prop · H10316 · 2013-10-15 00:00:00 — Ett ikraftträdande vid den av utredningen föreslagna tidpunkten kan enligt äventyra ett kvalitetssäkrat införande av det föreslagna systemet och störa nödvändiga EU-relaterade IT-utvecklingsarbete. Vidare anför att ett tidigare införande skulle öka risken för att fel och brister uppstår, vilket i förlängningen ökar risken för bortfall av skatteuppbörd. Regeringen anser, liksom många av remissinstanserna, att det är önskvärt att förslaget träder i kraft för att de positiva effekterna av förslaget ska komma näringsliv och myndigheter tillgodo. Regeringen anser dock, i likhet med utredningen, att ett ikraftträdande innebär alltför lite tid för myndigheterna att säkerställa att det finns ett fungerande informationsutbyte, vilket vore negativt ur kontrollsynpunkt. Regeringen anser vidare i likhet med att ett ikraftträdande inte är lämpligt eftersom det infaller mitt i en redovisningsperiod för importörer som är registrerade till mervärdesskatt och har kvartal eller år som redovisningsperiod. Förslaget bör därmed lämpligen träda i kraft . Eftersom det enligt inte är möjligt att färdigställa ett fungerande informationsutbyte före anser regeringen att denna tidpunkt är mest lämplig för ikraftträdandet. Näringslivet bör därigenom också få tillräckligt mycket tid för att ställa om de system som används för hantering av tulldeklarationer. Regeringen anser att övergångsregler behövs och föreslår, i likhet med utredningen, att äldre bestämmelser ska gälla beträffande mervärdesskatt vid import där skattskyldigheten inträtt före ikraftträdandet. Offentligfinansiella och andra effekter Regeringens bedömning: Förslaget leder till en uppbördsförskjutning som medför att en räntekostnad uppstår för staten. Räntekostnaden uppgår netto till . Förslaget har endast en försumbar påverkan på domstolarnas samt verksamhet. För uppkommer kostnader av engångskaraktär för anpassning till de nya bestämmelserna samt årliga kostnader för att hantera nya arbetsuppgifter. För tillkommer också kostnader av engångskaraktär för anpassning till de nya bestämmelserna samt vissa årliga kostnader. För uppkommer dock även en årlig besparing eftersom några arbetsuppgifter övergår till . För näringsidkarna medför förslaget i huvudsak positiva effekter genom en minskad räntekostnad på och sammantaget en minskning av den administrativa bördan. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens bedömning, som byggde på uppgifter från och om kostnader som uppkommer med anledning av förslaget har dock reviderats av myndigheterna . Utredningens bedömning av de offentligfinansiella effekterna och de finansiella effekterna för företagen byggde på ett ikraftträdande och omfattade inte effekterna för domstolar eller . Remissinstanserna: Hovrätten över och , Kammarrätten i och Förvaltningsrätten i påpekar att konsekvensanalysen inte omfattar effekter för domstolarna samt att det inte kan uteslutas att arbetsbördan ökar något om den föreslagna konstaterar att förslaget innebär att det som var ett tullbrott till den del det avser undanhållen mervärdesskatt i stället kommer vara ett skattebrott, vilket Ekobrotts- myndigheten ska hantera. Myndigheten anför att det är svårt att dra några slutsatser av vilka ekonomiska konsekvenser förslaget kommer att få för och anför att minskningen av räntekostnaderna för företagen torde bli väsentligt högre än vad som uppskattats av utredningen. gör bedömningen att ett genomförande av förslaget inte leder till några administrativa kostnader för berörda företag som inte står i proportion till förslagets syfte. tillstyrker förslaget och anser att konsekvensutredningen är anser att frågan om effekten på administrativa kostnader bör undersökas närmare innan förslaget genomförs. anför att företagens administrativa börda kommer att öka av regeringens förslag bl.a. för att företagen ska först lämna samma uppgifter som till och därefter invänta fakturan från och beräkna nytt underlag för beskattning av mervärdesskatt som ska redovisas i anför att den naturliga kopplingen mellan underlaget för tullvärdeberäkningen och underlaget för mervärdesskatteberäkningen förloras och måste redovisas till två myndigheter i stället för en. Skälen för regeringens bedömning När redovisningen av mervärdesskatt vid import för importörer som är registrerade till mervärdesskatt i och som agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen flyttas från till senareläggs mervärdesskatteinbetalningarna till staten. I nuvarande system betalas mervärdesskatten in till . Om importören har full avdragsrätt har importören rätt att få mervärdesskatten återbetald och återbetalningen hanteras av . Tidpunkten för återbetalningen är beroende av vilka redovisningsperioder importörerna använder. Förslaget om beskattningsmyndighet vid import innebär att importörer som är registrerade till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbara personer vid importerna kommer att redovisa utgående och ingående mervärdesskatt i mervärdesskattedeklarationen. Genom att mervärdesskatten redovisas i mervärdesskattedeklarationen i stället för att betalas in till senareläggs inbetalningen av mervärdesskatten. Senareläggningen medför en likviditetsförsämring för staten vilket i sin tur ger upphov till en räntekostnad. Likviditetsförsämringen motsvarar det belopp som på årsbasis senareläggs och som staten därmed behöver låna upp. som statens lånekostnader ökar till följd av förslaget beräknas företagens lånekostnader att minska, vilket ökar deras vinst och därmed även de statliga bolagsskatteintäkterna. Den offentligfinansiella nettokostnaden av senareläggningen blir därmed något lägre till följd av ökade bolagsskatteintäkter. Beräkningarna av likviditetsförsämringen baseras på uppgifter från och om den sammanlagda mervärdesskatten vid import samt på en bedömning av den genomsnittliga tiden mellan inbetalning av mervärdesskatt till och återbetalning från . Likviditetsförsämringen beräknas uppgå till och ge upphov till en räntekostnad för staten på netto . Finansiella effekter för företagen Ett genomförande av regeringens förslag medför att en importör som är registrerad till mervärdesskatt i och som agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen inte längre behöver betala mervärdesskatten för att sedan få skatten återbetald . Därmed uppstår en förbättrad likviditet för dessa importörer. Effekten är av samma storlek som den försämrade likviditeten för staten, dvs. företagen upplever en likviditetsförbättring på . Likviditetsförbättringen medför i sin tur att upplåningsbehovet och därmed räntekostnaderna minskar. Eftersom företagen normalt möter högre upplåningsräntor än staten minskar företagens räntekostnader med mer än vad statens räntekostnader ökar. Vid ett antagande att företagens ränta i genomsnitt är högre än statslåneräntan minskar räntekostnaderna för importföretagen som kollektiv med 242 miljoner Det motsvarar i genomsnitt per företag och år, då antalet importföretag är drygt 40 000 stycken. Utifrån uppgifter från och för redovisar stora företag (företag med en lönesumma ) av all utgående mervärdesskatt vid import. Mikro- och småföretag (företag med en lönesumma på under och ) redovisar vardera av mervärdesskatten vid import. Allmänt gäller att likviditetseffekter och räntekostnader blir mer betungande för ett enskilt företag ju högre mervärdesskattesumman är i förhållande till företagets storlek. Det är också sannolikt att ett företag med få men dyra importer upplever större likviditetsproblem än ett företag med många små importer som är jämnt fördelade över året. Utifrån uppgifter från och framgår att de flesta mikro- och småföretag redovisar relativt små summor i utgående mervärdesskatt vid import. Lägre summor mervärdesskatt vid import kan dock vara betungande för mindre företag. Dessutom har små företag ofta längre redovisningsperioder än stora företag, vilket innebär att det tar för små företag att från återfå motsvarande mervärdesskatt som betalats till . Mervärdesskatten vid import för mikroföretag är i genomsnitt per företag och år. Den överväldigande majoriteten av alla mikroföretag har dock lägre mervärdesskattesummor än så, 22 000 av de totalt 25 000 mikroföretagen redovisar i utgående mervärdesskatt vid import. är importen i de flesta fall ojämt fördelad över året. Det genomsnittliga mikroföretaget importerar mervärdesskattepliktiga varor under färre än . Det innebär att den totala mervärdesskatten vid import ofta kan vara fördelad på ett fåtal importtillfällen. har högre årliga mervärdesskattesummor vid import och importen är mer jämnt fördelad över året. Mervärdesskatten vid import för stora företag är i genomsnitt per företag och år. Vid ett antagande om att det i genomsnitt tar innan mervärdesskatten som betalats till återbetalas från innebär det räntekostnader på i genomsnitt per storföretag och år. Denna räntekostnad uppgick i utredningen till och har uppdaterats. anför att minskningen av räntekostnaderna för företagen torde bli väsentligt högre än vad som uppskattats av utredningen eftersom näringslivets finansieringskostnad normalt sett är högre än den upplåningsränta som utredningen använder för företagen. Även anför att den besparing i räntekostnader som Scaniakoncernen skulle göra om utredningens förslag genomförs, uppgår enligt deras beräkningar till en avsevärt högre siffra än de som utredningen kommit fram till att det genomsnittliga storföretaget skulle spara . har kommit fram till att besparingen uppgår till . Sammantaget gör regeringen bedömningen att förslaget medför en likviditetsförbättring och därmed minskade räntekostnader för både större och mindre företag. Hur betydande likviditets- och ränteeffekterna blir för olika företag är bl.a. beroende av hur mycket mervärdesskatt företaget 2013/14:16 betalar i förhållande till företagets storlek och av hur jämnt importerna är fördelade över året. Administrativa konsekvenser för företagen Regeringens förslag kan även påverka företagens administrativa kostnader för hanteringen av mervärdesskatt (fullgörandekostnaderna). Företagens administrativa börda bör minska bl.a. för att företagen endast behöver vända sig till en myndighet avseende frågor om mervärdesskatt och för att enhetliga förfaranderegler blir tillämpliga när det gäller hantering av all mervärdesskatt, dvs. även mervärdesskatt vid import. Genom regeringens förslag uppnås också en enhetlig hantering av mervärdesskatt vid import och vid EU-intern handel. Regeringen gör bedömningen att redovisningen av mervärdesskatt blir enklare för företagen att hantera om handel med både länder utanför EU och inom EU redovisas på liknande sätt och hanteras av samma myndighet. Redovisningstidpunkterna för mervärdesskatt vid import kommer vidare att motsvara redovisningstidpunkterna för annan mervärdesskatt. Detta leder till en minskad administrativ börda för företagen eftersom de därmed inte längre behöver hantera mervärdesskatt vid import på ett avvikande sätt. Risken för periodiseringsfel vid avdrag för mervärdesskatt vid import, som enligt näringslivet är ett vanligt förekommande fel med nuvarande hantering, minskar också genom regeringens förslag eftersom tidpunkten för avdraget kopplas till utställandet av tullräkningen (se vidare avsnitt 5.6) och importörer alltid kommer att få ett underlag för redovisningen från (se vidare avsnitt 5.5). Regeringens förslag innebär dock också en något ökad administrativ börda för importörer som ska redovisa mervärdesskatt vid import i mervärdesskattedeklarationen eftersom importörerna kommer behöver lämna en extra uppgift i tulldeklarationen. Vidare kommer importörer som anlitar ombud att erhålla ytterligare ett dokument per import från . Sammantaget är det dock rimligt att anta att regeringens förslag leder till att de administrativa kostnaderna minskar för mervärdesskatteregistrerade företag. Det är svårt att närmare beräkna storleken av effekten på fullgörandekostnaderna. verktyg Regelräknaren respektive Malindatabasen har inte kunnat användas för att uppskatta hur förslaget påverkar företagens administrativa kostnader eftersom det saknas uppgifter om detta. I sammanhanget kan dock nämnas att 2006:3 visar att fullgörandekostnaderna för all hantering av mervärdesskatt var i genomsnitt för företag med mindre än 500 anställda. För stora företag med minst 500 anställda var fullgörandekostnaderna per företag och år. Uppgifter från för visar att mervärdesskatt vid import utgjorde av de mervärdesskatteregistrerade importörernas totala ingående mervärdesskatt. Då mervärdesskatt vid import endast utgör en del av företagens mervärdesskattehantering och förslaget därutöver endast kan antas påverka de administrativa kostnaderna för import i begränsad omfattning, är bedömningen att effekten på företagens administrativa kostnader är begränsad. är dock regeringens bedömning att företagens administrativa börda bör minska något av förslaget. anser att frågan om effekten på administrativa kostnader bör undersökas närmare innan förslaget genomförs. anför egna beräkningar avseende räntekostnader som tyder på att små och medelstora företag har en snitträntekostnad på samt att de ca 22 000 mikroföretag som importerar har en räntekostnad på uppskattningsvis . anför vidare att de administrativa kostnaderna för företagen kommer att öka med anledning av förslaget vilket sannolikt kommer att medföra en nettokostnad för de minsta företagen. Den konstaterade likviditetsvinst som uppstår för de största företagen kommer till synes ske på bekostnad av den stora gruppen mindre företag. Regeringen anser att effekterna på de administrativa kostnaderna är tillräckligt utredda, vilket även är uppfattning. Vad gäller beräkningar av räntekostnaderna för olika typer av företag konstaterar regeringen att utredningen bland annat har beräknat likviditetskostnaden för mervärdesskatt vid import för ett genomsnittligt företag, med en genomsnittlig årlig import där importerna är jämnt fördelade över året. Likviditetskostnaderna vid import kan vara avsevärt högre eller lägre än beräkningar för ett enskilt företag. Detta då det finns ett stort antal företag med avsevärt lägre eller högre årliga summor av mervärdesskatt än ett genomsnittligt företag. För dessa företag blir likviditetskostnaden också lägre respektive högre än vad beräkningarna för ett genomsnittligt företag visar. Vidare finns det även ett stort antal företag där importerna inte är jämnt fördelade , vilket kan ge såväl lägre som högre likviditetskostnader. Till exempel hamnar de flesta mikro-, små och medelstora företag i kategorin av företag med mervärdesskattepliktig import under färre än 4 månader . Likviditetskostnaderna vid import är dessutom beroende av gällande räntenivåer. Ränteläget var mycket lågt när utredningen pågick och vid högre ränteläge kommer företagens likviditetskostnader att öka. Vidare är det inte enbart likviditetskostnader vid import som kan medföra problem för enskilda importerande företag. Även risken för likviditetsbegränsningar, dvs. svårigheter att vid behov kunna låna pengar för att tillfälligt finansiera mervärdesskatten, kan medföra problem för företag. Regeringen menar därför att det är svårt att bedöma vilka likviditetskostnader som uppkommer för respektive typ av företag. Genom förslaget om beskattningsmyndighet vid import kommer importörerna inte att lämna samma uppgifter i tulldeklarationen som utan ett mindre antal uppgifter i detta hänseende eftersom beskattningsunderlaget för mervärdesskatt och mervärdesskattebeloppet inte längre kommer att redovisas i tulldeklarationen. I stället kommer den beräkning och de uppgifter som lämnas i tulldeklarationen lämnas i mervärdesskattedeklarationen. Kopplingen till tullvärdeberäkningen kvarstår oförändrad eftersom beräkningen kommer göras på samma sätt som . Underlaget för beskattningen kommer vidare inte att lämnas till två myndigheter utan till en, . Regeringen ser därmed inte att denna hantering skulle leda till någon ökad administration på sätt som anför. Tvärtom bör den administrativa bördan minska bl.a. eftersom importörerna slipper administrera en betalning till i 2013/14:16 de fall ingen tull utgår. Att den administrativa bördan bör minska för företagen stöds också av en stor del av remissinstanserna. anför vidare att påståendet att det underlättar för företagen att bara behöva vända sig till en myndighet när de har frågor om mervärdesskatt är starkt förenklat samt att utredningen har underskattat det faktum att beräkningen av den mervärdesskatt som ska utgå vid import är starkt förknippat med övriga uppgifter som lämnas vid import. Regeringen instämmer med om att den mervärdesskatt som ska utgå vid import är starkt förknippad med övriga uppgifter som lämnas vid import. Regeringen ser dock inte att denna koppling på något sätt skulle påverkas av att redovisning av mervärdesskatten sker till . Grunden för redovisningen kommer inte att förändras genom förslaget. Effekter för ombud och speditörer Regeringens förslag innebär att även speditörer och andra företag som agerar som ombud för importörer kommer att påverkas. Ombuden kommer att behöva hålla reda på om de importörer som ombuden representerar är registrerade till mervärdesskatt eller inte. Vidare ska ombuden inte längre redovisa någon mervärdesskatt i tulldeklarationen om importören är registrerad till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen. Regeringens förslag kan också komma att innebära att ombud behöver hantera fler tullräkningar och betalningar, beroende på vilken lösning inför för att importörer ska erhålla underlag för sin redovisning i mervärdesskattedeklarationen. Ytterligare en effekt av förslaget är att ombuden inte längre kommer att vara skyldiga att fullgöra importörens betalningsskyldighet eller vara solidariskt betalningsansvariga för mervärdesskatten för en import i de fall är beskattningsmyndighet (se vidare avsnitt 5.3). Sammanfattningsvis gör regeringen bedömningen att förslaget innebär en viss ökad administration för speditörer och andra företag som agerar som ombud för importörer. Förslaget kan dock även innebära en fördel för ombuden eftersom de inte längre behöver ta någon finansiell risk avseende mervärdesskatten för de importer de hanterar. Effekter för domstolarna och Ett antal remissinstanser perkar på att utredningen inte har redovisat konsekvenserna av förslaget för domstolarna och anför att det inte kan uteslutas att arbetsbördan ökar något om den föreslagna ordningen införs. Ordningen kan leda till parallella processer eftersom två myndigheter kommer att hantera tullvärdet respektive beskattningsunderlaget för mervärdesskatt för en import. konstaterar att genom utredningens förslag kommer det som var ett tullbrott till den del det avser undanhållen mervärdesskatt i stället vara ett skattebrott. Detta medför att handläggningen av dessa mål i enlighet med 2 § förordningen (1997:898) med instruktion för kommer att handläggas vid . Myndigheten anför att det är svårt att dra några slutsatser av vilka ekonomiska konsekvenser förslaget kommer att få för dem. Regeringen gör bedömningen att förslaget endast i undantagsfall bör leda till parallella processer (se vidare avsnitt 5.11). Förslaget bedöms således endast leda till marginella effekter för domstolarna. Vidare gör regeringen bedömningen att förslaget endast i ett fåtal fall bör leda till situationer där det som tidigare bedömts som tullbrott i stället blir skattebrott (se vidare avsnitt 5.10). Förslaget bedöms således endast leda till marginella effekter för . Förslaget bedöms kunna medföra positiva effekter i konkurrenshänseende (för en närmare beskrivning av dessa effekter, se avsnitt 5.2). Det är dock svårt att beräkna eller uppskatta storleken på dessa effekter. Skatteundandragande och konsekvenser för uppbörden Avdragsgill mervärdesskatt vid import utgör inte någon skatteintäkt för staten. I dessa fall uppstår intäkten för staten först när den importerade varan säljs vidare till en slutkonsument eller till någon annan utan avdragsrätt. Regeringens förslag innebär att endast de som är registrerade till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid en import kommer att få redovisa skatten i mervärdesskattedeklaration. De allra flesta av dessa importörer har full avdragsrätt och då utgör mervärdesskatten vid import inte någon intäkt för staten. Bristande eller felaktig redovisning leder följaktligen inte heller till någon förlust av skatteintäkter för staten. Vad gäller skatteundandraganden och bedrägerier är det svårt att göra några prognoser om hur det kommer att utvecklas om förslaget genomförs. Regeringen gör dock bedömningen att om införandet av förslaget skulle leda till ökat antal bedrägerier kommer detta vara ytterst begränsat. Baserat på uppskattning i skattefelskartan, att skattefelet avseende mervärdesskatt uppgår till , beräknar att staten förlorar vid en beräknad uppbörd om om förslaget genomförs (0,14*60= 8,4). uppskattar skattefelet i sin verksamhet till vilket ger en förlust för staten om (0,04*60=2,4). Det är dock inte möjligt att jämföra skattefelet inom mervärdesskatten som helhet med skattefelet inom verksamhetsområde och därigenom dra slutsatser om hur skattefelet påverkas av regeringens förslag. Dels beror detta på att siffror speglar skattefelet i samtliga led, medan motsvarande siffror från enbart speglar skattefelet i ett led. Eftersom mervärdesskatten är en flerledsskatt så är skattefelet i ett enda led inte samma sak som skattefelet i samtliga led i försäljningskedjan. Dels är skattefelet för ett visst skatteslag, t.ex. mervärdesskatt inte nödvändigtvis jämförbart med skattefelet för mervärdesskatt vid import. Det rör sig här om olika branscher och företag. Samtliga skattskyldiga för mervärdesskatt är inte nödvändigtvis jämförbara med motsvarande skattskyldiga importörer. Beräkningar av skattefel är dessutom generellt behäftade med stor osäkerhet och ska därför användas med försiktighet. Skillnaderna i och siffror för skattefelet kan också bl.a. bero på att den ena myndigheten är bättre på att korrekt mäta och uppskatta skattefelet. Regeringen anser därför att de jämförelser mellan skattefelssiffror och framräknade belopp på skillnader i skattefel som anför inte är relevanta. Regeringens förslag om beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import innebär att i de fall blir beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import blir skattebrottslagen tillämplig på både utgående och ingående mervärdesskatt vid import i stället för som då tullbrottsbestämmelsen i 8 § smugglingslagen är tillämplig på utgående mervärdesskatt vid import. Regeringen gör bedömning att detta inte kommer leda till särskilt stora effekter för den straffrättsliga ordningen eller möjligheten att beivra brott (för en närmare beskrivning av effekterna och regeringens bedömning, se avsnitt 5.10). Kostnader och konsekvenser för För verksamhet bör regerings förslag inte innebära några mer omfattande konsekvenser. Enligt uppgifter från , utgör fastställandet av mervärdesskatt vid import inte något större merarbete jämfört med det arbete som ändå utförs i samband med fastställande och uppbörd av tull. Enligt egna beräkningar skulle en överflyttning till av hanteringen av mervärdesskatt vid import för importörer som är registrerade till mervärdesskatt i och som agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen, medföra en besparing för på till en arbetskostnad på vilket motsvarar . Besparingen uppskattas motsvara cirka 2,4 årsarbetskrafter. beräknar att förslaget kommer att innebär en ökning av portokostnaderna med , eftersom cirka 125 000 kopior av tullräkningar eller tullkvitton med en portokostnad på per räkning/kvitto ska skickas till importören i de fall ett betalningsansvarigt ombud används. Den årliga besparingen skulle därmed uppgå till . En förutsättning för att genomföra regeringens förslag är att det finns ett tillräckligt informationsutbyte mellan och .