prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:30 Vissa avgiftsfrågor på finansmarknadsområdet Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . och rådet antog förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen). Tillsammans med och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG utgör tillsynsförordningen ett införlivande på EU-nivå av de nya kapital- och likviditetsreglerna i den globala 3-överens- kommelsen. Förordningen ska börja tillämpas . I propositionen föreslås en ny lag med kompletterade avgiftsbestämmelser till tillsynsförordningen. Förslaget syftar till att möjliggöra för att kunna ta ut avgifter för inspektionens tillsyn och prövning av ansökningar och anmälningar med anledning av EU- förordningen. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Det nya regelverket och nödvändiga anpassningar av Behörig myndighet enligt tillsynsförordningen.................. Förslaget till lag om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om Bilaga 1 och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 ........................................... Bilaga 2 Rättelse till och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 ............................ Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna.................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag, 2.lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och Härigenom föreskrivs följande. 1 § får ta ut avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar enligt och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/20121. För att bekosta tillsyn enligt förordning (EU) nr 575/2013 ska de institut som omfattas av förordningen betala en årlig avgift. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter enligt första och andra styckena. Denna lag träder i kraft . 1 EUT L 176, 27.6.2013, s. 1 (Celex 32013R0575). Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) 12 kap. 10 § lagen (2004:46) värdepappersfonder1 ska ha följande lydelse. Om ett fondbolag inte lämnar de upplysningar som det är skyldigt att göra enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 13 kap. 1 § 22, får besluta att bolaget ska betala en förseningsavgift på högst . Avgiften tillfaller staten. Om ett fondbolag inte lämnar de upplysningar som det är skyldigt att göra enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 13 kap. 1 § 21, får besluta att bolaget ska betala en förseningsavgift på högst . Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse av lagens rubrik 2013:563. 2Senaste lydelse 2012:192. Ärendet och dess beredning och rådet antog förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/20121 (tillsynsförordningen). Tillsammans med och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG2 utgör tillsynsförordningen ett införlivande på EU-nivå av de nya kapital- och likviditetsreglerna i den globala 3-överens- kommelsen. Förordningen, jämte rättelse till förordningen3, finns som bilagorna 1 och 2. remitterade en promemoria med förslag om en ny lag med kompletterande avgiftsbestämmelser till tillsynsförordningen. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2013/3049). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till det lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Efter lagrådsföredragningen har det lagts till ett förslag till ändring i 12 kap. 10 § lagen (2004:46) om värdepappersfonder. Ändringen avser en rättelse av en felaktig hänvisning till en annan bestämmelse i samma lag. Ändringen är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande över den inte är nödvändig. 4.1Det nya regelverket och nödvändiga anpassningar av svensk rätt presenterade Europeiska kommissionen dels ett förslag till och rådets direktiv om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag samt om ändring av och rådets direktiv /87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat [KOM 1EUT L 176, 27.6.2013, s. 1 (Celex 32013R0575). 2EUT L 176, 27.6.2013, s. 338 (Celex 32013L0036). 3EUT L 208, , s. 68 (Celex 32013R0575R[01]). (2011) 453], dels ett förslag till och rådets Prop. 2013/14:30 förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag [KOM (2011) 452]. Syftet med förslagen var bl.a. att genomföra den s.k. 3-överenskommelsen inom EU samt att ytterligare harmonisera inom det finansiella området när det gäller regler om kapitaltäckning. Kommissionens förslag innebär att och rådets direktiv /48/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut4 samt och rådets direktiv /49/EG av om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut5 ersätts och omarbetas till en ny förordning och ett nytt direktiv. Direktiven kommer därmed att upphöra att gälla vid ikraftträdandet av förordningen och det nya direktivet. Förhandlingar rörande förslagen har förts i rådet och . Förhandlingarna inom EU har dragit ut och avslutades först . och rådet antog förordning (EU) nr 575/2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen). Tillsammans med och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG utgör tillsynsförordningen ett införlivande på EU-nivå av de nya kapital- och likviditetsreglerna i den globala 3-överenskommelsen. Förordningen ska börja tillämpas och medlemsstaterna ska anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv /36/EU. Det har påbörjats ett arbete med att anpassa svensk lagstiftning till tillsynsförordningen och med att genomföra direktivet. Regeringen tillsatte en utredning som ska lämna förslag till de lagändringar som krävs för att i svensk rätt genomföra de reviderade kapitaltäckningsregler m.m. som följer av EU-förhandlingarna (dir. 2012:34). Utredningen överlämnade betänkandet Förstärkta kapitaltäckningsregler (SOU 2013:65). Med hänsyn till den svenska lagstiftningsprocessen kommer dock inte de nödvändiga lagändringarna att kunna träda i kraft till . 4.2Behörig myndighet enligt tillsynsförordningen En EU-förordning är direkt tillämplig i varje medlemsstat. En sådan rättsakt varken ska eller får genomföras i eller omvandlas till nationell rätt. Tillsynsförordningen förutsätter dock att vissa nationella åtgärder vidtas, bl.a. ska en behörig myndighet utses. 4EUT L 177, 30.6.2006, s. 1 (Celex 32006L0048). 5EUT L 177, 30.6.2006, s. 1 (Celex 32006L0049). 2013/14:30 I förordningen anges att den behöriga myndigheten ska vara en offentlig myndighet eller ett offentligt organ som officiellt har erkänts i nationell lagstiftning och som enligt nationell lagstiftning har befogenhet att utöva tillsyn över institut som en del av tillsynssystemet i den berörda medlemsstaten (artikel 4.40). Institut definieras i förordningen som kreditinstitut eller värdepappersföretag (artikel 4.3). I har ansvaret för tillsynen över sådana finansiella företag som enligt tillsynsförordningen är institut, och bör således utses till behörig myndighet enligt förordningen. Regeringen förväntas utse till behörig myndighet enligt tillsynsförordningen genom en ändring i förordningen (2009:93) med instruktion för . Därigenom får , från tidpunkten för ikraftträdandet av tillsynsförordningen, de befogenheter som den behöriga myndigheten har direkt på grund av den. Regeringens förslag: får ta ut avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar enligt tillsynsförordningen. För att bekosta tillsyn enligt förordningen ska de institut som omfattas av förordningen betala en årlig avgift. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifterna. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. Skälen för regeringens förslag: De kostnader som får genom att utses till behörig myndighet enligt tillsynsförordningen kräver finansiering. verksamhet finansieras dels via anslag på statsbudgeten, dels via avgifter för prövningar av ansökningar och anmälningar. Avgifter som tas ut med stöd av förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos får inspektionen behålla. De företag som står under tillsyn betalar vidare avgifter till inspektionen enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Sistnämnda avgifter ska vara proportionella mot de kostnader som inspektionen haft för tillsynen över respektive företagskategori. Dessa avgifter får inspektionen dock inte behålla utan de ska redovisas mot inkomsttitel på statsbudgeten. Den verksamhet som kommer att bedriva till följd av tillsynsförordningen kommer att bestå dels i prövning av ansökningar och anmälningar, dels i övervakning och kontroll över att förordningens bestämmelser följs. Ansökningar som ska prövas är t.ex. sådana som rör beslut om att bevilja ett institut tillstånd att använda interna modeller enligt artikel 363 i tillsynsförordningen. Anmälningar kan t.ex. vara en anmälan om en transaktion enligt artikel 248.1 i förordningen. uppgifter är av det slaget att de bör finansieras genom uttag av avgifter Prop. 2013/14:30 för prövning av ansökningar och anmälningar. De institut som omfattas av tillsynsförordningen bör bekosta tillsyn genom att finansiera den med årliga avgifter. En sådan bestämmelse finns i 10 kap. 20 § lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar. En bestämmelse med motsvarande innehåll bör därför införas även avseende tillsynsförordningen. Med hänsyn till det pågående arbetet och de nära förestående anpassningarna av svensk rätt på kapitaltäckningsområdet föreslås att en ny lag införs med kompletterade avgiftsbestämmelser till tillsynsförordningen. I den nya lagen bör även ges rätt att ta ut avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar enligt tillsynsförordningen. Regeringen bör få meddela föreskrifter om bägge slagen av avgifter. Regeringens förslag: Den nya lagen om avgifter enligt tillsynsförordningen ska träda i kraft . Detsamma gäller lagen om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen erinran mot det. Skälen för regeringens förslag: I artikel 521.2 i tillsynsförordningen anges att förordningen ska gälla . Förordningen blir till alla delar bindande och direkt tillämplig. Den nya lagen bör därför träda i kraft , dvs. Lagen om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder bör träda i kraft . Tillsynsförordningen ska tillämpas och medför i sig olika konsekvenser för aktörerna på de finansiella I detta avsnitt redogörs för de konsekvenser som förslagen i promemorian kan bedömas medföra. De förslag som lämnas i denna promemoria bedöms inte ge några omedelbara effekter på samhällsekonomin. att, enligt de föreskrifter som regeringen meddelar, kunna täcka kostnader som uppkommer för myndigheten för prövningar av ansökningar och anmälningar enligt tillsynsförordningen. undviks att en statsfinansiell belastning uppstår till följd av att förordningen ska börja tillämpas. Förslagen berör alla kreditinstitut och 2013/14:30 värdepappersbolag under tillsyn (260 företag ). För instituten innebär förslagen att de, på samma sätt som under befintlig lagstiftning, kommer att vara skyldiga att betala avgifter till för myndighetens prövning av ansökningar och anmälningar samt för årlig avgift för övervakning av regelefterlevnaden. uppskattar att de berörda institutens avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar kommer att uppgå till . kan det inte förutses att de förslag som lämnas i promemorian medför några ytterligare konsekvenser. 8.1Förslaget till lag om avgifter enligt EU:s förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag Paragrafen innehåller bestämmelser om sådana avgifter som får ta ut med anledning av tillsynsförordningen. Bestämmelsen omfattar såväl avgifter av engångskaraktär som årliga avgifter. I första stycket ges rätt att ta ut avgifter för prövning av sådana ansökningar och anmälningar som ett institut eller någon annan kan komma att göra enligt tillsynsförordningen. I andra stycket regleras skyldigheten att betala årliga avgifter till . I tredje stycket bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om avgifterna enligt första och andra styckena. Föreskrifter om sådant avgiftsuttag kommer att finnas i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos samt i förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder 12 kap. 10 § Ändringen i första stycket är en följd av att numreringen av punkterna i 13 kap. 1 § har ändrats (se prop. 2012/13:155, SFS 2013:563). Av förbiseende har denna ändring inte gjorts i samband med ändringen i 13 kap. 1 §. Europeiska unionens officiella tidning L 176/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttran de (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: kvantitet och kvalitet i banksystemet så snart den ekono miska återhämtningen är säkrad. I den deklarationen uppmanar man också till införande av ett komplette rande icke-riskbaserat mått för att begränsa uppbygg naden av hävstångseffekter i banksystemet, samt till att ramar för starkare likviditetsbuffertar ska tas fram. Som svar på detta enades gruppen av cen tralbankschefer och tillsynschefer () om ett antal åtgärder för att stärka regleringen av banksektorn. Dessa åtgärder fick stöd av G20-ledarna vid toppmötet i burgh och fastställdes i detalj . utfärdade GHOS ytterligare två meddelanden om utformning och kalibrering av dessa nya åtgärder. of fentliggjorde för banktillsyn de slutliga åtgärderna, som går under benämningen III-regel verket. (2)Högnivågruppen för finansiell tillsyn i EU, med som ordförande (nedan kallad de Larosièregruppen), uppmanade unionen att utarbeta en mer har moniserad reglering av finansmarknaden. När det gäller hur den framtida tillsynen ska utformas i beto nade behovet av att utarbeta ett enhetligt europeiskt regelverk som kan tillämpas på alla kreditinstitut och värdepappersföretag på den inre marknaden. (3)I enlighet med vad som anges i de Larosière-gruppens rapport av (nedan kallad de Laro sière-rapporten) bör en medlemsstat få anta strängare nationella tillsynsåtgärder som landet anses behöva för att garantera finansiell stabilitet under förutsättning att den inre marknadens principer och de överenskomna grundläggande minimistandarderna respekteras. (1)I G20-deklarationen av om stärkandet av det finansiella systemet uppmanas till internationellt enhetliga ansträngningar för att nå ökad öppenhet, an svarighet och reglering genom att förbättra kapitalets (1) EUT C 105, , s. 1. (2) EUT C 68, , s. 39. (4)och rådets direktiv /48/EG av om rätten att starta och driva verk samhet i kreditinstitut (3), och och rådets direktiv /49/EG av om (3) EUT L 177, 30.6.2006, s. 1. L 176/2 Europeiska unionens officiella tidning kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (1) har genomgått betydande förändringar. Många av bestämmelserna i direktiven /48/EG och 2006/49/EG är tillämpliga på såväl kreditinstitut som värdepappersföretag. För att öka tydligheten och se till att dessa bestämmelser tillämåpas på ett enhetligt sätt bör de samlas i nya lagstiftningsakter som ska tillämpas på både kreditinstitut och värdepappersföretag, nämligen denna förordning och och rådets di rektiv 2013/36/EU (2). För att bli mer tillgängliga, bör bestämmelserna i bilagorna till direktiven /48/EG och 2006/49/EG ingå i den normativa delen av direktiv /36/EU och denna förordning. (5)Tillsammans bör denna förordning och direktiv /36/EU utgöra den rättsliga ramen för behörigheten att utöva verksamhet, tillsynsramen och tillsynsreglerna för kreditinstitut och värdepappersföretag (nedan gemen samt kallade institut). Denna förordning bör därför läsas tillsammans med det direktivet. (6)Direktiv /36/EU grundar sig på artikel 53.1 i för draget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-för draget) och bör bland annat innehålla bestämmelser om behörighet att utöva verksamhet i institut samt styrelse former och tillsynsramen i samband med detta, t.ex. be stämmelser om verksamhetstillstånd, förvärv av kvalifice rade innehav, utövande av etableringsfriheten och frihe ten att tillhandahålla tjänster, vilka befogenheter de be höriga myndigheterna har i hemrespektive värdmed lemsstaten i detta avseende samt bestämmelser om start kapital och tillsyn av institut. (7)I denna förordning bör bland annat anges tillsynskrav för institut som direkt rör bank- och finanssektorns verk samhet och är till för att garantera finansiell stabilitet hos aktörerna på dessa marknader och en hög skydds nivå för investerare och insättare. Denna förordning syf tar till att på ett avgörande sätt bidra till en smidigt fungerande inre marknad och bör därför grundas på be stämmelserna i artikel 114 i EUF-fördraget, tolkade i enlighet med domstolens fasta rättspraxis. (8)Även om man genom direktiven /48/EG och 2006/49/EG i viss utsträckning har harmoniserat med lemsstaternas tillsynsbestämmelser innehåller dessa ett (1) EUT L 177, 30.6.2006, s. 201. (2) Se sidan 338 i detta nummer av EUT. stort antal alternativ och möjligheter för medlemsstaterna att införa striktare regler än de som föreskrivs i dessa direktiv. Detta leder till skillnader i nationell lagstiftning som kan hindra i synnerhet gränsöverskridande tillhan dahållande av tjänster och etableringsfrihet och därmed skapa hinder för en smidigt fungerande inre marknad. (9)Av rättssäkerhetsskäl och på grund av behovet av lika villkor inom unionen är det mycket viktigt att det finns en samlad uppsättning bestämmelser för alla marknads aktörer, för att den inre marknaden ska fungera väl. För att undvika snedvridningar av marknaden och regelar bitrage bör maximal harmonisering därför garanteras ge nom minimitillsynskrav. Av den anledningen är de över gångsperioder som föreskrivs i denna förordning avgö rande för ett smidigt genomförande av denna förordning och för att osäkerhet för marknaderna ska kunna undvi kas. (10)Med beaktande av det arbete som genomförandegruppen för för banktillsyn (nedan kallad ) utför när det gäller att övervaka och se över medlemsstaternas genomförande av för kapitalkrav, bör kommissionen fortlöpande tillhanda hålla uppdaterade rapporter, åtminstone varje gång som offentliggör en framstegsrapport om ge nomförandet av III och om genomförandet och det nationella antagandet av i andra vik tiga jurisdiktioner, inbegripet en bedömning av huruvida andra länders lagstiftning och regelverk stämmer överens med internationella minimistandarder i syfte att fastställa skillnader som kan ge upphov till tvivel om huruvida det råder lika villkor. (11)För att avlägsna handelshindren och snedvridningen av konkurrensen beroende på skilda nationella regelverk, samt för att förhindra uppkomsten av framtida liknande handelshinder och snedvriden konkurrens, är det därför nödvändigt att anta en förordning som fastställer enhet liga regler som ska tillämpas i alla medlemsstater. (12)Genom att utforma tillsynskrav i form av en förordning skulle man säkerställa att kraven direkt kommer att bli direkt tillämpliga. Detta skulle också garantera lika för utsättningar då det förhindrar att olika nationella krav införs som ett resultat av införlivandet av ett direktiv. Denna förordning skulle medföra att alla institut som enligt förordningen definieras som sådana följer samma regler i hela unionen, vilket även skulle stärka förtroendet för institutens stabilitet, särskilt i kristider. En förordning skulle också göra regelverket enklare och minska kost naderna för att efterleva detta, särskilt för institut som bedriver gränsöverskridande verksamhet samt bidra till att eliminera konkurrenssnedvridningar. Mot bakgrund av särdragen i de nationella fastighetsmarknaderna som kännetecknas av skillnader i ekonomisk utveckling och specifika rättsliga olikheter mellan medlemsstater, regio ner eller lokala områden, bör de behöriga myndigheterna kunna fastslå högre riskvikter eller tillämpa strängare kri terier på vissa områden, grundat på tidigare erfarenheter av fallissemang och förväntad marknadsutveckling för exponeringar som är säkrade genom panträtt i fast egen dom. Europeiska unionens officiella tidning L 176/3 (13)På de områden som inte omfattas av denna förordning, till exempel dynamiska avsättningar, bestämmelser om nationella ordningar för säkerställda obligationer som inte är relaterade till behandlingen av säkerställda obliga tioner enligt de regler som fastställs i denna förordning samt förvärv och innehav av andelar i både den finansi ella och den icke-finansiella sektorn för ändamål som inte är relaterade till de tillsynskrav som anges i denna förordning, bör de behöriga myndigheterna eller med lemsstaterna kunna få införa nationella bestämmelser, under förutsättning att de är förenliga med denna för ordning. (14)De viktigaste rekommendationerna som förordas i de och som senare har införts i unionen var inrättandet av ett enhetligt regelverk och en europeisk ram för makrotillsyn, varvid båda syftade till att i kom bination med varandra säkerställa finansiell stabilitet. Ge nom det enhetliga regelverket sörjer man för en solid och enhetlig rättslig ram som främjar den inre marknadens funktion och förhindrar möjligheterna till regelarbitrage. På den inre marknaden för finansiella tjänster kan emel lertid makrotillsynsriskerna skilja sig åt på flera olika sätt med en rad nationella särdrag, vilket innebär att man kan urskilja variationer i exempelvis banksektorns struktur och storlek i förhållande till ekonomin som helhet och kreditcykeln.