prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — nativt kan begreppet definieras för ett visst datum som det värde som är högst av följande två: den förväntade expo neringen detta datum och den effektiva förväntade expo neringen vid ett föregående datum. 21.förväntad positiv exponering (nedan kallad EPE): det vägda medelvärdet av förväntade exponeringar , där vikterna motsvarar den andel av hela tidsperioden som en enskild förväntad exponering svarar för. Vid beräkningen av kapitalbaskrav ska instituten beräkna medelvärdet för eller, om alla avtal inom nettningsmängden löper ut inom mindre än , för tiden fram till dess att avtalet med den längsta löptiden bland avtalen i nettningsmängden har löpt ut. 22.effektiv förväntad positiv exponering (nedan kallad effektiv EPE): det vägda medelvärdet av den effektiva förväntade exponeringen för en nettningsmängd eller, om alla avtal inom nettningsmängden löper ut inom mindre än för avtalet med den längsta löptiden bland avtalen i nettningsmängden, där vikterna motsvarar den andel av hela tidsperioden som en enskild förväntad exponering svarar för. Risker relaterade till motpartsrisken 23.omsättningsrisk: beloppet med vilket den förväntade posi tiva exponeringen (EPE) undervärderas när nya transaktio ner med en motpart förväntas genomföras kontinuerligt. Den ytterligare exponeringen till följd av dessa nya trans aktioner ingår inte i beräkningen av EPE. 24.motpart: med avseende på avsnitt 7 en juridisk eller fysisk person som ingår ett nettningsavtal och har avtalsenlig rätt att göra detta. 25.avtal om produktövergripande nettning: en bilateral avtals överenskommelse mellan ett institut och en motpart med vilket det skapas en enda rättslig förpliktelse (grundad på nettning av täckta transaktioner) som täcker alla i avtalet ingående bilaterala ramavtal och transaktioner inom olika produktkategorier. Med "olika produktkategorier" avses i denna definition a)repor samt värdepappers- och råvarulån, b)marginallånetransaktioner, och c)de kontrakt som förtecknas i bilaga II. 26.betalningsben: den överenskomna betalningen i en trans aktion med OTC-derivat med linjär riskprofil, där ett finan siellt instrument ska utbytas mot betalning. Vid transaktioner där betalning ska utbytas mot betalning, ska dessa två betalningsben bestå av de överenskomna bruttobetalningarna, inbegripet transaktionens teoretiska belopp. A v s n i t t 2 M e t o d e r f ö r b e r ä k n i n g a v e x p o n e r i n g s v ä r d e Metoder för beräkning av exponeringsvärde Instituten ska fastställa exponeringsvärdet för de kontrakt som förtecknas i bilaga II på grundval av en av de metoder som anges i avsnitten 3–6 i enlighet med denna artikel. L 176/170 Europeiska unionens officiella tidning Ett institut som inte får använda behandlingen i artikel 94 får inte använda den metod som anges i avsnitt 4. Institutet får inte använda den metod som anges i avsnitt 4 för att fastställa exponeringsvärden för de kontrakt som förtecknas i punkt 3 i bilaga II. Institut får inom en koncern alltid använda en kom bination av de metoder som redovisas i avsnitten 3-6. Ett en skilt institut får inte kombinera de metoder som anges i avsnit ten 3-6 på permanent basis, men ska tillåtas att kombinera de metoder som anges i avsnitten 3 och 5 när en av metoderna används för de fall som anges i artikel 282.6 2.Om de behöriga myndigheterna har gett sitt tillstånd i enlighet med artikel 283.1 och 283.2, får ett institut tillämpa den metod med interna modeller som redovisas i avsnitt 6 för att fastställa exponeringsvärdet för a)kontrakt som förtecknas i bilaga II, b)repor, c)värdepappers- och råvarulån, d)marginallånetransaktioner, och e)transaktioner med lång avvecklingscykel. 3.När ett institut köper kreditriskskydd genom ett kreditde rivat för en exponering som inte hänförs till handelslagret eller för en motpartsriskexponering, får det beräkna sitt kapitalbas krav för den säkrade tillgången i enlighet med antingen a)artiklarna 233–236, eller b)artikel 153.3, alternativt artikel 183, om tillstånd har bevil jats i enlighet med artikel 143. Exponeringsvärdet för dessa kreditderivats motpartsrisk ska sät tas till noll, såvida inte institutet tillämpar den metod som anges i artikel 299.2 h ii. Utan hinder av punkt 3 får ett institut emellertid välja att vid beräkning av kapitalbaskraven för motpartsrisk konsekvent inkludera alla kreditderivat som inte ingår i handelslagret och som förvärvats som ett skydd mot en exponering som inte ingår i handelslagret eller mot en motpartsrisk, om kreditrisk skyddet godtas enligt denna förordning. 5.Om ett institut behandlar kreditswappar sålda av ett annat institut som kreditriskskydd tillhandahållet av detta institut och dessa är föremål för kapitalbaskrav för kreditrisk till hela det teoretiska beloppet för de underliggande tillgångarna, ska deras exponeringsvärde vara noll med avseende på motpartsrisken för de exponeringar som inte ingår i handelslagret. 6.Enligt samtliga metoder som redovisas i avsnitten 3–6 ska exponeringsvärdet för en given motpart vara lika med summan av de exponeringsvärden som beräknats för varje nettnings mängd avseende den motparten. För en viss motpart ska exponeringsvärdet för en viss nettnings mängd av sådana OTC-derivat som förtecknas i bilaga II beräk nat i enlighet med detta kapitel vara det värde som är störst av noll och differensen mellan summan av exponeringsvärdena för alla nettningsmängder avseende denna motpart och summan av säkerheternas kreditvärdighetsjusterade värden (CVA) avseende denna motpart, vilka institutet betraktar som en genomförd nedskrivning. Kreditvärdighetsjusteringarna ska beräknas utan beaktande av någon motsvarande sådan debetvärdejustering av företagets egen kreditrisk som redan har undantagits från ka pitalbasen i enlighet med artikel 33.1 c. 7.För fastställande av exponeringsbeloppet för exponeringar som härrör från transaktioner med lång avvecklingscykel, ska institut välja en av de metoder som redovisas i avsnitten 3–6, oavsett vilka metoder institutet har valt för behandling av OTC- derivat och repor, värdepappers- och råvarulån och marginallå netransaktioner. Vid beräkning av kapitalbaskravet för trans aktioner med lång avvecklingscykel får ett institut som använder den metod som redovisas i kapitel 3 tillämpa riskvikterna enligt den metod som redovisas i kapitel 2 på permanent basis, oav sett värdet av sådana positioner. 8.När det gäller metoderna i avsnitten 3 och 4, ska institutet tillämpa en enhetlig metod för att fastställa det teoretiska be loppet för olika produkttyper och säkerställa att det teoretiska belopp som ska beaktas är ett lämpligt mått på den risk som kontraktet medför. Om det i kontraktet föreskrivs en multipli cering av kassaflöden, ska institutet justera det teoretiska belop pet för att beakta multipliceringens effekter på kontraktets risk struktur. När det gäller de metoder som föreskrivs i avsnitten 3–6 ska instituten behandla transaktioner där man konstaterat specifik korrelationsrisk i enlighet med artikel 291.2, 291.4, 291.5 och 291.6beroende på vad som är lämpligt. Europeiska unionens officiella tidning L 176/171 A v s n i t t 3 M e t o d e r f ö r b e r ä k n i n g a v e x p o n e r i n g s v ä r d e 1.För att fastställa den aktuella ersättningskostnaden för alla kontrakt med positivt värde ska instituten åsätta kontrakten de aktuella marknadsvärdena. 2.För att fastställa den möjliga framtida kreditexponeringen ska instituten antingen multiplicera de teoretiska beloppen eller de underliggande värdena med procentsatserna i tabell 1 i en lighet med följande principer: a)Kontrakt som inte ingår i någon av de fem kategorier som anges i tabell 1 ska behandlas som kontrakt avseende andra råvaror än ädelmetaller. (utom guld) Exponeringsvärdet är summan av den aktuella ersättnings kostnaden och den möjliga framtida kreditexponeringen. A v s n i t t 4 U r s p r u n g l i g å t a g a n d e m e t o d b)För kontrakt där kapitalbeloppet utväxlas , ska procentsatserna multipliceras med det antal betalningar som återstår i enlighet med kontraktet. c)För kontrakt som är så utformade att den utestående expo neringen avvecklas vid särskilt angivna betalningsdatum och där villkoren justeras så att kontraktets marknadsvärde är noll vid dessa särskilt angivna betalningsdatum, ska den åter stående löptiden vara lika med tiden fram till nästa juste ringsdag. Vid räntebaserade kontrakt som uppfyller dessa villkor och har en återstående löptid , ska procenttalen överstiga . För de kontrakt som är baserade på andra råvaror än guld och som avses i punkt 3 i bilaga II får ett institut tillämpa procentsatserna i tabell 2 i stället för procentsatserna i tabell 1, förutsatt att detta kontrakt följer den utökade löptidsmetoden enligt artikel 361. Exponeringsvärdet är det teoretiska beloppet för varje in strument multiplicerat med de procentsatser som anges i ta bell 3. och högst två år Tillägg för varje ytterligare år Vid beräkningen av exponeringsvärdet för räntekontrakt får ett institut välja att använda antingen ursprunglig eller åter stående löptid. A v s n i t t 5 S c h a b l o n m e t o d e n Instituten får endast använda schablonmetoden för att beräkna exponeringsvärdet för OTC-derivat och transaktioner med lång avvecklingscykel. L 176/172 Europeiska unionens officiella tidning Vid tillämpning av schablonmetoden ska instituten beräkna exponeringsvärdet separat för varje nett ningsmängd, med avdrag för säkerhet, enligt följande: Exponeingsvärde ¼ β · max CMV – CMC; CMV = det aktuella marknadsvärdet för transaktionsportföljen inom nettningsmängden med en motpart utan avdrag för säkerhet, där: CMVi = det aktuella marknadsvärdet för transaktionen i, CMC = det aktuella marknadsvärdet på den säkerhet som hän för sig till nettningsmängden, b)Endast säkerhet som är godtagbar enligt artiklarna 197, 198 och 299.2 d får användas i schablonmetoden. c)Ett institut får bortse från ränterisken från betalningsben med en återstående löptid på mindre än . d)Ett institut får behandla transaktioner som består av två betalningsben noterade i samma valuta såsom en enda sam lingstransaktion. Behandlingen av betalningsbenen gäller samlingstransaktionen. CMCl = det aktuella marknadsvärdet på säkerhet l, i = ett index för att identifiera transaktionen, l = ett index för att identifiera säkerhet, j = ett index för att identifiera typen av säkringsmängd. Dessa säkringsmängder motsvarar här riskfaktorer, där riskposi tioner med motsatta tecken kan avräknas mot varandra för att ge en nettoriskposition som måttet för exponeringen sedan baseras på. riskposition till följd av transaktion i avseende säk riskposition till följd av säkerhet l avseende säkrings Transaktioner med linjär riskprofil Instituten ska tilldela transaktioner med linjär riskprofil riskpositioner i enlighet med följande bestämmelser: a)Transaktioner med linjär riskprofil där de underliggande fi nansiella instrumenten är aktier (även aktieindex), guld, an dra ädelmetaller eller andra råvaror ska tilldelas en riskposi tion för respektive aktie (eller aktieindex) eller råvara och en ränteriskposition för betalningsbenet. b)Transaktioner med linjär riskprofil som har ett skuldinstru ment som underliggande instrument ska tilldelas en ränte riskposition för skuldinstrumentet och en annan ränterisk position för betalningsbenet. c)Transaktioner med linjär riskprofil enligt vilka betalning ska ske mot betalning, inbegripet valutaterminer, ska tilldelas en ränteriskposition för vardera betalningsbenet. CCRMj = multiplikator för motpartsrisk (CCR) enligt tabell 5 avseende säkringsmängd j. = 1,4. Om ett betalningsben eller det underliggande skuldinstrumentet är uttryckt i utländsk valuta och avser en transaktion som tas upp i leden a, b eller c, ska betalningsbenet eller det underlig gande instrumentet även tilldelas en riskposition i denna valuta. 3.Vid beräkning enligt punkt 2 gäller följande: a)Godtagbar säkerhet från en motpart ska ha positivt tecken och säkerhet som lämnats till en motpart ska ha negativt tecken. Vid tillämpning av punkt 1 ska en riskpositions storlek till följd av en transaktion med linjär riskprofil vara det effektiva teoretiska värdet (marknadspris multiplicerat med kvantitet) av det underliggande finansiella instrumentet eller råvarorna, om räknat till institutets nationella valuta genom multiplicering med relevant valutakurs, utom för skuldinstrument. Europeiska unionens officiella tidning L 176/173 3.För skuldinstrument och betalningsben ska riskpositionens storlek vara lika med det effektiva teoretiska värdet av de utes tående bruttobetalningarna (inbegripet det teoretiska beloppet), omräknat till hemmedlemsstatens valuta och multiplicerat med skuldinstrumentets respektive betalningsbenets modifierade du ration, enligt vad som är tillämpligt. 4.En riskpositions storlek till följd av en kreditswapp ska vara lika med skuldinstrumentets teoretiska värde multiplicerat med den återstående löptiden för kreditswappen. Transaktioner med icke-linjär riskprofil 1.Instituten ska fastställa riskpositionernas storlek för trans aktioner med icke-linjär riskprofil i enlighet med följande styc ken. 2.En riskpositions storlek till följd av ett OTC-derivat med icke-linjär riskprofil, inbegripet optioner och optioner att ingå swappavtal ("swaptions"), där det underliggande instrumentet inte är ett skuldinstrument eller ett betalningsben, ska vara lika med deltaekvivalenten av det effektiva teoretiska värdet av transaktionens underliggande finansiella instrument i enlighet med artikel 280.1. En riskpositions storlek till följd av ett OTC-derivat med icke-linjär riskprofil, inbegripet optioner och optioner att ingå swappavtal ("swaptions"), där det underliggande instrumentet är ett skuldinstrument eller ett betalningsben, ska vara lika med deltaekvivalenten av det effektiva teoretiska värdet av det finan siella instrumentet eller betalningsbenet multiplicerat med den modifierade durationen för skuldinstrumentet respektive betal ningsbenet, enligt vad som är tillämpligt. i)som det effektiva teoretiska värdet om det gäller en trans aktion med linjär riskprofil, ii) som deltaekvivalent teoretiskt värdepref · p , om det gäller en transaktion med icke-linjär riskprofil, = priset på det underliggande instrumentet, uttryckt V= det finansiella instrumentets värde (för en option: optionspriset), och p= priset på det underliggande instrumentet uttryckt i samma valuta som V. b)För skuldinstrument och betalningsben för alla transaktioner: i)som det effektiva teoretiska värdet multiplicerat med den modifierade durationen om det gäller en transaktion med linjär riskprofil, ii)som deltaekvivalent teoretiskt värde multiplicerat med den modifierade durationen,Vr , om det gäller en trans aktion med icke-linjär riskprofil, V = det finansiella instrumentets värde (för en option: optionspriset), och Vid fastställandet av riskpositioner ska instituten behandla sä kerheter enligt följande: a)Säkerheter som erhållits från en motpart ska behandlas som en fordran på denne enligt ett derivatkontrakt (lång position) som förfaller som fastställandet. b)Säkerheter som institutet har ställt till motparten ska be handlas som en skuld till denne (kort position) som förfaller som fastställandet. Ett institut ska beräkna en riskpositions storlek och tecken enligt följande: a) För alla andra instrument än skuldinstrument Om V är uttryckt i en annan valuta än referensvalutan, ska derivatet omräknas till referensvalutan genom multiplikation med den relevanta växelkursen. Instituten ska gruppera riskpositionerna i säkringsmäng der. Det absoluta beloppet för summan av de uppkomna risk positionerna ska beräknas för varje säkringsmängd. Nettorisk positionen ska vara resultatet av denna beräkning och ska med avseende på artikel 276.2 beräknas enligt följande: Vid beräkningen av ränteriskpositionen ska instituten till lämpa följande bestämmelser: L 176/174 Europeiska unionens officiella tidning 2.När det gäller ränteriskpositioner till följd av a)penningdepositioner som erhållits som säkerhet från motpar ten, b)betalningsben, och c)underliggande skuldinstrument, för vilka i varje enskilt fall ett kapitalkrav på högst ska tillämpas i enlighet med tabell 1 i artikel 336, varvid instituten ska hänföra dessa positioner till en av de sex säkringsmängderna per valuta som anges i tabell 4. För ränteriskpositioner till följd av underliggande skuld instrument eller betalningsben med en räntesats som är kopplad till en referensränta som uttrycker en allmän marknadsränte nivå, ska den återstående löptiden vara lika med den tid som återstår fram till nästa justering av räntesatsen. I alla övriga fall ska den vara lika med den återstående löptiden för det under liggande skuldinstrumentet eller, i fråga om ett betalningsben, den återstående tiden för transaktionen. 1.Instituten ska fastställa säkringsmängder i enlighet med punkterna 2–5. 2.Det ska finnas en säkringsmängd för varje utgivare av något av referensskuldinstrument som är underliggande instru ment för en kreditswapp. Kreditswappar som förfaller på det n:te fallissemanget i en korg ska behandlas på följande sätt: a)Storleken på en riskposition i ett referensskuldinstrument i en korg som är underliggande instrument för en kreditswapp som förfaller på det n:te fallissemanget ska vara referenss kuldinstrumentets effektiva teoretiska värde, multiplicerat med den modifierade durationen för det derivat som förfaller på det n:te fallissemanget med avseende på en förändring av referensskuldinstrumentets kreditspread. b)Det ska finnas en säkringsmängd för varje referensskuld instrument i en korg som är underliggande instrument för en viss kreditswapp som förfaller på det n:te fallissemanget. Riskpositioner från olika kreditswappar som förfaller på det n:te fallissemanget får inte tas med i samma säkringsmängd. c)Den multiplikator för motpartsrisk som är tillämplig på varje säkringsmängd som skapas för ett av referensskuldinstru menten till ett derivat som förfaller på det n:te fallissemanget ska vara följande: i)0,för referensskuldinstrument som har en kreditvär dering från ett erkänt kreditvärderingsinstitut motsva rande kreditkvalitetssteg 1–3. ii)0,för övriga skuldinstrument. 3.För ränteriskpositioner till följd av a)penningdepositioner som ställts som säkerhet till en motpart när motparten inte har några utestående skuldförbindelser med låg specifik risk, och b)underliggande skuldinstrument, för vilka enligt tabell 1 i artikel 336 ett kapitalkrav på ska tillämpas, ska det finnas en säkringsmängd för varje utgivare. När ett betalningsben efterliknar ett sådant skuldinstrument, ska det också finnas en säkringsmängd för varje utgivare av refe rensskuldinstrumentet. Ett institut får till samma säkringsmängd hänföra riskpositioner som uppkommer till följd av skuldinstrument från en viss ut givare eller referensskuldinstrument från samma utgivare som efterliknas av betalningsben eller som är underliggande instru ment för en kreditswapp. Andra underliggande finansiella instrument än skuldinstru ment ska endast hänföras till samma säkringsmängder, om de är identiska eller likartade instrument. I alla övriga fall ska de hänföras till separata säkringsmängder. Vid tillämpningen av denna punkt ska instituten enligt följande principer fastställa om de underliggande instrumenten är lik artade: a)När det gäller aktier är det underliggande instrumentet likar tat, om det har samma utgivare. Ett aktieindex ska betraktas som en separat utgivare. b)När det gäller ädelmetaller är det underliggande instrumentet likartat, om det avser samma metall. Ett ädelmetallindex ska betraktas som en separat ädelmetall. Europeiska unionens officiella tidning L 176/175 c)När det gäller elkraft är det underliggande instrumentet li kartat, om leveransrätterna och leveransskyldigheterna hän för sig till samma högbelastnings- eller lågbelastningsintervall . d)När det gäller råvaror är det underliggande instrumentet likartat, om det avser samma råvara. Ett råvaruindex ska betraktas som en separat råvara. Multiplikatorer för motpartsrisk (CCRM) för de olika ka tegorierna av säkringsmängder anges i följande tabell: Räntor för riskpositioner till följd av ett referensskuld instrument som är underliggande instrument för en kreditswapp och för vilket ett kapitalkrav på högst ska tillämpas enligt tabell 1 i avdelning IV i Räntor för riskpositioner till följd av ett skuldinstru ment eller referensskuldinstrument, för vilket ett ka pitalkrav på ska tillämpas enligt tabell 1 i kapitel 2 b avdelning IV. Ädelmetaller (utom guld) Andra råvaror (utom ädelmetaller och el) Underliggande instrument till OTC-derivat som inte tillhör någon av ovanstående kategorier De underliggande instrument för OTC-derivat som avses i tabell 5 punkt 10 ska hänföras till separata enskilda säkringsmängder för varje kategori av underliggande finansiellt instrument. 6.Det kan finnas transaktioner med icke–linjär riskprofil eller betalningsben och transaktioner med skuldinstrument som underliggande instrument, för vilka institutet inte kan fast ställa deltavärde respektive modifierad duration, enligt vad som är tillämpligt, med en instrumentmodell som de behöriga myn digheterna har godkänt för bestämningen av kapitalbaskrav för marknadsrisk. I sådana fall ska de behöriga myndigheterna an tingen fastställa riskpositionernas storlek och tillämpliga CCRMj med försiktighet eller kräva att institutet använder metoden i avsnitt 3. Nettning får inte beaktas (dvs. exponeringsvärdet ska bestämmas som om det fanns en nettningsmängd med bara en enskild transaktion). 7.Ett institut ska ha interna processer för att kontrollera att en transaktion, innan den tas med i en säkringsmängd, omfattas av ett nettningsavtal med rättslig verkan som uppfyller de till lämpliga kraven enligt avsnitt 7. 8.Ett institut som använder säkerheter för att reducera sina motpartsrisker ska ha interna processer för att kontrollera att säkerheterna, innan deras effekter beaktas i beräkningarna, upp fyller tillämpliga normer för rättslig förutsebarhet enligt kapitel A v s n i t t 6 M e t o d e n m e d i n t e r n a m o d e l l e r Tillstånd att använda metoden med interna modeller Om de behöriga myndigheterna finner att ett institut upp fyller kravet i punkt 2, ska de ge institutet tillstånd att använda metoden med interna modeller vid beräkningen av exponerings värdet för a)transaktionerna i artikel 273.2 a, b)transaktionerna i artikel 273.2 b, c och d, och c)transaktionerna i artikel 273.2 a–d. Om ett institut fått tillstånd att använda denna modell vid be räkning av exponeringsvärdet för någon av de transaktioner som anges i leden a–c i första stycket, får det även använda den på transaktionerna i artikel 273.2 e. Utan hinder av artikel 273.1 tredje stycket får ett institut välja att inte tillämpa denna metod på exponeringar som inte är av väsentlig betydelse med avseende på storlek eller risk. I så fall ska institutet på dessa exponeringar tillämpa någon av de me toder som anges i avsnitten 3–5, om de relevanta kraven för varje modell är uppfyllda. 2.För att de behöriga myndigheterna ska ge ett institut till stånd att använda metoden med interna modeller vid de beräk ningar som avses i punkt 1 ska institutet ha styrkt att det uppfyller kraven i detta avsnitt och de behöriga myndigheterna ska ha kontrollerat att institutets system för hantering av mot partsrisken är sunda och används korrekt. 3.De behöriga myndigheterna får ge institut tillstånd att genomföra metoden med interna modeller stegvis för olika transaktionstyper. av stegvis genomförande får instituten använda de metoder som anges i avsnitt 3 eller 5 för de transaktionstyper som de inte behandlar enligt metoden med interna modeller. L 176/176 Europeiska unionens officiella tidning