prop · H1031d8 · 2013-09-18 00:00:00 — Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör kunna stödja Polisens nationella insatsstyrka och vissa andra polisiära enheter med medeltung helikopterkapacitet i syfte att underlätta genomförandet av polisiära insatser, bl.a. i samband med bekämpning av terrorism och annan grov brottslighet. Detta ställer krav på Försvarsmaktens dimensionering, som myndigheten också inom den egna verksamheten kan dra nytta av den ökade verksamhet och de erfarenheter som en större samverkan medför. Försvarsmakten ska delvis kompenseras för de ökade kostnader som förmågan att lämna stöd genererar genom att 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap tillförs medel. Eftersom även Försvarsmakten kan nyttogöra sig del av den ökade verksamheten ska del av finansieringen tas inom ram. Utvecklingen av Försvarsmaktens stöd till polisen inleds enligt plan . Uppbyggnaden bör ske stegvis, genomföras med hänsyn till myndigheternas samlade verksamhet och utvärderas kontinuerligt. Regeringen avser att följa samarbetets konsekvenser för båda myndigheterna. Regeringen avser också att ge myndigheterna närmare anvisningar för uppbyggnaden och användandet av förmågan. Skälen för regeringens bedömning: Försvarsmakten kan i många fall bistå det övriga samhället genom att stödja räddningsinsatser vid allvarliga olyckor samt genom stöd till civil verksamhet vid kriser. Utförandet av denna uppgift sker med Försvarsmaktens befintliga förmåga och resurser i linje med den ansvarsprincip som ligger till grund för krisberedskapsarbetet och de principer för stöd till civil verksamhet som regeringen angett (prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Regeringen anser att det inom denna ram finns anledning att utveckla och förbättra förutsättningarna för stödet, genom fortsatt samverkan, planläggning och övningar. Behovet av samverkan för att bl.a. kunna bekämpa terrorism och annan grov brottslighet har aktualiserats inte minst efter terrordådet i . Under vissa förutsättningar kan Försvarsmakten lämna stöd till Polisen vid terrorismbekämpning. och Försvarsmakten har haft i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att möjliggöra denna samverkan. I sin redovisning pekar myndigheterna bl.a. på behovet av att fortlöpande analysera förändringar i hotbilder för att bedöma med vilka resurser Försvarsmakten kan ge stöd till Polisen. Myndigheterna har även pekat på behovet av att fortsätta de samverkansförberedande åtgärderna för att öka förutsättningarna att stöd kan ges inom de tidsramar som terrorismbekämpning kräver. Regeringen instämmer i myndigheternas slutsatser om ett fördjupat samarbete och avser att fortsatt följa frågan. Ett särskilt angeläget område för utvecklad samverkan är att möjliggöra att polisiära insatser snabbt kan sättas in, bl.a. i samband med bekämpning av terrorism och annan grov brottslighet. Bättre förutsättningar behövs för att snabbt förflytta och vissa andra polisiära enheter, såsom bombskyddsverksamheten. Dessa förutsättningar föreligger inte i tillräcklig utsträckning . Vid allvarliga händelser kan Polisens transportkapacitet vara avgörande för händelsernas utveckling. Försvarsmaktens stöd till polisen med medeltung helikopterkapacitet – som helikopterbataljonen ska planera, öva och ha beredskap för - ställer dimensionerande krav på Försvarsmaktens beredskap och verksamhet. Det innebär ett avsteg från principen att Försvarsmaktens stöd till civila aktörer ska ske med befintliga förmågor och resurser. Regeringen anser att denna princip är giltig och viktig. Den aktuella kapaciteten är dock så pass unik och vinsterna på samhällsnivå så pass stora att ett avsteg i det specifika fallet är motiverat. Mot bakgrund av att det rör sig om en tillkommande uppgift för Försvarsmakten ska en permanent förstärkning av anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap ske. Vid en fullt uppbyggd verksamhet bedöms den nya uppgiften medföra en merkostnad på . Ett myndighetsgemensamt arbete för att, mot bakgrund av de norska erfarenheterna efter terrorattentatet , dra slutsatser utifrån svenska förhållanden bör också kunna ge underlag för hur helikopterstödet fortsatt ska dimensioneras. Myndigheterna kommer därför ges i uppdrag att gemensamt genomföra en sådan analys (se även utg. omr. 4 avsnitt 2.4.3). Beredskap för insatser internationellt ska upprätthållas i enlighet med de anmälningar gjort till internationella styrkeregister inom FN, EU och Nato. Möjligheter till nya insatser väntas öka i takt med att det svenska militära bidraget till ISAF reduceras. Insatser och beredskap bör genomföras av ordinarie förband inom insatsorganisationen eller delar av dessa förband. ska som deltagare i insatser stödja och påskynda ansträngningarna att genomföra FN:s 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 säkerhetsrådsresolution , om kvinnor, fred och säkerhet. Hänsyn ska tas till kvinnors situation, till kvinnors roll som aktörer, och till kvinnors särskilda skyddsbehov. Assistance Force (ISAF), engagemang i är betydande och långsiktigt. Regeringens avsikt är att fortsatt bidra till ISAF . Den svenska styrkan uppgår till cirka 300 personer på plats i . Därutöver tillkommer den svenska helikopterenheten samt personal till stöd för avveckling av camper och hemtransport av utrustning och materiel. Insatsen planeras fortsätta på samma nivå . Samarbetet mellan , , och inom ramen för Nordic-Baltic Transition Support Unit var fullt operativt . Samarbetet planeras pågå . Samarbetet fokuserar på militära och polisiära rådgivningsinsatser i provinserna i norra . Den huvudsakliga uppgiften för det svenska styrkebidraget fram är att fortsatt stödja och utbilda de afghanska säkerhetsstyrkorna, i syfte att utveckla deras förmåga att självständigt ansvara för säkerheten i landet. Det svenska bidraget kommer även fortsatt att inkludera instruktörer vid olika utbildningscentrum (staber och funktionsskolor) som stöd till handledning, utbildning och uppbyggnad av de afghanska säkerhetsstyrkorna. avslutas den nuvarande internationella militära insatsen. Planering pågår för att en Nato-ledd utbildnings- och rådgivningsinsats, Resolute Support, därefter ska ta vid. Som framhållits i prop. 2012/13:41, är inriktningen för det svenska engagemanget att , om så efterfrågas, ska kunna bidra i form av en ren utbildningsinsats om högst 200 personer, inklusive instruktörer och de stöd- och skyddsfunktioner som utbildningsinsatsen behöver. Annan militär verksamhet kommer då att vara avslutad. Regeringen avser att förelägga förslag om fortsatt svenskt deltagande i ISAF. anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt under utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap beräknat medel avseende ett förlängt deltagande i ISAF. Regeringens avsikt är att fortsatt bidra till FN:s stabiliseringsinsats i , MINUSMA. Inriktningen är att det svenska styrkebidraget bör utgöras av en flygtransportenhet, en flygsäkringsstyrka och en nationell stödenhet. Flygtransportenheten består av ett transportflygplan av typ Tp84 () och besättning och kommer att delta i insatsen med start fjärde kvartalet 2013. Regeringen har även tidigare skickat stabsofficerare till insatsen. Det totala svenska bidraget till insatsen uppgår till ungefär 70 personer och är samordnat med bidrag från andra nordiska länder. Målet för den svenska insatsen är att bidra till att uppfylla MINUSMA:s mandat enligt säkerhetsrådets resolution och att därigenom bidra till förbättrad säkerhet i , återupprättande av den konstitutionella och demokratiska ordningen samt till att understödja långsiktigt hållbara lösningar på krisen i landet. Det svenska deltagandet svarar mot ett tydligt efterfrågat stöd till FN:s verksamhet. är engagerat i med ett omfattande bilateralt bistånd, inklusive bidrag från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap med bl.a. humanitära minhanteringsinsatser samt med utbildare i EU:s militära utbildnings- och rådgivningsinsats till stöd för försvarsmakt, EUTM . Regeringen avser att förelägga förslag om fortsatt svenskt deltagande i MINUSMA. har ett brett engagemang för att skapa fred och stabilitet på . Pågående insatser och verksamhet omfattar fredsfrämjande insatser med militär personal samt stöd till kapacitetsbyggande. Exempel på det förstnämnda är den EU-ledda insatsen EUNAVFOR Operation där deltog med , ombordbaserad helikopter, bordningsstyrka samt sjukvårdsförmåga. deltar i två kapacitetsbyggande insatser 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 med fokus på att bygga upp regional marin förmåga i området kring avseende kustbevakning och rättsväsende via EUCAP , samt stöd till att bygga upp den somaliska regeringens säkerhetsstyrkor via EUTM . Regeringen har för avsikt att fortsatt bidra med stabsofficerare till Operation . bevakar och utvärderar löpande situationen på och eventuella svenska civila och militära förbandsbidrag. Kosovo Force (KFOR), Kosovo Regeringens proposition (2011/12:33, bet. 2011/12:UFöU3, rskr. 2011/12:82) anger att nuvarande bidrag till KFOR ska fasas ut innan utgången av 2013. överväger regeringen att fortsatt besätta en till två stabsbefattningar vid KFOR högkvarter samt två till tre befattningar i Natos samverkans- och rådgivningsteam (Nato Advisory Team, NAT och Nato Liasion and Advisory Team, NLAT). Bedömningen är att detta bidrag kommer att ge viktiga synergieffekter till övriga engagemang inom säkerhetssektorreform i Kosovo, då KFOR fortfarande bedöms vara den sammanlänkande och viktigaste externa entiteten i Kosovo för försvarsrelaterat säkerhetssektorreformarbete. Med detta bidrag kommer få fortsatt insyn i, och möjlighet till påverkan på, insatsens fortsatta verksamhet i Kosovo. planeras det försvarsrelaterade stödet till säkerhetssektorreformer (SSR) och militär kapacitetsuppbyggnad att fortsätta genom insatser i bl.a. , , , (stöd till östafrikanska fredsstyrkan), (stöd till utbildning av den somaliska regeringens säkerhetsstyrkor), (stöd till utbildning av den maliska försvarsmakten) och på västra . bidrag till SSR och kapacitetsuppbyggnadsstöd i Kosovo planeras öka i takt med att det svenska bidraget till KFOR i stort sett avslutas. Regeringen ser positivt på ett fortsatt försvarsrelaterat SSR- och kapacitetsuppbyggnadsstöd i multilaterala fora, särskilt samordnat nordiskt och nordiskt-baltiskt SSR- stöd. Försvarsmaktens insatser inom SSR, kapacitetsbyggande och vissa internationella stabsbefattningar kopplade till pågående insatser 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 har fram finansierats genom anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Regeringen konstaterar att omfattningen av denna typ av insatser ökat kraftigt och att de ofta genomförs parallellt med, eller i anslutning till, internationella förbandsinsatser. Mot bakgrund av detta föreslår regeringen i kap 3.5.2 att ändamålet för och namnet på anslag 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser ändras så att SSR- och kapacitetsbyggnadsinsatser kan finansieras genom anslag 1:2, som föreslås benämnas Försvarsmaktens insatser internationellt. Medel för denna verksamhet som beräknas till överförs från anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap till anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt. Syftet är att renodla anslagen genom att all internationell insatsverksamhet samlas under ett anslag. På detta sätt tydliggörs den samlade ansatsen för internationella insatser vilket i sin tur förbättrar förutsättningarna att på ett samlat sätt besluta om, redovisa och följa upp Försvarsmaktens internationella insatser. De av Försvarsmaktens insatser (militärobservatörer m.fl.) som finansieras inom ramen för utgiftsområde 5 Internationell samverkan berörs inte av förändringen. har anmält att som ramnation leda en av EU:s stridsgrupper i beredskap i enlighet med beslut (prop. 2011/12:84, bet. 2011/12:FöU8, rskr. 2011/12:266). Den nordiska stridsgruppen består av bidrag från , , , , , och . Förberedelserna för har inletts och Försvarsmakten kommer att genomföra förberedelser och övning av stridsgruppen. Stridsgrupperna ger den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken tillgång till förband som på kort varsel kan genomföra kvalificerade insatser. De är därmed ett centralt verktyg för EU i dess roll som en global aktör. Regeringen anser att det är av stor betydelse att EU även fortsättningsvis har tillgång till detta verktyg och har verkat för att möjliggöra en mer flexibel syn på hur dessa stridsgrupper kan användas för att främja EU:s globala intressen bl.a. som stöd till FN. Regeringen avser fortsätta detta arbete som stridsgruppernas kvalificerade militära förmåga bör bevaras. Regeringens bedömning: bör i huvudsak bestå av följande förband . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 It-försvarsförband med FM CERT Tabellen visar för varje förbandstyp hur många förband som ska ingå i insatsorganisation 2014. 1)FMTM och operativ ledningsteknisk bataljon bör avvecklas och bilda FMTIS. 2)benämnd Manöverbataljon mekaniserad 3)benämnd Manöverbataljon lätt mekaniserad 4)benämnd Manöverbataljon lätt 5)benämnd Manöverbataljon Amfibie 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Skälen för regeringens bedömning: har godkänt inriktningen för insatsorganisationens utformning (prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Regeringen har i tidigare budgetpropositioner redovisat bedömd utveckling av insatsorganisationen . Eftersom ännu inte tagit ställning till utvecklingen av insatsorganisationen efter 2014 redovisas här regeringens bedömning för endast . Regeringen avser därför att återkomma i budgetpropositionen med förslag på insatsorganisationens utveckling . Försvarsmaktens operativa förmåga och insatsorganisationens iståndsättande Försvarsmakten ska i enlighet med och regeringens försvarspolitiska inriktning ha en operativ förmåga och en planering som möjliggör för Försvarsmakten att genomföra omvärldsbevakning, insatser och utveckling av insatsorganisationen. Denna operativa förmåga ska uppnås enskilt och tillsammans med andra. Försvarsmaktens operativa förmåga ska möta kraven på ett användbart, tillgängligt och flexibelt försvar för insatser i samt i och utanför närområdet. Försvarsmakten ska, med delar av insatsorganisationen, kunna påbörja en insats efter beslut. Huvuddelen av förbanden i insatsorganisationen bör normalt vara tillgängliga och inget förband bör normalt ha en beredskap som överstiger . Vidare ska insatsorganisationens förband vara snabbt gripbara vid krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden, vilket betyder att huvuddelen av insatsorganisationens förband ska vara tillgängliga efter beslut om höjd beredskap enligt 3 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Inget förband bör vid ett sådant beslut ha en beredskapstid som överstiger . Detta innebär enligt regeringens mening att chefer för krigsförbanden ska har god kännedom om vilken status materielen har, var den förvaras och att den kan bli tillgänglig inom beredskapstiden. Regeringens utgångspunkt är att samtliga förband i insatsorganisationen samt förbandsreserven vid varje givet tillfälle fortsatt ska vara uppfyllda i fråga om krigsplacerad personal. En personalreserv med krigsplacerad personal ska finnas. För att bättre beskriva krigsförbandens faktiska innehåll och bättre motsvara vedertagna internationella benämningar kommer benämningen på manöverbataljonerna bytas. Detta innebär att: Manöverbataljon mekaniserad benämns Mekaniserad bataljon, Manöverbataljon lätt mekaniserad benämns Motoriserad skyttebataljon, Manöverbataljon lätt benämns Lätt skyttebataljon och Namnbytet kommer inte att påverka krigsförbandens innehåll, förmåga eller uppgifter. Försvarsmakten anför i budgetunderlaget att myndigheten inte avser att byta ut fordonen i en av de mekaniserade bataljonerna och att den därmed inte som planerat kommer att utvecklas mot en motoriserad skyttebataljon. Detta får som effekt att insatsorganisationen kommer att innehålla fem mekaniserade bataljoner och enbart en motoriserad bataljon. Regeringen analyserar effekterna av detta och avser återkomma i denna fråga till . är inriktningen att utvecklingen av en användbar och tillgänglig insatsorganisation ska fortsätta. bör ha beredskap för, och förmåga att, genomföra insatser. Materielen bör vara krigsplacerad och ett nytt mobiliseringssystem bör vara infört. Därtill är samövning av krigsförband och fortsatt bemanning med frivilligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän prioriterat . I takt med att förbanden i den nya insatsorganisationen fylls upp kan de beredskapskrav som gäller i normalfallet efterhand uppnås för de förband eller delar av förband som är kompletta i fråga om personal och materiel. Vid beslut om höjd beredskap kan även krigsplacerade värnpliktiga som utbildats enligt det tidigare systemet ianspråktas. Detta underlättas av det mobiliseringssystem som införs. Regeringens inriktning är att samtliga förband vid utgången av 2014 ska ha en fastställd mobiliseringsplan och vara uppfylld med krigsplacerad personal och materiel. bör inledande mobiliseringsövningar genomföras. Försvarsplaneringen är viktig för att lägga grunden till hur Försvarsmakten ska utnyttjas för insatser och beredskap. Regeringen avser att i närtid besluta om nya anvisningar för Försvarsmaktens försvarsplanering. ska huvuddelen av marin- och flygstridskrafterna samt hemvärnsförband vara bemannade med frivilligt tjänstgörande personal och därmed uppfylla beredskapskraven enligt den försvarspolitiska inriktningen. Vidare kommer det att finnas en bataljonsstridsgrupp i hög beredskap . förmåga ökas efterhand i och med genomförd övningsverksamhet och i takt med att frivilligt anställd personal ersätter krigsplacerade värnpliktiga. Krigsförbandsövningar för förband som i huvudsak bemannas med tjänstgörande personal ska regelbundet genomföras. Tillgängligheten och användbarheten hos förbanden i insatsorganisationen kommer därmed att successivt öka. Övningsverksamhet för stående och kontraktsförband är viktig och ska fortsätta . Krigsförbandsövningar bör genomföras kontinuerligt och på bör återkommande försvarsmaktsgemensamma övningar genomföras. Vidare bör, , en större övning genomföras med förband från alla stridskrafter, rekryterade och organiserade, i enlighet med reformens målsättningar, där en stridsgrupp med frivilligt anställd personal ingår bland de deltagande förbanden. I och med att insatsorganisationen vidmakthåller och utvecklar förmågan vid de stående och kontrakterade förbanden bör verksamhet inom basorganisationen efterhand rationaliseras och effektiviseras. Utgående från förbandets uppgifter, beredskap och planerade insatser bör personal- och materieluppfyllnad samordnas med utbildning och övning för att förbanden efterhand ska bli användbara och tillgängliga. Vikt bör läggas vid att organisera stridsgrupper, där fördefinierade förband ur samtliga stridskrafter ska kunna ingå. Vid en insats deltar de delar som ingår i en behovssammansatt stridsgrupp. I första hand ska Försvarsmakten kunna genomföra insatser över tiden inom bataljons ram för att efterhand kunna ledas och samordnas på brigadnivå. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 , liksom många av länder, står inför utmaningar vad gäller att på ett kostnads- och resurseffektivt sätt använda, vidmakthålla och utveckla militära förmågor. Ett sätt att möta dessa utmaningar är att fördjupa det internationella samarbetet. Regeringen betonar vikten av att kontinuerligt söka nya vägar och möjligheter till samarbete. Detta kan också innebära att svenska krav och tidsplaner behöver förhandlas med våra samarbetspartners. Regeringen anser att det för svenskt vidkommande ofta är naturligt att söka samarbeten i en regional och nordisk kontext. En grundläggande förutsättning vid internationella samarbeten är möjligheten att samverka med andra länder, vilket i all väsentligt innebär att interoperabilitet sker enligt standarder som fastställts av Nato. avser att anmäla förband till Natos snabbinsatsstyrkas reservstyrkeregister, Nato Response Forces Reserve Forces Pool (NRF). Svenska bidrag till NRF möjliggör deltagande i avancerade övningar och ger tillgång till bl.a. standarder och förmåge-utvecklingsformat. deltagande i NRF stärker partnerskap med Nato, underlättar och förstärker genomförandet av den svenska försvarsreformen. Gemensamt ägande eller nyttjande av resurser (s.k. pooling & sharing) inklusive rollspecificering kan medge tillgång till resurser som inte varje land enskilt skulle kunna upprätthålla. Detta synsätt har fått genomslag inom såväl EU, Nato som NORDEFKO. Mot denna bakgrund har regeringen uppmärksammat försvarsmyndigheterna på behovet av att utveckla och integrera metoder och förfaranden för förbättrat bi- eller multinationellt samarbete i ordinarie nationella planeringsprocesser. Försvarsmakten, och ska tillse att möjligheter till fördjupat internationellt samarbete alltid övervägs och utreds där så bedöms relevant. Målsättningen att ett fördjupat samarbete ska möjliggöra effektivare resursanvändning, ökad operativ förmåga och större effekt på Försvarsmaktens verksamhet ligger fast. har även mycket att vinna på att vara interoperabelt med viktiga samarbetsorganisationer och länder. ramen för internationella insatser stärker Försvarsmaktens förmåga. Vidare kan det vara ett sätt att visa det internationella samfundets gemensamma vilja, liksom att öka effekten i insatserna eller finna kostnadseffektiva lösningar. Regeringen anser att gemensam luftrumsövervakning med våra nordiska grannländer fortsatt bör utredas. Även det nordiska samarbetet avseende taktisk flygtransport bör fortsätta i enlighet med den avsiktsförklaring som undertecknades vid det nordiska försvarsministermötet i . Regeringen vill särskilt peka på värdet och behovet av att öva tillsammans med andra länder. Övningssamarbeten kan ge bättre förutsättningar för samarbeten i insatser och det kan också medge mer kvalificerade eller kostnads- och resurseffektiva övningar. Vidare kan utbildningssamarbeten såväl förbättra interoperabilitet som ge möjlighet att genomföra utbildning utan att varje enskilt land behöver bygga upp och vidmakthålla egen infrastruktur, utbildningsorganisation och kompetens. Samarbeten kan även vara ett sätt att gemensamt bygga upp och bevara kompetens i fall där ett enskilt land inte har förutsättningar att göra det på egen hand. Härvidlag vill regeringen peka på att samarbeten kan gynna effektiviteten och skapa rationaliseringsmöjligheter inom såväl basorganisationen som övrig stödverksamhet. Samarbete kring utveckling av doktriner och förmågor ger förutsättningar för att tidigt kunna påverka och utvärdera utvecklingen. Detta ger i sin tur fördelar avseende efterföljande utveckling och vidmakthållande av förmågor och insatser. Regeringen ser en potential i sådana samarbeten. I budgetpropositionen bedömde regeringen att Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) och operativ ledningsteknisk bataljon bör utvecklas till Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemförband (FMTIS). Regeringen påpekade att förändringen bör ske efter det att de verksamhets- och organisationsförändringar som planeras ske i samband med en mer sammanhållen försvarslogistik har blivit genomförda. Regeringen anser fortsatt att FMTM bör utvecklas till FMTIS och avser att återkomma till i detta ärende. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Ledningsområdet ska utformas och dimensioneras efter armé-, marin- och flygstridskrafternas ledningsbehov. Samtliga förband i insatsorganisationen bör ha tillräcklig ledningsförmåga för att kunna utföra tilldelade uppgifter. Inom ledningsområdet ska prioriteringen vara att säkerställa att krigsförbanden bemannas med utbildad personal, använder fungerande ledningsmetoder och fungerande ledningsmateriel. Införande av taktisk datalänk för ledning av flygstridskrafterna fortgår och regeringen har medgivit att Försvarsmakten ingår i ett internationellt samarbete avseende taktisk datalänk för ledning av de stridskrafterna.