prop · H10325 · 2013-10-14 00:00:00 — c)Beskrivning av driftskompatibilitetskomponenterna (märke, typ, version, osv. L 268/26 Europeiska unionens officiella tidning d)Uppgift om vilket förfarande som tillämpats för försäkran om överensstämmelse med specifikationerna eller lämplighet för användning. e)Alla relevanta krav som driftskompatibilitetskomponenterna uppfyller, särskilt beträffande komponenternas an vändningsbetingelser. f)I förekommande fall namn och adress till den eller de avgiftsupptagare/anmälda organ som medverkat i förfarandet för bedömning av överensstämmelse med specifikationerna eller lämplighet för användning. g)I förekommande fall, hänvisning till de tekniska specifikationerna. h)Uppgifter om den som av tillverkaren eller dennes i gemenskapen etablerade behöriga ombud bemyndigats att sluta avtal med bindande verkan. Europeiska unionens officiella tidning L 268/27 MINIMIKRITERIER SOM MEDLEMSSTATERNA SKA BEAKTA NÄR DE ANMÄLER ORGAN a)Organet ska vara ackrediterat enligt standarder i EN 45000-serien. b)Organet och den personal som ansvarar för inspektionen ska utföra sitt kontrollarbete med största möjliga yrkes integritet och tekniska kompetens och stå fria från alla påtryckningar och incitament, bland annat av ekonomisk art, som skulle kunna påverka bedömningen eller inspektionsresultaten, särskilt från personer eller grupper av personer som berörs av kontrollresultaten. c)Organet, dess chef och den personal som ska utföra eller övervaka kontrollarbetet får, varken direkt eller som behörigt ombud, medverka i utformning, tillverkning, uppbyggnad, marknadsföring eller underhåll av driftskompatibilitets komponenter eller medverka i driften. Detta utesluter dock inte utbyte av teknisk information mellan tillverkaren eller konstruktören och det organet. d)Organet ska förfoga över eller ha tillgång till de medel som behövs för att det på ett adekvat sätt ska kunna uppfylla de tekniska och administrativa uppgifterna i samband med kontrollerna. e)Den personal som ansvarar för kontrollerna ska ha god teknisk yrkesutbildning, tillräckliga kunskaper om föreskrifterna för de kontroller som den utför och tillräcklig erfarenhet av sådana kontroller, erforderlig förmåga att utforma de intyg, protokoll och rapporter som utgör dokumentationen för de utförda kontrollerna. f)Kontrollpersonalens oberoende måste garanteras. Den anställdes ersättning får inte vara knuten till antalet genomförda kontroller eller till kontrollresultaten. g)Organet ska teckna en ansvarsförsäkring om inte detta ansvar enligt nationell rätt täcks av staten eller kontrollerna utförs direkt av medlemsstaten. h)Organets personal har tystnadsplikt beträffande allt som den får kännedom om under utövandet av sina funktioner (förutom gentemot de behöriga administrativa myndigheterna i den stat i vilken den utövar sin verksamhet) i samband med genomförandet av direktiv /52/EG och detta beslut eller nationell lagstiftning för direktivets till lämpning. L 268/28 Europeiska unionens officiella tidning PARAMETRAR FÖR KLASSIFICERING AV FORDON 1.1De parametrar för klassificering av fordon som ska användas i EETS ska inte begränsa avgiftsuttagarnas val av taxesystem. EETS ska ha möjlighet att tillåta olika klassifikationsparametrar för att systemet ska kunna utvecklas enligt förutsebara framtida behov. 1.2En avgiftsuttagare ska meddela sambandet mellan de använda parametrarna för klassificering av fordon och fordons taxeklasserna för varje taxesystem som används i ett vägtullsområde under dennes ansvar, i enlighet med bestäm melserna i artikel 19 innan det ska användas. 1.3En avgiftsuttagare ska offentliggöra sambandet mellan fordonstaxeklasserna och taxestrukturen för varje taxesystem som används i ett tullområde under dennes ansvar, i enlighet med bestämmelserna i artikel 19. 2.Parametrar för klassificering av fordon 2.1Utan att det påverkar tillämpningen av de allmänna bestämmelserna i 1.1 ovan, kan en avgiftsuttagare använda följande som parametrar för fordonsklassificering: a)Alla mätbara fordonsparametrar som entydigt kan avläsas av utrustningen vid vägen. b)Alla fordonsparametrar som stöds av standard EN 15509 och ETSI ES 200674-1 och tillhörande tekniska rapporter för protokolltillämpning. c)De fordonsparametrar som är obligatoriska i registreringsbevis för fordon (1) och som är standardiserade i /TS24534. d)De variabla parametrar för klassificering av fordon som används i vägtullsystem, t.ex. antal axlar (inklusive lyfta axlar), släpvagnar osv. e)Följande miljöparametrar: Fordonets utsläppsklass, dvs. dess miljöklass enligt rådets direktiv /77/EEG (2) och och rådets direktiv /38/EG (3), en harmoniserad parameter för CO2, till exempel den harmoniserade gemenskapskoden V.7 i registrerings bevis för fordon. 2.2När ett fordon framförs inom ett tullområde ska dess fordonsutrustning kunna meddela dess klassificeringsparamet rar och statusinformation för fordonsutrustningen till avgiftsupptagarens övervakningsutrustning för färdvägsdekla rationer. (1) Rådets direktiv /37/EG av om registreringsbevis för fordon (EGT L 138, , s. 57). (2) Rådets direktiv /77/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (EGT L 36, , s. 33). (3) och rådets direktiv /38/EG av om ändring av direktiv /62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EUT L 157, , s. 8. Europeiska unionens officiella tidning L 268/29 3.Nya parametrar för klassificering av fordon Om en avgiftsupptagare vill införa nya parametrar för klassificering av fordon ska den medlemsstat där avgifts upptagaren är registrerad informera kommissionen och övriga medlemsstater om detta. Kommissionen ska hän skjuta ärendet till kommittén för elektroniska vägtullar enligt artikel 5.1 i direktiv /52/EG, som ska avge sitt yttrande , i enlighet med det förfarande som avses i artikel 5.2 i direktiv /52/EG. 4.1Om ett nytt taxesystem grundas på parametrar för klassificering av fordon vilka redan används i minst ett EETS- område, ska EETS betalningsförmedlare tillämpa det nya taxesystemet från det datum då det träder i kraft. 4.2Om det med ett nytt taxesystem införs en eller flera nya parametrar för fordonsklassificering ska förfarandet enligt punkt 3 följas. Sammanfattning av delbetänkandet Avgifter på väg och elektroniska vägtullsystem (SOU 2012:60) Den särskilda utredaren ska ta fram författningsförslag avseende uttag av avgifter vid användandet av de nya broarna över Sundsvallsfjärden, och . Utredaren ska även undersöka villkoren för att ta ut avgift för användandet av väginfrastruktur för fordon som inte är registrerade i . Förslag ska lämnas på hur ett avgiftsuttag för sådana fordon kan utformas. Vidare ska utredaren lämna de författningsförslag som genomförandet av kommissionens beslut (EG) nr 750/2009 om det europeiska systemet för elektroniska vägtullar kräver. Utredningens uppdrag i den del som avser trängselskatt ska presenteras i ett slutbetänkande . Utredningen har kunnat konstatera att Eurovinjettdirektivet (EG) nr 62/1999 måste genomföras i svensk rätt när avgifter på broar ska tas ut. Syftet med Eurovinjettdirektivet är att avlägsna snedvridning av konkurrensen mellan transportföretag i medlemsstaterna. Därför ska avgiftssystemen harmonieras för de tunga lastbilarna, dvs. lastbilar som inklusive eventuellt släp har en högsta tillåten bruttovikt av . Direktivet tvingar inte medlemsstaterna att införa vägavgifter och vägtullar, men om sådana tas ut måste direktivets villkor följas. Direktivet är bland annat tillämpligt på distansbaserade vägtullar, exempelvis infrastrukturavgifter. Personbilar, bussar och lätta lastbilar omfattas inte av direktivets bestämmelser. Eurovinjettdirektivet reglerar bland annat hur avgifterna ska beräknas. En av de viktigaste principerna är den om återvinning av kostnaderna, dvs. att avgifterna ska beräknas utifrån kostnaden för att uppföra och driva det aktuella vägavsnittet. Kostnaderna får inte vältras över på lastbilskollektivet utan ska fördelas på olika fordon utifrån deras andel av kostnaderna. Vidare får inte kostnaderna skrivas av än . Direktivet medger inte heller att rabatter utformas hur som helst eller att differentiering sker på annat sätt än som anges där förutom i vissa angivna undantagsfall. Eurovinjettdirektivets bestämmelser om infrastrukturavgifter ska alltså genomföras i det svenska rättssystemet. När Eurovinjettdirektivet genomförs ska de nya bestämmelserna enligt utredningens förslag ges en generell innebörd. Reglerna ska alltså omfatta alla allmänna vägar, dvs. även andra vägar än dem som omfattas av direktivets tillämpningsområde (som är det transeuropeiska vägnätet och motorvägsnät). Enskilda vägar ska endast omfattas av bestämmelserna om de ingår i det transeuropeiska vägnätet (dvs. ) eller är motorvägar. Bestämmelserna ska även tillämpas på andra typer av bilar än tunga lastbilar, exempelvis personbilar. Undantag ska göras för utrycknings- fordon och EG-mobilkranar. Vid bestämningen av avgifternas storlek måste hänsyn både tas till Eurovinjettdirektivets bestämmelser och de svenska principerna om vad som är en skatt och vad som är en avgift. mot denna bakgrund bestämmas så att de inte överstiger kostnaderna för uppförande, underhåll, drift och utveckling av just det vägavsnitt och det vägtullssystem som man betalar för att passera. Infrastrukturavgiften kan och bör enligt utredningens bedömning utformas på ett sådant sätt att den i regeringsformens mening är en avgift. Direktivet ställer krav på differentiering på grund av EURO- En sådan differentiering medför enligt utredningens bedömning inte att det blir fråga om en skatt, så länge differentieringen Utgångspunkten vid fastställandet av avgiftsnivåerna är att de måste bestämmas till en rimlig nivå, baserat på kostnaden för motprestationen för den aktuella kategorin avgiftspliktiga fordon, och att intäkterna inte får överstiga kostnaderna för den aktuella infrastruktur- Om kostnaderna för att uppföra bron är lika för olika fordonskategorier är det inte möjligt att differentiera avgifterna mer än En större skillnad måste finansieras med anslag. Dessa principer har inte fullt ut beaktats vid ingåendet av avtalen avseende de nya broarna i , och . sättningar som har legat till grund för avtalen kan mot bakgrund av nämnda principer enligt utredningens bedömning inte styra utformningen av reglerna om infrastrukturavgifter. Utredningen föreslår att avgifternas nivåer på de allmänna vägarna ska bestämmas av , som har tillgång till uppgifter om kost- naderna för att bygga infrastrukturen, trafikflöden och annat som behövs för att kunna ta ställning till avgiftens belopp. Eftersom broarna ännu inte är färdigbyggda finns inga slutliga uppgifter om kostnaderna för upp- Utredningen kan därför inte föreslå några avgiftsnivåer. Konsortiet ska omfattas av vissa bestämmelser om differentiering, principen om att avgifterna endast ska finansiera investe- ringen och bestämmelserna om tillsyn och rapportering. regler, dvs. bestämmelser som inte har sin grund i Euro-vinjettdirektivet, ska inte tillämpas på Konsortiet. Bestämmelserna ska föras in i en generell lag och i en gemensam förordning för de olika vägavsnitten (utom ). sen i 29 § väglagen (1971:948) ska ändras till att endast avse avgift för användande av färja. Utredningen anser att utländska fordon kan och ska omfattas av reglerna om infrastrukturavgifter på väg. De problem som finns kring tillgång till andra länders vägtrafikregister måste enligt utredningens uppfattning anses överkomliga. Det finns olika möjligheter till utbyte med andra länder av uppgifter om fordonsägare, även om sådant utbyte kan vara förknippat med kostnader. Utsikterna att kunna sluta överens- kommelser med de andra nordiska länderna om kostnadsfritt utbyte av ägaruppgifter bedöms dock vara goda. Bristen på automatisk tillgång till trafikregister i andra länder innebär att den enskilde i vissa fall inte kan underrättas om beslut avseende infrastrukturavgift. aldrig laga kraft. Uppgifter som ligger till grund för beslutet kan då inte heller gallras förrän vid preskriptionen. Detta är brister som enligt utredningens mening kan accepteras. För att underlätta för de utländska fordonsägarna att betala infrastrukturavgifterna ska, förutom sådan videoregistrering (ANPR) som används i trängselskattesystemet, även transponder (DSRC) kunna användas. Svenska fordonsägare ska också kunna använda transponder. Något krav på transponder ska dock inte införas, varken för utländska eller svenska fordon. Fordonets ägare ska vara betalningsskyldig för avgiften. Infrastrukturavgift på allmän väg ska betalas kvartalsvis. enskilde begär det kan kortare betalningsperioder medges. Om betalning sker genom betalningsförmedlare enligt den föreslagna lagen om elektroniska vägtullssystem (se följande avsnitt) ska avgiften betalas . Tilläggsavgift ska tas ut vid utebliven betalning av infrastrukturavgift på allmän väg. Om en bil har utrustats med transponder som är kopplad till ett avtal med en betalningsförmedlare enligt den föreslagna lagen om elektroniska vägtullssystem, ska tilläggsavgift inte tas ut av den betalningsskyldige. Betalning av infrastrukturavgift på allmän väg ska ske för utländska som för svenska fordon. Betalning för passage av betalstation för utländska fordon ska dock i första hand ske genom betalningsförmedlare eller på nätet. Ett undantag från motiverings- och underrättelseskyldigheten enligt förvaltningslagen (1986:223) ska införas för de utländska fordonen såvitt avser beslutet att ta ut infrastrukturavgift. Om betalning inte sker inom föreskriven tid ska en underrättelse skickas och en tilläggsavgift tas ut. Integritetsaspekten bör hanteras på samma sätt som i systemet med trängselskatter. I fråga om allmän kameraövervakning, behandling av personuppgifter och sekretess ska liknande bestämmelser tas in som finns i systemet med trängselskatter. Väghållaren ska vara ansvarig för avgiftsupptaget. På allmän väg ska alltså vara avgiftsupptagare. Transportstyrelsen ska dock, för räkning, sköta administrationen av avgiftsupptaget. Transportstyrelsen ska med andra ord besluta om att ta ut avgiften och handlägga ansökningar om befrielse, anstånd, betalningsperiodens längd m.m. Transportstyrelsen ska också meddela föreskrifter i de delarna. Transportstyrelsen ska utöva tillsyn över avgiftssättningen på enskilda vägar, dvs. endast Konsortiets avgiftssättning. ska kunna besluta om de förelägganden och förbud som behövs. Förelägganden och förbud ska kunna förenas med vite. Infrastrukturavgiften bör specialdestineras för att användas för att finansiera samma vägavsnitt som den tas ut på. Ett beslut om att ta ut infrastrukturavgift och tilläggsavgift ska kunna överklagas. En särskild forumregel ska införas. Beslut om infrastrukturavgift på allmän väg ska således överklagas till den domstol inom vars domkrets den enskilde är bosatt. Beslut avseende utländska fordon ska överklagas till Förvaltningsrätten i . Det ska inte, som i trängselskattehänseende, införas en ovillkorlig rätt till muntlig förhandling i mål om tilläggsavgift. Utredningen kommer att behandla frågan om påminnelse- och sanktionsavgifter i det fortsatta arbetet. I det sammanhanget kommer 2013/14:25 utredningen också att utreda om andra kontroll- och sanktionsåtgärder Bilaga 3 ska införas. Utredningen lämnar därför inga förslag i det avseendet i detta Utredningen ska lämna förslag på hur kommissionens beslut (EG) nr 750/2009 avseende det europeiska systemet för elektroniska vägtullar (kallat EETS) ska genomföras i svensk rätt. Syftet med tjänsten är att en väganvändare ska kunna betala alla vägtullar som olika avgiftsupptagare tar ut inom EU, genom en enda fordonsutrustning och ett enda kontrakt med en betalningsförmedlare. Med elektroniska vägtullar avses vägtullssystem där särskild utrustning behöver installeras i fordon, exempelvis transpondrar. Med tjänsten ska den fria rörligheten underlättas. Bestämmelserna innebär i många delar att de olika aktörernas civilrättsliga rättigheter och skyldigheter gentemot varandra ska regleras. Utredningen föreslår att lagen (2007:58) om elektroniska vägavgiftssystem ska kompletteras med de nya bestämmelser som behövs för att genomföra kommissionens beslut. Lagen ska även fortsättningsvis i huvudsak vara en ramlag. Detaljbestämmelser ska i möjligaste mån placeras i förordning och i myndighetsföreskrifter. Lagen ska byta rubrik till lagen om elektroniska vägtullssystem. Lagens syfte ska vara att fastställa de kommersiella, funktionella och tekniska krav som ska gälla för att fordonsutrustning ska kunna fungera i europeiska elektroniska vägtullssystem. Lagen ska tillämpas där det finns elektroniska vägtullssystem, men innebär inte att befintliga betalsystem måste tas bort. Den ska tillämpas på alla allmänna och enskilda vägar, gator, torg, leder eller färjor eller en kombination därav där en skatt, avgift eller tull tas ut på elektronisk väg i samband med fordonstrafik med stöd av fordonsutrustning. Enligt utredningens bedömning finns det inga rättsliga hinder mot att befintliga betaltjänster som exempelvis AutoPASS, BroBizz eller AutoBizz eller samarbetet EasyGo existerar vid sidan av EETS. Avgiftsupptagarna ska dock vara skyldiga att även acceptera godkänd fordonsutrustning så att väganvändaren kan använda sitt kontrakt med en EETS-betalningsförmedlare. Utredningen föreslår att ska vara avgiftsupptagare i vägtullsområden på allmän väg. Som sådan ska myndigheten bland annat förhandla med de betalningsförmedlare som vill få tillgång till sådant vägtullsområde som är ansvarigt för. Transportstyrelsen ska emellertid hantera ansökningar om registrering av betalningsförmedlare. Anmälda organ ska bedöma betalningsförmedlares eller tillverkares tekniska utrustnings överensstämmelse med specifikationer och lämplighet för användning. Sådana anmälda organ ska vara ackrediterade för uppgiften av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll. Även avgiftsupptagare kan utföra sådana bedömningar. Utredningen föreslår också att om en sådan bedömning utmynnar i ett negativt besked ska betalningsförmedlaren eller tillverkaren kunna vända sig till Transportstyrelsen för att få ett överklagbart beslut i frågan. Om ett anmält organ som är ackrediterat i ett annat land inom Prop. 2013/14:25 Europeiska unionen inte uppfyller föreskrivna krav, ska Transport- Bilaga 3 styrelsen anmäla det till kommittén för elektroniska vägtullar. Det ska finnas ett förlikningsorgan som medlar i tvister mellan avgiftsupptagare och betalningsförmedlare. ska enligt utredningens förslag få i uppdrag att vara förlikningsorgan. Bestämmelserna om tillsyn av vägtullssystemen ska omfatta tillsyn av betalningsförmedlarna, betalningsförmedlarnas utrustning i systemet och sådana avgiftsupptagare som inte är myndigheter. Tillsynen ska utövas av Transportstyrelsen. Föreskriftsrätten ska delegeras till Transportstyrelsen. Transportstyrelsen ska även vara registeransvarig och personuppgiftsansvarig för de nya registren över vägtullsområden och betalningsförmedlare. Utredningen bedömer att det inte krävs någon särskild reglering av behandlingen av personuppgifter. Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) är tillräckliga. Bestämmelser ska enligt utredningens förslag införas som innebär att de anmälda organen och avgiftsupptagarna inte obehörigen får föra vidare eller utnyttja uppgifter om betalningsförmedlarnas eller tillverkarnas affärs- och driftförhållanden som de får uppgift om i sin verksamhet. Betalningsförmedlarna får inte heller obehörigen föra vidare eller utnyttja uppgifter om enskildas trafikrörelser. En sekretessbrytande bestämmelse som innebär att betalningsförmedlarna har rätt att få sekretessbelagda uppgifter om infrastrukturavgifter från avgiftsupptagaren ska införas. Utredningen bedömer att bestämmelser som innebär att ärenden hos , och som rör betalningsförmedlare eller tillverkare ska omfattas av sekretess redan finns i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL) och i bilagan till offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Motsvarande bestämmelser finns också såvitt avser de kommunala nämnderna i OSL. Transportstyrelsens beslut ska kunna överklagas till Förvaltningsrätten i . De kostnader som uppstår för och Transportstyrelsen för att ta ut infrastrukturavgifterna och driva vägtullssystemen ska täckas av intäkterna från avgifterna. I det beloppet ska då också ligga kostnader för att fatta beslut om infrastrukturavgift och tilläggsavgift, omprövning, befrielse och anstånd. Någon ytterligare finansiering krävs därför inte i För de myndigheter som i mindre mån berörs av reglerna, domstolarna och , bedöms kostnaderna rymmas inom befintlig ram. Tillsynen av systemet ska finansieras med Informationsinsatser bedöms kosta . naden ska finansieras med anslag och bedöms rymmas inom befintliga Den utländska trafiken i samtliga vägtullsområden bedöms sammanlagt De möjliga bruttointäkterna från den utländska fordonsflottan kan mycket grovt uppskattas till omkring sju 2013/för de tre broarna. Beroende på möjligheter och Bilaga 3 sätt att betala kan nettointäkterna för de olika betalningssystemen variera kraftigt. Utredningen har som ovan nämnts föreslagit en kombination av betalningssätt, för att kunna få in en så stor andel avgifter som möjligt. Utredningen ska i sitt fortsatta arbete behandla frågan om utländska fordon ska omfattas av trängselskatt. Konsekvensanalysen kan därför komma att justeras i denna del. I fråga om elektroniska vägtullssystem bedöms de ytterligare arbetsuppgifter som tillförs Transportstyrelsen – i de delar de inte finansieras med tillsynsavgifter – rymmas inom befintliga ramar. De uppgifter som läggs på så som varande avgiftsupptagare bedöms innebära ytterligare kostnader som motsvarar en halv årsarbetskraft. Även , som föreslås få rollen som förlikningsorgan, bedöms få ytterligare kostnader motsvarande en halv årsarbetskraft. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll ska inom ramen för sin verksamhet ackreditera anmälda organ. Sådan ackreditering m.m. finansieras av avgifter. Om kommunala myndigheter vill använda elektroniska vägtullssystem vid uttag av avgift på färja, måste de föreslagna reglerna följas. De kostnader som detta innebär kan dock finansieras med intäkterna. På samma sätt förhåller det sig för privata avgiftsupptagare. De föreslagna reglerna ska underlätta för transportföretagen genom att man endast ska behöva ha en transponder och ett kontrakt med en betalningsförmedlare, även om man passerar genom många olika vägtullsområden inom EU. Utredningen har svårt att se några negativa konsekvenser för företagen. Den nya bron i förväntas öppnas för trafik . Då måste ett regelverk finnas på plats. Bestämmelserna om elektroniska vägtullssystem ska enligt EFC-direktivet finnas för vissa kategorier av fordon. Detta är dock inte praktiskt möjligt. Bestämmelserna föreslås därför träda i kraft . Förslag till lag (0000:000) om infrastrukturavgifter på väg Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om sådana infrastrukturavgifter som avses i och rådets direktiv /62/EG av om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, senast ändrat genom och rådets direktiv /76/EU . 2 § Lagen gäller 1.allmänna vägar utom färjor, och 2.andra vägar som ingår i TEN-T-vägnätet i eller som är motorvägar. 3 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner och förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner. Med infrastrukturavgift avses en avgift som tas ut för att täcka kostnaderna för uppförande, drift, underhåll och utveckling av ett vägavsnitt med tillhörande vägtullsystem.