prop · H1031d23 · 2013-09-18 00:00:00 — Regeringen avser därför att, som närmare utvecklas i Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor avsnitt 6.26, tillsätta en särskild utredare för att analysera den roll som ekonomiska styrmedel kan spela för att minska förekomsten av eller risken för exponering och spridning av miljö- och hälsofarliga ämnen i t.ex. kläder eller hemelektronik. Ett annat viktigt marknadsbaserat styrmedel är miljökrav vid offentlig upphandling. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 samarbetar för att offentliga aktörer ska ställa krav på giftfria produkter och tjänster. Kemikalieinspektionen har gett i uppdrag att hjälpa kommuner att upphandla giftfria produkter till förskolan. Handlingsplanen En giftfri vardag fokuserar mycket på barnen och en plats där de vistas stora delar av dygnet är just förskolan. Leksaker och andra produkter som barn kommer i kontakt med kan innehålla skadliga kemikalier. projekt förskola ska skapa en guide till inköp och upphandling av giftfria produkter för förskolor. De nya miljökraven förväntas bli klara . Miljökrav vid offentlig upphandling, som totalt motsvarar ca , kan vara verksamt substitutions- och innovationsdrivande. Kombinationseffekter och hormonstörande ämnen Människa och miljö exponeras för en kombination av kemiska ämnen. Den kombinerade exponeringen av ämnen kan ge upphov till negativa effekter på människors hälsa och i miljön även om exponeringen av respektive ämne ligger under en s.k. nolleffektnivå. Exponering för en blandning av olika kemiska ämnen kan även innebära att den skadliga effekten blir större än hos de enskilda ämnena var och en för sig genom s.k. synergism. EU behöver ge hög prioritet åt att utveckla kunskapen om kombinationseffekter och hur de ska hanteras i EU-regelverken. Exponeringen för hormonstörande ämnen kan bidra till störningar i de hormonella systemen hos både människor och djur. Det finns en oro för att riskerna för folkhälsosjukdomar p.g.a. exponeringen har underskattats. EU behöver ge hög prioritet åt att få de centrala rättsakterna på kemikalieområdet operationella genom att utveckla och fastställa kriterier för identifiering. Testmetoder och teststrategier behöver utvecklas för att täcka in hela spektrat av hormonstörande effekter. Relevant lagstiftning behöver ses över på ett systematiskt sätt och med syfte att säkerställa en hög skyddsnivå, särskilt vad gäller känsliga grupper som barn. Bisfenol A är ett hormonstörande ämne som används i stora volymer i samhället och förekommer i många konsumenttillgängliga varor. De varor som varit föremål för regeringens och myndigheternas granskning är barnmatsförpackningar, leksaker och barn- artiklar, termopapper samt renoverade dricksvattenrör. Regeringen avser att tillsätta en utredning som ska fortsätta kartlägga användningen och uppskatta den totala exponeringen i samhället. Regeringen anser att det är av betydelse för uppnåendet av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö att väsentligen minska miljöeffekterna av läkemedel liksom att långsiktigt säkra ett dricksvatten fritt från skadliga halter av läkemedelsrester för att skydda folkhälsan. Lagstiftningen på området är skild från övrig kemikalielagstiftning och präglas dels av en långtgående EU-harmonisering, dels av att skydda individens hälsa. Läkemedelsproduktionen har i allt större utsträckning flyttats till lågkostnadsländer. I den utsträckning dessa saknar fungerande miljöskyddslagstiftning, kan det förekomma omfattande utsläpp av läkemedelssubstanser till vattenmiljön. Läkemedelslagstiftningen inom EU präglas av långtgående harmonisering. Syftet med den reglering som finns inom EU är att säkerställa läkemedels kvalitet och säkerhet. För humanläkemedel finns krav på att en miljöriskbedömning ingår i ansökan om godkännande. De eventuella miljörisker som identifieras får dock inte påverka godkännandeprocessen. De miljötester som EU ställer krav på vid godkännande av nya läkemedel har svårt att fånga upp läkemedels långsiktiga miljöpåverkan. Vidare saknas samlad information om läkemedelssubstansers miljödata. Regeringen avser hantera möjligheten att införa ett särskilt etappmål i syfte att öka miljöhänsynen i EU:s läkemedelslagstiftning och internationellt. Regeringen bedömer att det behövs ett brett spektrum av riskbegränsande åtgärder i hela kedjan från utveckling av nya läkemedel, via tillverkning av aktiva substanser och andra komponenter, till utsläpp via avloppet i vår närmiljö. Att komplettera avloppsreningsverken med avancerade reningsmetoder skulle kunna reducera utsläppen av både läkemedelsrester och andra svårbehandlade föroreningar som inte kan renas bort i reningsverkens nuvarande processer. Regeringen satsar därför på att främja avancerad rening av avloppsvatten. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Konsumenter ska kunna känna sig trygga i att de kosmetiska och hygieniska produkter som de använder inte orsakar allergier eller andra hälsoproblem, särskilt de produkter som används på barn. Användningen ska heller inte leda till skador i vattenmiljön. Regeringens satsning på handlingsplanen för en giftfri vardag har gjort det möjligt för Kemikalieinspektionen och att främja initiativ i näringslivet för att byta ut farliga ämnen och därmed minska riskerna. Denna inriktning bör fortsätta. bör verka för processuella ändringar i EU:s lagstiftning så att det går snabbare att revidera olika bestämmelser om enskilda ämnen. som är vattenmyndigheter har ett särskilt ansvar i genomförandet av direktivet. beslutade vattendelegationerna vid de fem länsstyrelser som är vattenmyndigheter om förvaltningsplaner, åtgärdsprogram och miljökvalitetsnormer för vattendistrikten. De myndigheter, länsstyrelser och kommuner som åtgärderna riktar sig till har ett ansvar för att genomföra de åtgärder som krävs för att målen enligt ramdirektivet för vatten ska nås . Parallellt har arbetet med att utforma de framtida åtgärdsprogrammen påbörjats. För havsmiljödirektivet är målet god miljöstatus för havet till 2020. Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram en inledande bedömning av förvaltningsområdena 3.6.3Levande hav, sjöar och vattendrag och . Myndigheten har även fastställt Havs- och vattenarbetet är fortsatt högt prioriterat av regeringen. De åtgärder och mål som fastställts genom propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) och skrivelsen Åtgärder för levande hav (skr. 2009/10:213) är fortfarande centrala. För att få verkliga effekter i miljön krävs konkreta åtgärder och ett integrerat åtgärdsarbete för havs- och vattenförvaltning får allt större betydelse. Havs- och vattenmyndigheten har en central roll i detta sammanhang. Myndigheten ansvarar för frågor om bevarande och hållbart nyttjande av Sveriges sjöar, vattendrag och hav. Verksamheten omfattar vattenförvaltning, havsförvaltning, havsplanering och fiskförvaltning och myndighetens arbete är därför mycket viktigt för att stärka genomförandet av åtgärder. Andra centrala myndigheter, länsstyrelser och kommuner har också viktiga roller för att se till att åtgärdsarbetet fortgår i den takt som krävs för att uppsatta mål ska nås. Genomförande av åtgärder för havs- och vattenmiljö i fokus En viktig del av arbetet för havs- och vattenmiljön är det pågående genomförandet av EU:s ramdirektiv för vatten och EU:s havsmiljödirektiv. Målet för ramdirektivet för vatten är god ekologisk och kemisk status eller potential för EU:s sjöar, vattendrag och kustvatten samt god grundvattenkemisk och kvantitativ status för grundvatten till 2015. Havs- och vattenmyndigheten, geologiska undersökning samt de länsstyrelser föreskrifter för vad som kännetecknar god miljöstatus för dessa förvaltningsområden, samt miljökvalitetsnormer med indikatorer som ska vara vägledande för hur god miljöstatus ska uppnås. Grunden läggs nu för framtagande av det första åtgärdsprogrammet i genomförandet av havsmiljödirektivet vilket ska vara på plats . Genomförandet ska påbörjas senast . Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för detta arbete. Ett allt mer integrerat genomförande av åtgärder för att nå målen i direktiven blir ett viktigt verktyg för att uppnå de vattenanknutna miljökvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag samt Grundvatten av god kvalitet. presenterade EU- kommissionen sitt meddelande Blueprint – för att skydda vattenresurser. Inom ramen för detta arbete utvärderades samtliga medlemsstaters förvaltningsplaner inom ramen för vattendirektivet. En generell slutsats från kommissionen var att genomförandet av befintlig lagstiftning behöver förbättras. För del pekade kommissionen särskilt på vikten av bättre miljöövervakning. De nya kraven på övervakning som har kommit med vattendirektivet och som även kommer med havsmiljödirektivet kräver utökad miljöövervakning i både sötvatten och i havet. Övervakningen är också mycket central för att utvärdera effekterna av vidtagna åtgärder. Regeringen ser därför ett behov av att göra en översyn av miljöövervakningen samt möjligheten att bättre integrera recipientkontrollen med 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 nationell övervakning för att optimera insatserna. Både internationellt samarbete och lokalt engagemang En inriktning på det konkreta åtgärdsarbetet behöver ske på bred front, på internationell, nationell, regional och lokal nivå. Ett åtgärdsinriktat och samordnat internationellt samarbete inom de regionala havsmiljökonventionerna, Ospar, för Nordostatlanten och Helcom för , har stor betydelse för genomförandet av havsmiljödirektivet. Inom Ospar prioriterar bland annat arbetet med skyddade områden, skydd av hotade arter och habitat samt arbetet med marint skräp. Inom Östersjösamarbetet Helcom är fortsatt pådrivande för att öka genomförandetakten så att de flesta av åtgärderna i Helcoms aktionsplan för (BSAP) kommer på plats . BSAP är också en viktig komponent i som skapar ytterligare möjligheter till ett projektinriktat samarbete för att förbättra havsmiljön. Prioriterade frågor är miljöanpassning av sjöfarten, att motverka övergödning och då särskilt genom minskade näringsutsläpp från jordbruket, skydd av biologisk mångfald samt farliga ämnen. Det internationella arbetet är viktigt men det är också nödvändigt att fokusera på nationella och lokala åtgärder i vatten- och havsmiljöarbetet. I svenska kommuner växer sig engagemanget för att delta i internationella projekt, liksom att vidta lokala åtgärder, allt starkare. Att stärka det lokala engagemanget är nödvändigt för att nå resultat i åtgärdsarbetet. Regeringen inför därför en permanent förstärkning om för lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). Innovation och tillväxt stärker åtgärdsarbetet Regeringen arbetar för en politik som både ger oss friska hav och vatten och stärker välfärden. Ett aktivt åtgärdsarbete för levande hav och vattendrag har stor betydelse för samhällsekonomin. Ett innovationsinriktat åtgärdsarbete kan även bidra till att skapa nya arbetstillfällen och stärka utvecklingen av miljöteknik, t.ex. inom vattenrening och biogasproduktion. Den maritima strategin som regeringen avser att presentera ska tydliggöra det fortsatta arbetet med svensk havspolitik och hur den ska bidra till att skapa hållbar tillväxt, välfärd och god havsmiljö. De globala vattenfrågorna blir också allt viktigare. Befolkningstillväxt, urbanisering och ekonomisk utveckling ökar efterfrågan på energi och livsmedel och skapar ett ohållbart tryck på de globala vattenresurserna. Regeringen anser därför att det är viktigt med en integrerad förvaltning av vattenresurser, energiproduktion och livsmedelsförsörjning. Tydliga regelverk och förbättrad tillsyn Utöver ett stärkt åtgärdsarbete krävs fortsatt arbete med att utveckla lagstiftning och andra styrmedel för att komma till rätta med miljöproblemen i havs- och vattenmiljön. För att öka åtgärdstakten avseende enskilda avlopp gav regeringen och vattenmyndigheten i uppdrag att ta fram förslag på styrmedel och nödvändiga författningsändringar gällande enskilda avlopp. Tydligare regelverk kommer att hjälpa den enskilde fastighetsägaren att försäkra sig om att man har ett lagligt avlopp och stödja kommunerna i deras tillsynsarbete. Regeringen tillsatte 2012 (M 2012:01) i syfte att se över regelverket rörande vattenverksamheter. Utredningen har lämnat ett delbetänkande. Ytterligare ett delbetänkande redovisas och slutbetänkandet kommer att lämnas . I utredningens uppdrag ligger att utredaren ska föreslå de ändringar i reglerna som behövs för att miljörättens grundläggande principer såsom principen om att förorenaren betalar och principen om att bästa möjliga teknik ska användas, får genomslag även i den vattenrättsliga regleringen. Föreslagna ändringar ska säkerställa att alla tillståndspliktiga vattenverksamheter har tillstånd i överensstämmelse med de miljökrav som ställs i och EU-rättslig reglering, som en väl fungerande markavvattning och en fortsatt hög regler- och produktionskapacitet i den svenska vattenkraftproduktionen eftersträvas. Utredningens resultat blir en viktig del i arbetet med att förbättra havs- och vattenmiljön. Arbetet för en ny svensk havsplanering fortsätter. betänkande Planering på djupet (SOU 2010:91) har remissbehandlats och förslaget bereds inom . myndigheten som ska arbeta med en kommande statlig havsplanering driver arbetet med förberedelser vidare i samarbete med kustlänsstyrelserna. Myndigheten deltar även tillsammans med regeringen i det internationella samarbetet om havsplanering. I har det samarbetet kommit särskilt långt inom Helcoms och Vasabs (Vision and strategies in the Baltic Sea Region) gemensamma arbetsgrupp för havsplanering. Denna har getts en central roll för havsplanering i . Vidare presenterade EU- kommissionen ett förslag till direktiv om upprättande av en ram för havsplanering och integrerad kustförvaltning. Förhandlingar i rådet om förslaget till direktiv inleddes . 3.6.4Biologisk mångfald och ekosystemtjänster Regeringen bedömer det som centralt att effektivisera arbetet med biologisk mångfald och ekosystemtjänster i . Våra ekosystem måste vara så pass resilienta, vid t.ex. förändringar i klimatet, att de kan vidmakthålla ekosystemtjänsterna. Proposition om biologisk mångfald och ekosystemtjänster Regeringen avser att intensifiera arbetet för att stoppa förlusten av biologisk mångfald och av ekosystemtjänster senast till 2020 samt i möjligaste mån återställa dem. Regeringen har för avsikt att lägga fast den politiska inriktningen för detta arbete i en särskild proposition. Regeringen satsar 2014, 2015 och för detta ändamål. Arbetet ska ske i linje med den strategiska planen som antogs vid CBD:s (Convention on Biological Diversity, Konventionen om biologisk mångfald) partsmöte i liksom i linje med för biologisk mångfald som antogs 2011 samt i linje med generationsmålet och berörda nationella miljökvalitetsmål och etappmål. Regeringen planerar att i propositionen beskriva den nödvändiga balansen mellan konkreta åtgärder för bevarande så som skydd, förvaltning och restaurering av värdefulla naturområden, utvecklad miljöhänsyn i samt utveckling av grön infrastruktur. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 artskydd och bekämpning av invasiva främmande arter bör också integreras. Miljömålsberedningen lämnade ett delbetänkande om långsiktigt hållbar markanvändning vilket kommer att utgöra ett underlag till propositionen. För att den biologiska mångfalden ska kunna säkras för framtiden behövs insatser på rätt ställen och med rätt metoder både på land och i havs- och vattenmiljön. Tillskapandet av en grön infrastruktur kräver planering, effektivisering och optimering av naturvårdsinsatserna. Växt- och djurarter ska kunna sprida sig i landskapet och i vattenmiljön på ett naturligt sätt. Sker inte detta riskerar arter eller artpopulationer att bli isolerade på enskilda platser och negativa effekter som inavel och lokalt utdöende kan bli resultatet. Försvagade artpopulationer kan i sin tur innebära försvagade ekosystem med begränsningar i produktionen av ekosystemtjänster. Brukares intresse för ekosystemen och de frivilliga naturvårdsåtgärder som vidtas är mycket viktiga och bör lyftas fram och integreras i detta arbete. redovisar regeringsuppdraget att ta fram ett förslag till en handlingsplan för grön infrastruktur på regional nivå. Regeringen vill i samband med detta bidra till att förbättra och utveckla dialogen mellan naturvårdare, markägare, brukare, forskare m.fl. så att även deras kunskaper kommer till användning och att planeringen kan ske på ett sätt som också harmonierar med det hållbara brukandet. Väl fungerande nationalparker, Natura 2000- områden och naturreservat utgör tillsammans med biotopskyddsområden och naturvårdsavtal basen för skyddet av värdefulla naturområden och kommer att vara en fortsatt viktig del av svensk naturvård. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen med formellt skydd eller genom frivilliga avsättningar. Ytterligare värdefulla områden, såsom gammelskog, ska ges ett långsiktigt skydd och förvaltas väl. Regeringen avser att arbeta vidare med att utveckla tillämpningen av olika typer av bevarandeinstrument för biologisk mångfald. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Förvaltning av livskraftiga rovdjursstammar Regeringens mål med rovdjurspolitiken är att ska ha livskraftiga stammar av varg, björn, järv, lo och kungsörn i arternas naturliga utbredningsområden som beslut som rör förvaltningen av rovdjuren fattas nära människor som lever i rovdjurens närhet. Utgångspunkten för förvaltningen av våra rovdjur är att arterna ska ha gynnsam bevarandestatus. ska uppfylla art- och habitatdirektivets och fågeldirektivets förpliktelser och slå vakt om människors livsförutsättningar i hela landet. Det är regeringens uppfattning att rovdjurspolitiken blir trovärdig om den förenar olika intressen och förankras bland människor. Därför ska samarbetet utvecklas med boende på landsbygden, jägare, samer, naturvårdsorganisationer och övriga föreningar som finns representerade i viltförvaltningsdelegationerna. En viktig del av rovdjursförvaltningen är de adaptiva förvaltningsplaner för varg, björn, järv, lo och kungsörn som har utvecklat . För att säkerställa en gynnsam bevarandestatus för varg har och fått förlängt uppdrag (M2012/3438/Nm) att genomföra åtgärder som ökar den genetiska mångfalden. För att ytterligare stärka arbetet med en vargstam med gynnsam bevarandestatus fortsätter , och att arbeta efter den överenskommelse på politisk nivå som träffades 2011 om ett utökat och stärkt samarbete mellan länderna (M2011/2778/Nm). Regeringen har i propositionen En hållbar rovdjurspolitik (prop. 2012/13:191) föreslagit att godkänner ett nytt övergripande och långsiktigt mål för rovdjurspolitiken och nya mål för varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i , inklusive referensvärden för populationsstorlek och utbredningsområde. Regeringen gör även bedömningen att dessa arter har uppnått gynnsam bevarandestatus i . trädde nya bestämmelser om strandskydd i kraft. Ett skäl till att man ville ändra de gamla reglerna var att det förekom brister i strandskyddsregleringen och dess tillämpning. Bristerna bedömdes bl.a. kunna leda till att strandskyddet successivt urholkades – åtminstone i delar av landet. Ambitionen var att utveckla ett ändamålsenligt strandskydd som beaktade behovet av utveckling i hela , särskilt i många landsbygder, som ett långsiktigt skydd av strändernas natur- och friluftsvärden inte äventyrades. Det finns indikationer som tyder på att ändringarna av strandskyddsreglerna inte har fyllt sina syften i alla delar, har tillämpats olika över landet och har lett till oavsedda effekter. Regeringen har mot denna bakgrund beslutat om tre insatser i syfte att utveckla tillämpningen av strandskyddsreglerna – ett uppdrag till och att göra en utvärdering och översyn av utfall och tillämpning av de nya reglerna (M2012/3437/Nm), ett stöd till kommuner m.fl. för att utveckla deras planeringsarbete för att underlätta för attraktivt boende på landsbygden (förordning 2012:545 om stöd till planeringsinsatser för landsbygdsutveckling i strandnära lägen), samt en informations- och kompetensinsats om strandskyddsreglerna (dir. 2013:27), med inrättande av en särskild delegation för en långsiktig tillämpning av strandskyddsreglerna. Uppdraget till och innebär att myndigheterna ska göra en utvärdering och översyn av tillämpning och utfall av de nya strandskyddsreglerna, samt vid behov föreslå ändringar. Myndigheterna ska bland annat även analysera och redogöra för vilka konsekvenserna kan bli om lättnader i strandskyddet vid mindre sjöar och vattendrag utanför högexploaterade områden införs. Enligt ett tilläggsuppdrag ska uppdraget redovisas . Redovisningen kommer därefter att beredas inom . Klimat och biologisk mångfald Det är inte möjligt att hejda förlusten av biologisk mångfald till 2020 utan att också begränsa klimatförändringarna. För att nå de långsiktiga klimatmålen behöver man arbeta integrerat med biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Därför är det viktigt att anpassa åtgärder så att att de ger synergier och så att insatser för förstärkt koldioxidinlagring inte skadar biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Regeringen avser att i det fortsatta arbetet med miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan även ta hänsyn till övriga miljökvalitetsmål och att söka synergier med dessa i förslag till åtgärder för att minska klimatpåverkan. Detta kan ske bland annat genom att ta fram kriterier för hur biologisk mångfald och ekosystemtjänster ska adresseras när klimatåtgärder genomförs. Även arbetet med grön infrastruktur är ett sätt att utveckla synergier. I enlighet med etappmålet om hotade arter och naturtyper ska åtgärdsprogram för att uppnå gynnsam bevarandestatus för hotade arter och naturtyper vara genomförda eller under genomförande . Inom ramen för arbetet med den planerade propositionen om biologisk mångfald och ekosystemtjänster planerar regeringen att integrera artskyddsfrågorna. Utformningen av det svenska Landsbygdsprogrammet för perioden –2020 kommer att vara av stor betydelse för möjligheterna att uppnå vad som uttrycks i preciseringarna av flera miljökvalitetsmål, inte minst för målen Ett rikt odlingslandskap och Ingen övergödning. Arbetet med att stärka odlingslandskapets natur- och kulturvärden förutsätter miljöeffektiva åtgärder, och i dessa delar har Landsbygdsprogrammets stöd givit goda resultat. Regeringen avser därför att för kommande period ge hög prioritet åt miljöåtgärder i Landsbygdsprogrammet. I enlighet med etappmålet om invasiva främmande arter ska invasiva främmade arters effekter i avseende biologisk mångfald vara bedömda . Då ska även prioriterade insatser för bekämpning ha inletts. Regeringen förstärkte utgiftsområde 20 med och avser att denna förstärkning ska gälla . Arbetet med invasiva främmande arter fokuserar framför allt på att bekämpa mårdhund, och regeringen avser att utveckla samarbetet mellan de nordiska länderna i frågan. Arbete inom EU och internationellt med biologisk mångfald och ekosystemtjänster Miljöutmaningarna är gränsöverskridande och det nationella arbetet är via EU-samarbetet tätt sammanlänkat med det globala. Med utgångspunkt från viktiga förhandlingar 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 ska arbetet med hållbar utveckling inom ramen för de planetära gränserna fortsätta. Det är viktigt att tydliggöra beroendeförhållandet mellan biologisk mångfald, utvecklingsfrågor och klimatarbetet. Här är de globala målen från fortsatt vägledande för arbetet till 2020, liksom slutsatserna från Rio+20. kommer ett nytt partsmöte att hållas inom ramen för konventionen om biologisk mångfald. Regeringen ska fortsätta att verka för att bidra till denna process, vilket också innefattar förhandlingarna kring att hitta nya innovativa mekanismer för mobilisering av resurser för genomförandet. En del av arbetet inom för biologisk mångfald syftar till att färdigställa 2000.