prop · H1035 · 2013-09-26 00:00:00 — Formuleringen är avsedd att fånga in alla ändamål som är förenliga med lagstiftningens syfte såsom det har beskrivits i tidigare förarbeten. Någon ändring i sak av den kommunala befogenheten att lämna partistöd är inte avsedd. Den andra ändringen innebär att det s.k. representationskravet lyfts ut från det här stycket. I paragrafen införs ett nytt andra stycke som innehåller ett nytt mer preciserat representationskrav. Det tidigare kravet att partistöd endast får lämnas till partier som är representerade i fullmäktige behålls. Dock införs en särskild definition av vad som avses med representerat parti. Med representerat parti avses ett parti som fått mandat i fullmäktige för vilket en vald ledamot är fastställd enligt 14 kap. vallagen. Representation kommer att föreligga så snart ett parti efter valet fått minst ett mandat i fullmäktige för vilket en ledamot blivit fastställd. För att behålla representationen krävs att åtminstone ett av partiets mandat fortsätter att ha en ledamot fastställd. Om ett partis samtliga fullmäktigeledamöter har avgått och inte kan utse någon ny ledamot på grund av att ytterligare kandidater saknas, förblir partiets mandat obesatta. Med den föreslagna definitionen av representerat parti har partiets representation i fullmäktige därmed upphört. Tredje stycket är likalydande med nuvarande andra stycket. Den nya definitionen av representerat parti i andra stycket får dock betydelse även för tillämpningen av tredje stycket. Om ett partis samtliga fullmäktigeledamöter har avgått och någon ny ledamot inte kan utses har med den nya definitionen partiets representation upphört. Av bestämmelsen i tredje stycket följer att partistöd får ges för maximalt efter det att den sista ledamoten avgick. I ett nytt fjärde stycke anges att partistöd bara får ges till ett parti som är en juridisk person. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Politiska partier är ofta organiserade som ideella föreningar. Det finns inte någon associationsrättslig lagstiftning om ideella föreningar. ideell förening som har antagit stadgar och valt en styrelse anses dock i Prop. 2013/14:5 rättspraxis som en juridisk person. Det framgår inte av KL vad som avses med ett parti. Däremot anges i förarbetena till de redan gällande bestämmelserna om partistöd att med parti avses varje politisk sammanslutning eller grupp av väljare som uppträder i val under en särskild beteckning (prop. 1991/92:66 s. 10). En sådan sammanslutning eller grupp utgör dock inte alltid en juridisk person. Den omständigheten att ett parti som är representerat i fullmäktige inte motsvaras av någon lokal partiförening hindrar emellertid inte att kommunen eller lämnar partistöd till det partiet. Utbetalning av stödet kan i ett sådant fall i stället göras till en partiförening som bedriver verksamhet inom flera kommuner eller landsting. En sådan mottagare av partistöd måste dock hålla stödet från de olika kommunerna och landstingen åtskilt i sin bokföring. Att stödet hålls åtskilt på det sättet är en förutsättning för att mottagaren vid redovisningen av partistödets användning ska kunna visa att stödet från varje kommun och landsting har använts för sitt avsedda ändamål, vilket bl.a. innebär att det använts för politisk verksamhet med anknytning till den kommun eller det landsting som lämnat stödet, se vidare i kommentaren till 2 kap. 11 §. 2 kap. 10 § Paragrafen, som innehåller bestämmelser om partistödets utformning, har behandlats i avsnitt 13.4. Bestämmelserna om partistöd i 2 kap. KL anger gränserna för kommuners och landstings befogenhet att lämna sådant stöd. För det fall partistöd lämnas följer av den här paragrafen att fullmäktige ska besluta om stödets omfattning och formerna för det. Vanligtvis görs det genom att fullmäktige beslutar ett reglemente för partistöd. I paragrafen anges det grundläggande kravet att stödet utformas så att det inte otillbörligt gynnar eller missgynnar något parti. I första stycket görs en redaktionell ändring. I ett nytt andra stycke införs en bestämmelse som anger att fullmäktige vid beslut om partistödets utformning får bestämma att endast mandat för vilket en vald ledamot är fastställd ska beaktas vid fördelningen av stöd. Bestämmelsen beskriver en tillåten utformning av partistödet, men hindrar inte att partistödet utformas på ett sådant sätt att även obesatta mandat beaktas vid fördelningen av stöd. Det innebär att inte något av de båda alternativen utgör ett otillbörligt gynnande eller missgynnande av något parti. Bestämmelsen i nuvarande andra stycket, att det när partistödet bestäms ska beaktas om det har anställts en politisk sekreterare för de förtroendevalda i ett parti, tas bort. 2 kap. 11 § Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om redovisning av partistödets användning. Den har behandlats i avsnitten 13.6 och 13.7. Paragrafen anger ytterligare villkor för att få lämna partistöd utöver vad som framgår av 2 kap. 10 §. Av paragrafen framgår att partistöd måste förenas med vissa krav på mottagarna av stödet avseende redovisning av partistödets användning och granskning av den redovisningen. Det är vanligt att fullmäktige beslutar ett reglemente för partistöd med bestämmelser om partistödets utformning och omfattning, se kommentaren till 2 kap. 10 §. För det fall fullmäktige tar in kraven på redovisning och granskning i ett sådant reglemente måste kraven även anges i ett beslut som är riktat till mottagarna av partistödet. Det kan ske genom att det i ett sådant beslut görs en hänvisning till reglementets bestämmelser. I första stycket anges att fullmäktige ska besluta att mottagare av partistöd ska lämna en redovisning över hur partistödet har använts. Redovisningen ska vara skriftlig och lämnas . När det gäller redovisningens innehåll anges att den ska visa att partistödet har använts för det ändamål som anges i 9 § nämligen att stärka det politiska partiets ställning i den kommunala demokratin. Regeringen har avvikit från Lagrådets förslag, se bilaga 5 och avsnitt 13.6. Redovisningskravet ska rikta sig till mottagaren av partistödet, dvs. den juridiska person till vilken stödet utbetalas. Mottagaren av partistödet kan vara en juridisk person som bedriver verksamhet inom flera kommuner eller landsting, se kommentaren till 2 kap. 9 §. I andra stycket första meningen anges att redovisningen ska avse perioden –och ges in till fullmäktige senast efter redovisningsperiodens utgång. Andra meningen och tredje meningen innehåller bestämmelser om granskning av redovisningen. Granskningen ska utföras av en av stödmottagaren utsedd särskild granskare. Den särskilda granskarens uppgift är att kontrollera om redovisningen ger en rättvisande bild av hur partistödet har använts. Granskaren ska redogöra för sina iakttagelser i en rapport som lämnas till fullmäktige tillsammans med redovisningen. Genom att redovisningen och granskningsrapporten ges in till fullmäktige blir de offentliga och kan bli föremål för diskussion bland allmänheten och i massmedia. Redovisningens innehåll ska däremot inte läggas till grund för något ställningstagande från fullmäktiges sida. Fullmäktiges roll begränsar sig till att ta emot och hålla redovisningen tillgänglig för den som vill ta del av den. Enligt tredje stycket får dock fullmäktige besluta att stöd inte ska betalas till ett parti som underlåter att ge in redovisningen och granskningsrapporten. Det innebär att kommunen eller får möjlighet att stoppa fortsatta utbetalningar till mottagare av partistöd som inte lämnar redovisning och granskningsrapport. Fortsatta utbetalningar kan däremot inte stoppas med hänvisning till redovisningens innehåll. 2 kap. 12 § Paragrafen är ny och anger att beslut om att betala ut partistöd ska fattas minst en gång . Den har behandlats i avsnitt 13.5. Den nya definitionen i 2 kap. 9 § av vad som avses med representerat parti medför att ett partis representation i fullmäktige kan upphöra under en pågående mandatperiod. Av samma paragraf följer att partistöd inte får lämnas till ett parti efter det att partiets representation i fullmäktige upphörde. Paragrafens krav på förnyat ställningstagande minst en gång till utbetalningarna av partistöd syftar till att säkerställa att partistöd inte betalas ut än tillåtet till ett parti vars representation i fullmäktige har upphört. 4 kap. 1 § Paragrafen, som anger vad som avses med förtroende- valda i KL, har behandlats i avsnitt 9.2. I paragrafen införs ett nytt tredje stycke som anger att en förtroende- vald som fullgör sitt uppdrag på heltid eller betydande del av heltid ska ha benämningen kommunalråd, landstingsråd eller oppositionsråd eller en annan benämning som fullmäktige bestämmer. de vanligt förekommande benämningarna kommunalråd, landstingsråd och oppositionsråd omnämns i KL. Syftet med detta är att förtydliga att det i KL finns bestämmelser om förtroendevalda som fullgör sina uppdrag på hel- eller deltid. Genom ändringen kommer lagen på ett korrekt sätt återge att de förtroendevalda har olika roller i styrningen av kommuner och landsting. Någon förändring av gällande rätt är inte Friheten för kommuner och landsting att utforma kommunalråds- institutet utifrån egna utgångspunkter kvarstår. Även andra benämningar än kommunalråd, landstingsråd och oppositionsråd kan naturligtvis användas. Likaså kan dessa benämningar användas även för en förtroendevald som är verksam i mindre omfattning än betydande del av heltid. 5 kap. 1 § Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om fullmäktiges storlek och hur det beslutas. Den har behandlats i avsnitt 4.3. I första stycket görs en redaktionell ändring. I andra stycket ändras de latituder som reglerar det minsta tillåtna antalet ledamöter i fullmäktige. En ny latitud införs för kommuner med upp till 8 000 röstberättigade invånare. I dessa kommuner ska fullmäktige ha minst 21 ledamöter. De två därpå följande latituderna förändras så att kommuner med över 8 000 till och med 16 000 röstberättigade invånare ska ha minst 31 fullmäktigeledamöter och kommuner med över 16 000 till och med 24 000 röstberättigade invånare ska ha minst 41 fullmäktigeledamöter. Övriga latituder är oförändrade. I tredje stycket görs en redaktionell ändring. 5 kap. 5 § Paragrafen, som innehåller bestämmelser om fullmäktiges mandattid, har behandlats i avsnitt 8.2. Ändringen i första stycket innebär att inledningen av mandatperioden för ledamöter och ersättare i fullmäktige flyttas från till Mandatperioden för ledamöter och ersättare i fullmäktige kommer därmed att inledas i landets samtliga kommuner och landsting. I första stycket har även gjorts en I andra stycket görs en redaktionell ändring. 2013/14:5 Som följd av ändringen i första stycket utgår den särskilda regleringen för i tredje stycket. 5 kap. 6 § Paragrafen, som gäller fullmäktiges val av ordförande och vice ordförande för fullmäktige, har behandlats i avsnitt 4.4. I första stycket införs en upplysning om att ordförandena tillsammans utgör fullmäktiges presidium. 5 kap. 38 a § Paragrafen är ny och innehåller de grundläggande bestämmelserna om beslutsfattande på distans i fullmäktige. Den har behandlats i avsnitt 6.2. Första stycket anger att ledamöter får delta i fullmäktiges sammanträden på distans om fullmäktige har beslutat det. Fullmäktiges arbetsordning ska i så fall innehålla föreskrifter om i vilken utsträckning sådant deltagande får ske. Bestämmelsen anger ett antal krav som måste vara uppfyllda för att en ledamot som inte befinner sig i sammanträdeslokalen ska kvalificeras som deltagande på distans i lagens mening. Deltagandet ska ske genom ljud- och bildöverföring i realtid och på ett sådant sätt att samtliga deltagare kan se och höra varandra och delta på lika villkor. För det första måste det alltså ske en överföring av både ljud och bild i realtid. Bild- och ljudöverföring måste även ske på ett sådant sätt att samtliga deltagare kan se och höra varandra. Det är således inte tillräckligt att de som är närvarande i sammanträdeslokalen kan se den distansdeltagande ledamoten. Den distansdeltagande måste även kunna se samtliga andra deltagare. Om flera ledamöter deltar på distans måste även de kunna se varandra. Ytterligare ett krav är att samtliga deltagare kan delta på lika villkor. Det innebär att ljud- och bildöverföringen måste vara stabil och av hög kvalitet. Om bild- eller ljudkvaliteten försämras eller förbindelsen bryts måste sammanträdet avbrytas tills en förbindelse av sådan kvalitet har återupprättats att alla åter kan sägas delta på lika villkor. Den som deltar på distans måste även ha möjlighet att ta del av handlingar som delas ut vid sammanträdet och delta i avgörandet av ärendena, även i de fall avgörandet sker genom omröstning. Om den som deltar på distans inte kan vara fullt delaktig i alla de ärenden som behandlas vid sammanträdet kan nämligen deltagandet i det sammanträdet inte sägas ske på lika villkor för alla ledamöter. När det gäller öppna omröstningar genomförs de ofta genom att de beslutande ropas upp en efter en och därvid avger sin röst. Ett sådant förfarande förutsätter ingen annan teknisk lösning än den redan nämnda bild- och ljudöverföringen. Slutna omröstningar ställer andra krav. Den tekniska lösning som används måste säkerställa att valhemligheten bevaras, att alla de beslutandes röster kommer med i rösträkningen och att alla ges möjlighet till insyn i förfarandet så att omröstningen inte kan manipuleras. Om inte alla dessa krav kan tillgodoses får distansdeltagande inte ske vid sammanträden då sluten omröstning kan komma att tillämpas, dvs. 2013/14:5 ärenden som gäller val eller anställning av personal ska avgöras. I andra stycket anges att en ledamot som deltar på distans ska anses vara närvarande vid sammanträdet. Det innebär bl.a. att en ledamot som deltar på distans kan delta i avgörandet av ärendena. En ledamot som deltar på distans ska naturligtvis även antecknas som närvarande i sammanträdesprotokollet. En ledamot kan delta i fullmäktiges sammanträde utan att de tidigare nämnda kraven är uppfyllda. Det kan exempelvis vara fallet om ledamoten deltar via telefon utan att någon bildöverföring sker. I ett sådant fall kan ledamoten emellertid inte anses närvarande i den här paragrafens mening. Det får till följd att ledamoten inte får delta i avgörandet av ärendena, men kan tillåtas att yttra sig. 5 kap. 46 § Paragrafen, som nämner de fall då proportionellt valsätt ska tillämpas i fullmäktige, har behandlats i avsnitt 11.2. I ett nytt tredje stycke görs ett undantag som innebär att paragrafens bestämmelser om proportionellt valsätt inte ska tillämpas vid val till en geografisk nämnd om två tredjedelar av de närvarande ledamöterna i fullmäktige vid inrättandet av nämnden har röstat för att ledamöter i nämnden ska väljas på någon annan grund än partipolitisk. Valet av samtliga ledamöter i nämnden avgörs i sådana fall genom enkel majoritet. Bestämmelsen har fått en något annorlunda redaktionell utformning än den som Lagrådet har föreslagit, se bilaga 5 och 11.2. Fullmäktiges ställningstagande i frågan om på vilken grund ledamöterna i nämnden ska väljas ska ha gjorts med kvalificerad majoritet redan i samband med inrättandet av nämnden. Fullmäktiges beslut i den frågan utgör inte ett avgörande av ett valärende. Beslutet måste därför föregås av beredning (5 kap. 26 § KL). För att bestämmelsen om undantag från reglerna om proportionellt valsätt ska vara tillämplig är det således inte tillräckligt att två tredjedelar av de närvarande vid valet av ledamöter röstar för att utse ledamöterna på någon annan grund än partipolitisk. Ett beslut att avskaffa en geografisk nämnd vars ledamöter väljs på annan grund än partipolitisk eller ett beslut att ledamöterna i en sådan nämnd åter ska väljas på partipolitisk grund kan fattas med enkel majoritet. Inte heller dessa beslut utgör beslut i valärenden och ska därför beredas på vanligt sätt. 5 kap. 64 § Paragrafen reglerar innehållet i fullmäktiges arbetsordning. Den har behandlats i avsnitt 4.4 och 6.2. Första stycket anger i vilka ämnen fullmäktiges arbetsordning alltid ska innehålla föreskrifter. En ny punkt 10 införs som gäller fullmäktigepresidiets arbetsuppgifter. Ett nytt tredje stycke införs som gäller föreskrifter om beslutsfattande Om fullmäktige har beslutat enligt 5 kap. 38 a § att ledamöter 2013/14:5 får delta i fullmäktiges sammanträden på distans, ska arbetsordningen enligt den nya bestämmelsen i tredje stycket innehålla föreskrifter om i vilken utsträckning deltagande på distans får ske. 6 kap. 15 § Paragrafen, som gäller fullmäktiges val av ordförande och vice ordförande i nämnderna, har behandlats i avsnitt 10. I första stycket införs en ny andra mening i vilken det anges att ordförandena tillsammans utgör nämndens presidium. I övrigt görs redaktionella ändringar. Ett nytt andra stycke införs som anger att fullmäktige får välja ett nytt presidium om den politiska majoriteten i fullmäktige har förändrats på ett sådant sätt att det parti som nämndens ordförande företräder inte längre ingår i den politiska majoriteten. En förutsättning för att fullmäktige ska få återkalla nämndpresidiernas uppdrag är att det skett en förändring av den politiska majoriteten i fullmäktige. Med majoritet avses här en sådan majoritet som enligt 5 kap. 43 § avgör utgången av valet av nämndordförande, dvs. en majoritet bland de röstande ledamöterna. Även en minoritet av fullmäktiges ledamöter kan vid valet av nämndordförande utgöra en sådan majoritet om några av fullmäktiges ledamöter avstår från att rösta i valet. En förändring av den politiska majoriteten i fullmäktige har inträffat när nya val av nämndordförande skulle utfalla på ett annat sätt än tidigare val, och denna förändring beror på att partierna i fullmäktige samverkar på ett nytt sätt. Den omständigheten att fullmäktiges majoritet är missnöjd med en ordförandes sätt att leda nämndens arbete är således inte tillräcklig. Det kan naturligtvis förekomma att valet av nämndordförande avgörs utan omröstning. I sådana fall kommer majoriteten inte till tydligt uttryck på samma sätt som vid en omröstning. Möjligen kan majoriteten i ett sådant fall sägas bestå av samtliga beslutande. Om en majoritet i fullmäktige senare vill byta ut ordföranden i en nämnd uppkommer frågan huruvida denna majoritet är en annan än den som valde ordföranden. Om frågan om att återkalla uppdraget för en nämndordförande i en sådan situation avgörs genom omröstning och omröstningen visar att det råder motsatta ståndpunkter mellan de olika partierna i fullmäktige tyder det på att den politiska majoriteten har förändrats. Även andra omständigheter än utfallet vid omröstningar i valärenden kan behöva beaktas för att avgöra om den politiska majoriteten har förändrats. Politiska deklarationer som de olika partierna har gjort och hur partierna har röstat i viktigare ärenden exempelvis om kommunens eller budget kan vara av betydelse. 6 kap. 32 § I paragrafen som reglerar innehållet i fullmäktiges reglemente för nämndernas verksamhet och arbetsformer införs två nya stycken. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.2. I första stycket görs en redaktionell ändring. I ett nytt andra stycke anges i första meningen att fullmäktige ska besluta i vilken utsträckning ledamöter får delta i en nämnds sammanträden på distans. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Att besluta om nämndernas organisation och verksamhetsformer hör enligt 3 kap. 9 § till fullmäktiges centrala uppgifter. Dessa uppgifter får enligt 3 kap. 10 § inte delegeras. Förutsatt att fullmäktige i reglementet har angett att deltagande på distans får ske i en nämnd kan dock fullmäktige överlåta till nämnden att närmare bestämma i vilka situationer deltagande på distans ska få ske och vad som ytterligare ska gälla för sådant deltagande. Enligt andra meningen ska deltagande på distans ske på det sätt som anges i 5 kap. 38 a §, se kommentaren till den paragrafen. I ett nytt tredje stycke anges att en ledamot som deltar på distans ska anses vara närvarande vid sammanträdet. Det innebär bl.a. att en ledamot som deltar på distans kan delta i avgörandet av ärendena. En ledamot som deltar på distans ska även antecknas som närvarande i sammanträdesprotokollet. En ledamot kan även delta i en nämnds sammanträde utan att de tidigare nämnda kraven är uppfyllda. Det kan exempelvis vara fallet om ledamoten deltar via telefon utan att någon bildöverföring sker. I ett sådant fall kan ledamoten emellertid inte anses närvarande i den här paragrafens mening. Det får till följd att ledamoten inte får delta i avgörandet av ärendena, men kan tillåtas både att lyssna till det som sägs vid sammanträdet och att yttra sig. Fjärde stycket har samma lydelse som tidigare andra stycket. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har behandlats i avsnitt 15. I punkt 1 anges att de nya bestämmelserna träder i kraft . I förhållande till lagrådsremissen har ikraftträdandet senarelagts en månad. I punkt 2 anges att äldre bestämmelser ska fortsätta att gälla för partistöd som avser tid före . Avgörande för vilka bestämmelser som ska tillämpas är vilken tidsperiod det partistöd avser som är föremål för beslut. För tid före får partistöd lämnas enligt de äldre bestämmelserna även om beslutet fattas efter . Å andra sidan ska de nya bestämmelserna tillämpas när det gäller beslut om partistöd som avser tid fr.o.m. även i de fall ett sådant beslut fattas före . Detta innebär bl.a. att partistöd enligt huvudregeln i 2 kap. 9 § andra stycket endast får lämnas till partier som uppfyller det nya preciserade representationskravet. Det preciserade representationskravet ska även tillämpas när det gäller förlängt partistöd enligt 2 kap. 9 § tredje stycket för tid fr.o.m. . Om ett partis representation genom besatta mandat har upphört före får partistöd inte lämnas till det partiet för tid fr.o.m. . Detta gäller även om partiet enligt de äldre bestämmelserna ska anses representerat i fullmäktige fram till och stöd därför har kunnat 2013/14:5 lämnas till fram enligt huvudregeln i 2 kap. 9 § andra stycket. Sammanfattning av betänkandet demokrati (SOU 2012:30) av den kommunala demokratins funktionssätt har haft i uppdrag att utreda behovet av förändringar i framförallt kommunallagen för att förbättra fullmäktiges och nämndernas funktionalitet och därigenom förstärka den kommunala demokratins funktionssätt. Tyngdpunkten för kommitténs arbete har legat på att utreda och analysera de förtroendevaldas behov men kommittén har också beaktat hur styrformer och beslutsprocesser i kommuner och landsting fortsatt ska kunna ha en hög legitimitet och lättare kunna förstås av medborgarna. Kommitténs överväganden och förslag tar sin utgångspunkt i att förutsättningarna ser väldigt olika ut för 310 kommuner, och Lokala och regionala förhållanden och önskemål skiljer sig åt. Det finns dock behov av grundläggande regler för organisation och beslutsfattande som är gemensamma. Kommittén har haft som mål att bidra till och förstärka den flexibilitet som redan finns i kommunallagen, för att därigenom möjliggöra för kommuner, landsting och regioner att välja de former som passar dem bäst utan att detta äventyrar medborgarnas berättigade krav på likabehandling oavsett var i landet de De förändringar som kommittén föreslår kan sägas ha två gemensamma nämnare; tydliggörande och möjliggörande. Kommittén har haft ett stort antal frågor att utreda vilka sinsemellan är Kommittén har bedömt att det endast är i en del av dessa frågor som lagändringar kan bidra till att tydliggöra de förhållanden som råder eller möjliggöra lösningar på befintliga problem. I vissa fall har kommittén bedömt att det finns ytterligare behov av utredning medan det i vissa fall har ansetts att problemen inte kan förklaras med brister i Detta innebär att betänkandet i några fall innehåller förslag till ny eller ändrad lagstiftning och i andra fall bedömningar av vad som bör göras. Adressaten för förslagen är inte bara staten utan i hög grad även kommuner, landsting och de politiska partierna.