prop · H10327 · 2013-10-22 00:00:00 — 2013/14:27 insamling, analys och överföring av teknisk, naturvetenskaplig och teknisk-politisk information från utlandet bidra till tekniska utveckling. Verksamheten bedrevs bl.a. genom attachéer och annan personal vid ambassader. Stiftelsen är avregistrerad . Stiftelsen för Teknikupphandling och Produktutveckling skulle avvecklas enligt ett principbeslut och avregistrerades enligt stiftelseregistret hos i . /högskola och näringsliv i och de sex motsvarande stiftelserna med säte i , , , , och har upphört. Stiftelsen avregistrerades enligt stiftelseregistret . Dessa subjekt bör enligt regeringen utgå från uppräkningarna av subjekt i 7 kap. 17 § IL och 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen. 12.3Sveriges export- och investeringsråd Regeringens förslag: ska ersätta exportråd i den s.k. katalogen. Ändringen ska tillämpas från och med beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har inga invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: En sammanslagning har skett av exportråd och Myndigheten för utländska investeringar i , se propostionen Gemensam organisation för export- och investeringsfrämjande (prop. 2011/12:92). Myndigheten för utländska investeringar i (Invest ) var såsom statlig myndighet skattebefriad enligt 7 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Genom sammanslagningen fördes uppgiften att bedriva statligt finansierat investeringsfrämjande över till exportråd och Myndigheten för utländska investeringar i har därmed avvecklats. Det har medfört ändringar i avtalet om exportråd mellan regeringen och näringslivet, representerat av . Den nybildade organisationen har därmed delvis fått en annan verksamhet än den som bedrevs av exportråd. Verksamheten i den nya organisationen får anses vara så höggradigt allmännyttig att även denna organisation ska vara skattegynnad och därmed upptagen i katalogen. Den nya organisationen har fått namnet . bör därför ersätta exportråd i 7 kap. 17 § IL. Ändringen bör tillämpas från och med beskattningsår som börjar efter . Subjekt som har ändrat namn Regeringens förslag: Vissa stiftelser som är upptagna i den s.k. katalogen ska ändras på så sätt att ordet stiftelse ska finnas med i namnet. I katalogen ska Stiftelsen Industrifonden ersätta Industri- och nyföretagarfonden och ska ersätta SSR – Standardiseringsråd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har inga invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 6 § stiftelselagen (1994:1220) ska en stiftelse ha ett namn som innehåller ordet stiftelse. Endast en sådan juridisk person som utgör en stiftelse i lagens mening får kalla sig stiftelse. Beslut om stiftelsens namn fattas av styrelsen eller förvaltaren om inte annat förordnats av stiftaren. De stiftelser som inte har ordet stiftelse med i namnet måste således lägga ordet stiftelse till namnet. Enligt stiftelseregistret är registrerad med namnet Stiftelsen minnesfond. Vidare är Konung för vetenskap, teknik och miljö registrerad med namnet Stiftelsen Konung . Norrlandsfonden är enligt stiftelseregistret registrerad under namnet Stiftelsen . för internationell förståelse och gemensam säkerhet är registrerad under namnet Stiftelsen minnesfond för internationell förståelse och gemensam säkerhet. Svenska bibelsällskapets bibelfond är enligt stiftelseregistret registrerad under namnet Stiftelsen bibelfond. TCO:s internationella stipendiefond till statsminister minne är enligt stiftelseregistret registrerad under namnet Stiftelsen internationella stipendiefond till statsminister minne. bör därför enligt regeringen läggas till i namnet på nämnda stiftelser i 7 kap. 17 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Industri- och nyföretagarfonden heter numera Stiftelsen Industrifonden. En ändring i 7 kap. 17 § IL bör ske i enlighet med detta. bytte SSR – Standardiseringsråd medlemskrets och namnet ändrades till . Det föreslås därför att ska ersätta SSR – Standardiseringsråd i 7 kap. 17 § IL. 2013/14:27 13 Kapitalvinst vid indirekt innehav av Regeringens förslag: Utdelning och kapitalvinst på aktier och andelar som anges i 42 kap. 15 a § första stycket inkomstskattelagen ska inte tas upp till fem sjättedelar om företaget under beskattningsåret eller något av de fyra föregående beskattningsåren, direkt eller genom dotterföretag, har ägt aktier med en röst- eller kapitalandel på eller mer i ett svenskt marknadsnoterat aktiebolag eller en marknadsnoterad utländsk juridisk person. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i tillstyrker promemorians förslag. vid delar promemorians bedömning att reglerna i 42 kap. 15 a § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, bör vara giltiga både på utdelning och kapitalvinst, men menar att reglerna bör ses över i sin helhet. Skälen för regeringens förslag: I 42 kap. 15 a § IL finns bestämmelser om i vilken utsträckning utdelning och kapitalvinst på andelar i onoterade företag ska tas upp. Enligt första stycket ska utdelning och kapitalvinst på bl.a. aktier i svenska aktiebolag tas upp till fem sjättedelar. I andra stycket föreskrivs att första stycket inte tillämpas i de fall som anges i någon av de följande sex strecksatserna, bl.a. om företaget är marknadsnoterat (första strecksatsen). Enligt andra stycket tredje strecksatsen får det företag som gett ut aktien eller andelen inte i sin tur, direkt eller indirekt, äga aktier med en röst- eller kapitalandel på eller mer i ett svenskt marknadsnoterat aktiebolag eller en marknadsnoterad utländsk juridisk person. Denna begränsning gäller dock endast i de fall företaget som gett ut aktien eller andelen direkt eller indirekt innehaft marknadsnoterade aktier i den omfattning som avses i strecksatsen under det räkenskapsår som beslutet om utdelning avser eller under något av de fyra föregående räkenskapsåren. slog (HFD 2012 not. 48) fast att bestämmelsen i 42 kap. 15 a § andra stycket tredje strecksatsen IL enligt sin ordalydelse bara kan tillämpas på utdelning, och inte på kapitalvinst, från ett företag. Bestämmelsen i 42 kap. 15 a § IL infördes när de s.k. lättnadsreglerna i 43 kap. IL avskaffades (prop. 2005/06:40, bet. 2005/06:SkU10, rskr. 2005/06:116, SFS 2005:1136). Lättnadsreglerna innebar att utdelning och kapitalvinst på andelar i onoterade företag som rymdes inom ett på visst sätt beräknat lättnadsbelopp var skattefria. De hade införts (prop. 1996/97:45, bet. 1996/97:SkU13, rskr. 1996/97:133, SFS 1996:1611). För att kompensera ägare av andelar i onoterade företag för den skatteskärpning som slopandet av lättnadsreglerna medförde sänktes kapitalskattesatsen för onoterade andelar som inte är kvalificerade till (prop. 2005/06:40 s. 67). genom att 42 kap. 15 a § infördes i IL. Av de aktuella bestämmelserna får anses följa att avsikten varit att Prop. 2013/14:27 undantaget i 42 kap. 15 a § andra stycket tredje strecksatsen IL ska vara tillämpligt på både utdelning och kapitalvinst på aktier och andelar i företag som omfattas av strecksatsen i fråga. Så som undantaget i andra stycket tredje strecksatsen är formulerat kan den emellertid tillämpas endast på utdelning på aktier och andelar i företag som omfattas av denna strecksats. Bestämmelsen bör ändras så att den också omfattar kapitalvinster. Den tidsperiod som avses i 42 kap. 15 a § andra stycket tredje strecksatsen tar sin utgångspunkt i räkenskapsåret för det företag som lämnar utdelning. Tidsperioden bör i stället beräknas utifrån den skattskyldiges beskattningsår, dvs. beskattningsåret för den som har rätt till utdelningen alternativt, med den föreslagna ändringen, för den som har avyttrat andelarna. vid menar att reglerna bör ses över i sin helhet. Det ryms dock inte inom ramen för detta lagstiftningsärende att göra en allmän översyn av de aktuella reglerna. 14Möjlighet att begära bistånd med indrivning inom Europeiska unionen för mindre belopp Regeringens förslag: En möjlighet ska införas att begära bistånd med indrivning med stöd av lagen om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen även när fordringsbeloppet är mindre är , om bistånd med indrivning kan lämnas med endast liten arbetsinsats av den anmodade myndigheten. Motsvarande ska gälla i fråga om möjligheten att lämna sådant bistånd på begäran av den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det fåtal remissinstanser som uttalat sig Skälen för regeringens förslag: I artikel 18.3 i rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (indrivningsdirektivet)3 föreskrivs att en medlemsstat inte ska vara skyldig att bevilja bistånd om det totala beloppet av de fordringar som omfattas av direktivet och för vilka bistånd begärs är . Direktivets bestämmelse om en beloppsgräns har genomförts i svensk rätt genom 12 § lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen (biståndslagen). 3 EUT L 84, 31.3.2010, s. 1 (Celex 32010L0024). 2013/14:27 bestämmelsen har beloppsgränsen utformats på det sättet att inte får begära och inte heller lämna bistånd om det sammanlagda beloppet av fordringarna understiger . I den kommitté som har inrättats genom artikel 25 i indrivningsdirektivet () har diskuterats vilka rutiner som ska tillämpas för att effektivisera användningen av direktivet när gäldenären har en fordran på återbetalning av mervärdesskatt. Enligt kommissionens uppfattning bör medlemsstaterna i en sådan situation, när det alltså finns en fordran på återbetalning mot vilken skattefordringar kan avräknas, avstå från att åberopa beloppsgränsen och lämna bistånd även i fråga om mindre belopp. Diskussionerna i tyder på att flertalet medlemsstater kommer att avstå från att åberopa beloppsgränsen. Även från svensk synpunkt framstår det som fördelaktigt att på detta sätt kunna få och lämna bistånd med indrivning av mindre belopp när detta inte kräver någon nämnvärd arbetsinsats av den anmodade myndigheten. Bestämmelsen i 12 § biståndslagen bör därför ändras så att det blir möjligt för att, under den nu angivna förutsättningen, begära bistånd med indrivning även av mindre belopp och att avstå från att åberopa beloppsgränsen vid en begäran om bistånd med indrivning från en annan medlemsstat. Ändringen tar alltså i första hand sikte på situationer där gäldenären har en fordran på återbetalning av mervärdesskatt. Bestämmelsen bör emellertid utformas på ett något mera generellt sätt, så att den omfattar även andra situationer där bistånd med indrivning kan lämnas med endast liten arbetsinsats av den anmodade myndigheten. Se vidare författningskommentaren. Nedan redovisas offentligfinansiella effekter och konsekvenserna av förslagen för företagen, , och domstolarna. 15.2Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt vid inköp och hyra av husbilar Regeringens bedömning: Förslaget medför inga offentligfinansiella effekter. Förslaget medför inte heller några effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna, eller företagen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har uttalats sig om denna del Skälen för regeringens bedömning: Det förhållandet att förslaget är Prop. 2013/14:27 ett klargörande som i stort kodifierar rättstillämpning innebär att inga offentligfinansiella effekter uppkommer av förslaget. Det uppkommer inte heller några effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna, eller företagen. 15.3Mervärdesskatt vid upplåtelse för fartyg av hamnar och för luftfartyg av flygplatser Regeringens bedömning: Den föreslagna ändringen medför inga offentligfinansiella effekter. Förslaget medför inte heller några effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna, eller företagen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har uttalat sig om denna del Skälen för regeringens bedömning: Förslaget utgör endast en språklig justering, varför inga effekter uppkommer för de offentliga finanserna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, eller företagen. 15.4Undantag från mervärdesskatt för luftfartyg Regeringens bedömning: Den föreslagna ändringen medför inga offentligfinansiella effekter. För de flygbolag som huvudsakligen bedriver nationell flygtrafik uppstår i praktiken en likviditetsförsämring som ger upphov till ökade räntekostnader på 2014. På motsvarande vis uppstår en likviditetsförbättring för företagen som säljer varor och tjänster som varit kvalificerat undantagna vilket ger upphov till en ränteintäkt på 2014. Företagens administrativa börda påverkas både positivt och negativt och ökar sammantaget något för de företag som påverkas av förslaget. Förslaget medför försumbara effekter för . Förslaget medför inga effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Transportstyrelsen förtydligar vissa negativa effekter förslaget har för berörda företag och har inkommit med nya uppgifter i fråga om bl.a. lufttrafikföretag, drifttillstånd och operativ licens. Näringslivets Skattedelegation, SAS, , Svenska Flygbranschen och anför att aktörer inom ambulans- och räddningstjänst påverkas av förslaget och att konsekvensanalysen inte belyser följderna i detta avseende. Skälen för regeringens bedömning Enligt mervärdesskattedirektivet är tillhandahållanden av vissa varor och tjänster till flygbolag som huvudsakligen bedriver internationell flygtrafik undantagna från mervärdesskatt. Enligt direktivet föreligger dock rätt till avdrag eller återbetalning när en tjänst eller vara används för en sådan undantagen transaktion. Enligt mervärdesskattelagen är tillhandahållanden till samtliga företag undantagna, förutsatt att respektive luftfartyg används för yrkesmässig person- eller godsbefordran. Undantagen är s.k. kvalificerade, vilket innebär att den som omsätter varan eller tjänsten har rätt till återbetalning. För att anpassa mervärdesskattelagen till direktivet krävs att omsättningen av dessa varor och tjänster till flygbolag som huvudsakligen bedriver nationell flygtrafik blir mervärdesskattepliktig. Förslaget medför inga offentligfinansiella effekter. Enligt tidigare erhållna uppgifter fanns det 23 lufttrafikföretag som hade drifttillstånd utfärdat av Transportstyrelsen. Nya uppgifter har vid remissbehandlingen inkommit från Transportstyrelsen. Där påpekar att det finns totalt 37 lufttrafikföretag (flygbolag och helikopterbolag) som har drifttillstånd, varav 35 har operativ licens. Transportstyrelsen bedömer att endast företag som har både drifttillstånd och operativ licens berörs av förslaget. Utifrån uppgifter från Transportstyrelsen kan utläsas att en mindre andel av dessa företag är att klassa som flygbolag som huvudsakligen bedriver internationell flygtrafik. Förslaget innebär att de flygbolag som huvudsakligen bedriver nationell flygtrafik behöver betala ingående mervärdesskatt på en stor del av sina inköp som var kvalificerat undantagna. Transportstyrelsen påpekar även i sitt remissyttrande att storleken på inköpen kan variera kraftigt då bl.a. inköp av luftfartyg kommer omfattas av mervärdesskatteplikt. Denna ingående mervärdesskatt bör vara avdragsgill. Svenska Flygbranschen, SAS och Näringslivets Skattedelegation lyfter i sina remissvar fram att konsekvensanalysen inte tillräckligt belyser följderna för aktörer inom ambulans- och räddningstjänst. Då dessa aktörer i stor utsträckning bedriver undantagen verksamhet (sjukvård) blir den tillkommande ingående mervärdesskatten på inköp inte avdragsgill om dessa i huvudsak flyger nationellt. Regeringen bedömer att konkurrensen på denna marknad inte påverkas negativt. För de flygbolag som huvudsakligen bedriver nationell flygtrafik uppstår i praktiken en likviditetsförsämring då det i genomsnitt förflyter från det dessa företag betalar mervärdesskatten hänförd till dessa inköp till dess skatten återbetalas av . Det är även korrekt som Transportstyrelsen påpekar i sitt remissvar att det förflyter från det att mindre bolag, som redovisar mervärdesskatten kvartalsvis eller årsvis, betalar mervärdesskatten till dess att skatten återbetalas. Likviditetsförsämringen ger därmed upphov till ett ökat lånebehov som innebär räntekostnader för flygbolagen. Betalar bolagen i stället mervärdesskatten med egna tillgångar innebär det, liksom Transportstyrelsen påpekar, att bolagen går miste om ränteintäkter för den tid som löper från det bolagen betalar mervärdesskatten till dess den återbetalas av . Utifrån företagens situation 2011 och prognoser för räntor 2014 beräknas ökade räntekostnader för samtliga flygbolag som i huvudsak bedriver nationell flygtrafik uppgå till 2014. Likviditeten för de berörda flygbolagen, utifrån deras situation 2011, försämras endast i mycket liten omfattning och lagändringen bedöms därmed endast marginellt påverka bolagens soliditet. På motsvarande sätt som flygbolagen får försämrad likviditet får företagen som säljer de varor och tjänster som varit kvalificerat undantagna förbättrad likviditet då dessa företag nu får förfoga över de nya mervärdesskatteinbetalningarna i omkring . Dessa företag erhåller därmed en positiv ränteintäkt på 2014. Eftersom räntekostnaderna till följd av likviditetsförsämringen för flygbolagen endast ökar marginellt bedöms konkurrensen inte påverkas nämnvärt. Den mindre påverkan på konkurrensförhållandena som kan komma att uppstå består i att flygbolag som i huvudsak flyger internationellt inte förvärvar varor och tjänster med mervärdesskatt medan flygbolag som bedriver i huvudsak flygtrafik i förvärvar varor och tjänster med mervärdesskatt. Den administrativa bördan för flygbolag som i huvudsak flyger nationellt kan komma att minska något genom förslaget då de inte längre behöver hantera att en viss del av deras inköp är kvalificerat undantagna. kan den administrativa bördan öka för flygbolagen då de måste bedöma huruvida de flyger i huvudsak nationellt eller internationellt. Enligt tidigare erhållna uppgifter från Transportstyrelsen var det dock tydligt för flygbolagen huruvida de i huvudsak flög nationellt eller internationellt. Transportstyrelsen påpekar att detta inte är en korrekt tolkning av de uppgifter som de tillhandahållit. De uppgifter Transportstyrelsen tillhandahållit visar att bland tio av de 35 företagen som har drifttillstånd och operativ licens är det tydligt att fyra flygbolag har övervägande del utrikes passagerare respektive övervägande andel gods som fraktas utrikes och de resterande sex flygbolagen har övervägande del inrikes passagerare respektive övervägande del gods som fraktas inrikes. Regeringen anser att dessa tio flygbolag, där det är tydligt vilka som i huvudsak flyger nationellt eller internationellt, bedöms vara de största flygbolagen som berörs av förslaget och därmed avgörande för att kunna bedöma i vilken storleksordning den administrativa bördan ökar totalt. Vad den sammantagna förändringen i administrativ börda blir för flygbolagen är svår att bedöma, men sannolikt ökar den endast marginellt. Förslaget bör även påverka den administrativa bördan hos de företag som tillhandahåller de kvalificerat undantagna varorna och tjänsterna som med lagändringen kan komma att bli mervärdesskattepliktiga. De företag som endast tillhandahåller kvalificerat undantagna varor 2013/14:27 och tjänster kan komma att få ökad administrativ börda om de efter lagändringen säljer både till flygbolag som i huvudsak flyger nationellt och internationellt. Den administrativa bördan bör däremot inte påverkas nämnvärt för de företag som hanterar annan mervärdesskattepliktig försäljning. Däremot kan en viss ökning i administrativ börda förväntas för samtliga företag som tillhandahåller varor och tjänster som med lagändringen kan komma att bli mervärdesskattepliktiga då de måste skilja på försäljning till flygbolag som i huvudsak flyger nationellt och internationellt. Transportstyrelsen framhäver att den ökade administrativa bördan kan bli omfattande både för flygbolagen och för de företag som levererar varor och tjänster till flygbolagen. Svenska Flygbranschen framhäver i sitt remissvar att förslaget innebär ökad administration och ett ökat regelkrångel för både flygoperatörer och deras underleverantörer och att förslaget strider mot regeringens ambition att minska regelkrångel. Utifrån uppgifter fanns det 130 företag med ; Uthyrning och leasing av flygplan (utan besättning, ej segel- och glidflygplan). Bland dessa företag bör de företag som säljer den största mängden kvalificerat undantagna varor och tjänster till flygbolagen finnas. Utav dessa 130 företag var det 63 som inte redovisade någon utgående mervärdesskatt och som därmed endast bör bedriva kvalificerat undantagen försäljning. Dessa företag måste genom förslaget skilja ut försäljning till flygbolag som i huvudsak flyger nationellt och lufttrafikföretag som i huvudsak flyger internationellt. Deras administrativa börda kan därmed förväntas öka. Denna ökade börda kan jämföras med ökad kostnad av att hantera flera skattesatser. Kostnaderna för att hantera flera skattesatser har beräknats av i en rapport (Krånglig momsen företagsbroms?). Den genomsnittliga kostnaden av att hantera två skattesatser i stället för en skattesats har beräknats öka med per företag och år penningvärde. Utifrån denna kostnad kan den administrativa bördan för de 63 företagen sammantaget förväntas öka med som mest (2 680*63). Effekter för och de allmänna förvaltningsdomstolarna. Förslaget bedöms medföra försumbara effekter för . De eventuellt tillkommande kostnaderna för får finansieras inom den befintliga anslagsramen. Förslaget bedöms inte medföra några merkostnader eller merarbete för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 15.5Mervärdesskatt vid distansförsäljning av varor Regeringens bedömning: Den föreslagna ändringen som gäller distansförsäljning av varor till respektive från är i linje med den nuvarande tillämpningen. Det uppkommer därför inte några offentligfinansiella effekter. Förslaget medför inte heller några effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna, eller företagen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har uttalat sig om denna del Skälen för regeringens bedömning: Förslaget innebär i den del det avser försäljning av varor från till ett annat EU-land i stort sett en kodifiering av tillämpning. I den del det avser försäljningar från ett annat EU-land till köpare i tydliggör förslaget att det inte krävs några särskilda förfarande för valfrihet i avsändarlandet för att omsättningen ska anses gjord i . inte ställt krav på något visst förfarande i avsändarlandet för att omsättningen i dessa fall ska anses gjord inom landet. inte uppkomma några offentlig finansiella effekter. heller några effekter för , de allmänna förvaltnings- domstolarna eller företagen. 15.6Mervärdesskattefrihet för omsättning av ickeunionsvaror och av tjänster som görs i tillfälligt lager, tullager, frizon eller frilager Regeringens bedömning: Den föreslagna ändringen får inga offentligfinansiella effekter. Förslaget medför inte heller några effekter för de allmänna förvaltningsdomstolarna, eller företagen. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har uttalats sig om denna del Skälen för regeringens bedömning: Förslagen får betydelse i de fall en näringsidkare, som är etablerad i , köper en tjänst avseende varor som är placerade i lager eller i frizon i en annan medlemsstat. Enligt den nuvarande regleringen ska skatten tas ut när varorna lämnar lagret eller frizonen. Efter ändringen sker inget uppskjutande av skattskyldigheten utan skyldigheten inträder direkt när tjänsten har tillhandahållits.