prop · H00380 · 2013-03-15 00:00:00 — Det andra programmet innehåller finansiering om totalt , varav 37 miljarder rullats över från det första programmet. genomfördes en omstrukturering av av de privata fodringarna på statsskuld. För innebar om- struktureringen en initial nominell skuldminskning om ca . Efter antagandet av det andra anpassningsprogrammet och genom- förandet av skuldomstruktureringen hamnade i en period av stor osäkerhet med bristande implementering av programmet. Detta be- rodde främst på den utdragna processen med dubbla nyval , som ledde till stora spänningar på de internationella marknaderna. kom slutligen en ny grekisk regering på plats och kunde åter in- leda diskussioner med långivarna. Förhandlingarna blev mycket svåra, inte minst då reformarbete i stort sett uteblivit p.g.a. nyvalen. nådde en ny överens- kommelse om anpassningsprogram, som syftar till att minska landets skuld till av BNP 2020 för att sedan understiga . Oron över den ekonomiska situationen och stats- skuldens långsiktiga hållbarhet kvarstår i hög grad. bidrar med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. Efter en förfrågan från beslutade ett extrainsatt Ekofin-råd i om ett finansiellt stöd från EU. Stödet, som är knutet till ett anpassningsprogram, omfattar , varav 67,5 miljarder är externt stöd, vilket är lika fördelat mellan IMF, EFSM och EFSF (inklusive bilaterala långivare). De bilaterala långivarna är , andel av finansiella stöd är dels genom EFSM och IMF, dels genom ett bilateralt lånelöfte om . företrädare för den svenska och den irländska regeringen enats om villkoren för utlåning till , beslutade regeringen att underteckna avtal om utlåning till på , med förbehåll för godkännande. regeringen att besluta om lånet till . Utbetalningen av det svenska lånet är planerad att ske i fyra lika stora trancher på var . utbetalningen gjordes i samband med godkännandet av den femte översynen av anpassningsprogram. gjordes i samband med godkännandet av den sjunde De två resterade utbetalningarna är kopplade till den nionde och den elfte översynen som genomförs 2013. De översyner som gjorts av har varit positiva och landet följer anpassningsprogrammet väl. Tillväxten var positiv 2011. Utfallen var inte publicerade, men tillväxten beräknas vara positiv även 2012. Budgetunderskottet är fortfarande stort men minskar och beräknas uppgå till av BNP 2012. offentliga sektorns bruttoskuld beräknas uppgå till som andel av BNP vid slutet av 2012. Vid sitt möte beslutade om ett finansiellt stöd till på totalt , varav IMF, EFSF och EFSM står för 26 miljarder vardera. Stödet är knutet till ett anpassningsprogram. Sex översyner av anpassningsprogram har genomförts under Bedömningen har varit att i stort sett genomfört Dock har den sociala oron i landet tilltagit och de makroekonomiska förutsättningarna försämrats. Till följd av sämre makroekonomiska utsikter bl.a. på grund av sämre ekonomisk utveckling i eurozonen, reviderades underskotts- av BNP (jämfört med tidigare prognos på av BNP). bidrar med finansiering till via EFSM och andel av IMF. Till följd av den finansiella krisen och den efterföljande statsfinan- siella krisen i euroområdet har ekonomi ställts inför stora problem. Den konsoliderade offentliga bruttoskulden har stigit i en snabb takt, från en relativt låg nivå (av BNP 2007) till av BNP 2012. Den spanska regeringen har antagit ett brett åtgärds- program som innefattar sanering av banksektorn och de offentliga finan- serna, privatiseringar samt reformering av arbetsmarknaden. lämnade den spanska regeringen en formell begäran om lån till för rekapitalisering av den spanska banksektorn. Euro- länderna enades om att låna ut till den spanska statliga bankgarantifonden för rekapitalisering, samt enades om ett anpassningsprogram för banksektorn. En första översyn genomfördes , där kommissionen bedömde att följer programmet planenligt. I och med översynen kunde en utbetalning om totalt genomföras. har haft stora bytesbalansunderskott, obalan- ser i de offentliga finanserna och en accelererande skuldnivå. Det omedelbara hotet mot ekonomi kommer från banksystemet. har en finansiell sektor som är nio gånger så stor som BNP och med starka kopplingar till . lämnade en begäran om lån till . En begäran gick även till IMF. Förhandlingar om lånevillkoren var inte avslutade. 13.2Ekonomisk styrning och samordning Stabilitets- och tillväxtpakten är EU:s gemensamma finanspolitiska regelverk som syftar till att säkra sunda offentliga finanser. Medlems- stater med alltför stora underskott eller alltför hög skuldkvot kan bli föremål för ett så kallat underskottsförfarande. Vid ingången av 2012 var det förutom endast , och som inte var föremål för underskottsförfarande. Underskottsförfarande har löpande följts upp vid rådsmöten . har beslutat att avbryta underskottsförfarandet för , och , då dessa länder av rådet ansågs ha korri- gerat sina alltför stora budgetunderskott på ett hållbart och varaktigt sätt enligt de rekommendationer som rådet gett. beslutade att inte korrigerat sitt alltför stora underskott enligt den rekommendation som rådet gett. Som en konsekvens av detta antog en ny rekommendation till om att korrigera sitt alltför underskott innan utgången av 2012, samt beslutade att suspendera delar av åtagandena från EU:s samman- hållningsfond för , om landet inte vidtagit Skr. 2012/13:80 effektiva åtgärder för att korrigera underskottet. ha vidtagit effektiva åtgärder för att komma till rätta med underskottet hävdes beslutet. När det gäller den europeiska terminen (se avsnitt 4 2020-strategin). I samband med enades om att utarbeta en internationell överenskommelse om en betydligt star- kare samordning av den ekonomiska politiken på områden av gemensamt intresse. träffades en överenskommelse om ett fördrag om stabilitet, samordning och styrning inom den ekonomiska och monetära unionen. Fördraget, som etablerades vid sidan av de befintliga EU-för- dragen, undertecknades av 25 av EU:s medlemsstater, däribland . Fördraget innehåller bestämmelser som syftar till att stärka de offentliga finanserna och samordningen av den ekonomiska politiken i euroområdet. Fördraget innebär bl.a. följande. ska ha ett medelfristigt budgetmål om att budgetunder- skottet över en konjunkturcykel som lägst får vara -0,av BNP. Om ett euroland avviker från sitt medelfristiga budgetmål ska en automatisk korrigeringsmekanism aktiveras. Båda dessa regler ska senast efter fördragets ikraftträdande föras in i nationella lagstiftning så att reglerna respekteras och efterlevs i den nationella budgetprocessen. En högre grad av automatik ska införas i stabilitets- och tillväxt- paktens underskottsförfarande. Det ska hållas eurotoppmöten minst och icke-euro- länder som ratificerat fördraget ska bjudas in till dessa toppmöten minst en gång . Fördragets bestämmelser är bindande för . Fördraget innebär inte några rättsliga förpliktelser för de medlemsstater i EU som, i likhet med , inte har euron som valuta och inte förklarar sin avsikt att vara bundna av delar av fördraget. Under förhandlingarna informerades konstitutionsutskott, finansutskott och av regeringen. En proposition (2012/13:39) med förslag om att ska godkänna fördraget överlämnades . Fördraget träder i kraft . Förstärkt ekonomisk styrning för presenterade kommissionen två förslag till förordningar om stärkt ekonomisk styrning i euroområdet (se faktapromemoria 2011/12:FPM70). Det ena förslaget syftar till att säkra samstämmigheten mellan villkor som ställs på euroländer som mottar finansiellt stöd och de krav som följer av EU:s samordningsförfaranden, samt att ge möjligheter till skärpt övervakning av euroländer som har, eller hotas av, finansiella det andra förslaget föreslås att kommissionen ska granska 2012/13:80 budgetplaner på ett tidigare stadium än vad som sker . Därutöver föreslås utökade rapporteringskrav för euroländer som är föremål för stabilitets- och tillväxtpaktens underskottsförfarande. Förslagen kan ses som ett komplement till de sex rättsakter om stärkt ekonomisk styrning som trädde i kraft , det s.k. 6-packet (se faktapromemoria 2010/11:FPM7). har förhandlingar inledningsvis förts internt i rådet och . Rådet nådde en s.k. allmän inriktning och avslutade sin interna behandling av förslagen . inleddes s.k. trilogförhandlingar mellan rådet och . Förhandlingarna var inte avslutade. 13.2.4Makroekonomiska obalanser: förvarningsmeka- nismen I enlighet med det s.k. 6-packet och förordningen om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser inleddes ett förfarande för övervakning av makroekonomiska obalanser. Processen startade genom att kommissionen publicerade rapporten . Den innehöll en bred ekonomisk analys av medlemsstaterna och en resultattavla med tio olika makro- ekonomiska indikatorer med syftet att påvisa om makroekonomiska obalanser förelåg eller inte. Med anledning av att tröskelvärden hade passerats för fyra av indikato- rerna (bytesbalansen, exportmarknadsandelar, bostadsprisernas utveck- ling och privat skuldsättning) blev , tillsammans med 11 andra länder, föremål för en s.k. djupgranskning i syfte att undersöka huruvida makroekonomiska obalanser förelåg. I djupgranskningen konstaterades att uppvisade makroekono- miska obalanser som inte var allvarliga, men som borde åtgärdas. Det framhölls att i synnerhet den privata sektorns skuldsättning och bostads- marknaden förtjänade uppmärksamhet för att minska risken för skadliga effekter på ekonomin. ställer sig positivt till den förstärkta ekonomiska styrningen inom ramen för 6-packet och välkomnar publiceringen av resultattavlan. 13.3Ekonomiska och monetära unionen 13.3.1Reform av den ekonomiska och monetära unionen Krisen i euroområdet har föranlett en omfattande debatt om den ekono- miska och monetära unionens (EMU) institutionella uppbyggnad och funktionssätt. Vid Europeiska rådets informella möte uppdrogs åt Europeiska rådets ordförande att utarbeta en rapport om de viktigaste byggstenarna för att nå målet om en förstärk- ning av den ekonomiska unionen. Till Europeiska rådets möte lade fram rapporten en verklig ekonomisk och monetär union, i nära samarbete med ordförandena för kommissionen, och Europeiska I rapporten föreslogs konkreta steg för att upprätta Skr. 2012/13:80 ett integrerat finansiellt ramverk, ett integrerat budgetramverk, en integrerad ram för ekonomisk politik samt förstärkning av demokratisk legitimitet och ansvarsutkrävande. uppdrog åt att framlägga förslag om en särskild och tidsbunden färdplan. Diskussionen fortsatte vid , då en inte- rimsrapport förelåg. lade kommissionen fram ett omfattande förslag om reform av EMU i meddelandet Plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union. I planen föreslås långtgående reformer i centraliserande riktning för att stärka den ekonomisk-politiska samordningen och inrättande av olika solidariska finansieringsmeka- nismer. lade fram ytterligare en rapport med långtgående förslag. Vid Europeiska rådets möte överenskoms en mindre om- fattande reformplan än vad som föreslagits i de nämnda rapporterna. Fram till toppmötet ska möjliga åtgärder och en tidsbunden färdplan rörande fyra frågor läggas fram: a)samordning av nationella ekonomiska reformer, b)den sociala dimensionen av EMU, c)individuella arrangemang av kontraktsmässig art, och d)solidaritetsmekanismer knutna till dylika arrangemang. Regeringen anser att en genuin och öppen debatt samt gedigen analys och konsekvensbedömningar måste föregå eventuella beslut av långt- gående karaktär. EMU bör inte utvecklas i starkt centraliserande riktning. Istället bör alla möjligheter att utveckla och förbättra den gällande decentraliserade modellen utnyttjas. Det gäller nu framför allt att effek- tivt implementera och tillämpa det förstärkta regelverket för ekonomisk- politisk samordning. Demokratisk legitimitet, ansvarsutkrävande och de nationella parlamentens roll är mycket centrala aspekter då överföring av befogenheter i den ekonomiska politiken diskuteras. presenterade kommissionen en grönbok om möjligheten att införa stabilitetsobligationer. identifierar alternativ, konsekvenser och problem som kan uppstå vid införande av stabilitets- obligationer (se faktapromemoria 2011/12:FPM71). informerades om grönboken . redovisade kommissionen resultatet av den offentliga konsultationen om grönboken. Europeiska investeringsbanken (EIB) är en fristående institution inom Bankens huvudsyfte är att bidra till en balanserad och störningsfri utveckling av den inre marknaden. Detta görs genom långsiktig finansie- ring av samhällsekonomiskt lönsamma projekt som främjar detta syfte. 2012/13:80 Prioriterade områden för bankens verksamhet är finansiering till forsk- ning och utveckling, innovation, energi, miljöskydd, motverkande av klimatförändringar, små och medelstora företag samt transporter. har EIB:s finansiering legat på en något lägre nivå än föregående år, ca i tecknade lån (prognos). Huvudsakliga frågor som behandlades var: Kapitalhöjning med i inbetalt kapital och hur dessa ökade resurser ska användas för att både öka utlåningen i EU och stärka bankens finansiella ställning. En revidering av systemet för att bedöma bankens mervärde i utlå- ningen inom EU. EIB:s budget inklusive löner. EIB:s engagemang i projektobligationsinitiativ. Villkor för EIB:s utlåning till medelstora företag, och Utvärderingar av t.ex. EIB:s användning av mervärdesmetod för projekt i EU och investeringar i urban infrastruktur i EU. Vid nåddes en överenskommelse om att öka EIB:s inbetalda kapital med med syftet att öka EIB:s sammanlagda utlåningskapacitet i EU med samt för att stärka EIB:s finansiella ställning. Den ökade utlåningen ska ske och bidra till ökad tillväxt och sysselsättning i EU. Ökade investe- ringar förväntas särskilt ske inom fyra områden: forskning, utveckling, innovationer och utbildning, små och medelstora företag (normalt upp till 250 anställda, men även företag upp till 3 000 anställda), resurseffek- tivitet samt strategisk infrastruktur. har drivit att kapitalhöjningen ska användas till att öka kvali- teten i EIB:s utlåning i syfte att öka bankens bidrag till hållbar tillväxt och sysselsättning i EU. Vidare har bl.a. drivit att utlåningen till förnybar energi, energieffektivisering och klimatåtgärder ska öka, att banken ska ha väl utvecklade riktlinjer för bl.a. bekämpning av korrup- tion, skatteflykt, penningtvätt och terrorismfinansiering, vilka ska tillämpas strikt, samt att banken ska ha väl fungerande och rimliga ersättningssystem. Information om en möjlig kapitalhöjning i EIB gavs i finansutskottet . Samråd skedde med inför . Förslag om medverkan i kapitalhöjningen ingick i budgetpropo- sitionen. fattade beslut om detta . Europeiska investeringsfonden, som ingår i EIB-gruppen, är unionens gemensamma organ för riskkapital och garantier till små och medelstora företag. Fonden investerar indirekt i företag via europeiska riskkapital- fonder. har fondens investeringar legat på ungefär samma nivå som föregående år. EU representeras vid G20:s toppmöten av ordförandena för och kommissionen. Utöver EU är följande länder medlemmar i : , , , , , , , , , , , , , , , , , och . Även deltar vid G20-möten som observatör. På finansminister- möten representeras EU av ordförandeskapet, kommissionen och ECB. Inför varje G20-möte tar EU fram gemensamma ståndpunkter som god- känns av respektive rådskonstellation eller . hölls ett stats- och regeringschefsmöte, tre finansminister- möten och ett utrikesministermöte inom G20. ledde G20 och hade fem övergripande prioriteringar under sitt ordförandeskap: i) ekonomisk stabilisering och strukturella reformer för ökad tillväxt, ii) förstärkning av det finansiella systemet, iii) reformering av den internationella finansiella arkitekturen, iv) förbättrad livsmedelssäkerhet och hantering av volatila råvarupriser, v) stöd för hållbar utveckling, grön tillväxt och kamp mot klimatförändringen. Sam- tidigt som dessa fokusområden har väglett G20-arbetet har agendan också i hög grad präglats av den ekonomiska och finansiella krisens utveckling. Vid toppmötet i kom ledarna överens om en uppföljningsprocess till tidigare åtaganden om stärkt tillväxt och ökad sysselsättning. har informerats vid de tillfällen som eller diskuterat EU:s gemensamma ståndpunkter. Arbetet i EU med att förstärka det globala finansiella systemets effek- tivitet och hållbarhet har fortsatt. har framgångar nåtts inom EU:s gemensamma arbete med finansmarknadsfrågor, t.ex. om regleringar om kreditvärderingsinstitut, europeiska riskkapital- fonder, marknadsmissbruk, kapitaltäckning och gemensam europeisk banktillsyn. har också flera nya förslag på finansmarknads- området lagts, bl.a. det finansiella konsumentskyddspaketet. presenterade kommissionen ett förslag till ändring i Solvens II- direktivet gällande datumet för införlivande, datumet för tillämpning samt datumet för när vissa direktiv slutar att gälla. Det föreslogs att datum för införlivande av Solvens II-direktivet skulle flyttas från den 2012/13:80 till och att datum för tillämpning av Solvens II-direktivet skulle flyttas från till . Bakgrunden till förslaget var att förhandlingarna om Omnibus II- direktivet (se faktapromemoria 2010/11:FPM76) dragit ut och inte kunde färdigställas för att de ursprungliga datumen skulle kunna fortsätta gälla. Förslaget behandlades i (se faktapromemoria 2011/12:FPM154). I samband med behandlingen av förslaget i rådet inför allmän inriktning deklarerade att tiden för införlivande var alltför kort för att den svenska lagstiftningsprocessens krav skulle kunna tillgodoses. röstade dock inte emot förslaget. Förslaget antogs av och utan att några ändringar gjordes i förhållande till rådets allmänna inriktning. Samråd med skedde . förhandlades kommissionens förslag till ändring av förord- ningen om kreditvärderingsinstitut, direktivet om samordning av lagar och andra författningar som avser fondföretag, samt direktivet om för- valtare av alternativa investeringsfonder (AIFM) avseende överdriven tilltro till externa kreditbetyg. Förhandlingarna ledde fram till en allmän inriktning som i sin tur låg till grund för förhandlingar mellan rådet och . En politisk överenskommelse nåddes . Förslagen innebär ett för- stärkt regelverk för kreditvärderingsinstitut och för finansiella företags användning av externa kreditbetyg (se faktapromemoria 2011/12:FPM61). Överläggningar med finansutskottet ägde rum inför det informella . Samråd har ägt rum med inför beslut om allmän inriktning och om politisk överenskommelse. 14.2.2Marknadsmissbruk och manipulation av referens- värden Vid rådet för rättsliga och inrikes frågor antogs en delvis allmän inriktning angående kommissionens förslag om straffrättsliga sanktioner för insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (se faktapromemoria 2011/12:FPM35). lade kommissionen fram justerade förslag till direktiv och till förordning om marknadsmissbruk (se faktapromemoria 2012/13:FPM1 2011/12:FPM36). Förslagen lades fram eftersom det framkommit att vissa internationella banker hade lämnat felaktiga uppskattningar för bestämning av referensräntan . De ändrade förslagen syftar till att definiera manipulation av s.k. referensvärden som otillbörlig marknads- Otillbörlig marknadspåverkan ska i enlighet med de ursprung- Skr. 2012/13:80 liga förslagen kunna vara föremål för administrativa och straffrättsliga ställer sig i huvudsak positivt till förslagen, inklusive de juste- rade förslagen. är dock kritiskt till utformningen av de bestäm- melser i förordningsförslaget som rör administrativa sanktioner och behöriga myndigheters utredningsbefogenheter. anser att med- lemsstaterna inte bör vara skyldiga att införa administrativa sanktioner för överträdelser som straffbeläggs. Förordningen respektive direktivet om marknadsmissbruk förhandlades i respektive rådet för rättsliga och inrikes frågor (RIF) . En fullständig allmän inriktning om direktivet antogs på . Information om förhandlingarna avseende förordningen och direktivet om marknadsmissbruk lämnades till finansutskottet , . Samråd med ägde rum , . 14.2.3Förordning och direktiv om marknader för finan- siella instrument har medlemsstaterna arbetat vidare med förslagen till förord- ning och direktiv om marknader för finansiella instrument som kommissionen lade fram (se faktapromemoria 2011/12:FPM34). är positivt till att regelverket på värdepappersmarknadsområdet anpassas till den utveckling som har skett då reglerna i det nuvarande direktivet om marknader för finansiella instrument började tillämpas. har i förhandlingarna betonat vikten av att regelverket utformas så att det kan tillämpas både på små och stora marknader. Förslagen är en del av den reformering av det EU-rättsliga regelverket på finansmarknadsområdet som kommissionen genomför. Förslagen ingår också i de förslag som kommissionen har lämnat i syfte att EU ska kunna uppfylla de åtaganden som gjorts i G20 när det gäller finansiella instrument som handlas vid sidan av reglerade handelsplatser (OTC) (se faktapromemoria 2010/11:FPM6). Överläggning med ägde rum . Information har lämnats till . lade kommissionen fram ett förslag till en förordning om värde- papperscentraler och förslaget har varit föremål för förhandlingar i råds- arbetsgrupp (se faktapromemoria 2011/12:FPM127). För- slaget innehåller harmoniserade krav på värdepapperscentraler och regler som syftar till förbättrad säkerhet, ökad effektivitet och rättvisa kon- kurrensförhållanden i samband med gränsöverskridande värdepappers- avveckling. Överläggning med finansutskottet ägde rum . Förslaget kompletterar direktivet om förvaltare av alternativa investe- ringsfonder genom att erbjuda fonder som understiger tröskelvärden för detta direktiv en möjlighet till EU-pass under vissa villkor, bl.a. vad Syftet är att främja kapitalanskaffning för små och medelstora tillväxtföretag i tidiga skeden av sin utveckling (se faktapromemoria 2011/12:FPM91). Förslaget förhandlades i rådet . mentet och kommissionen inleddes på grundval av ett förhandlings- mandat som formaliserades i en allmän inriktning . avslutades genom en politisk överenskommelse . Överläggning med finansutskottet ägde rum . nämnden ägde rum . har medlemsstaterna arbetat vidare med förslaget till ändring av öppenhetsdirektivet, bl.a. vad gäller ändrade informationskrav i börsnoterade företag (se faktapromemoria 2011/12:FPM40). enades om en allmän inriktning . ser positivt på att öppenhetsdirektivet förtydligas och förstärks samt anpassas till utvecklingen på finansmarknaderna. förhandlingarna framhållit att kraven på öppenhet bör sättas på sådan nivå att investerarnas förtroende för marknaden kan fortsatt hållas på en hög nivå utan att kraven får en negativ inverkan på emittenters vilja att börsnotera sina aktier. Förslaget är resultatet av en planenlig översyn av direktivet men ingår också i ett större åtgärdspaket för att stödja entreprenörskap och ett Överläggning med ägde rum . OTC-derivat, centrala motparter och Kommissionens förslag till förordning om OTC-derivat, centrala mot- parter och transaktionsregister förhandlades i rådet även (se faktapromemoria 2010/11:FPM6). Förslaget behandlades på och följdes av triloger med och kommissionen. Rättsakten antogs slutligt genom ett skriftlig förfarande , med ikraftträdande . Förordningen är ett svar från EU på överenskommelsen i G20 om att standardiserade derivat som handlas vid sidan av reglerade marknader (OTC-derivat) senast vid utgången av 2012 ska överlämnas till centrala motparter och rapporteras till särskilda transak- tionsregister. Syftet är sänkta motpartsrisker och förbättrad genomlys- ning vid handel med OTC-derivat. Överläggningar med ägde rum . presenterade kommissionen ett förslag till en ny mekanism för banktillsyn i EU. Förslaget består av en ny förordning som ger tillsynsbefogenheter över kreditinstitut i euro- zonen samt i de medlemsstater som inte har euron som valuta men som valt att ingå nära samarbete med tillsynsmekanismen.