prop · H00380 · 2013-03-15 00:00:00 — Utgifterna bestäms även av de nivåer som fastställs i det löpande lagstift- ningsarbetet i EU. EU:s budget omfattade ca (ca ) i så kallade åtagandebemyndiganden och ca (ca ) i betalningsbemyndi- ganden. Budgeten för området hållbar tillväxt (rubrik 1) utgjorde av EU-budgeten, varav sammanhållningspolitiken uppgick till . Jordbrukspolitiken (rubrik 2) utgjorde till av EU-budgeten och utrikespolitiska åtgärder, främst i form av bistånd, utgjorde liksom de administrativa utgifterna för EU:s olika institutioner vardera av budgeten. Områdena frihet, säkerhet, rättvisa och medborgarskap (rubrik 3) utgjorde av budgeten. Årsbudgetförfarandet inleddes med att kommissionen presenterade sitt budgetförslag . Förslaget innebar en ökning av åtaganden jämfört med budgeten till . Anslagen för betalningar föreslogs öka till . har under förhandlingarna i rådet, mot bakgrund av allmänna budgetrestriktiva hållning samt det behov av budgetkonsolidering som finns i många medlemsstater till följd av den finansiella och ekonomiska krisen, genomgående hävdat att kommissionens förslag legat alltför högt. antog rådet med kvalificerad majoritet sin läsning av budgetför- slaget. I förhållande till budgeten innebar rådets läsning en ökning för åtaganden vilket uppgår till och för betalningar, vilket uppgår till . , tillsammans med två andra medlemsstater, valde att inte stödja rådets läsning då det inte ansågs vara tillräckligt restriktivt. Att uppnå en restriktiv budget ansågs vara särskilt viktigt i en situation där medlemsstaterna har höga krav på konsolidering av sina offentliga finanser. antog sin läsning av förslaget, vilket innebar en ökning av åtagandeanslagen i förhållande till kommissionens budgetförslag med till och en marginell minskning av betalningsanslagen med till . läsning innebar i för- 2012/13:80 hållande till budgeten en ökning för åtagan- den och för betalningar. Därefter vidtogs ett förlikningsförfarande mellan rådet och under vilket man inte lyckades nå en överens- kommelse. Efter att och förlikningsförhandlingarna med ajournerats och därpå inställd förlik- ning med kunde en uppgörelse om ändringsbudget 6 (främst ytterligare betalningsanslag för sammanhållningspolitiken) och årsbudgeten inte träffas mellan rådet och inom utsatt förlikningsperiod. Eftersom någon överenskommelse inte träffats före förlikningsperiodens slut var kommissionen tvungen att i enlighet med fördraget presentera ett nytt förslag till årsbudget . Kommissionen presenterade ett nytt förslag till budget , vilket innebar mer eller mindre en återgång till det ursprungliga årsbudgetförslaget som kommissionen presenterade . Kommissionen föreslog en åtagandenivå som är högre än den man före- slog och en betalningsnivå som är marginellt lägre än sitt ur- sprungliga förslag. Det nya förslaget behandlades skyndsamt i rådet . Vid förhandlingar mellan rådet, Europarlamentet och kommissionen träffades en överenskommelse om en åtagandenivå på , vilket är ca över rådets läsning och en betalningsnivå på , vilket är över rådets läsning . Rådet och kunde under förlikningsförhandlingen inte heller träffa en överenskommelse om ändringsbudget 6 till budget, som därför fortsatt behandlades i ett paket tillsammans med års- budgeten 2013. Utfallet av förhandlingen blev ett kompromissförslag som innebär en minskning från den av kommissionen föreslagna nivån på till , varav finansieras genom böter och finansieras genom omprioritering . Effekten blir därmed att av betalningsanspråk skjuts . valde att inte stödja den slutliga paketuppgörelsen om års- budgeten och ändringsbudget 6 till budget eftersom båda förslagen ansågs vara för expansiva i det nuvarande offentligfinan- siella läget. I rådet fanns emellertid en kvalificerad majoritet för paket- uppgörelsen trots att tillsammans med fyra andra medlemsstater röstade nej. Paketöverenskommelsen antogs formellt av rådet och slutligen av vid sin plenarsession . Överläggning och information respektive samråd om EU:s årsbudget hölls med finansutskottet och inför rådets läsning av budgetförslaget samt inför förlikningen och de återupptagna budgetförhandlingarna. Den svenska EU-avgiften bestäms utifrån betalningsanslagen på EU:s årsbudget. I budgetpropositionen beräknas den svenska avgiften uppgå till . EU-avgift fördelar sig på fem olika avgifter. uppgår dessa enligt prognosen i budgetpropositionen till för tullavgiften, för sockeravgiften, för den mervärdesskattebaserade avgiften, för den BNI-baserade avgiften samt för finansieringen av budgetreduktion. Dessa belopp är beräknade efter särskilda avgiftsreduktioner. Enligt årsredovisningen för staten uppgick återflöde från EU- budgeten till sammanlagt ca . Återflödet fördelade sig huvudsakligen på gårdsstöd till lantbrukare (), EU-finansiering av landsbygdsprogrammet (), bidrag från () samt bidrag från (). 17 Skydd av EU:s finansiella intressen fäster stor vikt vid en effektiv och korrekt hantering och användning av EU-medel. röstade nej till att rekommendera att bevilja kommissionen ansvars- frihet för genomförandet av budgeten 2010. 17.1Revisionsrättens årsrapport samt ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av budgeten presenterar den Europeiska revisionsrätten sin års- rapport för föregående budgetår. var det således rapporten avseende budgetår som presenterades. Revisions- rättens slutsatser ligger till grund för den rekommendation som rådet ska lämna till huruvida kommissionen ska beviljas ansvarsfrihet för det aktuella budgetåret. Detta görs vid ett rådsmöte . beslutade att rekommendera Europaparla- mentet att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Samråd med skedde . , och röstade nej till rekommen- dationen vid omröstningen i . 2012/13:80 sig bakom rekommendationen. Rådets rekommendation kompletterades med slutsatser som innehöll rådets bedömning av läget och utvecklingen samt uppmaning till åtgärder från kommissionens sida för att komma till rätta med de brister som revisionsrätten konstaterat. beslutade att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomföran- det av budgeten 2010. Regeringen informerade om innehållet i revisionsrättens års- rapport avseende 2010 i Årsredovisning för staten 2011 (skr. 2011/12:101). publicerade revisionsrätten årsrapporten avseende . Rapporten presenterades för av revisions- rätten . lämnar revisionsrätten en revisions- förklaring med reservation vad gäller genomförandet av EU:s budget. Revisionsrätten lämnar dock ett uttalande utan reservation för EU:s räkenskaper. Revisionsrättens granskning visar att betalningarna från budgeten innehåller väsentliga fel för fem utgiftsområden Landsbygds- utveckling, miljö, fiske och hälsa, Regionalpolitik, energi och transport, Jordbruk: marknads- och direktstöd, Forskning och annan inre politik samt Sysselsättning och socialpolitik. För del innehåller inte rapporten någon kritik. om- nämns på ett fåtal ställen i rapporten. Hantering och användning av EU-medel i Regeringen lämnar i ett särskilt avsnitt av Årsredovisningen för staten ett intygande avseende hanteringen av EU-medel i . håller en årlig räkenskapssammanställning över de medel som har tagits emot från EU:s budget och en redogörelse för hur dessa medel har an- Årsredovisningen för staten, och därmed även intygandet, lämnas Efter att Årsredovisningen för staten har lämnats till riks- dagen översätts avsnittet med intygandet till engelska och skickas till kommissionen och revisionsrätten. I intygandet bedömer regeringen om EU-räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande och intygar att det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU- Intygandet grundas på ansvariga myndigheters intyganden och bedömningar avseende hanteringen av EU-medel, uttalanden från granskningar av myndigheternas räkenskaper och deras interna styrning och kontroll. Myndigheterna har inte redovisat några allvarliga brister avseende hanteringen av EU-medel för räkenskapsåret 2011 varpå regeringen har lämnat följande intygande. Rättvisande räkenskaper: Sammanställningen av EU-räkenskaperna, omfattande resultat- och balansräkning samt en kassamässig redovis- ning, har upprättats enligt god redovisningssed. Regeringen bedömer Skr. 2012/13:80 att räkenskaperna i allt väsentligt är rättvisande. Betryggande intern styrning och kontroll: Det finns ett ramverk för staten som syftar till att säkerställa en betryggande intern styrning och kontroll av EU-medlen. Samarbetet handlar om att harmonisera statistiken i medlemsstaterna. Jämförbar statistik är viktig för att kunna utveckla, analysera, genom- föra, övervaka och utvärdera EU:s politik. överenskommelse nåtts om revidering av det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i EU. påbörjades förhandlingar om förslag till och rådets förordning om ändring av förordningen om europeisk statistik (se faktapromemoria 2011/12:FPM144). Genom förslaget stärks de nationella statistikmyndigheternas yrkesmässiga oberoende och deras samordnande roll i de nationella statistiksystemen klargörs. slaget ska medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att genom- föra uppförandekoden i syfte att upprätthålla förtroendet för statistiken. stöder inriktningen i förslaget men bedömer att vissa delar kan behöva modifieras eftersom de rör centrala principer i den svenska stats- Förhandlingar påbörjades också om förslag till och rådets förordning om europeisk befolkningsstatistik (se faktapromemoria 2011/12:FPM100). redovisade för Ekonomiska och finansiella kommittén flera lägesrapporter om genomförandet av handlingsplanen för att komma till rätta med brister i statistiksystemet i . Rapporterna visar på fortsatta brister när det gäller ansvaret för styr- ningen av den grekiska statistikmyndigheten. genomförandet av handlingsplanen kommer därför att intensifieras. och rådet beslutade förordning om programmet för europeisk statistik 20132017 (se faktapromemoria 2011/12:FPM99). och rådet uppnådde en politisk över- enskommelse om förordning om det europeiska national- och regional- räkenskapssystemet i Europeiska unionen (se faktapromemoria 2010/11:FPM63). avvisade förslaget till Europaparla- mentets och rådets förordning om europeisk statistik om trygghet mot brott och uppmanade kommissionen att dra tillbaka förslaget och åter- komma med ett nytt (se faktapromemoria 2010/11:FPM140). Det europeiska rådgivande organet för statistikstyrning (ESGAB) presenterade sin fjärde årsrapport till och medlemsstaternas och efterlevnad av uppförande- 2012/13:80 koden för europeisk statistik. Uppförandekoden består av ett antal prin- ciper som ska tillämpas vid framställning av gemenskapsstatistik. ESGAB konstaterar att av de förbättringsåtgärder som före- slogs i den första utvärderingsrundan 20062008 har genomförts jämfört föregående år. antog slutsatser om EU-statistik. Det är en årligt återkommande dagordningspunkt som innehåller en bedömning av utvecklingen inom den europeiska statistiken. Slutsatserna behandlar bl.a. riktlinjer för europeisk statistik, prioriteringar och kvalitetsstyrning. De handlar också om uppföljning av tillgänglighet och kvalitet i ett antal centrala ekonomiska indikatorer. Information om förslaget till förordning om programmet för europeisk statistik 20132017, om förslaget till förordning om europeisk befolk- ningsstatistik och om förslaget till förordning om ändring i förordningen om europeisk statistik lämnades till finansutskottet . Överlägg- ningar med finansutskottet om förslaget till ändring i förordningen om europeisk statistik hölls . Samråd med om rådslut- satser om EU-statistik ägde rum . DEL 5 RÄTTSLIGA OCH INRIKES FRÅGOR Skr. I ett europeiskt område med rättvisa ska medborgarna och företagen fritt kunna hävda sina rättigheter. Den främsta målsättningen med det civilrättsliga samarbetet är att förbättra samarbetet mellan medlems- staternas myndigheter för att undanröja hinder som följer av de rätts- liga och administrativa systemens olikheter. En hörnsten i det civil- rättsliga samarbetet är ömsesidigt erkännande av domar. Den s.k. I-förordningen innehåller regler om behörig domstol och om erkännande och verkställighet av avgöranden på privaträttens område. presenterade kommissionen ett förslag till revidering av förordningen. Förslagets syfte är att underlätta handlägg- ningen av gränsöverskridande tvister och att förbättra den fria rörligheten av domar och andra domstolsavgöranden i EU (se faktapromemoria 2010/11:FPM68). Förslaget har förhandlats i rådsstrukturen. Det viktigaste inslaget i den reviderade förordningen är avskaffandet av det s.k. exekvaturförfarandet, som innebär att verkställighet av ett avgörande meddelat i en annan medlemsstat måste föregås av ett dom- stolsförfarande varigenom avgörandet förklaras verkställbart. De rätts- säkerhetsgarantier som tidigare kunde åberopas inom ramen för exekva- turförfarandet ska framöver kunna göras gällande i verkställighetsför- farandet. Regeringen har instämt i förslagets övergripande målsättning att handläggningen av gränsöverskridande tvister och den fria rörligheten för domar i EU bör förbättras. Sedan rådet, och kommissionen nått en informell överenskommelse om förordningen antogs förordningen under slutet av året. Samråd har ägt rum med och civilutskottet har infor- merats om förhandlingarna. 19.2Europeisk kvarstad på bankmedel presenterade kommissionen ett förslag till en förordning om 2011/12:FPM153). Kvarstad är en tillfällig åtgärd som innebär att egendom kan tas som säkerhet i avvaktan på dom eller för att säkerställa verkställighet av en Förslaget innebär att det inrättas ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel, som är tillämpligt i gränsöverskridande fall beträffande fordringar på privaträttens område. I förslaget finns även regler om verk- 2012/13:80 ställighet av kvarstadsbeslut som har meddelats med stöd av förord- ningen. har förslaget förhandlats i rådsstrukturen och vid rådet för rättsliga och inrikes frågor antogs generella politiska riktlinjer för det fortsatta arbetet med förslaget. Samråd med har ägt rum. 19.3Europeiskt rättsligt nätverk på privaträttens område Det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område inrättades 2001. Nätverkets uppgift är att underlätta det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaternas domstolar och andra myndigheter. Sex möten har hållits i nätverket . 19.4Bättre tillgång till rättslig information e-Justice och e-Law Medlemsstaterna samarbetar under samlingsnamnet e-Justice för att skapa lättillgänglig och sammanhållen information om medlemsstaternas rättssystem. Arbetet syftar till att förbättra medborgarnas, företagens och rättstillämpares tillgång till nationella rättsliga förfaranden och till stat- liga register med rättslig information och därigenom underlätta gräns- överskridande handel och relationer. Bl.a. pågår ett arbete som deltar i för att koppla samman medlemsstaternas fastighetsregister. Den information som tas fram inom samarbetet presenteras och tillgänglig- görs på en enhetlig webbplats e-juridikportalen. Portalen utvecklas kontinuerligt både till innehåll och funktionssätt. Arbetet, som bygger på frivillighet, bedrivs i en särskild rådsarbetsgrupp. Inom rådsarbetsgruppen pågår även ett kontinuerligt arbete för att förenkla tillgången till medlemsstaternas lagstiftning och EU:s egen rättsliga information. Informationen presenteras på särskilda webbplatser (N-Lex för nationell lagstiftning och för EU:s egen rättsin- formation) men är sökbar via e-juridikportalen. pågår ett projekt för att förbättra möjligheten till sökning i lagstiftning och rätts- praxis genom en gemensam standard. Arbetet bedrivs under samlings- namnet e-Law. Arbetsgruppen för civilrätt (allmänna frågor) I arbetsgruppen behandlas löpande en rad övergripande frågor bl.a. om förhandlingsmandat för kommissionen rörande internationella avtal och EU:s externa relationer. har bl.a. frågorna om EU:s god- kännande av tredje länders anslutning till om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn och om EU:s tillträde till umgängeskonvention diskuterats. har även tagits fram en gemensam EU-position inför förhandlingsarbete i om ett icke bindande instrument angående lagval i fråga om inter- Skr. 2012/13:80 nationella avtal. 19.6Makars och partners förmögenhetsförhållanden presenterade kommissionen två förslag till förordningar på familjerättens område (se faktapromemoriorna 2010/11:FPM101 och 2010/11:FPM102). Det är fråga om förslag till förordning om makars förmögenhetsförhållanden och förslag till förordning om förmögenhets- rättsliga verkningar av registrerade partnerskap. Förslagen innehåller regler om behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet i frågor om makars respektive registrerade partners förmögenhetsför- hållanden. I praktiken rör det främst frågor om bodelning och andra slags ekonomiska uppgörelser mellan makar eller partners i samband med laglig separation eller dödsfall. Regleringen omfattar även den löpande förvaltningen av makars respektive registrerade partners egendom, så som t.ex. bodelning under bestående äktenskap eller partnerskap. För- slagen syftar till att skapa rättslig klarhet för internationella par och förenkla hanteringen av främst bodelningsärenden oavsett var i egendomen finns. Regeringens bedömning är att det finns ett stort praktiskt behov av gemensamma internationellt privaträttsliga regler i fråga om de för- mögenhetsrättsliga verkningarna av äktenskap respektive registrerade partnerskap. Sådana regler kan för den enskilde medborgaren vara av märkbar nytta. Regeringen har därför välkomnat att förslagen lagts fram. Förhandlingar i rådsarbetsgrupp har pågått och kan förväntas pågå ytterligare . Vid rådsmötet nåddes en politisk överenskommelse om riktlinjer för det fortsatta arbetet i delar av förslagen. Samråd har ägt rum med och civilutskottet har informerats om förhand- lingarna. I syfte att förenkla hanteringen av gränsöverskridande arvsfrågor och öka förutsebarheten för enskilda antogs en förordning om arv. Beslutet föregicks av trepartsförhandlingar mellan , rådet och kommissionen som avslutades genom en förstaläsnings- överenskommelse. Medlemsstaterna har arbetat med frågorna sedan kommissionens för- slag till förordning om gränsöverskridande arvsfrågor presenterades (se faktapromemoria 2009/10:FPM55). I förordningen finns bestämmelser om vilken domstol som ska vara behörig, vilket lands lag som ska tillämpas samt om erkännande och verkställighet av avgöranden i frågor om arv. Vidare innehåller förordningen regler om införandet av ett europeiskt arvsintyg (en legitimationshandling som visar vilka som ärver en viss person eller har rätt att ta hand om egen- 2012/13:80 domen). har varit aktiv i förhandlingarna, särskilt när det gäller frågorna om dödsboförvaltning och om nordiskt samarbete. Förordningen ska börja tillämpas . Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att bl.a. föreslå de författningsändringar som instrumentet ger anledning till. Uppdraget ska redovisas . har civilutskottet informerats om förhand- lingarna. 19.8Erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga frågor Förslaget till förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga frågor är en del av ett lagstiftningspaket som syftar till att stärka brottsoffrens rättigheter inom EU. Förordningen ska göra det möj- ligt för personer som erhållit skyddsåtgärder beslutade i civilrättsliga frågor att ta med sig detta skydd till en annan medlemsstat (se fakta- promemoria 2010/11:FPM125). Förordningen ska komplettera direktivet om en europeisk skyddsorder som gäller för skyddsåtgärder beslutade i straffrättsliga frågor. De skyddsåtgärder som avses med förordningen och direktivet motsvaras i svensk rätt närmast av kontaktförbud. har förhandlingar förts i rådsarbetsgruppen. En riktlinje- debatt hölls vid rådsmötet och då bekräftades att målsättningen är att utforma förordningen som ett komplement till det straffrättsliga direktivet. Vid rådsmötet träffades en överenskommelse om en allmän inriktning om hela förordningstexten. Överläggning med justitieutskottet hölls . Information till justitieutskottet och lämnades i samband med att direktivet behandlades vid rådsmötena för rättsliga och inrikes frågor och . 19.9 Gemensam europeisk köplag har förhandlingarna om förslaget om en förordning om en gemensam europeisk köplag fortsatt (se faktapromemoria 2011/12:FPM29). Förslaget syftar till att underlätta för den gränsöver- skridande handeln och därmed förbättra den inre marknadens funktion. Förordningen innebär i korthet att en näringsidkare och en konsument i ett gränsöverskridande kontrakt om försäljning av varor, tillhanda- hållande av digitalt innehåll och av anknytande tjänster ska kunna välja att en enhetlig gemensam europeisk köplag tillämpas på kontraktet. Även två näringsidkare där minst en av dem hör till kategorin små och medelstora företag ska kunna välja köplagen. Om parterna på ett giltigt sätt har kommit överens om att använda köplagen, ska frågor som om- fattas av dess bestämmelser uteslutande regleras av den. I ett sådant fall blir inte längre den annars gällande dispositiva eller tvingande nationella Förordningen innebär alltså inte någon sed- vanlig harmonisering av nationell lagstiftning. Överläggning har ägt rum med civilutskottet. Polissamarbete, straffrättsligt samarbete Skr. Medlemsstaterna samarbetar för att förebygga och bekämpa särskilt allvarlig brottslighet med gränsöverskridande inslag, t.ex. organiserad brottslighet, terrorism, penningtvätt, människohandel och narkotika- handel. EU:s åtgärder för att förebygga och bekämpa denna brottslig- het ska ge ett mervärde och bedrivas på effektivt sätt. bevakar att samtliga åtgärder är förenliga med grundläggande principer om rättssäkerhet och respekterar den personliga integriteten. EU:s policycykel för arbetet mot allvarlig organiserad brottslighet I Stockholmsprogrammet framgår att rådet ska anta en strategi mot orga- niserad brottslighet och andra säkerhetshot samt identifiera prioriteringar och utveckla metoder för samarbetet mellan medlemsstaterna. En intern säkerhetsstrategi antogs av rådet för rättsliga och inrikes frågor . utarbetades prioriteringar och metoder, vilket utmynnade i rådsslutsatser om att inrätta en policycykel för EU för arbetet mot allvarlig och organiserad internationell brottslighet. Inom policycykeln antas prioriteringar, efter förslag av Europol i sin hotbedömningsrapport över den organiserade brottsligheten, av den stän- diga kommittén för operativt samarbete i frågor som rör den inre säker- heten (COSI) och därefter av rådet. Dessa prioriteringar har sedan brutits ner till ett antal operativa projekt med tematiskt eller geografiskt tema som medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och berörda EU- myndigheter deltar i. har COSI aktivt följt upp genomförandet av dessa projekt inom policycykeln. De områden som är aktuella i den första policycykeln som omfattar perioden 20122013 är följande (utan rangordning). Försvaga kapaciteten hos organiserade kriminella grupper i när det gäller kokain och heroinsmuggling till EU. Förhindra västra roll som transitregion och lagringszon för olaglig varor avsedda för EU samt att vara ett logistiskt centrum för organiserade kriminella grupper. Försvaga kapaciteten hos organiserade kriminella grupper som ägnar sig åt att organisera olaglig invandring till EU, framför allt via södra, sydöstra och östra och via den grekisk-turkiska gränsen och i krisområden i nära . Minska produktion och distribution i EU av syntetiska droger, inklu- sive nya psykoaktiva ämnen. Avbryta containertransporter till EU, bl.a. annat via sjöfart och flyg- trafik, av olagliga varor, inklusive kokain, heroin, cannabis, varu- märkesförfalskade varor och cigaretter. Bekämpa alla former av människohandel och människosmuggling genom att rikta insatser mot organiserade kriminella grupper som