prop · H00393 · 2013-03-26 00:00:00 — Detta blir särskilt viktigt eftersom de produkter som kontrolleras enligt ofta utsätts för förstörande eller skadande prov- ningar. Även i aktuell lagstiftning bör skäl för ersättning kunna vara att det krävts prov av en produkt av särskilt stort värde eller att fler prov- exemplar har begärts in än vad som kan anses normalt. Lydelsen av de aktuella paragraferna har justerats på Lagrådets inrådan och i enlighet med vad som anges i avsnitt 6.4. Som en följd av förslaget om ersättning till tillsynsmyndigheten för provning och ersättning från tillsynsmyndigheten för uttagen produkt för kontroll bör regeringen eller den myndighet som regeringen utser be- myndigas att meddela föreskrifter härom. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om på vilket eller vilka språk prestandadeklarationer, bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter ska tillhandahållas. Regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer ska också få meddela föreskrifter om på vilket eller vilka språk en tillsynsmyndighet kan begära att bli försedd med den infor- mation och dokumentation från tillverkarna, importörerna och distri- butörerna som behövs för att visa att byggprodukten överensstämmer med kraven i förordning (EU) nr 305/2011 (byggproduktförord- ningen). förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. har föreslagit att utpekande av språk enligt ovan ska ske i lagen. Remissinstanserna: De remissinstanser som har uttalat sig har till- styrkt förslaget eller inte haft några invändningar. Skälen för regeringens förslag: I artikel 7.4 i byggproduktförord- ningen anges att prestandadeklarationer ska tillhandahållas på det eller de språk som krävs av den medlemsstat där produkten tillhandahålls på marknaden. I artiklarna 11.6, 13.4 och 14.2 anges att när tillverkarna, importörerna eller distributörerna tillhandahåller en produkt på mark- naden ska de se till att produkten åtföljs av bruksanvisningar och säker- hetsföreskrifter på ett språk som bestämts av den berörda medlemsstaten och som lätt kan förstås av användarna. Byggproduktförordningen kräver således att medlemsstaten pekar ut språk på vilket angivna handlingar ska tillhandahållas. För att användare av byggprodukter ska kunna avgöra om produkterna, när de infogas i ett byggnadsverk, uppfyller de nationella byggreglerna är det viktigt att deklarerad prestanda, bruksanvisningar och säkerhetsföre- skrifter finns tillgängliga på ett språk som enkelt kan förstås av använ- darna. har föreslagit att det i lagtexten slås fast vilket språk som i krävs för prestandadeklarationer, bruksanvisningar och säker- hetsföreskrifter vid tillhandahållande av en produkt på marknaden. Rege- ringen bedömer dock att detta inte behöver regleras i lag utan föreslår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att föreskriva om språkkravet enligt artiklarna 7.4, 11.6, 13.4 och 14.2 i byggproduktförordningen. I lagrådsremissen föreslogs att bemyndigandet skulle omfatta endast på vilket språk de aktuella handlingarna ska till- handahållas. Lagrådet har föreslagit att det istället ska anges på vilket eller vilka språk handlingarna ska tillhandahållas. Det saknas enligt rege- ringens mening anledning att begränsa bemyndigandet till att avse endast ett språk, varför den aktuella paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. ger 11 kap. 8 § rätt för tillsynsmyn- digheter att begära översättning av handlingar till svenska. Om det behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna ta del av innehållet i ett utländskt certifikat, intyg eller annan handling, ska handlingen på myn- dighetens begäran visas i översättning till svenska. Översättningen behö- ver inte vara auktoriserad. Denna möjlighet tillkom som en följd av tjänstedirektivet. I artiklarna 11.8, 13.9 och 14.5 i byggproduktförordningen anges att tillverkarna, importörerna och distributörerna på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ska förse myndigheten med all information och dokumentation som behövs för att visa att byggprodukten överens- stämmer med prestandadeklarationen och med andra tillämpliga krav i byggproduktförordningen, på ett språk som lätt kan förstås av den myn- digheten. Byggproduktförordningen förutsätter således inte att myndig- heterna vid tillsyn nödvändigtvis måste få tillgång till information och handlingar från tillverkare, distributörer och importörer på landets språk utan det bör räcka med ett språk som lätt kan förstås av myndigheten. har anfört att det för att undvika onödigt betungande bördor för företagen vore önskvärt om information på något annat språk än det egna kan godtas. Regeringen bedömer att det också vad gäller denna fråga är lämpligt att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer be- myndigas att besluta om aktuellt språkkrav. Syftet med de föreslagna ändringarna är att anpassa svensk lagstiftning till EU-förordningen så att den ska fungera på ett effektivt sätt i . Byggproduktförordningen är inte en akt enligt den nya metoden. Det handlar inte om bedömning av överensstämmelse med krav i förord- ningen eller i en harmoniserad standard utan om bedömning och fort- löpande kontroll av byggprodukters prestanda. Genom CE-märkning garanterar tillverkaren att deklarerad prestanda stämmer överens med den faktiska. I byggproduktdirektivet är det otydligt om CE-märkning är obligatorisk vilket innebär att vissa länder, däribland , inte kräver CE-märkning utan använder sig av nationell märkning och verifikation av byggprodukter. Konsekvenserna av byggproduktförordningens utta- lade krav på prestandadeklaration och därpå följande CE-märkning för alla byggprodukter som omfattas av en harmoniserad standard eller där en europeisk teknisk bedömning utfärdats, blir därför stora för mark- nadens aktörer för byggprodukter i . Hela byggmaterialindustrin berörs i någon mån av byggproduktförord- ningen även om tillverkare och deras representanter liksom importörer och distributörer av byggprodukter är de som direkt berörs. Det finns med andra ord ett stort informationsbehov kring framför allt kraven på prestandadeklarering, CE-märkning och språkbruk. I bygg- produktförordningen regleras bl.a. att medlemsstaterna bör bedriva in- formationskampanjer. 8.2 Konsekvenser för tillverkare, importörer och distributörer 2012/13:93 måste översätta dokumentationen till svenska för att få föra in produkten i . Sedan genomförandet av byggproduktdirektivet finns redan krav på att CE-märkta produkters tekniska dokumentation ska göras tillgänglig på svenska. Enligt handlar byggprodukter främst från , och . Detta torde innebära att mer- kostnaden för översättning även fortsättningsvis blir begränsad. De nya kraven på att upprätta prestandadeklaration och de preciserade reglerna om när CE-märkning av byggprodukter är obligatorisk innebär en förändring för byggprodukttillverkarna, framför allt för de tillverkare vars byggprodukter omfattas av en harmoniserad standard men som inte CE-märker sina byggprodukter. Storleken på denna grupp är svår att uppskatta. Istället för CE-märkning är det vanligt att ange sin bygg- produkts lämplighet genom typgodkännandemärkning. Totalt finns cirka 1 600 giltiga typgodkännandebevis, framför allt inom brand- och VVS-området. Det finns ingen statistik på hur många av dessa typgodkända byggprodukter som även omfattas av en harmoniserad standard och där tillverkaren valt att inte CE-märka sin byggprodukt. Konsekvenserna är därför väldigt svåra att förutse men enligt VVS-före- tagen saknas det harmoniserade standarder för en stor del av VVS-pro- dukterna. Det skulle innebära att merkostnaden initialt inte blir så om- fattande utan slås ut över tiden allt eftersom nya harmoniserade stand- arder tas fram. Byggmaterialindustrierna har uppgett för att, enligt en grov uppskattning, ca hälften av de svenska tillverkarna inte känner till att det blir obligatoriskt att CE-märka byggprodukter . Att nå ut till alla tillverkare, distributörer och importörer av byggprodukter innebär behov av en stor informationsinsats. CE-märkning av byggprodukter skiljer sig från övrig CE-märkning av produkter (t.ex. leksaker och elektronik) då den inte visar på att produkt- erna uppfyller vissa EU-gemensamma krav och därmed svenska krav. När även typgodkännande ersätts av CE-märkning för alla byggprodukter som omfattas av en harmoniserad standard eller där en europeisk teknisk bedömning utfärdats innebär detta att det finns ett stort behov att infor- mera alla användare av byggprodukter om vad CE-märket faktiskt står för. Det finns en utbredd missuppfattning hos flertalet intressenter att en CE-märkt byggprodukt är godkänd för att användas och att byggproduk- ten uppfyller kraven i det svenska byggregelverket. behöver därför bedriva riktade informationsinsatser mot berörda intressenter. har fått i uppgift att informera byggmaterialbranschen om förestående förändringar. Regeringen bedömer denna uppgift som viktig och har i budgetpropositionen anvisat medel för detta ändamål. Att CE-märkning blir obligatorisk och därmed omfattar fler byggpro- dukter kan i viss mån medföra att tillsynsmyndigheten kommer att fatta fler beslut som i sin tur kan komma att överklagas. Förslagen i propositionen kan leda till en något ökad måltillströmning till mark- och miljödomstolarna, men ökningen bedöms inte vara större än att den ryms inom befintliga ramar. Paragrafen har utvidgats såtillvida att den även hänvisar till punkterna 8 och 9 i 8 kap. 4 § första stycket. På så sätt inkluderas i lämplighetskravet även de tekniska egenskapskraven tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga (punkt 8) samt hushållning med vatten och avfall (punkt 9). Kraven i punkterna 16, 8 och 9 överensstämmer med de grundläggande krav på byggnadsverk som uppställs i bilaga 1 till byggproduktförordningen. En ny punkt 12 har införts som en följd av att kapitlet har utökats med en paragraf som reglerar rätten för en tillsynsmyndighet att ta ut avgift för att täcka kostnaderna vid övervakning och utvärdering av tekniska bedömningsorgan enligt förordning (EU) nr 305/2011 (byggpro- duktförordningen). Lydelsen har anpassats till förordning (EU) nr 305/2011 (byggprodukt- förordningen) och förordning (EG) nr 765/2008. Punkten 3 i första stycket har därför ändrats på så sätt att den även omfattar tillverkarens representant. Användare av byggprodukter har utmönstrats ur punkten. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4. En ny paragraf, 8 a, har införts. Förordning (EU) nr 305/2011 (bygg- produktförordningen) ger medlemsstaterna rätt att utse tekniska bedöm- ningsorgan, vars uppgift bl.a. är att göra en europeisk teknisk bedömning av en byggprodukt som inte omfattas av en harmoniserad standard. Denna tekniska bedömning kan sedan utgöra grund för tillverkarens prestandadeklaration och därpå följande CE-märkning. För att tillsyns- myndigheten i enlighet med byggproduktförordningen ska kunna över- vaka och utvärdera de tekniska bedömningsorganen ges tillsynsmyndig- heten rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs samt få tillträde till lokaler. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4. I paragrafen, som är ny, regleras ersättningsskyldighet vid marknads- kontroll. Den som tillverkar eller representerar den som tillverkar och den som importerar eller saluför byggprodukter ska ersätta tillsynsmyn- digheten för kostnader för provtagning och undersökning av prov om en produkt vid tillsyn visar sig inte uppfylla gällande krav. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.6. Den nya paragrafen reglerar ersättning vid marknadskontroll på så sätt att den som tillverkar eller representerar den som tillverkar och den som importerar eller saluför byggprodukter ska få rätt till ersättning från till- synsmyndigheten för produkter som ska kontrolleras, om det finns sär- skilda skäl för det. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.6. Paragrafen har ändrats på så sätt att en hänvisning endast görs till 8 kap. 20 § andra stycket. Hänvisningen till 16 kap. 6 § har tagits bort eftersom den synes obehövlig. I 8 kap. 20 § andra stycket hänvisas till 19 § i vilken det av punkten 2 framgår att en byggprodukt ska anses lämplig endast om den uppfyller kraven i föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 6 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen har ändrats på så sätt att om en sådan byggprodukt som om- fattas av förordning (EU) nr 305/2011 (byggproduktförordningen) inte uppfyller de krav som fastställs i förordningen eller om tillsynsmyn- digheten har tillräckliga skäl att anta att produkten inte uppfyller förord- ningens krav får myndigheten vidta vissa i förordningen angivna åtgärder (artiklarna 5659). Paragrafens andra stycke avser vissa byggprodukter som inte omfattas av byggproduktförordningen, dvs. de byggprodukter som omfattas av 1. Rådets direktiv /42/EEG av om effektivitetskrav för nya värmepannor som eldas med flytande eller gasformigt bränsle, senast ändrat genom och rådets direktiv /28/EG, 2. och rådets direktiv /16/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om hissar och 3. och rådets direktiv /9/EG av om linbaneanläggningar för persontransport. Om dessa produkter inte uppfyller de krav som följer av föreskrifter meddelade med stöd av 16 kap. 6 § 2, får tillsynsmyndigheten vidta åtgärder enligt förordning (EG) nr 765/2008 (artiklarna ). I tredje stycket regleras att tillsynsmyndigheten i det enskilda fallet får besluta om det föreläggande som behövs för att de krav som avses i första och andra styckena ska uppfyllas. Bestämmelse om föreläggande fanns tidigare i paragrafens första stycke. Ett föreläggande får liksom tidigare förenas med vite, se 11 kap. 37 §. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4. Paragrafen, som är ny, ger den myndighet som ska övervaka och utvär- dera tekniska bedömningsorgan i enlighet med förordning (EU) nr 305/2011 (byggproduktförordningen) rätt att ta ut avgift för att täcka kostnaderna för övervakning och utvärdering, jfr vad som sägs i författ- ningskommentaren till 8 a §. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5. Vissa bemyndiganden i paragrafen har ändrats. I första stycket 2 inskränks hänvisningen till 8 kap. 21 § punkten 2 och bemyndigandet avser således endast de byggprodukter som omfattas av de tre sektorsdirektiven om värmepannor, hissar och linbanor. I punkterna 5 och 6 föreslås att bemyndigandena utvidgas till att även omfatta föreskrifter om att ange dels på vilket eller vilka språk prestanda- deklarationer, bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter ska tillhan- 2012/13:93 dahållas, dels på vilket eller vilka språk en tillsynsmyndighet kan begära att bli försedd med information och dokumentation från tillverkarna, importörerna och distributörerna. Den äldre lydelsen av punkten 5 inför- des som ett led i genomförandet av rådets direktiv /106/EG (byggpro- duktdirektivet). Den lista över byggprodukter som har liten betydelse med hänsyn till hälsa och säkerhet som omnämndes i den tidigare lydel- sen har aldrig upprättats. Några byggprodukter som bestyrkts överens- stämma med gällande krav finns därmed inte heller. Punkten ska i sin tidigare lydelse således utgå. Punkten 5 har utformats i enlighet med Punkten 7 innehåller ett bemyndigande om att meddela föreskrifter om ersättning vid marknadskontroll. Punkten 8 innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om avgift vid tillsyn enligt 11 kap. 66 §. Paragrafen behandlas i avsnitten 6.2, 6.3, 6.5 och 6.6. OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direktiv /106/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)I medlemsstaternas bestämmelser krävs att byggnadsverk utformas och utförs så att säkerheten för människor, husdjur eller egendom inte äventyras och miljön inte skadas. (2)Dessa bestämmelser har en direkt inverkan på kraven för byggprodukter. Dessa krav återspeglas således i nationella produktstandarder, nationella tekniska godkännanden och andra nationella tekniska specifikationer och bestäm melser relaterade till byggprodukter. På grund av olikhe terna mellan dessa krav hindrar de handeln inom unio nen. (3)Denna förordning bör inte inverka på medlemsstaternas rätt att ange de krav som de anser nödvändiga för att säkerställa skyddet av hälsa, miljö och arbetstagare när byggprodukterna används. (4)Medlemsstaterna har infört bestämmelser och krav som gäller inte bara byggnaders och andra byggnadsverks sä kerhet utan också hälsa, beständighet, energihushållning, miljöskydd, ekonomiska aspekter och andra viktiga aspekter av allmänt intresse. Lagar och andra författ ningar, administrativa åtgärder eller rättspraxis som fast ställs antingen på unionsnivå eller på medlemsstatsnivå när det gäller byggnadsverk kan påverka kraven på bygg produkter. Eftersom deras effekt på den inre marknadens funktion troligen kommer att vara mycket likartad är det lämpligt att betrakta sådana lagar och andra författningar, administrativa åtgärder eller rättspraxis som bestämmel ser med avseende på denna förordning. (5)Bestämmelser i en medlemsstat för den avsedda använd ningen eller de avsedda användningarna av en byggpro dukt, som syftar till att uppfylla grundläggande krav för byggnadsverk, avgör i förekommande fall de väsentliga egenskaper vars prestanda bör deklareras. För att undvika en tom prestandadeklaration bör minst en av de väsent liga egenskaper hos en byggprodukt som är relevanta för den avsedda användningen eller användningarna deklare ras. (6)Rådets direktiv /106/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter (3), syftade till att undan röja tekniska handelshinder inom byggproduktsområdet, för att främja deras fria rörlighet inom den inre mark naden. (7)För att nå detta mål föreskrevs det i direktiv /106/EEG att harmoniserade standarder för byggprodukter skulle inrättas och europeiska tekniska godkännanden beviljas. (1) EUT C 218, , s. 15. (2) ståndpunkt av (EUT C 184 E, , s. 441), rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (EUT C 282 E, 19.10.2010, s. 1), Europaparla mentets ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (8)Direktiv /106/EEG bör ersättas för att förenkla och förtydliga den befintliga ramen och för att förbättra in synen och befintliga åtgärders effektivitet. (3) EGT L 40, , s. 12. (9)Denna förordning bör beakta den horisontella rättsliga ramen för saluföring av produkter på den inre mark naden, som inrättats genom och rå dets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i sam band med saluföring av produkter (1) och genom Euro paparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av om en gemensam ram för saluföring av produkter (2). (10)Avlägsnandet av tekniska hinder inom byggområdet kan endast uppnås genom att harmoniserade tekniska speci fikationer fastställs i syfte att bedöma byggprodukternas prestanda. (11)I dessa harmoniserade tekniska specifikationer bör prov ning, beräkning och andra metoder ingå, som definieras i harmoniserade standarder och europeiska bedömnings dokument för att bedöma prestanda i förhållande till byggprodukternas väsentliga egenskaper. (12)De metoder som används av medlemsstaterna i deras krav på byggnadsverk såväl som andra nationella bestäm melser om byggprodukternas väsentliga egenskaper bör överensstämma med harmoniserade tekniska specifikatio ner. (13)När det är lämpligt bör man främja att prestandaklasser i förhållande till byggprodukternas väsentliga egenskaper används i harmoniserade standarder, för att beakta olika värden i de grundläggande kraven på byggnadsverk för vissa byggnadsverk, såväl som skillnader i klimat, geologi och geografi och andra skilda förhållanden i medlems staterna. På grundval av ett reviderat mandat bör de europeiska standardiseringsorganen ha rätt att inrätta så dana klasser i fall då kommissionen inte redan har in rättat dem. (14)Om en avsedd användning kräver tröskelvärden för nå gon väsentlig egenskap som ska uppfyllas av byggpro dukter i medlemsstaterna, bör dessa värden fastställas i de harmoniserade tekniska specifikationerna. (15)Vid bedömning av en byggprodukts prestanda bör hän syn även tas till de hälso- och säkerhetsaspekter som förknippas med användningen av produkten under hela dess livslängd. (16)Tröskelvärden som fastställs av kommissionen i enlighet med denna förordning bör vara allmänt erkända värden (1) EUT L 218, , s. 30. (2) EUT L 218, , s. 82. för de väsentliga egenskaperna hos byggprodukten i fråga med avseende på bestämmelserna i medlemsstaterna och bör garantera en hög skyddsnivå i enlighet med artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funk tionssätt (EUF-fördraget). (17)Tröskelvärden kan vara tekniska eller föreskrivande till sin karaktär och kan vara tillämpliga på enstaka egen skaper eller flera olika egenskaper. (18)() och Eu ropeiska standardiseringsorganisationen inom elområdet (Cenelec) erkänns som behöriga organ för att anta har moniserade standarder i enlighet med de allmänna riktlinjer för samarbete mellan kommissionen och dessa båda organ som undertecknades . Till verkare bör använda dessa harmoniserade standarder när en hänvisning till dem har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och i enlighet med de kriterier som fastställts enligt och rådets di rektiv 98/34/EG av om ett infor mationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informations samhällets tjänster (3). När väl en tillfredsställande teknisk och vetenskaplig kunskapsnivå i fråga om alla de rele vanta aspekterna har uppnåtts bör harmoniserade stan darder gälla för allt fler byggprodukter, även, i tillämpliga fall och efter samråd med den ständiga byggkommittén, genom att man kräver, genom mandat, att sådana stan darder utarbetas på grundval av befintliga europeiska be dömningsdokument. (19)De förfaranden enligt direktiv /106/EEG för bedöm ning av prestanda i förhållande till de väsentliga egen skaper hos byggprodukterna som inte omfattas av en harmoniserad standard bör förenklas för att öka insynen och minska kostnaderna för tillverkarna av byggproduk ter. (20)För att göra det möjligt för en tillverkare av en bygg produkt att upprätta en prestandadeklaration för en byggprodukt som inte omfattas eller inte helt omfattas av en harmoniserad standard är det nödvändigt att före skriva om en europeisk teknisk bedömning. (21)Tillverkare av byggprodukter bör få begära att europeiska tekniska bedömningar utfärdas för deras produkter på grundval av de riktlinjer för europeiskt tekniskt godkän nande som upprättats enligt direktiv /106/EEG. Rätten att använda dessa riktlinjer som europeiska bedömnings dokument bör därför säkerställas. (3) EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. (22)Upprättande av utkast till europeiska bedömningsdoku ment och utfärdande av europeiska tekniska bedöm ningar bör anförtros åt tekniska bedömningsorgan (ne dan kallade tekniska bedömningsorgan) som utses av med lemsstaterna. För att se till att de tekniska bedömnings organen har den nödvändiga kompetens som krävs för att utföra dessa uppgifter bör kraven för att utse dem fastställas på unionsnivå.