prop · H1031d8 · 2013-09-18 00:00:00 — Försvarsmakten bör följa utvecklingen inom Nato och EU på ledningsområdet i syfte att förbättra möjligheten att verka tillsammans med andra länder. Regeringen beslutade om inriktning för Försvarsmaktens fortsatta arbete avseende gemensam lägesinformation (GLI) m.m. Försvarsmakten avser att i så stor utsträckning som möjligt utnyttja befintliga funktioner och teknik, såsom sjö- och luftläge, för att fastställa lägesinformation. Regeringen avser fortsatt följa utvecklingen av funktioner för gemensam lägesinformation. Tonvikten för den fortsatta materiella förnyelsen inom ledningsområdet bör ligga på att tillföra de markrörliga förbanden ett fungerande och kostnadseffektivt ledningssystem. Efter regeringens beslut att anskaffa ledningsförmåga till arméstridskrafterna påbörjas tillförsel av stridsledningssystem bataljon, gemensamt taktiskt radiosystem och digitala kommunikationsnoder, något som ger ökad verkan, skydd och rörlighet samt förmåga att samverka med förband från andra länder. Övningsverksamheten bör vara fortsatt prioriterad för att utveckla förbandens förmåga att lösa huvuduppgifter i enlighet med sina krigsförbandsspecifikationer. Detta kräver att lednings- och underrättelseförband deltar även i andra förbandsövningar i syfte att kunna verka i bataljonsstridsgrupps- och brigadstruktur, samt att både nationella och internationella scenarier övas. Den användbara och tillgängliga insatsorganisationen ställer nya krav på logistikfunktionen och innebär stora förändringar inom området försvarslogistik. Regeringen fortsätter att genomföra den av beslutade inriktningen att rationalisera och effektivisera försvarslogistiken i enlighet med propositionen En sammanhållen försvarslogistik (prop. 2011/12:86, bet. 2011/12:FöU9, rskr. 2011/12:291). Se avsnitt 3.4.2.2 Materiel och anläggningar. Logistikförbanden ska vara modulärt uppbyggda och kunna stödja övriga förband i insatsorganisationen. Försvarsmakten ska upprätthålla en förmåga som möjliggör den främre logistiken även i högre konfliktnivåer. Andra aktörer ska kunna utnyttjas i de fall konfliktnivå, hot, miljö och övriga förutsättningar inom insatsområdet medger att så sker. Utveckling och dimensionering ska utgå från att alla delar av insatsorganisationen ska kunna understödjas vid insatser nationellt. Vidare ska upp till fyra förbandsinsatser varav en av bataljonsstridsgrupps storlek vid insatser utanför närområdet kunna understödjas. I utvecklingen av logistikstöd till marin- och luftstridskrafter ska hänsyn tas till dessa stridskrafters särskilda behov. Utvecklingen av logistikförbanden ska ske med beaktande av utvecklingen inom civil och internationell militär logistik. Former för samordning och samverkan avseende logistik med andra länder och institutioner bör utvecklas. Förmågan till förebyggande hälso- och sjukvård omfattande åtgärder före, under och efter en insats i syfte att bevara personalens hälsa och stridsduglighet bör fortsatt utvecklas. Utvecklingen avseende förmåga till avancerad vård av skadade och sjuka samt omhändertagande och evakuering ska fortsätta. Olika metoder för att tillgodose behovet av specialistkompetens inom sjukvårdsförmågan bör vidareutvecklas. Försvarsmakten ska samverka med andra myndigheter för att tillgodose sitt behov av sjukvårdsförmåga nationellt. Övningsverksamheten bör vara fortsatt prioriterad för att utveckla förbandens förmåga att lösa huvuduppgifter i enlighet med sina krigsförbandsspecifikationer. Denna målsättning kräver att logistikförbanden 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 deltar i övriga förbands övningar syftande till att kunna verka i bataljonsstridsgrupps- och brigadstruktur. Regeringen har fattat beslut om anskaffning av materiel till sjukvårdsfunktionen. Denna anskaffning samt komplettering av befintlig materiel är prioriterade för den materiella förnyelsen inom logistikområdet. Arméstridskrafterna ska kunna användas i alla konfliktnivåer från konfliktförebyggande insatser till krig. Insatser ska kunna genomföras enskilt och tillsammans med andra länder i samt tillsammans med andra länder i vårt närområde samt utanför närområdet, när så är lämpligt. Uppsättandet av användbara och tillgängliga arméförband är prioriterat i omställningen av försvaret –2014. Regeringens bedömning är att uppsättandet och vidmakthållandet av de sju manöverbataljonerna är av central betydelse. Vid en insats nationellt eller internationellt ska en bataljonsstridsgrupp eller en brigadstruktur kunna sättas samman utifrån behov och krav. Förmågan att snabbt kunna genomföra insatser bygger på att de ingående förbanden är samövade. Övningsverksamheten är av fortsatt stor betydelse för att förbanden ska kunna lösa sina huvuduppgifter enligt krigsförbandsspecifikationerna. Detta kräver att även lednings- och funktionsförband deltar i arméförbandens övningar syftande till att utveckla förmågan att verka i bataljonsstridsgrupps- och brigadstruktur. För att vidmakthålla en bemannad insatsorganisation kommer det fortsatt vara nödvändigt att personal som är utbildade i det gamla värnpliktssystemet är krigsplacerad i de befattningar som inte innehas av frivilligt tjänstgörande personal. ska flera av krigsförbanden uppnå initial förmåga. När hela krigsförband når avsedd beredskap och förmåga kan de genomföra insatser och övningar i sammanhållna förband. beredskapshålls den första nationella stridsgruppen som utgörs av en motoriserad skyttebataljon och stödjande funktionsförband. Åtgärder vidtas även för att förbereda den nordiska stridsgruppen (sammansatt huvudsakligen utifrån samma lätta mekaniserade bataljon) som kommer stå i beredskap . I omsättningen och förnyelsen av materiel inom arméstridskrafterna är det parallellt med införandet av lättare fordon av fortsatt vikt att vidmakthålla tyngre fordon med hög skyddsnivå och stor eldkraft. påbörjas därför livstidsförlängning och viss uppgradering av och stridsvagn 122. Anskaffningen av ny insatsförmåga avseende luftvärnet är ett viktigt steg för att säkerställa försvarets förmågebredd. Efter regeringens beslut att anskaffa ledningsförmåga till arméstridskrafterna kommer tillförsel av stridsledningssystem bataljon, gemensamt taktiskt radiosystem och digitala kommunikationsnoder att påbörjas . Detta kommer att ge ökad rörlighet, säkerhet och skydd samt stärka förmågan att samverka med förband från andra länder. Regeringens beslut att livstidsförlänga stridsvagn 122 kommer att säkerställa en viktig operativ förmåga i armén, framförallt vad gäller förmåga till väpnad strid mot kvalificerade, konventionella motståndare. ska hemvärnsförbanden med de nationella skyddsstyrkorna vidmakthålla beredskapen och förmågan i enlighet med givna inriktningar. Särskild vikt ska läggas på att förbättra avtalsuppfyllandet i hemvärnets organisation i syfte till att skapa användbara och tillgängliga förband. Marinförbanden ska vara samövade, interoperabla och ha en hög tillgänglighet samt kunna användas i alla konfliktnivåer. Förbandens primära uppgift är att hävda territoriell integritet och skydda svenska intressen till havs. Marinstridskrafterna ska kunna delta i insatser enskilt och tillsammans med andra länder i och närområdet samt tillsammans med andra länder utanför närområdet. Fartygsförbanden med stora krav på tillgänglighet och förmåga ska vara stående förband. Genom nationell och internationell övningsverksamhet och deltagande i insatser ska Försvarsmakten fortsatt utveckla sin förmåga att nationellt leda förband och att verka inom ramen för en multinationell sjöstyrka. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Marinförbanden ska även kunna delta i insatser utanför vårt närområde i syfte att tillsammans med andra bidra till skydd av sjöfart och annan maritim verksamhet. Marinförbanden ska med ytstridsfartyg, minröjningsfartyg, ubåtar, amfibie- och sjöinformationsförband vidmakthålla förmågan till kvalificerad ytstrid, undervattensstrid, minröjning, luftförsvar och underrättelseinhämtning. Pågående leveranser av Visbykorvetter i version 5 ökar användbarheten i marinstridskrafterna genom en förbättrad samlad förmåga till ytstrid. Förmågan att påverka mål på och under havsytan och i amfibisk miljö samt förmåga till sjöminröjning, luftförsvar och underrättelseinhämtning ska vidmakthållas. Omställningen till en amfibisk manöverbataljon väntas vara genomförd . Den omorganiserade bataljonen benämns amfibiebataljonen. Försvarsmakten ska fortsatt samverka med andra sjöverkande myndigheter. Flygförbanden ska primärt inriktas mot hävdandet av territoriell integritet och skyddet av svenska intressen i närområdet men ska även, om insatsen bedöms lämplig för de svenska förbanden, kunna delta i insatser utanför närområdet. Flygstridskrafterna ska kunna delta i insatser enskilt och tillsammans med andra länder i och närområdet samt tillsammans med andra länder utanför närområdet. Flygförbanden ska i huvudsak utgöras av stående förband med hög tillgänglighet. Flygstridskrafterna ska kontinuerligt upprätthålla incidentberedskap och bedriva luftrumsövervakning. Försvarsmakten ska inom stridsflygsystemet vidmakthålla förmåga till spaning, attack och luftförsvar samt ha förmåga att överföra information till andra enheter. Flygstridskrafterna ska fortsatt ha förmåga att hålla en stridsflygenhet och delar av en transportdivision insatta över tiden. Detta ska kunna ske från annan bas än fredsbaseringen och kunna genomföras utanför . Flygbasbataljonernas förmåga att leda och planera verksamhet vid ett utökat antal platser ska fortsatt utvecklas. fortsätter leveranserna av JAS 39 C/D i enlighet med handlingsplanen för JAS 39 . fortskrider även utveckling och integration av långräckviddig och lätt, GPS-styrd GBU 39 som nya vapensystem på JAS 39 , vilket kommer att medge en förstärkt förmåga att verka mot mål i luften och på marken. En grundläggande förmåga till flygstridsledning genom krypterad datastridsledning har uppnåtts genom införandet av interoperabel datalänk, Länk 16. Förmågan utvecklas fortsatt , vilket bl.a. förbättrar förmågan till stridsledning av stridsflygförbanden. Helikopterbataljonen ska fortsätta att utvecklas avseende tillgänglighet och interoperabilitet. Försvarsmaktens helikopterförmåga utvecklas genom nationell och internationell övningsverksamhet samt deltagande i insatser. Utvecklingen ställer bl.a. krav på en fungerande personalförsörjning, regelbunden övningsverksamhet samt den pågående ombeväpningen av helikopterbataljonen. Den pågående insatsen med en helikopterenhet med , inom ramen för den internationella säkerhetsstyrkan i , är planerad att fortsätta . Förmågeuppbyggnaden med och det pågående införandet av ökar successivt helikopterbataljonens förmåga att understödja insatsorganisationens övriga förband, vilket bidrar till insatsorganisationens flexibilitet och rörlighet. Det är dock av stor betydelse att avvecklingstidpunkten anpassas mot verksamhetens behov. Taktisk transport och medicinsk evakuering ska även fortsättningsvis utgöra centrala förmågor. ska utvecklingen av helikopterförbandens förmåga att tillsammans med arméförband lösa markoperativa uppgifter fortsätta. Förmågan att tillsammans med marinförbanden lösa sjöoperativa uppgifter ska utvecklas i takt med att tillförs insatsorganisationen. Uppbyggnaden av den sjöoperativa helikopterförmågan kommer att bl.a. innebära helikopterburen förmåga att spana mot markytan samt över och under havsytan. påbörjas ett arbete för att 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 effektivt kunna stödja Polisens nationella insatsstyrka och vissa andra polisiära enheter med transport vid terrorism eller annan grov brottslighet (Se avsnitt 3.4.1.1). Införande av det nya personalförsörjningssystemet baserat på frivillighet och könsneutralitet tog ett stort steg framåt. Genom behandlingen av propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115, bet. 2011/12:FöU5, rskr. 2011/12:216) är de grundläggande delarna av reformen på plats. Propositionen behandlade bl.a. frågor om rekrytering och information, vissa arbetsgivarfrågor och civilt meritvärde m.m. Många av frågeställningarna ligger inom myndigheternas, och framförallt Försvarsmaktens, beslutsbefogenhet att hantera. Enligt det underlag som redovisades inför det försvarspolitiska inriktningsbeslutet skulle antalet yrkesofficerare och civilanställda minska. Denna minskning tillsammans med andra planerade åtgärder var en förutsättning för den långsiktiga finansieringen av nya kostnader till följd av rekryteringen av kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Försvarsmakten har förändrat sin planering så att det långsiktiga målet för antalet officerare har ökat med cirka 800 personer. har det långsiktiga målet för antalet reservofficerare minskat med cirka 500 personer. Förskjutningar har även skett mellan officers- och specialistofficerskategorin. Sammantaget innebär detta att nytt ekonomiskt utrymme som kan användas för de nya personalkategorierna och kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän inte frigörs i tillräcklig omfattning. (Se även Bilaga om personalförsörjning) I syfte att genomföra den av beslutade insatsorganisationen och frigöra resurser för det mer användbara försvaret anser regeringen det angeläget att Försvarsmakten lägger särskild vikt på följande områden: åtgärder som skapar förutsättningar för myndigheten att över tiden rekrytera och behålla gruppbefäl, soldater och sjömän i enlighet med Försvarsmaktens planering; fortsatt omstrukturering av officerskåren; åtgärder för att säkerställa personalförsörjning av tjänstgörande personal, inklusive en ökad användning av såväl tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän som reservofficerare samt genomförande av reservofficersutbildning. Andelen tjänstgörande av alla kategorier har stor påverkan på personalkostnaderna som dessa tjänstgörande bidrar med viktiga kunskaper från ordinarie sysselsättning, som Försvarsmakten annars inte fått ta del av. Försvarsmakten har redovisat en planering som innebär ökade personalkostnader i perioden –2019. Regeringen beslutade därför (nr 5) att Försvarsmakten ska vidta åtgärder så att myndighetens totala årliga lönekostnader inom ramen för beslutad insatsorganisation, är lägre , jämfört med den planering Försvarsmakten redovisat i budgetunderlaget . De planerade kostnaderna för kontinuerligt tjänstgörande officerare och civila ska minska då Försvarsmaktens sammantagna personalvolym måste rymmas inom givna ekonomiska ramar. Avgörande är att åtgärder vidtas för att nå en långsiktig balans mellan tillgång och behov. Beslutet påverkar inte Försvarsmaktens anslag. Regeringen bedömer att Försvarsmakten inte i tillräcklig utsträckning har lyckats öka andelen kvinnor på alla nivåer inom myndigheten. Förändringarna går särskilt långsamt avseende officerare. Försvarsmakten bör vidta åtgärder så att antalet kvinnor som rekryteras och stannar i yrket blir fler. Rekrytering och grundläggande militärutbildning Genom ökat fokus på den tjänstgörande personalen, bör Försvarsmakten säkerställa uppfyllandet av insatsorganisationen med anställd personal. Den övergripande inriktningen bör vara att samtliga krigsförband inklusive hemvärnet är uppfyllda med frivillig personal . Regeringen föreslår en förstärkning av anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap med , 2015, 2016 samt med . Förstärkningen syftar främst till att förstärka insatserna för att rekrytera, utbilda och behålla tjänstgörande personal. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 syftar förstärkningen till att möjliggöra såväl ökad kvantitet som kvalitet i övningsverksamheten för främst den tjänstgörande personalen, vilket höjer förbandens förmåga och gynnar såväl rekrytering som sannolikheten att behålla tjänstgörande personal. Regeringens bedömning är att förstärkningen innebär att det bör finnas förutsättningar för Försvarsmakten att öka tillväxten av tjänstgörande personal i förhållande till myndighetens budgetunderlag. Regeringen avser noggrant följa hur förstärkningarna används. Därtill berörs anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap av förändringar av anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt, se avsnitt 3.5.1. Samtränade och tillgängliga krigsförband med hög kvalitet utgör försvarsreformens kärna. En grundläggande förutsättning för att upprätthålla kvaliteten i krigsförbanden är att den tjänstgörande personalen övar tillsammans med övrig personal i krigsförbanden. Det är därför regeringens bedömning att Försvarsmakten bör säkerställa att de tjänstgörande upprätthåller sin förmåga inom ramen för sina krigsförband genom regelbunden övningsverksamhet. Denna bör som en konsekvens av regeringens bedömning därför öka. Det är, både av kvalitetsskäl och av attraktionsskäl, viktigt att tjänstgörande personal har en återkommande relevant aktivitet vid sitt krigsförband. Rekrytering av personal till hemvärnet med nationella skyddsstyrkor bör ske så att personalvolymen upprätthålls över tiden. I sammanhanget framhåller regeringen vikten av att rekryteringen från grundläggande militär utbildning (GMU) till Hemvärnet fungerar tillfredställande. Det reformerade personalförsörjningssystemet, med tyngdpunktsförskjutningen från en utbildningsorganisation för värnpliktiga till en organisation med stående och kontraktsförband, innebär att officerarnas roll och kompetensbehov förändras. En ändamålsenlig kompetensprofil inom officerskåren måste motsvara Försvarsmaktens krav på operativ förmåga. Nyrekrytering och utbildning av officerare bör ske med för verksamheten ändamålsenliga förutsättningar och krav. ser regeringen det som angeläget att omstruktureringen av officerskåren fortsätter och att effektiva och långsiktiga lösningar kan åstadkommas för att skapa en för insatsorganisationen ändamålsenlig ålders- och kompetensstruktur. Detta inkluderar bl.a. ett karriärväxlingsverktyg som möter myndighetens mål och behov. Det är regeringens mening att tvåbefälssystemet utgör ett viktigt fundament för att höja kvaliteten i krigsförbanden. Införandet av tvåbefälssystemet ska därför fullföljas. De officerare som placerats på specialistofficersbefattningar bör successivt kompetensutvecklas så att de svarar mot den ökade professionalisering mot djup systemkompetens och det praktiska som utgör kärnan i tvåbefälssystemet. Det tillgängliga och användbara försvarets krav och behov påverkar också reservofficerarna. Regeringen anser det därför vara av vikt att utbildning, rekrytering, övning och avveckling av reservofficerare når en långsiktigt hållbar balans så fort som möjligt. Försvarsmakten bör genomföra åtgärder samt redogöra för hur denna balans ska uppnås. Regeringen vill understryka vikten av reservofficerssystemet som en betydelsefull del i personalförsörjningen av det framtida försvaret. Reservofficerssystemet ger en möjlighet att knyta personer med önskvärd civil kompetens till Försvarsmakten, som den bidrar till att kunskap om Försvarsmakten sprids till andra delar av samhället och därmed stärker försvarets folkliga förankring. En annan viktig egenskap hos reservofficerssystemet är att officerare finns tillgängliga med begränsade kostnader för personal mellan tjänstgöringstillfällena. En förutsättning för att dessa fördelar ska uppnås är bl.a. att Försvarsmakten över tiden genomför rekrytering av reservofficerare även utanför myndigheten (grundutbildning av både tjänstgörande officerare och specialistofficerare). Regeringen avser att ge Försvarsmakten i uppdrag att redovisa hur systemet för rekrytering, grundutbildning och övning av reservofficerare ska uppnå en långsiktigt hållbar balans. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringens syn på den frivilliga försvarsverksamheten som redovisades i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) gäller alltjämt. Bl.a. anförde regeringen att frivillig verksamhet ofta är ett kostnadseffektivt sätt för samhället att tillgodose resursbehov som kan vara tillfälliga men omfattande. Regeringen bedömde att de behov som finns i olika sektorer av samhället och som är direkt kopplade till dessa sektorers verksamhet bör utgöra grund för uppdrag som myndigheter, kommuner och andra ger till frivilliga försvarsorganisationer. När det gäller det militära försvaret anser regeringen att frivilligorganisationerna har sin huvudsakliga roll när det gäller bemanningen av vissa befattningar i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Vidare kan de frivilliga försvarsorganisationerna spela en viktig roll när det gäller att bidra till Försvarsmaktens rekrytering av intresserade och lämpliga ungdomar för Försvarsmaktens verksamhet samt stärka försvarets folkliga förankring och tillvarata det personliga engagemanget. Se även avsnitt 2.3 om särskilt anslag för organisationsstöd för frivilliga försvarsorganisationer. I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, utg.omr. 6) bedömde regeringen att organisationsenheten Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) bör utvecklas till Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemförband (FMTIS). Regeringen påpekade att förändringen bör ske efter det att de verksamhets- och organisationsförändringar, som planeras ske i samband med en mer sammanhållen försvarslogistik, har blivit genomförda. Regeringen anser fortsatt att FMTM bör utvecklas till FMTIS och avser att återkomma till i detta ärende. I fråga om rationaliseringar inom grundorganisationen anpassar Försvarsmakten löpande sin verksamhet inom ramen för den befintliga organisationsstrukturen. Denna fortlöpande rationalisering är också kopplad till och en följd av försvarsmaktsplaneringen. Genom den pågående omstruktureringen till insatsorganisation 2014 och införandet av det nya personalförsörjningssystemet kan kraven på grundorganisationen delvis komma att förändras. I det tidigare rådande systemet har personalen varit placerad i grundorganisationsenheten. När den nya strukturen är genomförd kommer Försvarsmaktens personal att vara placerad i antingen insatsorganisationen eller basorganisationen. kan därvidlag sägas vara en personalstruktur, vars syfte är att – vid sidan om att bemanna skolor och centrum – utgöra ett stöd för insatsorganisationens förband vid en organisationsenhet. Det är enligt regeringens mening inte meningsfullt att genomföra mer genomgripande förändringar i grundorganisationen innan konsekvenserna av det nya personalförsörjningssystemet är helt kända. Regeringen bedömer dock att det i den framtida försvarsmaktsorganisationen kommer vara tydligare än att det är de operativa militära kraven och insatsorganisationens krav och utformning som styr grundorganisationens utformning. Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1, utg.omr. 2) att ska upphöra som myndighet. redovisade sitt betänkande (SOU 2013:61). Utredningen föreslår bl.a. att och läggs ned och att deras fastighetsbestånd läggs samman i en ny statlig fastighetsförvaltande myndighet. Vidare lämnas förslag om den framtida förvaltningen av försvarets fastigheter. Betänkandet bereds inom . 3.4.2.2 Materiel och anläggningar Materielförsörjningen ska fortsätta att bidra till omställningen till ett mer användbart försvar genom leveranser till insatsorganisationens förband. Regeringens inriktning för materielförsörjningen, som framgår av den försvarspolitiska inriktningspropositionen (prop. 2008/09:140), ligger fast. Ambitionen att reducera ledtider och minska ekonomiska bindningar kvarstår för att öka handlingsfriheten inom området. Som ett led i utvecklingen av materielförsörjningsprocessen har regeringen också tillsatt en 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 särskild utredare som ska föreslå en ändrad process för hur regeringen styr investeringar i försvarsmateriel (dir. 2013:52). Syftet med utredningen är att utforma en ändamålsenlig ordning för styrningen av Försvarsmaktens materielinvesteringar samt öka möjligheterna för och regeringen att fatta investeringsbeslut på strategisk nivå. Uppdraget ska slutredovisas . förväntas den politiska beslutsprocessen i avseende anskaffningen av JAS 39 E slutföras.