prop · H003148 · 2013-04-16 00:00:00 — I likhet med nuvarande ordning bör ett sådant bemyndigande avse avgifter för ansökan om uppehållstillstånd och arbetstillstånd som görs hos eller vid utlandsmyndig- heterna samt ansökan om förlängning av sådana tillstånd. Samma undantag som bör gälla även fortsatt. 17 Kostnader och andra konsekvenser Regeringens bedömning: Förslaget att införa en rätt att överklaga beslut om avslag på ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av arbetstillstånd beräknas leda till ökade kostnader för migrationsdomstolarna och . Berörda anslag har tillförts medel i samband med budgetpropositionen . I övrigt bedöms de författningsförslag som motiveras av blåkortsdirektivet medföra endast marginellt ökade kostnader för . Dessa kostnadsökningar ryms inom befintliga ramar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att en utökad möjlighet att överklaga beslut om arbetstillstånd kommer att leda till ökade kostnader för Domstolar och att den kostnadsökning som förslaget innebär inte kan rymmas inom befintliga anslag. Skälen för regeringens bedömning Det är oklart i vilken omfattning förslaget att införa ett särskilt tillstånd för arbete och vistelse för högkvalificerad anställning ett EU-blåkort kommer att medföra en ökad närvaro av utländsk högkvalificerad arbetskraft och deras familjemedlemmar här i landet. beviljades ca 14 700 arbetstillstånd till utländska arbetstagare. Drygt 5 500 av dessa tillstånd beviljades för arbete som kräver någon form av teoretisk specialistkompetens, ledningsarbete, kortare högskoleutbildning eller motsvarande. Detta är en ökning i förhållande då ca 13 600 personer beviljades arbetstillstånd, varav ca 4 600 avsåg arbeten som kräver någon form av högre utbildning. Endast ett begränsat antal anhöriga till dessa personer ansökte om och beviljades uppehållstillstånd i . Konsekvenser för det allmänna Det finns redan enligt nuvarande ordning möjlighet att ansöka om och beviljas uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning i . Det alternativa uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning EU-blåkort som föranleds av blåkortsdirektivet bedöms endast marginellt påverka de myndigheter som hanterar utlännings- ärenden. De uppgifter som ska kontrollera innan ett EU-blåkort beviljas eller förlängs är uppgifter som redan enligt nuvarande ordning åligger verket att hantera inom ramen för sin verksamhet. Detsamma gäller för prövning av ansökan om uppehålls- tillstånd för familjemedlem till den som beviljas EU-blåkort. De föreslagna ändringarna i studiestödslagen (1999:1395) bedöms endast ha en marginell påverkan på kostnaderna för studiestöd som ryms inom befintliga ramar. Förslaget att införa en rätt att överklaga beslut om avslag på ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av arbetstillstånd innebär att , migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen tillförs nya arbetsuppgifter i prövningen respektive överprövningen av ärenden om arbetstillstånd. När det gäller beslut i frågor om arbetstillstånd är det framför allt arbetstillstånds- enheter i , och som hanterar sådana ärenden. Vilka förvaltningsrätter som är migrationsdomstolar och deras domsområden regleras i 6 § förordningen (1977:937) om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. ska beslut fattade i och därmed beslut fattade av i överklagas till migrationsdomstolen i Överklagande av beslut om arbetstillstånd kommer således i första hand att falla in under migrationsdomstolarnas i och Prop. 2012/13:148 domsområden. Förslaget att införa en rätt att överklaga beslut om avslag på ansökan om arbetstillstånd och beslut om återkallelse av arbetstillstånd kommer att leda till ökade kostnader. I samband med budgetpropositionen har därför berörda anslag tillförts medel uppgående till , varav för handläggning av överklagandeärenden och för domstolsprövning (prop. 2010/11:1, utg.omr. 08, bet. 2010/11:SfU2, rskr. 2010/11:92). anser att en utökad möjlighet att överklaga beslut om arbetstillstånd kommer att leda till ökade kostnader för Domstolar. Regeringen avser att följa frågan. Regeringens förslag: Författningsförslagen ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inget behov av övergångs- bestämmelser. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer till viss del med regeringens. I promemorian föreslås att författningsförslagen ska träda i kraft . Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända mot förslaget och bedömningen. Förvaltningsrätten i påpekar dock att en ordning där den nya regleringen föreslås träda i kraft innebär att domstolen ges en alltför för att planera och genomföra de personalförändringar förslaget ger upphov till. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I artikel 23 anges att medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet . Det är angeläget att författningsförslagen kan träda i kraft . Till skillnad från vad som anges i promemorian föreslår regeringen att författningsförslagen ska träda i kraft . De föreslagna reglerna ska, om inte annat särskilt föreskrivs, tillämpas vid prövning som sker från och med den dag då de nya reglerna träder i kraft (jfr RÅ 1991 ref. 1). Det finns inte något behov av övergångs- bestämmelser. 19.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) 1 § I denna lag finns föreskrifter om lagens innehåll, vissa definitioner och allmänna bestämmelser (1 kap.), villkor för att en utlänning ska få resa in i samt vistas och arbeta i (2 kap.), visering (3 kap.), uppehållsrätt (3 a kap.), flyktingar och andra skyddsbehövande (4 kap.), uppehållstillstånd (5 kap.), tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatta i (5 a kap.), arbetstillstånd (6 kap.), EU-blåkort (6 a kap.), återkallelse av tillstånd (7 kap.), avvisning och utvisning (8 kap.), kontroll- och tvångsåtgärder (9 kap.), förvar och uppsikt avseende utlänningar (10 kap.), hur en utlänning som hålls i förvar ska behandlas (11 kap.), verkställighet av beslut om avvisning och utvisning (12 kap.), handläggningen av ärenden hos förvaltningsmyndigheterna m.m. (13 kap.), överklagande av förvaltningsmyndighets beslut (14 kap.), nöjdförklaring (15 kap.), migrationsdomstolar och Migrationsöverdomstolen (16 kap.), skyldighet att lämna uppgifter (17 kap.), offentligt biträde (18 kap.), kostnadsansvar (19 kap.), bestämmelser om straff m.m. (20 kap.), tillfälligt skydd (21 kap.), tribunalvittnen (22 kap.), och särskilda bemyndiganden (23 kap.). Paragrafen innehåller en innehållsförteckning till lagen. Paragrafen ändras till följd av att ett nytt kapitel, 6 a kap., införs i lagen. En redaktionell ändring har gjorts i paragrafen. 7 § Säkerhetsärenden enligt denna lag är ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordar att en utlänning ska avvisas eller utvisas, att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska avslås eller att en utlännings uppehållstillstånd eller arbetstillstånd ska återkallas, att en utlänning inte ska beviljas statusförklaring eller att en utlännings statusförklaring ska återkallas, eller att en utlänning inte ska beviljas resedokument. Ett ärende hos om huruvida ny prövning ska beviljas enligt 12 kap. 19 eller 19 a § är ett säkerhetsärende om beslutet om avvisning eller utvisning har fattats i ett säkerhetsärende. Paragrafen anger vilka ärenden som utgör säkerhetsärenden. 2012/13:148 Övervägandena finns i avsnitt 8.12. Av ändringen i första stycket följer att även sådana ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordar att en utlänning inte ska beviljas arbetstillstånd eller att en utlännings arbetstillstånd ska återkallas, ska betraktas som säkerhetsärenden. I de allra flesta fall behandlas frågan om en person ska beviljas arbetstillstånd tillsammans med frågan om uppehållstillstånd. En utlänning kan dock ansöka om och beviljas arbetstillstånd för vistelser som understiger . För utlänningar som är undantagna från kravet på visering utfärdas inget tillståndsbevis eftersom de varken behöver visering eller uppehållstillstånd för inresa och vistelse i . Ändringen i första stycket ger Säkerhetspolisen möjlighet att motsätta sig att en person beviljas arbetstillstånd även i de fall den frågan behandlas separat från frågan om uppehållstillstånd. Det blir också möjligt för Säkerhetspolisen att verka för att ett arbetstillstånd återkallas. Paragrafen har även ändrats språkligt. 3§ En utlänning som reser in i eller vistas i ska ha Schengenvisering eller nationell visering, om han eller hon inte har uppehållstillstånd, har ställning som varaktigt bosatt eller återtas enligt 6 a kap. 14 §. Paragrafen behandlar i vilka fall en utlänning ska ha visering för inresa och vistelse i . Övervägandena finns i avsnitt 13.7. Ändringen innebär att undantag från kravet på visering för inresa och vistelse i ska gälla när återtar en utlänning och hans eller hennes medföljande familjemedlemmar från en annan EU-stat under de förutsättningar som anges i 6 a kap. 14 §. Att utlänningen och hans eller hennes familjemedlemmar får vistas i vid ett sådant återtagande framgår av 6 a kap. 14 §. 7 a § Bestämmelser om uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning (EU-blåkort) finns i 6 a kap. Paragrafen, som är ny, är en upplysningsbestämmelse avseende EU- blåkort. Av paragrafen framgår att bestämmelser om EU-blåkort finns i 6 a kap. 5 § Ett permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har haft uppehållstillstånd för arbete eller EU-blåkort utfärdat av i sammanlagt . Uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har sin försörjning ordnad på annat sätt än genom anställning. Om utlänningen ska bedriva näringsverksamhet ska han eller hon ha förmåga att bedriva den aktuella verksamheten. 2012/13:148 Paragrafen innehåller bestämmelser om permanent uppehållstillstånd. Övervägandena finns i avsnitt 9.4. Av tillägget i första stycket framgår att tid som en utlänning haft EU- blåkort utfärdat av räknas in när man bedömer om kravet på en sammanlagd tidsperiod är uppfyllt. Det innebär till att börja med att om utlänningen haft ett sådant EU-blåkort är kravet uppfyllt. Det skapar också förutsättningar för en utlänning som har haft ett EU-blåkort och som efter ansökan beviljats ett uppehållstillstånd för arbete enligt bestämmelserna om arbetskraftsinvandring att tillgodoräkna sig den tidsperiod som han eller hon haft EU-blåkort när fråga om permanent uppehållstillstånd i prövas enligt denna paragraf. 18 a § Det som föreskrivs i 18 § första stycket gäller inte för en utlänning som ansöker om uppehållstillstånd enligt 5 § första stycket eller uppehållstillstånd för arbete enligt 10 § om utlänningen har ett EU-blåkort utfärdat av eller har eller har haft ett EU-blåkort utfärdat av och har återtagits enligt 6 a kap. 14 §. En ansökan om uppehållstillstånd efter inresan i får även bifallas för en familjemedlem till en utlänning som avses i första stycket om utlänningen beviljas uppehållstillstånd enligt de bestämmelser som anges där. Paragrafen, som är ny, reglerar när en ansökan om uppehållstillstånd som gjorts i landet får beviljas dels en utlänning som har eller har haft ett EU- blåkort utfärdat av dels för hans eller hennes familjemedlemmar. Övervägandena finns i avsnitt 9.7, 10.3 och 13.7. Av paragrafens första stycke framgår att den som har ett EU-blåkort utfärdat av får ansöka om och beviljas permanent uppehållstillstånd eller uppehållstillstånd för arbete enligt de vanliga bestämmelserna om arbetskraftsinvandring utan att först behöva lämna landet. Detsamma ska gälla för den som återtagits till från en annan EU-stat efter att ha fått avslag på ansökan om EU-blåkort i den medlemsstaten. Att även arbetstillstånd får beviljas under vistelsen i framgår av 6 kap. 4 §. Av paragrafens andra stycke framgår att den som har beviljats uppehållstillstånd på grund av anknytning till en utlänning som har EU- blåkort, får ansöka om och beviljas uppehållstillstånd under vistelsen här om den som han eller hon åberopar anknytning till haft EU-blåkort utfärdat av och därefter beviljats nationellt uppehållstillstånd för arbete. Detsamma gäller i fall då den som haft EU-blåkort beviljats permanent uppehållstillstånd enligt 5 §. 1 a § En ansökan från en tredjelandsmedborgare om ställning som varaktigt bosatt i ska bifallas om sökanden har vistats inom Europeiska unionens medlemsstaters territorier utan avbrott under och haft EU-blåkort i en eller flera medlemsstater. Av den angivna tiden ska sökanden räknat från tiden för ansökan ha haft EU-blåkort enligt 6 a kap. 1 §. Vid beräkning av vistelsetiden enligt första stycket första meningen ska vistelse i en annan medlemsstat som understiger arton månader inte beaktas. Vistelse utanför Europeiska unionens medlemsstaters territorier under kortare Prop. 2012/13:148 tid än i följd och inte mer än arton månader sammanlagt ska vid beräkning av vistelsetiden enligt första stycket första meningen inte anses vara avbrott i vistelsen. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för den som har ett EU- blåkort att beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Genom paragrafen genomförs artikel 16 i blåkortsdirektivet. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets synpunkter. Enligt första stycket krävs vistelse utan avbrott inom EU som innehavare av EU-blåkort för att kunna beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Av vistelsetiden ska sökanden ha haft EU-blåkort utfärdat av . Detta gäller även om den som har ett EU-blåkort vistats i andra EU-stater . Utgångspunkten för beräkningen av tiden i är ansöknings- tidpunkten. Av andra stycket framgår att vistelser i andra EU-stater som understiger arton månader inte kan tas med i beräkningen av vistelsetid. Bestämmelsen har sin grund i artikel 18.1 i blåkortsdirektivet där det anges att det är först efter arton månaders laglig vistelse i en EU-stat som en utlänning med EU-blåkort får flytta till en annan EU-stat i syfte att ta en högkvalificerad anställning i den staten. I tredje stycket anges att vissa kortare vistelser utanför EU-staternas territorier inte ska anses vara avbrott i vistelsen. Om vistelsen vid beräkningen av vistelsetiden understiger i följd och sammanlagt inte överstiger arton månader ska den inte anses vara ett avbrott i vistelsen inom EU. Att den som beviljats ställning som varaktigt bosatt i ska beviljas permanent uppehållstillstånd framgår av 5 kap. 2 a §. 5 § Ställning som varaktigt bosatt i ska återkallas om den som beviljats sådan ställning 1.medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit omständigheter, som varit av betydelse för att få ställningen, 3.utgör ett hot mot allmän ordning, 4.har vistats utanför Europeiska unionens medlemsstaters territorier i följd, 5.har vistats utanför territorium i följd, eller 6.får ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Om ställning som varaktigt bosatt i har beviljats med stöd av 1 a §, ska tidsperioden i första stycket 4 vara . Paragrafen innehåller bestämmelser om när ställning som varaktigt bosatt i ska återkallas. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Ändringen genomför artikel 16.4 i blåkortsdirektivet. Av andra stycket, som är nytt, följer att den som haft ett EU-blåkort och därefter beviljats ställning som varaktigt bosatt i , till skillnad från vad som gäller enligt huvudregeln i första stycket punkten 4, kan 2012/13:148 vistas utanför unionens territorium i följd innan hans eller hennes ställning som varaktigt bosatt i återkallas. 6 § Den som förlorat sin ställning som varaktigt bosatt i på grund av vistelse utanför respektive Europeiska unionens medlemsstaters territorier ska återfå denna efter ansökan, oavsett kraven på vistelsetid enligt 1 eller 1 a §, om 1.han eller hon har beviljats ett permanent uppehållstillstånd eller ett uppehållstillstånd syftande till bosättning enligt 5 kap., 2.försörjningskravet i 2 § är uppfyllt, och 3.det inte finns något hinder enligt 3 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om att den som förlorat sin ställning som varaktigt bosatt i på grund av vistelse utanför respektive EU-staternas territorier kan återfå den genom ett förenklat förfarande. Ändringen är en konsekvens av att krav på viss vistelsetid nu också regleras i 1 a §. Paragrafen har även ändrats språkligt. 4 § En utlänning som vill ha arbetstillstånd i ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om arbetstillstånd får inte bifallas efter inresan utom i fall som avses i 5 kap. 18 § andra och tredje styckena, 18 a och 19 §§, vilka bestämmelser tillämpas på motsvarande sätt i fråga om arbetstillstånd. Paragrafen innehåller bestämmelser om när ansökan om arbetstillstånd ska vara gjord. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Den nya hänvisningen till 5 kap. 18 § tredje stycket och 18 a § i andra meningen klargör att även arbetstillstånd, utöver uppehållstillstånd, får beviljas efter inresan i landet. Det gäller dels för en utlänning som får en anställning efter att ha besökt en arbetsgivare inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft, dels för en utlänning som har ett EU-blåkort utfärdat av eller som har återtagits hit enligt 6 a kap. 14 §. 6 a kap. EU-blåkort 4. rekryteringsförfarandet är förenligt med åtaganden inom Prop. 2012/13:148 Europeiska unionen. En anställning ska anses vara högkvalificerad om den förutsätter att utlänningen har relevant och särskild kompetens för den i form av slutförda studier som motsvarar 180 högskolepoäng eller yrkeserfarenhet inom det yrke eller den bransch som anställningen avser. Om den högkvalificerade anställningen avser ett reglerat yrke ska utlänningen styrka behörigheten att få utöva yrket i . Paragrafen, som är ny, innehåller förutsättningarna för att beviljas ett EU-blåkort. Övervägandena finns i avsnitt 8.28.5. Genom paragrafen genomförs artikel 5 i blåkortsdirektivet. Av första stycket framgår att ett EU-blåkort är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning i . En utlänning som uppfyller kraven för såväl EU-blåkort som nationellt uppehållstillstånd och arbetstillstånd kan välja vilket tillstånd han eller hon vill ha. Vidare framgår (punkterna 1 och 2) vilka lönevillkor och andra anställningsvillkor som ska vara uppfyllda för att ett EU-blåkort ska beviljas. Lönen ska vara minst en och en halv gånger den genomsnittliga bruttoårslönen i , dvs. minst motsvara den lönetröskel som ska fastställas. Den får heller inte vara sämre än vad som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Det sistnämnda gäller också för försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor. I stycket finns också (punkten 3) ett krav på heltäckande sjukförsäkring. Av punkten 4 framgår att rekryterings- förfarandet ska vara förenligt med åtaganden inom Europeiska unionen. Av detta följer att ska pröva om arbets- givarens rekrytering är förenlig med principen om unionsföreträde. Rekryteringen kan inledas av att arbetsgivaren anmäler den lediga anställningen till Arbetsförmedlingen för utannonsering. Vid utannonse- ring av ledig tjänst i den svenska platsbanken blir den också synlig i den europeiska internetbaserade platsportalen Eures, varigenom tjänsten görs tillgänglig för medborgare i EU/EES och . I andra stycket ges en definition av högkvalificerad anställning. En anställning ska anses vara högkvalificerad om den förutsätter att sökanden har relevant och särskild kompetens för den i form av slutförd högskoleutbildning motsvarande 180 högskolepoäng eller yrkeserfarenhet inom det aktuella yrket eller branschen. Om den högkvalificerade anställningen avser ett reglerat yrke följer av tredje stycket att sökanden ska kunna visa att hon eller han har nödvändiga dokument som visar behörighet att få utöva det yrket i . Med reglerat yrke avses yrkesverksamhet där det krävs någon form av auktorisation, legitimation eller motsvarande för att få utöva yrket. 2 § Ett EU-blåkort ska inte beviljas en utlänning som 1.är EES-medborgare eller medborgare i eller är familjemedlem till en sådan medborgare, 2.har beviljats uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 eller 15 b §, 12 kap. 18 § första stycket 1, 21 kap. eller 22 kap. eller har ansökt om sådant tillstånd och som ska nekas tillträde till eller uppehållstillstånd i , jfr Prop. 2012/13:148 3 § 2 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. När ansökan om EU-blåkort ska vara gjord 4 § En utlänning som vill ha ett EU-blåkort i ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan får inte bifallas efter inresan. Det som föreskrivs i första stycket gäller dock inte om utlänningen 1.ansöker om förlängning av tillståndstiden för ett EU-blåkort, 2.har ett EU-blåkort och ansöker om ett nytt sådant, 3.har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för studier och har slutfört studier som motsvarar 180 högskolepoäng, 4.har genomfört ett forskningsprojekt i enligt ett mottagningsavtal som har ingåtts enligt lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare, eller 5.har återtagits enligt 14 §. Det som föreskrivs i första stycket gäller inte heller om utlänningen vistats i en annan EU-stat och haft EU-blåkort utfärdat av den staten, om ansökan ges in senast efter inresan i . Paragrafen, som är ny, behandlar när en ansökan om EU-blåkort ska göras. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Genom paragrafen genomförs artikel 10 i blåkortsdirektivet. I första stycket anges huvudregeln att en ansökan om tillstånd ska ha beviljats före inresan i och att en sådan ansökan inte får bifallas efter inresan i landet. I andra stycket anges undantagen från huvudregeln, dvs. i vilka fall en utlänning får ansöka om och beviljas ett EU-blåkort fast han eller hon befinner sig i . Det gäller till att börja med när en utlänning ansöker om förlängning av tillståndstiden (punkten 1). Förlängning av tillståndstiden kan t.ex. aktualiseras när arbetserbjudandet som låg till grund för att bevilja EU-blåkort avsåg en anställning än , jfr 7 §. Vidare får den som redan har ett EU-blåkort vid arbetslöshet eller vid byte av arbetsgivare eller slag av arbete (punkten 2) ansöka om och beviljas ett nytt EU-blåkort under vistelsen här. Ett undantag från huvudregeln gäller även för gäststuderande (punkten 3). Paragrafen omfattar dels utlänningar som antagits för utbildning på forskarnivå, dvs. doktorander, dels utlänningar som beviljats uppehållstillstånd för studier vid högskolor. Vidare får gästforskare efter avslutat forskningsprojekt ansöka om EU-blåkort under vistelse här (punkten 4). Slutligen följer av punkten 5 att den som har ett EU-blåkort utfärdat av och som vid avslag på ansökan om EU-blåkort i en annan EU-stat återtagits hit, får ansöka om EU-blåkort. I tredje stycket finns ytterligare ett undantag från huvudregeln som tar sikte på fall då en innehavare av EU-blåkort vill flytta från en annan medlemsstat till . Den som med ett EU-blåkort utfärdat av en annan EU-stat har vistats i den medlemsstaten kan ansöka om EU-blåkort i under vistelsen här, om ansökan ges in senast efter inresan i . 2012/13:148 Tillståndstid 5 § Ett EU-blåkort ska gälla för högst med den möjlighet till förlängning som framgår av 6 §. Om anställningstiden är kortare än ska EU-blåkortet gälla med ett tillägg av . Giltighetstiden får dock inte vara längre än . Den sammanlagda tillståndstiden för ett eller flera EU-blåkort får inte överstiga . Att den som haft EU-blåkort av kan beviljas permanent uppehållstillstånd framgår av 5 kap. 5 §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tillståndstiden för ett EU-blåkort. Övervägandena finns i avsnitt 9.4. Genom paragrafen genomförs artikel 7.2 i blåkortsdirektivet. Av första stycket följer att ett EU-blåkort inte får beviljas än .