjänster från eller tillhandahållit tjänster till andra EU-länder om förvärvaren är skyldig att betala mervärdesskatten i enlighet med artikel 196 i mervärdesskattedirektivet. Skälet till begränsningen av vilka som kan använda sig av den senare deklarationstidpunkten är att den innebär ett avsteg från mervärdesskattedirektivets bestämmelser om deklarationstidpunkter (artiklarna 252 och 253). Ett sådant avsteg är endast möjligt om det inte omfattar några beskattningsbara personer som utför någon av de gränsöverskridande transaktioner inom EU som avses i artiklarna 20, 21, 22, 33, 36, 138 och 141 i mervärdesskattedirektivet (se artikel 272.1 b). Vidare behöver ha uppgifter tillgängliga för informationsutbyte med andra skattemyndigheter vid gränsöverskridande transaktioner inom EU. Den senarelagda deklarationstidpunkten kan således inte användas av deklarationsskyldiga som har sådana transaktioner med andra EU-länder som avses i andra stycket. I de situationerna gäller istället att mervärdesskattedeklarationen ska lämnas som framgår av 33 §, dvs. den 26 i andra månaden efter utgången av beskattningsåret. Övervägandena finns i avsnitt 5. Paragrafen är ny. I första stycket regleras när juridiska personer, utom dödsbon och handelsbolag, som ska lämna inkomstdeklaration, ska lämna mervärdesskattdeklaration för redovisningsperioden beskattningsår. Ändringarna gör att tidpunkten för att lämna mervärdesskattedeklaration för beskattningsåret kopplas närmare till tidpunkten för att lämna inkomstdeklaration. Arbetet med att lämna de båda deklarationerna kan därmed samordnas. Av paragrafens andra stycke framgår att om mervärdesskattedeklarationen lämnas elektroniskt får den lämnas efter den månad som den annars ska lämnas enligt första stycket. Vidare framgår den dag som deklarationen i så fall senast ska ha kommit in. Hänsyn tas därmed till att andra juridiska personer än dödsbon som lämnar inkomstdeklaration elektroniskt får lämna den en månad . En motsvarande möjlighet införs för juridiska personer som lämnar mervärdesskattedeklarationen elektroniskt. Det blir därmed möjligt att samordna inlämnandet av inkomst- och mervärdesskattedeklarationen även i sådana fall. Av bestämmelsens tredje stycke följer att den senarelagda deklarationstidpunkten inte kan tillämpas av den som genomfört några sådana omsättningar, förvärv eller överföringar som avses i 33 a § andra stycket, se vidare författningskommentaren till 33 a §. Den som genomför sådana transaktioner eller den som inte lämnar inkomstdeklaration omfattas inte av bestämmelsen. I de situationerna gäller istället att mervärdesskattedeklarationen ska lämnas vid den tidpunkt som framgår av 33 §, dvs. den 26 i andra månaden efter utgången av beskattningsåret eller den 27. Övervägandena finns i avsnitt 5. Paragrafen är ny. I paragrafen ges befogenhet att i vissa fall besluta att mervärdesskattedeklarationen ska lämnas in tidigare än vad som anges i 33 a eller 33 b §. I paragrafens första stycke framgår att om den deklarationsskyldige begär det ska besluta att mervärdesskattedeklarationen ska ha kommit in senast som anges i 33 § första stycket, trots att 33 a eller 33 b § är tillämplig. För att på eget initiativ ska få besluta om att mervärdesskattedeklarationen ska lämnas in tidigare krävs enligt punkten 2 särskilda skäl. Av andra stycket framgår att beslutet ska gälla minst två redovisnings- perioder, om det inte finns särskilda skäl för att beslutet ska gälla en Syftet är att undvika administrativa problem. Övervägandena finns i avsnitt 5. I paragrafen, som är ny, regleras från vilken tidpunkt den nya deklarationstidpunkten för ett beskattningsår ska gälla när den ändras från eller till vad som anges i 33 a eller 33 b §. I paragrafens första stycke framgår att den nya deklarationstidpunkten ska gälla från ingången av beskattningsåret före det beskattningsår då den deklarationsskyldige underrättade eller då beslutade om ändringen. De nya reglerna i 33 a och 33 b §§ innebär att deklarationstidpunkten för den som har beskattningsår som redovisnings- period kan infalla långt efter redovisningsperiodens utgång. därför förmodas att eller den deklarationsskyldige i många fall kommer att uppmärksamma efter redovisningsperiodens utgång, men innan deklarationstidpunkten passerats, att mervärdesskattedeklaration borde lämnas in tidigare i enlighet med 33 §. Det kan bero på att den deklarationsskyldige bedrivit sådan handel med andra EU-länder som gör att 33 a eller 33 b § inte längre blir tillämplig. tidpunkten gäller därför från ingången av beskattningsåret före det beskattningsår då den deklarationsskyldige underrättade om ändringen eller beslutade om ändringen. Lagrådet har framfört att det inte framgår av lagrådsremissen vad som avses med att den deklarationskattskyldige underrättar om Behovet och innebörden av bestämmelsen bör enligt Lagrådet Bestämmelsen behövs för att reglera från vilken tidpunkt en ändring av deklarationstidpunkt för den som har redovisningsperioden beskattnings- år ska gälla. Om den deklarationsskyldige underrättar om ändringen kan den nya deklarationstidpunkten gälla från ingången av beskattningsåret före det år då den deklarationsskyldige underrättade En underrättelse kan t.ex. avse att deklarationstidpunkten ändrats på grund av att den deklarationsskyldige har levererat varor till Av bestämmelsens andra stycke framgår att får besluta att den nya deklarationstidpunkten ska gälla från en senare tidpunkt än den som följer av första stycket. Det kan t.ex. bero på att förändringen uppmärksammas under innevarande beskattningsår. Övervägandena finns i avsnitt 5. Paragrafen är ny. I paragrafen regleras deklarationen ska lämnas om har fattat ett beslut enligt 33 c § och den deklarationsskyldige saknar möjlighet att lämna in en deklaration i rätt tid. Om ett beslut fattas efter den 26 i andra månaden efter redovisningsperiodens utgång (se 33 §) ska mervärdesskattedeklarationen lämnas den 12 efter den månad då beslutet fattades. Om månaden efter beslutet är januari eller augusti ska deklarationen istället lämnas den 17. I andra stycket av paragrafen görs en hänvisning till 6 §, som en följd av införandet av den nya paragrafen. I paragrafen flyttas det nuvarande andra stycket till ett nytt fjärde stycke. I andra stycket och i ett nytt tredje stycke regleras möjligheterna till anstånd med inlämnande av mervärdesskattedeklaration för den som lämnar deklaration enligt 26 kap. 33 a eller 33 b §. När en deklaration lämnas enligt 26 kap. 33 a eller 33 b § medför det redan en senarelagd deklarationstidpunkt jämfört med vad som gäller i andra fall. Behovet av anstånd bör därför vara mindre. Syftet med bestämmelserna om en senarelagd deklarationstidpunkt är att hanteringen av mervärdesskattedeklaration och inkomstdeklaration ska kunna samordnas så långt möjligt. Med hänsyn till det bör också möjligheterna till anstånd med deklarationen motsvara de som gäller för inkomstdeklarationen (se 2 och 4 §§). Det innebär att för en fysisk person eller ett dödsbo som lämnar mervärdesskattedeklaration enligt 26 kap. 33 a § får anstånd beviljas längre än till och med bara om det finns synnerliga skäl (jfr 2 §). I promemorian användes ordet till i andra stycket. Detta har dock ändrats till till och med. För en juridisk person som lämnar mervärdesskattedeklaration enligt 26 kap. 33 b § får anstånd beviljas bara om det finns synnerliga skäl (jfr 4 §). Paragrafen är ny. I paragrafen regleras en möjlighet till anstånd med inlämnande av mervärdesskattedeklaration för den som anlitar deklarationshjälp. Syftet med den senarelagda deklarationstidpunkten i den nya 33 a § i 26 kap. är att hanteringen av mervärdesskattedeklaration och inkomstdeklaration ska kunna samordnas så långt möjligt.