prop · H003172 · 2013-06-18 00:00:00 — Regeringen finner det tillfredsställande att drygt hälften av projektledarna var kvinnor i arvsfondsprojekten 2012 och att det inte var någon större skillnad beroende på typ av organisation och typer av verksamheter som män och kvinnor var projektledare för. 2012/13:172 8 Inriktning och prioriterade områden för stöd ur Allmänna arvsfonden från och Regeringen ska enligt lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden ange den kommande inriktningen av fondens stödgivning. Det gör regeringen genom att i sin årliga skrivelse till ange inriktningen av barn- rättspolitiken, ungdomspolitiken och funktionshinderspolitiken. Reger- ingen anger även sådana områden som är angelägna att utveckla och som därför bör prioriteras vid Arvsfondsdelegationens medelsfördelning. Målet för barnrättspolitiken är att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. Målet utgår från de grundläggande principerna i konventionen om bar- nets rättigheter () som omfattar varje flicka och pojke upp till . Att ta till vara och stärka barnets rättigheter och intressen med utgångspunkt i förutsätter att regeringens barn- rättspolitik är sektorsövergripande och förverkligas inom alla områden och verksamheter där barn är berörda. godkände den strategi för att stärka barnets rättigheter i i enlighet med regeringens förslag i propositionen Strategi för att stärka barnets rättigheter i (prop. 2009/10:232, bet, 2010/11:SoU3, rskr. 2010/11:35). Strategin utgår från de mänskliga rättigheter som varje barn ska tillförsäkras enligt internationella överens- kommelser, särskilt de åtaganden som följer av . Principerna i strategin uttrycker grundläggande förutsättningar och till- vägagångssätt för att stärka barnets rättigheter. Avsikten är att strategin ska vara en utgångspunkt och ledning för offentliga aktörer på statlig och nivå när dessa i sina verksamheter ska säkerställa de rättig- heter barn har. Den vänder sig således till riksdag, regering, statliga myndigheter, landsting och kommuner. De åtgärder som genomförs utifrån strategin kommer därför att variera beroende på aktör och verk- samhet. Regeringens insatser inom barnrättspolitiken kommer att utgå från strategin och följas upp och redovisas till . Strategin kommer också att ses över och följas upp med jämna mellanrum för att säkerställa att den är ett effektivt och användbart verktyg för att stärka barnets rättigheter i . Målen för den nationella ungdomspolitiken är att alla ungdomar ska ha verklig tillgång till välfärd och att alla ungdomar ska ha verklig tillgång Dessa mål antogs av (prop. 2007/08:1, bet. 2007/08:KrU1, rskr. 2007/08:58). ge ett helhetsperspektiv på ungas livssituation och syftar till att alla Skr. 2012/13:172 ungdomar ska ha goda möjligheter och förutsättningar att utvecklas samt ha inflytande över sin vardag. Detta bör utgöra en utgångspunkt i arbetet för fondens målgrupp ungdomar mellan . Regeringen fattade 2009 beslut om en strategi för ungdomspolitiken (skr. 2009/10:53). Strategin innehåller inriktningen av det framtida ung- domspolitiska arbetet och ett handlingsprogram för det fortsatta arbetet. I strategin beskrivs också fem utgångspunkter för ungdomspolitiken. Dessa är att ungdomspolitiken ska vara sektorsövergripande, att den måste genomsyras av ett mångfalds- och jämställdhetsperspektiv, att ungdomars kunskaper och erfarenheter är en resurs, att ungdomar har rättigheter samt att motverka och förebygga ungas utanförskap. Ungdomar är inte bara en resurs på tillväxt för framtiden utan ungdomars kunskaper, erfarenheter, värderingar och perspektiv är också viktiga för samhällets utveckling här och . En central utgångspunkt för regeringens ungdomspolitik är därför ungdomars möjlighet till inflytande och delaktighet. Ungas egna organisationer utgör en viktig kanal för ungdomar att söka sina egna vägar till delaktighet och inflytande lokalt, nationellt och internationellt. Regeringen avser att se över målen och inriktningen för ungdoms- politiken och att återkomma till med en ungdomspolitisk proposition. I dialog med olika aktörer har det fram- kommit att de områden som en ny ungdomspolitisk proposition bör fokusera på är ungdomars arbete, deltagande och psykiska hälsa. Regeringens prioriteringar inom verksamheten till förmån för personer med funktionsnedsättning tar sin utgångspunkt i de nationella målen för funktionshinderspolitiken som har beslutat om (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240). Dessa är en samhällsgemenskap med mångfald som grund, att sam- hället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Funktionshinderspolitiken är sektorsövergripande och arbetet inriktas på att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor för människor med funktionsnedsättning och insatser för att förebygga och bekämpa diskriminering av personer med funktionsnedsättning. De nationella målen och inriktningen på arbetet bör utgöra en utgångspunkt i arbetet för fondens målgrupp perso- ner med funktionsnedsättning. För att förtydliga målen och för att effektivisera arbetet med att genomföra funktionshinderspolitiken har regeringen formulerat ett antal inriktningsmål inom nio prioriterade politikområden, däribland arbets- marknad, utbildning, transport och ökad fysisk tillgänglighet (skr. 2009/10:166) samt beslutat om en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 20112016. Strategin presenterar politikens inriktning, med konkreta mål för samhällets insatser samt hur resultaten ska följas upp . 2012/13:172 En viktig faktor för att kunna nå målen för insatserna är att regeringen har en kontinuerlig dialog med det civila samhället, som har stor betydel- se för utformningen av politiken och en viktig roll för att identifiera och uppmärksamma problem. Regeringen har identifierat åtta områden som bör prioriteras vid Arvs- fondsdelegationens medelsfördelning. De prioriterade områdena har många beröringspunkter och ett projekt kan innehålla delar som rör flera områden. Samtliga prioriteringar gäller för fondens tre målgrupper om inget annat anges eftersom de tre målgrupperna har mycket gemensamt och eftersom ett projekt kan beröra fler än en av målgrupperna. Regeringen vill i sammanhanget understryka att målgruppen personer med funktions- nedsättning även omfattar vuxna och äldre personer. Utöver nedan angivna områden bör medel liksom tidigare kunna ges till utvecklingsprojekt inom områden som inte kan förutses. Det är angeläget att ge utrymme för organisationernas egna initiativ till utveck- lingsprojekt inom nya områden. Projekt som syftar till att stärka barnets rättigheter För att stärka barnets rättigheter är det angeläget med stöd till projekt som syftar till att konventionen om barnets rättigheter (barnkon- ventionen) och dess intentioner blir kända och tillämpade på alla nivåer i samhället som berör barn direkt eller indirekt inom exempelvis förskola och skola, socialtjänst, hälso- och sjukvård, samhällsplanering, idrott, fritid, kulturliv och rättsväsende. Det är särskilt angeläget att ge prioritet åt projekt som syftar till att stärka rättighetsperspektivet i barns och ungas vardag. Projekt som syftar till att öka delaktighet och stärka demokratin Möjligheten till delaktighet i samhället och inflytande över sin vardag är central för fondens målgrupper. Projekt som syftar till att utveckla nya former för engagemang och att engagera personer som inte annars deltar i föreningslivet bör ges särskild prioritet. Även projekt som verkar för att förebygga att ungdomar utvecklar ett antidemokratiskt beteende eller ansluter sig till antidemokratiska grupperingar bör uppmärksammas sär- skilt. Det är också angeläget att uppmärksamma projekt som syftar till att stärka målgruppernas representation i demokratiska beslutsprocesser och möjligheter att påverka förhållanden i såväl den personliga sfären som i samhället i stort. Att utveckla, sprida och använda metoder att tillvarata de små barnens åsikter och de åsikter barn med funktionsnedsättning har, är särskilt viktigt. Projekt som syftar till att förebygga våld, mobbning och trakasserier Arbetet med att förebygga alla former av våld, mobbning och trakasserier bör prioriteras i arvsfondens medelstilldelning, framför allt vad gäller projekt som syftar till att utveckla nya metoder på området. fattas även stöd till brottsoffer inom fondens målgrupper. Projekt som syftar till att motverka mäns våld mot flickor och unga kvinnor samt flickor och kvinnor med funktionsnedsättning bör särskilt uppmärksam- mas. Det gäller även projekt som syftar till att motverka våld i sam- könade relationer eller som vänder sig till barn som bevittnar våld i hemmet. Projekt som syftar till att främja ett stärkt föräldraskap För att främja barns och ungas hälsa behöver nya metoder för föräldra- utbildning och föräldrastöd utvecklas och prövas. Stöd och hjälp i föräld- raskapet kan öka andelen barn som har goda relationer med föräldrarna och som därigenom har ökade möjligheter till god hälsa och ett gott liv. Det är särskilt angeläget att uppmärksamma projekt som syftar till att utveckla former för ett universellt förebyggande föräldrastöd, dvs. att alla föräldrar erbjuds samma möjligheter till stöd och hjälp. Vidare är det angeläget att uppmärksamma att föräldrars behov av stöd kan skifta under olika perioder av barnets uppväxt, samt att unga föräldrar kan vara i behov av särskilt stöd. Det behövs därutöver ett fortsatt utvecklings- arbete för att stärka och stödja barn till föräldrar som missbrukar eller har en psykisk sjukdom samt barn till föräldrar med psykisk eller fysisk funktionsnedsättning. Projekt som syftar till att främja psykisk och fysisk hälsa Projekt som främjar målgruppernas fysiska, psykiska och sociala väl- befinnande bör ges fortsatt prioritet. Även om hälsan i huvudsak utveck- las positivt i , finns problem, bland annat vad gäller psykisk hälsa, övervikt och fetma samt alkoholkonsumtion. har flera studier också pekat på att psykisk ohälsa i hög grad förekommer bland homo- och bisexuella ungdomar samt unga transpersoner (hbt- personer). Det är därför angeläget att pröva modeller där ideella orga- nisationer, själva eller tillsammans med offentliga samhällsorgan, kan utveckla verksamhet för att förebygga psykisk och fysisk ohälsa hos fondens målgrupper. Levnadsvanor och mönster som grundläggs i tidig ålder följer ofta med och påverkar resten av livet, varför det är särskilt angeläget att främja goda levnadsvanor tidigt i livet. Projekt som syftar till ökad delaktighet i kulturlivet Att verka för ett rikt och nyskapande kulturliv som är tillgängligt för alla människor samt att bevara och tillgängliggöra kulturarvet är viktiga upp- gifter för hela samhället. Alla som bor i vårt land ska oberoende av ålder eller eventuell funktionsnedsättning ha möjlighet att delta i kulturlivet och uppleva en bredd av kulturella uttrycksformer liksom att få utveckla sin egen förmåga att uttrycka sig. Det är därför angeläget att stödja pro- jekt som utvecklar barns och ungdomars möjlighet till delaktighet i kulturlivet, till kulturupplevelser och till eget skapande. Det gäller också för personer med funktionsnedsättning. Även projekt som syftar till att utveckla långsiktig samverkan mellan kulturinstitutioner och ideellt föreningsliv bör uppmärksammas. Det är också angeläget med stöd till barns och ungas språkutveckling. 2012/13:172 Projekt som syftar till att främja etableringen på arbetsmarknaden Arbete ger en egen försörjning och stärker oberoendet och självkänslan som en hög sysselsättning utgör grunden för samhällets väl- färd. Arvsfonden bör därför prioritera projekt som syftar till att finna metoder för att öka tillträde till arbetsmarknaden för ungdomar och för personer med funktionsnedsättning. Det är också angeläget med stöd till satsningar för att tidigt ge barn och unga, med eller utan funktionsned- sättning, kunskap om och erfarenhet av entreprenörskap och arbetslivet. Projekt som genomförs i samverkan med företag och branscher och de projekt som riktar sig till unga som står långt från arbetsmarknaden bör uppmärksammas särskilt. Projekt som syftar till att stärka rättigheterna för personer med funktionsnedsättning Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning rör de flesta samhällsområden så som rättsväsende, arbete, utbildning, socialtjänst, hälso- och sjukvård samt frågor om tillgänglighet och kvinnors och barns situation. Medel från arvsfonden kan bidra till att finna former och vidareutveckla metoder och arbetssätt som ger kvinnor och män, flickor och pojkar med funktionsnedsättning möjlighet till självständighet, inflytande och delaktighet inklusive inom de egna intresseorganisationerna samt i det lokala utvecklingsarbetet. Beslutsordningen för avstående från arv Regeringens bedömning: Beslut om avstående från arv eller för- säkringsbelopp enligt arvsfondslagen bör oberoende av värdet av egen- domen hellre fattas av Kammarkollegiet än av regeringen. Om det i ett sådant ärende uppkommer någon fråga av särskild vikt från allmän synpunkt, bör dock Kammarkollegiet lämna över ärendet med eget yttrande till regeringen för avgörande. Skälen för regeringens bedömning: Det är regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Kammarkollegiet som beslutar om avstående av arv och försäkringsbelopp som har tillfallit Allmänna arvsfonden (26 § lagen [1994:243] om Allmänna arvsfonden, nedan kallad arvs- Den som vill att ett arv eller försäkringsbelopp som har tillfallit Allmänna arvsfonden ska avstås helt eller delvis, ska ansöka om detta hos Kammarkollegiet som får uppdra åt att utreda frågan (27 § första stycket arvsfondslagen). Om Kammarkollegiet inte får besluta i ärendet, ska kollegiet överlämna handlingarna med eget yttrande till regeringen (27 § andra stycket samma lag). Enligt nuvarande ordning får, som framgått av avsnitt 2.4, Kammar- kollegiet efter ansökan om avstående besluta om att avstå från arv om värdet av egendomen enligt bouppteckningen inte överstiger 2 miljoner kronor (13 § första stycket förordningen [2004:484] om Allmänna arvs- fonden, nedan kallad arvsfondsförordningen). Om det i ett ärende om avstående av arv uppkommer någon fråga av särskild vikt från allmän synpunkt, ska kollegiet lämna över frågan med eget yttrande till regeringen för avgörande (13 § andra stycket arvsfondsförordningen). Vad som ska anses vara av särskild vikt från allmän synpunkt är svårt att bedöma i förväg. Ett exempel, som avgjorts av regeringen, skulle dock kunna vara om arvsavstående av kulturhistoriska skäl kan innefatta egendom av kulturhistoriskt värde för ett annat land än . Regeringen fann att så var fallet. I propositionen Ny lag om Allmänna arvsfonden (prop. 1993/94:124, avsnitt 5.8) med förslag till arvsfondslagen har regeringen redovisat sin syn på olika frågor om avstående av arv. Någon närmare motivering till den valda ordningen lämnas inte i propositionen. Den dåvarande regeringen konstaterar att någon anledning att ändra på nuvarande ordning i fråga om regeringens beslutanderätt vid avstående av arv finns inte (a. prop. s. 33). I propositionen tillades även att liksom nu bör regeringen också kunna bemyndiga Kammarkollegiet att besluta i vissa ärenden om arvsavstående. Med hänsyn bl.a. till penningvärdets utveckling föreslås dock att beloppsgränsen höjs från till . Beloppsgränsen bör kunna höjas om penningvärdets utveckling föranleder det. (socialutskottet) kommenterade inte detta särskilt (bet. 1993/94: SoU 23, rskr. 1993/94:250). Någon höjning av beloppsgränsen har som framgått inte skett. Enligt nuvarande ordning är det endast ett begränsat antal sådana ärenden som kommer under regeringens prövning . har dock antalet överlämnade ärenden ökat. inkom det endast några enstaka sådana ärenden . Åren 20072012 överlämnades det i genomsnitt elva ärenden om avstående . Det inkom 8 ärenden , 12 ärenden , 18 ärenden , 11 ärenden , 8 ärenden och 11 ärenden . Under dessa år har de ansökningar som handlagts av regeringen avsett egendom som enligt bouppteckningarna värderats till mellan och upp till ca och i många fall innefattat bostadsrätt eller fastighet. Med hänsyn till penningvärdets utveckling och utvecklingen av värdet på bostadsrätter och fastigheter kan det antas att antalet ärenden fortsätter att öka om inte beloppsgränsen , som be- slutades , höjs. Fråga är dock om det fortfarande finns några bärande skäl för att regeringen ska besluta i ärenden om avstående och i så fall hur dessa ärenden ska avgränsas. I de ärenden där Kammarkollegiet inte får besluta brukar som regel kollegiet översända utredning inklusive myndighetens yttrande till sökanden för eventuellt yttrande och därefter överlämna ärendet med ett eget yttrande till regeringen och med kopia till sökanden (jfr bet. 2011/12:KU10 bilaga 3.1). I sitt yttrande till regeringen brukar Kammarkollegiet regelmässigt redogöra för sin bedömning och lämna förslag till beslut i ärendet. I det åttiotal beslut som regeringen fattat i de ärenden som inkom har utgången i de allra flesta fall överens- stämt med Kammarkollegiets förslag till beslut. Endast i ett tiotal beslut har utgången blivit en annan än den Kammarkollegiet förordat. hälften av dessa beslut har avvikelsen bestått i att regeringen beviljat ett högre belopp än det som Kammarkollegiet föreslagit. I övriga beslut har regeringen helt eller delvis bifallit ansökan trots att Kammarkollegiet Det har då förekommit att utredningen kompletterats under handläggningen hos regeringen. Det är således endast i ett fåtal fall som regeringen har gjort en annan bedömning på samma underlag som Kammarkollegiets yttrande i ärendet har avsett, i fråga om ett avstående överhuvudtaget bör ske. Det har länge varit en allmän strävan att befria regeringen från förvaltningsärenden av löpande art för att statsråden och departementen ska få möjlighet att ägna mer tid och kraft åt reformarbete, övergripande planering och prioritering. Regeringsformens regler om formerna för regeringens arbete vilar på förutsättningen att detta ska begränsas till sådana angelägenheter som typiskt kräver ett ställningstagande från regeringen eller någon i regeringskretsen. Regeringen ska bara pröva ärenden som kräver ett ställningstagande från regeringen som politiskt Under en följd av år har därför ett stort antal ärendegrupper på olika förvaltningsområden flyttats över från regeringen till myndigheter Se bl.a. prop. 1973:90 s. 184, prop. 1983/84:120 och 1983/84:KU23, prop. 1995/96:31, prop. 2006/07:1 utg. omr. 2, s. 40, 2012/13:70 och prop. 2012/13:151. Se även Ds 2000:1, avsnitt 6.7 och SOU 2013:4. När den tidigare möjligheten att överklaga Kammarkollegiets beslut i fråga om avstående av egendom som har tillfallit Allmänna arvsfonden till regeringen avskaffades angav regeringen i propositionen som skäl för förslaget att ett sådant beslut är helt beroende av en skönsmässig be- dömning och att det inte kan antas att en överinstans skulle kunna göra en säkrare bedömning i frågan än vad Kammarkollegiet gjort (prop. 1993/94:124 s. 33). Den redovisning som lämnats ovan om utgången i senare års regeringsbeslut talar för att i princip samma synsätt bör kunna anläggas på frågan om inte Kammarkollegiet i stället för regeringen skulle kunna besluta om avstående oberoende av värdet av egendomen Bedömningar i ärenden om arvsavståenden är delegerade till Kammarkollegiet att göra inom ramen för de materiella förutsättningar som finns uppställda i lagen. också betydligt fler beslut i sådana ärenden än regeringen. av avsnitt 2.4 kom det in 113 ansökningar om avstående till Bedömningarna i ärenden om avstående från arv eller försäkringsbelopp är i sig inte beroende av egendomens värde och bör inte ha inslag av politisk bedömning. Besluten är inte heller av sådan karaktär att de kräver ett ställningstagande av regeringen som politiskt Det finns således inga bärande skäl som talar för att regeringen ska besluta om avstående när värdet av den egendom som ansökan avser enligt bouppteckningen överstiger ett visst belopp. Sammanfattningsvis gör regeringen den bedömningen att beslut om avstående från arv eller försäkringsbelopp oberoende av värdet hellre bör fattas av Kammarkollegiet än av regeringen. Om det i ett sådant ärende uppkommer någon fråga av särskild vikt från allmän synpunkt, bör dock Kammarkollegiet, som , lämna över ärendet med eget yttrande till regeringen för avgörande. En beslutsordning som den nu beskrivna kan knappast leda till något merarbete för Kammarkollegiet som redogör för sin bedömning och lämnar förslag till beslut i de ärenden där regeringen fattar beslut. Om Kammarkollegiet fattar beslut i stället för att endast lämna förslag till beslut borde dessutom handläggningstiden kunna förkortas. En sådan ändring bedöms inte beröra någon annan än Kammarkollegiet eller ha några andra konsekvenser. Regeringen har för avsikt att besluta i enlighet med vad som angetts. Resultat före finansiella intäkter Resultat vid försäljn räntekonsortium Resultat vid försäljn svenskt aktie- Resultat vid försäljn utländskt Andelar i svenskt aktiekonsortium Andelar i utländskt aktiekonsortium EGET KAPITAL OCH SKULDER Beviljade ej utbetalda bidrag Upplupna kostnader och förut- SUMMA SKULDER OCH EGET Inledande kommentarer och redovisningsprinciper Kammarkollegiet sköter den ekonomiska förvaltningen av ett antal stiftelser och andra fonder. För förvaltningen har kollegiet bildat ett antal konsortier. Tillgångarna i respektive konsortium ägs gemensamt av de stiftelser/fonder som har placerat kapital i konsortiet genom köp av andelar. Andelarna är lika stora och medför lika rätt till egendom som ingår i konsortiet. Konsortierna är även i övrigt uppbyggda efter förebild av värdepappersfonder, men de omfattas inte av lagen (2004:46) om investeringsfonder. Sedan konsortierna bildades tillämpas följande redovisningsprinciper beträffande andelar i kon- sortierna. I respektive stiftelse/fonds bokföring behandlas andelar i konsortierna på samma sätt som andelar i värdepappersfonder. De andelar i kon- sortierna som tas upp som omsättningstillgångar i balansräkningen är värderade till det lägsta av anskaffningsvärdet och marknadsvärdet på balansdagen. De andelar i konsortierna som tas upp som anlägg- ningstillgångar är värderade till anskaffningsvärdet eller enligt samma princip som omsättningstillgångar i de fall värdenedgången kan antas vara bestående (ÅRL kap 4 § 5). Inlösen av andelar medför realisationsvinst eller realisationsförlust. Utdelning från konsortierna tas upp som intäkt. Vid utdelning från konsortierna tillämpas principen att utdelningar motsvarar respektive konsortiums direktavkastning. Varken realiserade eller orealiserade värdeökningar delas ut. Anskaffnings-/ inlösenvärdet för andelar i aktie- konsortierna är marknadsvärdet vid anskaffnings-/inlösentidpunkten. Anskaffnings- och inlösenvärdet för andelar i räntekonsortiet är mark- nadsvärdet exklusive upplupen utdelning vid anskaffnings-/inlösen- tidpunkten. Beviljade bidrag redovisas direkt mot eget kapital. Bidragen skuldförs vid beslutstillfället. Eget kapital delas in i bundet och fritt eget kapital. Bundet eget kapital är inte tillgängligt för utdelning av bidrag och utgörs av ursprungligt kapital samt ackumulerade kapitaliseringar, realisationsvinster/-förluster och nedskrivningar. Fritt eget kapital (disponibla medel) utgörs av balanserade vinstmedel och årets resultat justerat för omföringar till/från bundet eget kapital. Disposition av årets resultat sker enligt följande. Den del av årets resultat som avser realisationsvinst/-förlust samt eventuella nedskrivningar överförs till bundet eget kapital. Till bundet eget kapital förs även det belopp som skall användas för kapitalisering.