prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — Ett växande problem är att många äldre bor i bostäder som inte är funktionella, vilket försvårar kvarboende och möjligheter till ett aktivt och självständigt liv. Tekniken kan ha en avgörande betydelse för att få vardagen att fungera, både för äldre personer och anhöriga. Fokus för utvecklingsprogrammet Teknik för äldre II som genomfördes av () på uppdrag av regeringen var att förbättra boendet, produkter och tjänster för äldre och anhöriga. Utvärderingarna av programmet visar att välfärdsteknologi skapar ökad delaktighet, aktivitet och självständighet för äldre och anhöriga och att programmet är samhällsekonomiskt lönsamt. Vidare visar resultaten att bättre tillgänglighet i boendet ökar de äldres aktivitet, delaktighet och självständighet, och kan således förlänga tiden för kvarboendet. Utvärderingar av enkla förbättringar i allmänna utrymmen visar att det är samhällsekonomiskt lönsamt att satsa på en ökad tillgänglighet i boendet. Inom ramen för programmet har även stödet till anhöriga utvecklats och synliggjorts och genererat ny kunskap inom området informations- och kommunikationstjänster. Investeringsstöd till trygghetsbostäder och särskilt boende Regeringen beslutade att förlänga förordningen om investeringsstöd till utgången av 2014. Stödet syftar till att stödja byggandet av bostäder för äldre. Sedan investeringsstödet infördes och fram till hade det kommit in 527 ansökningar om stöd för ny- eller ombyggnad av motsvarande drygt 16 000 bostäder för äldre. Drygt 11 000 bostäder för äldre har beviljats stöd, varav cirka 9 400 lägenheter i särskilda boendeformer och 2 000 trygghetsbostäder. av de särskilda boendena och av trygghetsbostäderna är nyproducerade. En ytterst liten del av beviljat stöd, har lämnats för ombyggnad av särskilda boenden till trygghetsbostäder. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Goda resultat av stödet genomförde en enkätundersökning riktad till de som sökt och beviljats stöd (, Rapport 2013:7). Undersökningen visar att stödet sannolikt har medverkat till att det inte försvinner platser i särskilda boendeformer i samma takt som . Mellan åren 2001–2006 försvann 20 000 platser i särskilt boende vilket motsvarar cirka 4 000 platser . stödet har funnits () har det försvunnit cirka 1 300 platser . Även andelen kommuner som uppger att de täcker behovet av särskilt boende för äldre har ökat från år . Vidare uppger majoriteten () av de som hade beviljats stöd att stödet hade stor eller avgörande betydelse för deras beslut. Svaren tyder också på att stödet har haft särskilt stor betydelse för beslut att bygga trygghetsbostäder. Stödet har större betydelse vid nybyggnad än vid ombyggnad. Privata fastighetsägare uppger i högre grad än övriga aktörer att stödet har haft en avgörande betydelse för beslutet att bygga eller bygga om. Program för att bo bra gav regeringen i uppdrag till () att leda ett program (Bo bra på äldre dar) med syftet att stimulera kreativitet och nytänkande för att äldre personer ska kunna erbjudas attraktiva och funktionella boendeformer. Programmet har finansierat 76 projekt i 58 kommuner. Även sju riktade projekt har genomförts. Flertalet av projekten handlade om enkelt avhjälpta hinder i bostäder och närmiljön för äldre och äldre personers behov och förväntningar på den egna boendesituationen. Hi fortsätter att sprida kunskapen via sin webbplats. Regeringen stödjer och stimulerar huvudmännens långsiktiga arbete med att på olika sätt stärka kompetensen inom äldreomsorgen. Om- vårdnadslyftet är en utbildningssatsning för äldreomsorgens medarbetare som pågår –2014 och som omfattar . Syftet är att stärka den grundläggande kompetensen och öppnades även möjligheten att söka kurser för specialiserad kompetens. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 blev också personal som, med stöd av socialtjänstlagen, arbetar med personer med funktionsnedsättning, berättigade att söka medel. har förmedlat till 204 kommuner. Sedan starten har ca 10 000 personer påbörjat utbildningsinsatser inom ramen för omvårdnadslyftet. har också haft i uppdrag att upphandla en ledarskapsutbildning på högskolenivå för chefer inom äldreomsorgen. 938 personer är anmälda till den nya ledarskapsutbildningen som börjar . har vidare regeringens uppdrag att stödja utbildning i värdegrundsarbete inom äldreomsorgen. 1 825 personer har fram till och med gått kursen Att leda och arbeta utifrån den nationella värdegrunden inom äldreomsorgen. 227 personer har gått den fördjupade värdegrundsutbildningen med betoning på ledarskapet. Kvalitetsregister leder till bättre vård För att förbättra livskvalitet, hälsa och värdighet hos de mest sjuka äldre har regeringen ingått överenskommelser med Kommuner och Landsting om ett prestationsbaserat statsbidrag till kvalitetsregister. Satsningen ska leda till att fler registrerar uppgifter i kvalitetsregistren inom äldreomsorgen. Genom att på ett systematiskt sätt uppmärksamma och dokumentera olika delar av sitt arbete, ska kvalitetsregistren leda till att personal arbetar på ett mer strukturerat sätt. Registren förväntas också synliggöra vårdens resultat samt möjliggöra jämförelser med andra verksamheter och därmed också bidra till ett utvecklingsarbete. Genom kan brister i vården i livets slutskede identifieras och förbättras. 164 kommuner och 15 landsting klarade att registrera av samtliga dödsfall. Totalt registrerades av dödsfallen i landet i . Genom , där både riskbedömning och förebyggande åtgärder ingår som viktiga led, utvecklas ett mer förebyggande arbetssätt. Sedan prestationsersättningen infördes har deltagandet ökat från sex till samtliga landsting och från tio till 282 kommuner 2012. uppskattas minst cirka 400 000 personer ha fått en riskbedömning avseende fall, trycksår och undernäring. Kvinnor förefaller ha högre risk än män att drabbas av detta. görs cirka 20 000 riskbedömningar med registrering i Senior alert. av alla personer med risk för fall, undernäring eller trycksår har fått minst en åtgärd insatt . Målsättningen är att täckningsgraden ska vara så hög att informationen i registret därefter kan användas som resultatindikatorer. (SveDem) är ett nationellt kvalitetsregister avseende demenssjukdomar. De kvalitetsindikatorer som registreras är exempelvis att en demensutredning görs enligt de nationella riktlinjerna, att behandling med demensläkemedel för vissa typer av demenssjukdom ges och att boende med svår demenssjukdom erbjuds vid enheter som är särskilt anpassade för personer med demenssjukdom. SveDem används i alla landsting med hög täckningsgrad på specialistnivå, men landstingen har haft betydligt lägre täckningsgrad inom primärvården. var 80 av cirka 1 200 vårdcentraler anslutna till registret, , efter att prestationsersättning införts, var mer än hälften (622) anslutna. registrerades 523 demensutredningar i primärvården i SveDem och närmare 6 700. Svenskt register för Beteendemässiga och Psykiska Symptom vid Demens (BPSD) registrerar beteendemässiga och psykiska symptom vid demens. Behandlingsmetodiken som utgör grunden för arbetssätt bygger på en skattning av olika symptom som bemöts med olika åtgärder och som sedan följs upp med en ny skattning. Registret startade , och 2012 deltar 206 kommuner i registret, som ett resultat av den statliga ersättningen. ändrades bestämmelsen i 5 kap. 10 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, så att kommunens socialnämnder är skyldiga att erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar eller stödjer en närstående som är lång- varigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har funktionshinder. har regeringens uppdrag att följa upp lagändringen och har lämnat rapporten till personer som vårdar eller stödjer närstående – Lägesbeskrivning 2012. Stöd har framför allt erbjudits anhöriga till äldre personer. Jämfört med 2009 har insatserna inledningsvis spridits jämnare över alla verksamheter och förvaltningar inom . Kostnaderna för att utveckla stödet, särskilt inom äldreområdet, var högre än det tilldelade bidraget. Enskilda samtal och anhöriggrupper är de mest etablerade formerna av stöd till anhöriga som ges som service i hela . De anhörigas kännedom om stödet har ökat. Var fjärde person som är anhörig och som gav omsorg känner till bestämmelsen om kommunernas skyldighet att erbjuda stöd. En slutrapport ska lämnas . Tabell 7.4 Antalet kommuner med serviceinsatser till anhöriga, 20121 Enskilda samtal som service Källa: Stöd till personer som vårdar eller stödjer närstående (2012). 1) Resultaten baseras på en enkätundersökning. Antalet kommuner som inte svarade för äldreomsorgen var 12, för funktionshinder ca 18, för individ- och familjeomsorg ca 26. Nationellt Anhöriga (NkA) och Svenskt demenscentrum (SDC) har regeringens uppdrag att, på sina respektive sakområden, samla in, strukturera, sprida kunskap och stimulera utvecklingsarbete i kommunerna. NkA ansvarar för att stimulera utvecklingen av stödinsatser till anhöriga till äldre personer och även till barn som är anhöriga. NkA fick i uppdrag av regeringen att utveckla ett nationellt kunskapsstöd för anhöriga till personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning, vård- och omsorgspersonal samt beslutsfattare. Svenskt Demenscentrum, SDC, har tagit fram den nätbaserade utbildningen Demens ABC som 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 är kopplad till Nationella riktlinjer för vård och omsorg vid demenssjukdom. Drygt 57 400 personer har registrerats som deltagare i utbildningen varav drygt 44 200 personer fullföljt den. Stöd till forskning och utveckling påbörjades en nationell studie över åldrandet och vården – SNAC, the study on Ageing and Caresom delfinansieras med statliga medel. Studien syftar till att genom uppbyggnad av longitudinella områdesdatabaser inom äldreområdet skapa förutsättningar för forskning och analys av olika frågor om åldrandet, uppkomsten av vårdbehoven hos personer och hur deras behov kan mötas på bästa sätt. Datainsamlingen omfattar totalt cirka 4 500 uppgifter per individ och undersökning. Det har gjorts mer än 19 000 undersökningar vilket innebär att materialet nu omfattar närmare 85 miljoner uppgifter. Redan nu används uppgifterna i flera forskningsprojekt. En nationell, webbaserad kunskapsportal för bl.a. området vård och omsorg om äldre lanserades (). Målgrupp är personal på alla nivåer inom vården och omsorgen. Målet med portalen är att den ska bidra till att vård- och stödinsatser är trygga, säkra och av god kvalitet samt att de utgår från evidensbaserade metoder och arbetssätt. har fortsatt att utveckla portalen, bl.a. har den utvidgats till att även omfatta området beroende och missbruk. har också utvärderat målgruppens användning av portalen. Besöksstatistiken visar att Kunskapsguiden blir alltmer använd. Guiden har i snitt 20 000-25 000 besökare . ska senast rapportera om arbetet med kunskapsportalen. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Sammanhållen vård och omsorg – mest sjuka äldre Regeringen har påbörjat en satsning för att vården och omsorgen om de mest sjuka äldre ska samverka bättre. Resursanvändningen måste effektiviseras så att vården och omsorgen i större grad utgår från patientens behov samt att den organiseras mer effektivt. Satsningen, som leds av en nationell äldresamordnare, ska premiera resultat så att det kan växa fram lokala lösningar anpassade till förutsättningarna i respektive landsting och kommun. Stor satsning på förbättrad vård Genom satsningen har och fördelats genom överenskommelser med Kommuner och Landsting. I och med överenskommelsen fortsatte inriktningen att stödja kommuner och landsting och andra aktörer i att utveckla ett gemensamt, långsiktigt och systematiskt förbättringsarbete. Medlen används bl.a. till att stimulera en ökad användning av uppgifter från kvalitetsregistren Senior alert, , och Svenskt register för Beteendemässiga och Psykiska Symptom vid Demens. Bättre användning av läkemedel Läkemedelsanvändningen hos äldre har på grund av nya behandlingsmöjligheter ökat kontinuerligt . Bristande kvalitet i äldres läkemedelsanvändning är i många avseenden mer vanligt förekommande hos kvinnor än hos män. Den omfattande läkemedelsanvändningen kan innebära en påtaglig risk för biverkningar och läkemedelsinteraktioner. En tydlig och allvarlig konsekvens av den omfattande läkemedelsanvändningen hos äldre är det faktum att en betydande andel, , av akuta inläggningar av äldre på sjukhus beror på läkemedelsbiverkningar. Ett resultatbaserat stöd för att förbättra läkemedelsanvändningen för äldre ges för indikatorerna Olämpliga läkemedel, Läkemedel mot psykos i särskilda boenden för äldre och Användningen av antiinflammatoriska läkemedel. För att åstadkomma en mer sammanhållen vård och omsorg utifrån den äldres behov, ges resultatbaserat stöd till landsting och kommuner som minskar indikatorerna Undvikbar sluten vård och Återinläggningar . Inom satsningen ges även stöd till kommun- och landstingsgemensamma utvecklingsledare som ska ge stöd och driva utvecklingen i de olika verksamheterna och till försöksverksamheter som bygger på sammanhållen vård och omsorg och helhetslösningar kring de mest sjuka äldre. Regeringens arbete för ökad kvalitet i äldreomsorgen fortsätter. Av central betydelse har varit att utveckla samverkan och samordning mellan olika huvudmän och organisationer och se till så att tillgängliga resurser används effektivt. Ökade kunskaper, ett värdigt bemötande samt nya sätt att arbeta, där man bättre tar tillvara på och samordnar de resurser som finns kan leda till att samhällets resurser används mer effektivt. Det är därför viktigt att stödja kommunerna och landstingen i denna utvecklingsprocess, utan att staten tar över huvudmännens ansvar. har flera av regeringens satsningar börjat visa resultat. Arbetet med lokala värdighetsgarantier har börjat konkretiseras i knappt en tredjedel av kommunerna och fler kommuner förväntas ansöka om stimulansbidragen fram till satsningens utgång . Satsningen på ett valfrihetssystem för att öka den enskildes delaktighet och inflytande har genererat cirka 900 verksamma utförare, de flesta inom . Kvalitetsregistren bidrar till att personalens arbetssätt effektiviseras och dokumenteras på ett mer strukturerat sätt. Genom satsningarna på välfärdsteknologi och ett särskilt investeringsstöd har regeringen bidragit till ett mer tillgängligt och alternativt boende. Utveckling av eHälsa i har påbörjats, för att skapa ökad tillgänglighet för invånarna och en ändamålsenlig informationshantering, så att rätt person ska ha rätt information vid rätt tillfälle. Med de pågående utbildningssatsningarna för grundpersonal och ledare höjs kompetensnivån inom äldreomsorgens verksamheter. För att människor ska bibehålla sin autonomi återstår behovet av att vidareutveckla satsningar på rehabilitering, habilitering, hjälpmedel, implementering av välfärdsteknologi och eHälsa. Antalet barn som fått heldygnsplacering har ökat. Andelen tonårsflickor och tonårspojkar i befolkningen som blivit placerade i familjehem och tonårsflickor som blivit placerade i hem för vård och boenden (HVB) har långsamt ökat . Bland pojkar i åldern 13–har andelen i befolkningen som placerats på HVB däremot femdubblats –2012, vilket till stor del kan förklaras av det ökande antalet asylsökande ensamkommande barn (, Barn och unga – insatser ). Kommunernas kostnader för insatser till barn och unga var totalt 2012 (15,2011). Tabell 7.5 Kommunens kostnader för insatser till barn och unga, Kommunernas och landstingens bokslut – verksamhetsindelat, OE 25 . Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Fördelningen av de totala kostnaderna är hämtade från beställd tabell från Räkenskapssammandragen, SCB. Kommunernas finanser 2012, RS för kommuner. Den sociala barn- och ungdomsvården Som ett led i regeringens satsning på ökad trygghet och säkerhet i samhällsvården fick 2011 i uppdrag att ta fram ett Program för trygg och säker vård i familjehem och HVB. Inom ramen för uppdraget har tagit fram föreskrifter, allmänna råd samt vägledningar och handböcker som ett stöd till professionen. Utöver detta har en vägledning om placerade barns utbildning och hälsa publicerats. har även utvecklat en standardiserad bedömningsmetod för utredning av familjehem för att i ett tidigt skede kunna identifiera olämpliga presumtiva familjehem. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 draget ingick också att ta fram ett material som kommunerna kan använda i grundutbildningen av familjehem. har också haft i uppdrag att kommunicera och sprida det kunskapsstöd som myndigheten utarbetat. Uppdraget slutredovisades (S2011/1809/FST). Utbudet av insatser i den sociala barn- och ungdomsvården har i väsentlig utsträckning breddats under . Syftet har varit att ersätta institutionsvård med öppenvård. Ungefär 28 200 barn och unga hade en eller flera öppenvårdsinsatser . Fler pojkar än flickor hade öppenvårdsinsats, var pojkar och var flickor. Behovsprövat personligt stöd enligt SoL var den öppenvårdsinsats som flest barn och unga berördes av , enligt statistik för insatser för barn och unga . Cirka 25 500 barn och unga fick den insatsen . Ungefär 19 200 barn och unga hade kontaktperson/-familj och cirka 10 200 fick insatsen strukturerat öppenvårdsprogram. pågår en utveckling i kommunerna mot s.k. serviceinsatser, dvs. olika former av stöd som inte är individuellt behovsprövade. Stora skillnader råder mellan landets kommuner beträffande omfattning och karaktär. Det finns kommuner där serviceinsatser för barn och unga utgör minst en tredjedel av alla insatser medan andra kommuner endast undantagsvis erbjuder sådana insatser. Stärkt samverkan och barns behov i centrum Av öppna jämförelser 2013 framgår att av kommunerna har överenskommelser om samverkan med skola och förskola, vilket är en förbättring i jämförelse med året innan. Även samverkan med barnhälsovården och samverkan med polis har ökat i förhållande till (från ). Rapporter har visat att placerade barn har betydligt sämre hälsa än barn i övriga befolkningen, bl.a. har de en märkbart större användning av psykofarmaka. Av landets samtliga kommuner har en pågående samverkan med barn- och ungdomspsykiatrin. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 En rättssäker handläggning och att barnets behov sätts i centrum är viktiga förutsättningar för att denna samverkan ska fungera tillfredsställande. av kommunerna har, enligt data från öppna jämförelser 2012, ordinarie licens för Barns behov i centrum (BBIC), vilket är en ökning . Heldygnsinsatser i familjehem eller HVB heldygnsinsatser till barn och unga ges framför allt i form av familjehemsplacering och i hem för vård eller boende (HVB). påbörjade ungefär 12 200 barn och unga heldygnsinsatser enligt SoL eller LVU. Av dem var cirka 9 300 barn och unga nytillkomna, dvs. de hade inte fått någon heldygnsinsats under de föregående fem åren. hade cirka 20 800 barn och unga heldygnsinsats. Nästan 29 600 barn och unga hade heldygnsinsats . Det är mer vanligt att pojkar får en heldygnsplacering jämfört med flickor, . Familjehem var den vanligaste placeringsformen bland barn och unga med insats oavsett kön. av dem som vårdades med stöd av SoL och av dem som vårdades med stöd av LVU var familjehemsplacerade . Övriga var placerade i HVB (, statistik för barn och unga – insatser ). Tidigare studier och tillsyn har visat att ett stort antal placeringar avbryts oplanerat (s.k. sammanbrott). gav regeringen därför ett uppdrag att genomföra en studie om social dygnsvård. Studien inriktar sig mot barn mellan 0–. Av återrapporteringen framgår att sammanbrott var vanligare bland de långvarigt placerade äldre barnen, än bland de yngre barnen. Könsfördelningen var jämn, flickor löper högre risk vid placeringar för s.k. sammanbrott än pojkar. Bland de långvarigt placerade barnen slutade av placeringarna med tydliga sammanbrott, jämfört bland de yngre barnen. När tveksamma och misstänkta sammanbrott inkluderades, ökade andelen till bland de långvarigt placerade barnen, jämfört bland de yngre barnen. bland långvarigt placerade barn föregicks ofta av varningssignaler till , antingen från familjehemmet eller från barnet. Sådana varningssignaler var att barnet uttryckte att han eller hon inte trivdes i familjehemmet, eller att familjehemmet uttryckte sig i negativa termer om barnet. Alla HVB ska inspekteras minst , varav en av dessa inspektioner ska ske oanmäld. Fr.o.m. är det Inspektionen för vård och omsorg som ansvarar för tillsynsverksamhet. har genomfört inspektioner av totalt 690 HVB. har samtalat med 2 031 pojkar och flickor som var placerade på HVB. De flesta ungdomar uttrycker att de trivs och känner sig trygga. Tillsynen visar överlag att skillnaderna i kvalitet mellan HVB för ensamkommande och HVB för behandling har blivit mindre . Skola och personalutbildning viktig Samarbete mellan skolan och HVB är viktigt för att de placerade barnen ska få den skolgång de har rätt till. Tillsynsrapporten visar att denna samverkan fungerar väl i de flesta fall. Det finns dock brister, främst vad det gäller ensamkommande barn. I av inspekterade HVB har föreståndaren en adekvat utbildning. av de inspekterade HVB har personal tillgänglig dygnet runt. Drygt hälften av personalen som arbetar på boendena når dock inte upp till kraven på lämplig kunskap och erfarenhet. finner även att kunskapen om behandlingsmetoder är för låg. Uppföljning av vården i familjehem och HVB Från har nya bestämmelser trätt i kraft som ger socialnämnden ytterligare ansvar för uppföljning av vården i HVB och familjehem. Av 6 kap. 8 § SoL och 13 § första stycket LVU framgår att socialnämnden minst en gång var sjätte månad ska överväga om vården fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. Enligt 6 kap. 7 b § SoL ska socialnämnden noga följa vården av de placerade barnen genom regelbundna besök, enskilda samtal med den unge, samtal med den eller dem som tagit emot barnet i sitt hem och samtal med vårdnadshavarna. Varje barn och ungdom som placerats i ett HVB eller familjehem ska få en särskilt utsedd socialsekreterare som ansvarar för kontakterna med barnet eller den unge. Socialsekreteraren ska regelbundet besöka barnet eller den unge, föra enskilda samtal med den unge, föra samtal med familjehemmet samt föra samtal med vårdnadshavarna. Kompetens- och metodutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården är viktig. har på regeringens uppdrag tagit fram Programmet för trygg och säker vård i familjehem och HVB. föreskrifter och allmänna råd om socialnämndens ansvar för barn och unga i familjehem, jourhem eller hem för vård eller boende (SOSFS 2012:11) har reviderats (). Den tillhörande handboken och en ny vägledning som vänder sig till , hälso- och sjukvården, tandvården och skolan publicerades . Där framhåller , tillsammans med , bland annat vikten av att undersöka barnets psykiska och fysiska hälsa (inklusive tandhälsa), och utbildningsbehov, i samband med placeringen. Uppdraget har varit begränsat till placerade barn. Vägledning för barnets bästa har även haft i uppdrag att ta fram ett en vägledning i syfte att visa på hur den sociala barnavården och familjerätten kan gå tillväga för att dokumentera och synliggöra barnens bästa. En del av uppdraget var även att ta fram en vägledning för hur bör agera när man får vetskap om att brott riktats mot ett barn. Vägledningen ska vara ett stöd till i övervägandet om hur och när en polisanmälan ska göras. ska socialnämnden se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden inom verksamhet rörande barn och unga. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Nästan alla kommuner, , har rutiner för hantering av fel och brister. Klagomålshanteringen är ett viktigt verktyg i arbetet för att utveckla och förbättra servicen och kvaliteten i verksamheter. I föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete finns bestämmelser om hur klagomål och synpunkter på verksamhetens kvalitet ska tas om hand, sammanställas och analyseras.