prop · H10357 · 2013-12-17 00:00:00 — Den tredje vägledningen riktar sig till ansvariga politiker och tjänstemän kring utvecklandet av samverkansöverenskommelser, med fokus på äldre personer med psykisk ohälsa i enlighet med kraven i socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen om samverkan. Alla tre vägledningarna kommer att publiceras senhösten 2013. De kommer även att finnas tillgängliga på webbplatsen . har därutöver gett stöd till utvecklingssatsningar inom området psykisk ohälsa bland äldre, i första hand med fokus på samarbete mellan huvudmännen. Flera landsting saknar specifika äldrepsykiatriska verksamheter, och många saknar boendestöd och daglig verksamhet för personer . De flesta äldre som insjuknade efter har inte tillgång till psykiatrisk expertis eller samtalsbehandling. Andelen personer som har tre eller fler psykofarmaka varierar över landet, men uppgår till mellan . anser att det är viktigt att äldre får bättre diagnostisering och behandling i primärvården samt bättre socialt stöd. Vidare att kompetensen inom området psykisk ohälsa bland äldre stärks hos personalen samt att erfarenheter från samverkansöverenskommelserna sprids. Dessutom är det, enligt , viktigt att utveckla former för att på regional nivå integrera utveckling, forskning, utbildning och praktik kring äldres psykiska ohälsa. bedömer också att det krävs ett samordnat agerande på nationell, regional och lokal nivå när det gäller äldres psykiska hälsa. Detta agerande bör leda till en gemensam strategi för att stärka personalens kompetens och öka tillgången till handledning, uppföljning och vetenskapligt prövade insatser. 3.11Genomgång av kunskap om de mest sjuka äldre Regeringen gav i uppdrag att i samarbete med () göra en kunskapsgenomgång och analys av den vård och omsorg som ges till de mest sjuka äldre samt stimulera att kunskap tas fram där kunskap saknas. Syftet var att stödja hälso- och sjukvården och äldreomsorgen genom att systematiskt identifiera kunskapsluckor, stimulera till ny kunskap och aktivt föra ut kunskap som kan bidra till att ge de mest sjuka äldre ett värdigt liv och en god vård och omsorg. har därefter fått uppdrag att ta fram översikter och kartläggningar kring omsorgen om de mest sjuka äldre. har fått uppdrag att utvärdera 2013/14:57 effekten av olika behandlingsmetoder för äldre personer med depressionstillstånd. har på regeringens uppdrag undersökt behovet av hjälp och stöd bland personer som inte har kommunalt finansierad äldreomsorg. Undersökningen har redovisats i rapporten – äldre. (Källa: Behovsbarometern – äldre, en undersökning om behovet av hjälp och stöd bland äldre utan äldreomsorg, 2011). av äldre som inte har äldreomsorg anser sig behöva någon form av hjälp. Främst behöver de hjälp med vardagliga sysslor och sociala aktiviteter, samt med service i och runt hemmet. Det är framför allt personer i tre grupper, kvinnor, ensamstående och äldre med dålig hälsa som anser sig ha behov av stöd och hjälp. De vanligaste behoven hos äldre är hjälp och stöd med praktiska småtjänster som att boka tid hos läkare, städa, tvätta, byta lampor, sätta upp gardiner, skotta snö och att klippa gräs. Mer än en fjärdedel anger också att de behöver hjälp med att komma ut för att delta i olika sociala aktiviteter, som att umgås med familj och vänner. De äldre i undersökningen får hjälp från olika håll. Främst får de hjälp av familjen som make, maka, sambo, särbo, barn och barnbarn eller annan anhörig. Även grannar hjälper de äldre med en del småtjänster. Hälften av dem som får hjälp med städningen använder RUT-tjänster. De äldre i undersökningen hade i liten utsträckning, , ansökt om äldreomsorg. Skälen till att de inte ansökt om hjälp varierade. Vissa uppgav att de inte hade tänkt på det, medan andra var på väg att ansöka om hemtjänst. För några hade behovet precis uppstått medan andra inte hade kommit sig för att ansöka, eller drog sig för att ansöka om äldreomsorg. Det fanns även äldre som inte visste hur man ansöker om äldreomsorg eller var osäkra på om de kunde få äldreomsorg. 3.13Nationellt kompetenscenter – Svenskt demenscentrum utsåg och att utgöra nationellt för demensfrågor. Svenskt demenscentrum ska fungera som en sambandscentral och kunskapsbank inom demensområdet. Svenskt demenscentrum har till uppgift att samla in, strukturera och sprida kunskap, sammanställa utvärderingar och forskningsresultat. Därigenom kan kunskapsutvecklingen ges en mer tillämpad och praktisk inriktning och implementering av nya kunskaper i vård och omsorg kan underlättas. Genom webbaserade utbildningar når Svenskt demenscentrum ett stort antal anställda i vården och omsorgen om personer med demenssjukdom. Arbetet med att stödja utveckling av en evidensbaserad praktik i vilar på överenskommelser mellan regeringen och Kommuner och Landsting. Avsikten är dels att stärka möjligheter och förmåga att skapa och använda relevant kunskap så att resurser kan riktas till områden där de gör bäst nytta. Dels är avsikten att skapa en långsiktig struktur för kunskapsöverföring mellan forskning eller utbildning och verksamheter. I överenskommelsen mellan staten och Kommuner och Landsting om sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre 2013 betonas uppgift att producera och använda relevant kunskap och informationsteknik. Det övergripande målet är att brukarna ska få del av insatser som bygger på bästa tillgängliga kunskap. I samband med den första överenskommelsen med staten om en evidensbaserad praktik – Program för en god äldreomsorg – inleddes arbetet med att skapa regionala stödstrukturer för kunskapsutveckling. Inom ramen för en överenskommelse om evidensbaserad praktik och eHälsa får länen del av ett statligt stimulansbidrag för införandet av eHälsa i kommunerna samt statlig finansiering för en regional samordnare av eHälsa. Målet är bl.a. att kommunerna ska införa Nationell patientöversikt, att personal inom äldreomsorgen får möjlighet till mobil dokumentation och åtkomst till information samt att fler e-tjänster införs inom äldreomsorgen. 3.15Ny teknik för trygghetslarm och har haft regeringens uppdrag att ta fram vägledning och information i syfte att stödja kommunerna i samband med det pågående införandet av digital teknik inom teleområdet och särskilt i fråga om hur det påverkar säkerheten i trygghetslarmtjänsterna. Arbetet drivs nu vidare inom ramen för evidensbaserad praktik i . är ett forum för överläggningar mellan regeringen och representanter för organisationer som företräder pensionärerna i frågor som är av särskilt intresse för pensionärerna. har vanligen fyra möten . Sex pensionärsorganisationer ingår i kommittén och vid ett möte deltar också andra organisationer som företräder äldre. fördelar statsbidrag utgår till organisationer som stödjer dem som vårdar eller hjälper någon närstående. 2013/14:57 har byggts ut stegvis och regeringens avsikt är att det ska uppgå till . fördelar statsbidrag till pensionärsorganisationer. Statsbidraget är reglerat i förordning (2003:752). 4 Självbestämmande och valfrihet Viktiga principer om självbestämmande och valfrihet: –Patienternas valfrihet ska öka. –Välfärden ska fortsätta utvecklas så att människor får möjlighet att bestämma mer själva. I barnomsorgen, äldreomsorgen och sjukvården. – Regeringens ambition är att ge äldre möjlighet att själva välja när det är dags att flytta till ett anpassat boende. Likaså bör äldre som så önskar få fortsätta att bo tillsammans, även om omsorgsbehoven skiljer sig åt. Oavsett ålder uppfattar inte människor att det finns en enda sanning. Var och en formar sin världsbild och uppfattning om hur hon vill leva sitt Rätten att själv få bestämma så mycket som möjligt är en naturlig del av våra liv. Tilltron till människors vilja och förmåga att påverka sin egen situation är en grundläggande intention i socialtjänstlagen och har varit det allt sedan lagens tillkomst 1980. Redan i första paragrafen anges att verksamheten ska bygga på respekt för människornas självbestäm- manderätt och integritet. Möjligheten att bestämma själv får inte förväxlas med skyldighet att välja eller bestämma t.ex. över sådant man inte vill ta ställning till. som inte kan eller vill bestämma själv t.ex. hur äldreomsorgen ska ges har lika fullt rätt till insatser av god kvalitet. äldreomsorg kan ha svårt att fatta överlagda beslut i en eller flera Det förtar dock inte att alla så långt det är möjligt ska ha full rätt att fatta egna beslut genom hela livet. För dem som har svårt att bestämma själva är det mycket viktigt att äldreomsorgens personal har god kompetens för att kunna arbeta med ett personcentrerat arbetssätt. För att valmöjligheter ska vara reella krävs förutom ett utbud av utförare även relevant och lättförståelig information. kommunallag för framtiden har föreslagit skärpta regler om information. Förslagen bereds inom . Enligt de äldre själva är det viktigt att få välja. svarar svenskar på frågan om hur viktigt det är att kunna välja (Källa: Health Policy Survey – Resultat för , Ramböll 2012). De allra flesta, , tycker det är viktigt att kunna välja utförare av äldrevård. menar att det är mycket eller ganska viktigt att kunna välja utförare av planerad vård. tycker det är viktigt att kunna välja primärvård. Före valfrihetsreformen så fördelades brukare till utförarna medan det nu är allt fler äldre som får välja utförare. Möjligheten att välja leder till en från början mer jämställd relation. Det skapar i sin tur större förutsättningar för en vård och omsorg som utgår från personens förutsättningar, behov och önskemål. För att möjliggöra ökat självbestämmande har flera förändringar i lagstiftningen genomförts. De äldre ska kunna känna sig trygga med att de kan fortsätta leva tillsammans så länge de vill. Genom en ändring i socialtjänstlagen (2001:453), den s.k. parboendegarantin, har äldre par rätt att själva bestämma om båda vill flytta när den ena parten behöver flytta till särskilt boende. För de äldre men även för deras familjer innebär denna beslutanderätt ökad trygghet. kan det vara svårt att förstå att den rätten inte alltid har funnits. har på uppdrag av regeringen tagit fram en vägledning, som ska ge stöd vid tillämpningen av bestämmelserna om rätten till parboende för äldre – Rätten att fortsätta bo tillsammans i ett äldreboende, vägledning för tillämpning av socialtjänst och hyreslagstiftningen. följer upp tillämpningen av bestämmelsen och slutredovisar uppdraget . En delrapport från visar att sedan bestämmelsen infördes har många fler äldre ansökt om att tillsammans få flytta till särskilt boende. (Källa: ). Självbestämmandet har även stärkts genom den bestämmelse som från infördes i SoL – Socialtjänstlagen. Den äldre personen ska, så långt det är möjligt, kunna välja när och hur stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges. Genom ändringen förtydligas att den enskildes önskemål ska beaktas. Genom en ändring i skattelagstiftningen infördes från en möjlighet till skattereduktion för RUT-tjänster. fick 150 963 personer sådan skattereduktion (SCB statistikdatabas). Av dessa hade eller 89 289 personer en inkomst som ungefär motsvarade högst garantipension och bostadstillägg till pensionär (). RUT-tjänsterna ger utan tvekan många äldre personer möjlighet att själva bestämma om, i vilken omfattning, när och hur de vill ha service utförd i sina hem. För dem med en inkomst nära (ungefär motsvarande garantipension och bostadstillägg) är medelvärdet på RUT- avdraget . Medelvärdet för dem med en inkomst på är och medelvärdet för alla är . Sänkt skatt för pensionärer Regeringens politik syftar till att människor ska känna att är ett bra och tryggt land att åldras i. Som ett led i denna politik har regeringen vid fyra tillfällen sänkt skatten för pensionärer. Regeringen anser att det finns skäl att gå vidare i ambitionen att förbättra välfärden för dem som har fyllt och har därför i budgetpropositionen föreslagit en höjning av det förhöjda grundavdraget för äldre (prop. 2013/14:1, volym 1, avsnitt 6.3). Den ytterligare skattelättnaden föreslås uppgå till Sammantaget har regeringen därmed sänkt skatten för pensionärer med . infördes LOV – Lagen om valfrihetssystem (2008:962). Syftet med reformen är att skapa ökad valfrihet för den enskilde brukaren genom att öka mångfalden av aktörer samt mångfalden i utbudet inom bl.a. äldreomsorgen och stödet till personer med funktionsnedsättning. Genom de äldres ökade möjligheter att välja utförare av den offentligt finansierade servicen förväntas även tillgängligheten, kvaliteten och effektiviteten öka i de insatser som erbjuds. Valfrihetssystem är ett alternativ till upphandling enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. LOV bygger på att det inte är någon priskonkurrens mellan leverantörerna. Den enskilde ges i stället möjlighet att välja den leverantör som han eller hon uppfattar tillhandahåller den bästa kvaliteten. Kommunen ansvarar för att brukaren eller patienten får fullödig information om samtliga leverantörer som man kan välja emellan. hade 144 kommuner ett valfrihetssystem i drift och ytterligare 37 kommuner hade fattat beslut om att införa LOV. av befolkning bor i en kommun där det antingen finns ett valfrihetssystem i drift eller där kommunen har fattat beslut om att införa LOV. De flesta har infört valfrihetssystem inom men andra områden inom äldreomsorg förekommer också, t.ex. hemsjukvård, särskilt boende för äldre, ledsagning, avlösning, familjebehandling och boendestöd. I samband med införandet av reformen satsade regeringen totalt för perioden –2009 för att stödja utvecklingen av fria val inom äldreomsorgen och stödet till personer med funktionsnedsättning. Av dessa medel avsåg bidrag till kommunerna för de kostnader som uppkommer vid övergången till valfrihetssystem. Resterande medel användes för att upprätta en råd- och stödfunktion för kommunerna samt för att upprätta en nationell databas där kommuner som väljer att införa valfrihetssystem ska annonsera sina förfrågningsunderlag, den s.k. Valfrihetswebben som drivs i Kammarkollegiets regi. Regeringen har fortsatt att stimulera kommuner som önskar förbereda och utveckla ett valfrihetssystem för insatser enligt socialtjänstlagen som riktar sig till äldre och personer med funktionsnedsättning. Sammanlagt har utbetalats till kommunerna –2013. Regeringen har också beviljat särskilda medel till Kommuner och Landsting för att ge stöd till kommuner som överväger eller beslutat att införa valfrihetssystem. Över 900 utförare är verksamma inom de kommunala valfrihetssystemen. I ett 50-tal kommuner finns det bland dessa enskilda utförare sådana som erbjuder en särskild inriktning eller specialkompetens i sin verksamhet. Det handlar ofta om kunskaper i andra språk eller att utförarna erbjuder specialkunskap om olika sjukdomar eller särskilda Skr. 2013/14:57 vårdinriktningar. I ett tiotal kommuner erbjuder utförare vad som kan kallas för särskild kulturell eller religiös kompetens. Ett annat specialområde är utförare med särskild kunskap om kost och nutrition. Det finns även utförare som är hbt-certifierade, andra erbjuder sociala hundar och några utförare erbjuder ledsagning för dövblinda. I samband med införandet av reformen gavs ett antal regeringsuppdrag till olika myndigheter. Sammantaget har redovisningarna från uppdragen ökat kunskaperna om reformens betydelse ur brukarperspektiv, kvalitet, effektivitet och kostnader inom äldreomsorgen. 4.2Valfrihetssystemen ur ett befolknings- och patientperspektiv har på regeringens uppdrag följt upp valfrihetssystem inom socialtjänst och primärvård enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) ur ett befolknings- och patientperspektiv. I sin slutrapport har använt information från forskningsrapporter, kommunernas och landstingens egna uppföljningar och andra källor t.ex. Äldreguiden och Öppna jämförelser inom hälso- och sjukvård och även genomfört dialogmöten i sex kommuner (Källa: Valfrihetssystem ur ett befolknings- och patientperspektiv – slutredovisning, 2012). Av rapporten framgår att de allra flesta uppskattar och vill ha möjligheter att välja utförare av hemtjänst men att det är viktigt att titta närmare på själva valsituationen. Välinformerade val förutsätter att medborgarna får lättillgänglig information om olika vårdenheters kvalitet och effektivitet. Även om de flesta anser att informationen i stort sett varit lättfattlig och informativ, är det viktigt att personer som till följd av sjukdom eller bristande kognitiv förmåga får det stöd som behövs för att de ska kunna göra ett välavvägt val. Utan stöd till utsatta grupper riskerar vård och omsorg annars att bli ojämlik. Det är även viktigt att personer med syn- och hörselnedsättningar och personer med andra modersmål än svenska får information som är anpassad till deras situation. Av antalet omval att döma är intresset för att välja om svalt både när det gäller vårdcentraler och utförare av hemtjänst. Många äldre tycker att det är känslomässigt svårt att byta utförare i hemtjänst eftersom de får en nära relation till hemtjänstpersonalen. Om medborgarna inte tar tillvara möjligheterna att välja och välja bort hämmas den kvalitetsförbättring som är en av målsättningarna med reformen, enligt rapporten. I rapporten slås även fast att valfrihetssystemen i sig inte påverkar kommunernas skyldighet att erbjuda stöd från till alla som bedöms behöva det, men valfrihetssystem kan bidra till att tillgången till tilläggstjänster förbättras genom att privata utförare kan erbjuda sådana tjänster. Avslutningsvis görs i rapporten bedömningen att valfrihetssystem ger mer makt och inflytande till äldre personer att kunna fatta egna beslut. De som inte har den förmågan behöver stöd i sina val och omval. 4.3Val inom hemtjänst och äldreboende har regeringens uppdrag att intensifiera utvecklingen av öppna jämförelser och öka tillgången på data av god kvalitet inom socialtjänst och hemsjukvård. De öppna jämförelserna vänder sig till olika målgrupper: politiska beslutsfattare, yrkesutövare, brukare, patienter och övriga medborgare. I arbetet med öppna jämförelser har även undersökt vilket behov av information som äldre och deras anhöriga har i samband med val. I rapporten inom hemtjänst och äldreboende redogör för resultat från fokusgruppsintervjuer dels med äldre som valt utförare inom , dels med anhöriga som har varit aktiva i samband med val av äldreboende (Källa: Val inom hemtjänst och äldreboende, 2012). Av rapporten inom hemtjänst och äldreboende framgår att de intervjuade är positiva till möjligheten att själva välja utförare. Många intervjupersoner menar att informationen behöver finnas tillgänglig i olika former för att underlätta val. Den källa som uppfattas som mest pålitlig och styrande för valet är bekanta med erfarenhet av någon utförare inom hemtjänst eller äldreboende. En del menar att man endast genom egna besök på boenden kan skaffa sig underlag för ett beslut. När det gäller utförare av hemtjänst visar den egna erfarenheter om valet varit riktigt. Flera anhöriga vittnade om den korta tid de haft till förfogande för att skaffa relevant information inför valet. För att ett verkligt val ska kunna genomföras måste de äldre få en rimlig tid till sitt förfogande. Så är inte alltid fallet . I en del kommuner råder brist på platser i äldreboenden, vilket försvårar valet. De som har erfarenhet av att byta utförare menar att det var väldigt viktigt att de bara behövde kontakta kommunen och inte den utförare man inte längre vill ha. Det är enligt regeringens mening en tillfredsställande utveckling att brukarnas och anhörigas positiva omdömen om äldreomsorgen i årets undersökning ökar. Det är en äldreomsorg där de äldres värdighet betonas och där valfriheten ökar, där kompetensen ökar och där systematiskt kvalitetsarbete börjar få genomslag som gör fler nöjda. Jämförbar och opartisk information Det finns enligt starka önskemål om opartiska uppföljningar av såväl äldreboenden som hemtjänstutförare. Resultaten ska gå att jämföra och utläsa på ett enkelt och tydligt sätt. För att valet ska ses som reellt måste tydlig och omfattande information om varje äldreboende och hemtjänstutförare finnas lättillgänglig och jämförbar. Den måste vara aktuell och pålitlig samt finnas åtkomlig i olika former. Önskemål finns även om att biståndshandläggarna ska ha god kunskap om de olika utförarna samt informera om dessa med hänsyn tagen till individens behov. Vissa önskar även att handläggarna ska kunna rekommendera vissa Skr. 2013/14:57 utförare framför andra, något som handläggarna inte får göra. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att undersöka vilken betydelse införandet av LOV har för utvecklingen av kostnader och effektivitet i kommunernas verksamheter. lämnades slutrapporten om valfrihetssystem – Hur påverkar den kostnader och effektivitet i kommunerna? (2012:15). Inledningsvis konstateras i rapporten att de flesta kommuner ännu saknar djupare eller längre tids erfarenhet av att tillämpa LOV. Många kommunföreträdare har ännu inte sett vilka möjligheter och problem som följer av att tillämpa ett valfrihetssystem enligt LOV. LOV innebär en stor omställning inte minst för de kommuner som inte har någon större erfarenhet av kundvalssystem eller av entreprenadupphandling. Kommuner som väljer att tillämpa LOV behöver anpassa sin organisation och styrning till de förändrade krav som följer av ett valfrihetssystem enligt LOV. Hit hör till exempel att anpassa verksamheten i egen regi till de ekonomiska villkor som externa utförare erbjuds av kommunen. Statskontoret menar att även om det går att fastställa en tidpunkt från vilken en enskild kommun tillämpar LOV så ska tillämpningen av LOV ses som en process där kommunerna successivt arbetar för att svara upp mot de krav som följer med LOV. I övrigt framkommer följande i rapporten: Statskontoret har i den kvantitativa analysen mätt kvaliteten i den kommunala verksamheten som kundnöjdhet i och antalet fallskador bland äldre. Resultaten från analysen visar att de äldre har blivit mer nöjda med i kommuner som har ett valfrihetssystem enligt LOV. Den ökade nöjdheten kan vara ett uttryck för att kvalitet ökat i dessa kommuner. Den kan också vara ett uttryck för att brukarna uppskattar möjligheten att välja utförare. Brukarna får aktiv roll Kommunens roll vid entreprenadupphandling enligt består i att välja utförare i egenskap av beställare. Denna uppgift överförs med LOV till brukaren som väljer bland olika utförare. I ett valfrihetssystem enligt LOV har kommunen i uppgift att fastställa kvalitetskrav i de förfrågningsunderlag som kommunen upprättar. förväntas brukarna svara för en viktig del av kvalitetsprövningen genom sitt val av utförare. Genom denna uppgift tar brukarna över en del av den kvalitetssäkring som kommunen tidigare ansvarat för. Många av de företag som ingår i kommunernas LOV-system säljer sina tjänster på den privata tjänstemarknaden, som växt fram med stöd av RUT-avdragen. Med en ökande privat tjänstemarknad blir det vanligare att äldre innan de beviljas biståndsinsatser anlitat samma företag som utför hemtjänstinsatser men då i egenskap av kunder. förenklad biståndshandläggning förändrar brukarnas kontakter med utförarna. Sådan handläggning innebär ofta att biståndshandläggaren, åtminstone inledningsvis, får en mindre framträdande roll och att utföraren i stället får en viktigare roll gentemot brukaren. Statskontoret menar att det är viktigt att i detta sammanhang tydliggöra att biståndsinsatser med stöd av socialtjänstlagen beviljas genom myndighetsbeslut där biståndshandläggaren beslutar om enskilda personers behov av insatser. LOV skapar incitament att följa upp verksamheten Den tid som utförarna ägnar åt brukarna följs i högre utsträckning än tidigare upp genom kommunernas ersättningssystem. Statskontoret menar att de ersättningssystem som kommunerna tillämpar inom LOV förstärker drivkrafterna för att skapa en mer systematisk uppföljning.