prop · H003112 · 2013-03-22 00:00:00 — I en gemensam nordisk rapport som presenterades vid ett ministermöte i föreslås gemensamma stödinsatser för att öka kontakterna och stärka nätverken mellan forskare i (Oppfølging av Haga-erklæringen: Forskning og utvikling []. Åtgärdsförslagen omfattar nordiska forskningskonferenser, finansiering av nordiska projekt, gemensamma utlysningar och gemensam finansiering av ett eller flera nordiska starka forskningsmiljöer med spetskompetens inom krisberedskapsforskningen.. Vidare föreslås resursstöd till nordiska forskare som gemensamt ansöker om forskningsfinansiering från EU:s sjunde och åttonde ramprogram och det efterföljande programmet Horizon 2020 för utveckling inom forskning och teknik samt att det ska etableras en nordisk, nätbaserad tidskrift för samhällssäkerhet. Därefter har och NordForsk 2012 beslutat om ett gemensamt nordiskt forskningsprogram med finansiering . Det nordiska försvarssamarbetet har intensifierats under . Det nordiska försvarsrelaterade samarbetet omfattar flertalet försvarspolitiska verksamhetsområden. har ambitionen att ytterligare fördjupa samarbetet på försvarsområdet, i syfte att stärka militära förmåga till nationella och internationella insatser. Denna ambition delas av övriga nordiska länder. Ett viktigt element i de nordiska ländernas förmågeutveckling och interoperabilitet utgörs av det nära samarbetet dels inom Nordefco, dels inom ramen för Nato och Partnerskap för Fred (PFF). Samarbetet stärker också våra möjligheter att tillsammans främja gemensamma intressen och bidra till säkerhet och stabilitet såväl globalt och i , som i vårt närområde och på vårt eget territorium. Samarbetet syftar till att främja rationalitet och effektivitet samt till att bejaka de positiva synergieffekter som en förstärkt samverkan mellan de nordiska försvarsmyndigheterna kan ge. Ett närmare samarbete mellan de nordiska försvarsmakterna bedöms leda till en mer effektiviserad resursanvändning och bredd i den militära förmågan. Detta förbättrar förmågan till såväl nationella som internationella insatser. Samarbetet påverkar säkerheten i vårt närområde positivt. Så kallad Pooling and Sharing av militära förmågor och resurser är en Skr. 2012/13:112 del av den svenska visionen för nordiskt försvarssamarbete. nordiskt samarbete finns möjligheter till ökad försvarsförmåga, ökad uthållighet och minskade kostnader. Nordefco utgör forumet för detta område, där det finns stora effektivitetsvinster att hämta avseende utveckling, anskaffning, vidmakthållande och nyttjande av militära förmågor. En kostnadseffektiv materielförsörjning är en betydelsefull beståndsdel i strävan efter ett bättre resursutnyttjande på försvarsområdet. Regeringen ser inte några principiella begränsningar för det nordiska samarbetet så länge den nationella beslutanderätten avseende den operativa förmågan för försvaret av består. 4.2Nordic Defence Cooperation (Nordefco) Det nordiska försvarssamarbetet är formaliserat genom skapandet av en struktur för samarbetet, Nordic Defence Cooperation (Nordefco), vilken reglars i en MoU. Inom ramen för Nordefco sker regelbundna möten på försvarsminister-, statssekreterar- och tjänstemannanivå, där såväl aktuella och strategiska säkerhets- och försvarspolitiska frågor som frågor som rörande det nordiska samarbetet diskuteras. Dessutom förekommer regelbundna möten på myndighetsnivå mellan de nordiska försvarsmakterna och materielverken för diskussioner kring konkreta samarbetsprojekt. Ett konkret steg för att fördjupa det nordiska försvarssamarbetet togs 2009 genom inrättandet av Nordic Defence Cooperation (Nordefco). bestod det nordiska försvarssamarbetet av tre samarbetsstrukturer Nordic Armaments Co-operation (Nordac), Nordic Coordinated Arrangement for Military Peace Support (Nordcaps) och Nordic Supportive Defence Structures (Nordsup). Nordac etablerades 1994 för att identifiera samarbeten och samordningsvinster sam möjligheter till gemensam anskaffning av försvarsmateriel. Nordcaps ersatte NordsamFN och inrättades 1999 i syfte utveckla det nordiska samarbetet gällande fredsfrämjande insatser, upprättande av en nordisk styrka upp till brigads storlek, utbildnings- och kursverksamhet, men även stöd till säkerhetssektorreform i till exempel och . Nordsup grundades med avsikt att ytterligare fördjupa det nordiska försvarsmaktsamarbetet. En övergripande rapport bestående av över 140 möjliga samarbetsområden presenterades . Den omfattar bland annat gemensamma utbildningar och övningar, materiel, logistik, forskning och utveckling m.fl. I syfte att förenkla och effektivisera det nordiska försvarssamarbetet beslöts 2009 att slå samman dessa tre strukturer till en. Arbetet drivs inom ramen för en gemensam ledningsstruktur där beslut om verkställande och implementering om samarbeten tas i respektive lands nationella beslutsprocesser. Nordefco spelar således en betydelsefull samordnande roll mellan de nordiska nationella försvarspolitiska processerna. Nordefco ersatte därmed tidigare struktur för det nordiska försvarssamarbetet. Genom det samförståndsavtal som undertecknades 2009 ges långtgående möjligheter till nordiskt samarbete inom flera försvarsområden. Nordefco utgör struktur för både försvarspolitiskt och militärt samarbete. Principer för samarbetet mellan försvarsmakterna är transparens och ett flexibelt arbetssätt. Det innebär att samtliga länder inte behöver delta i alla områden, men att länderna alltid delges information om, samt är inbjudna att ansluta sig till befintliga samarbetsområden. Nordefco styrs av de nordiska försvarsministrarna, som träffas . De nordiska statssekreterarna träffas också , även om de inte är en del av den formella Nordefco-strukturen. Syftet med dessa möten är framförallt att utbyta information och kunskap samt skapa en nära samverkan. För att genomföra och förverkliga de beslut som fattas, har ministrarna en politisk styrnivå till sitt förfogande () bestående av tjänstemän från respektive lands försvarsdepartement. Samarbetet på departementsnivå är inriktande och policyskapande. I PSC hanteras frågor som initierats av ministrarna och förslag från den militära nivån, (MCC). PSC kan även utarbeta egna förslag till den politiska nivån. På uppdrag från PSC samordnar och leder MCC arbetet på försvarsmaktsnivå och är ansvarig för verkställande av beslut. Samordning mellan nordiska överbefälhavare/försvarschefer och nationella försvarsmaterieldirektörer är viktigt för utveckling av försvarssamarbetet. De är inte del av beslutsstrukturen inom Nordefco, men har viktiga roller för utveckling och genomförande av det nordiska samarbetet. Det pågår en översyn av Nordefco, både militär och politisk nivå, som ska vara klar . 4.2.2Samarbete och utveckling på gemensamma områden Under MCC finns fem primära samarbetsområden: Strategisk utveckling, Förmågor, HR, Utbildning och Övningar samt för Operationer. Det finns en arbetsgrupp för kommunikationsfrågor inom Nordefco vars uppdrag är att bidra till att det nordiska samarbetets innebörd förankras hos de anställda inom respektive försvarsmakt, samt att ge utomstående insyn och kunskap om nordiskt försvarssamarbete. Gruppen är rådgivande till MCC och PSC och ansvariga för webbplats Ordförandeskapet inom Nordefco roterar på årsbasis mellan de Skr. 2012/13:112 nordiska länderna exklusive . 2011 , 2012 och 2013 är ordförande. Under ordförandeskap 2011 var huvudprioriteringen att nå resultat i redan pågående samarbeten. Det svenska ordförandeskapet fokuserade på tre områden: säkerhetspolitisk diskussion, fördjupat och effektivt samarbete samt insatser. prioriterade områden har varit Pooling and Sharing, nordiskt samarbete i östra , möjligheter till samarbete i och utveckling av nordisk försvarsindustri. kommer att inrikta sig på översyn av strukturen, vision för nordiskt försvarssamarbete, utbildning och övningsverksamhet. I anslutning till höstens nordiska försvarsministermöte genomförs även ett nordiskt-baltiskt försvarsministermöte. 4.3Utbildning, övning och träning Försvarsmaktens grundläggande förmåga att bedriva väpnad strid har traditionellt skapats och upprätthållits genom nationell utbildnings-, tränings- och övningsverksamhet. De nordiska länderna har en lång tradition av samarbete kring utbildning, träning och övning. Bland annat kan nämnas olika former av vänförbands- och divisionsutbyten, interregional samverkan och utbildnings- och övningsverksamhet inför fredsfrämjande insatser, både på förbands- och individnivå. Ett samarbete avseende kurser och utbildningar pågår mellan de olika ländernas internationella centra. Sedan tillkomsten av Nordefco har denna verksamhet ytterligare förstärkts. Ett gemensamt nordiskt centrum för genderfrågor inrättades 2012 vid Livgardet; in Military Operations (NCGM). Centrets tillkomst härrör ur de nordiska ländernas insatser för att implementera FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Det är också en operationalisering av den nordiska samsynen kring vikten av ett förstärkt genderperspektiv i militära insatser. Det är det första centret av sitt slag i världen och kommer fylla en viktig roll för att bättre förbereda våra egna och andra länders styrkor för internationella insatser. NCGM utgör också ett nav för samarbete med Nato avseende UNSCR 1325. 2012/13:112 nordiska länderna. Regeringsbeslutet medger ett stående tillträde till territorium för de länder som ingår i Nordefco. Inom ramen för det så kallade Cross Border Training North (CBTN) har svenska flygförband regelbundet övat med finska och norska flygförband. CBT innebär att de nordiska länderna har möjlighet att öva gemensamt i varandras luftrum utan att behöva söka tillstånd för varje enskild övning. har, inom ramen för CBTN, övat bilateralt med och trilateralt med och . Försvarsmakten uppger att konceptet fungerar väl och att det har ökat såväl flexibilitet som övningskvalitet. genomfördes mer än 60 aktiviteter inom ramen för CBTN. undertecknades avtal mellan och försvarsmakter om Cross Border Training South (CBTS). Avtalet är en motsvarighet till CBTN. Avsikten är att de två avtalen ska slås samman. Gemensamma multilaterala flygövningar med och inom ramen för CBTN medger ett effektivt och rationellt övningsutbyte CBT inkluderar såväl utbildnings- och träningsmoment på nivån enstaka flygplan som komplexa övningar i större sammansatta flygförband. CBT är ett exempel på ett kostnadseffektivt sätt som ökar den operativa effekten utav existerande resurser. Erfarenheterna av regelbunden gemensam verksamhet har varit goda och har inneburit en kvalitetshöjning till låg kostnad som inte skulle varit möjlig att åstadkomma på nationell nivå. Eftersom verksamheten utgår från förbandens ordinarie basering har gemensam övning inte inneburit ytterligare kostnad. Steg har tagits för att förenkla detta övningssamarbete genom rambeslut med stående tillträdesbeslut samt tillstånd för och att inom ramen för CBT passera genom svenskt luftrum vid bilateral övning mellan dessa båda länder. Det är regeringens målsättning att se över gällande regelverk, i syfte att så långt som möjligt förenkla hanteringen och ta bort administrativa hinder för ett fördjupat samarbete. Möjligheterna att inkludera undersöks liksom möjligheten att öppna samarbetet för tredje land. Dessutom undersöks möjligheten att utvidga samarbetet till det området. 4.3.2En utvecklad nordisk övningsverksamhet Ett arbete pågår mellan de nordiska länderna i syfte att sammanställa sin nationella övningsverksamhet till en gemensam nordisk övningsplan. Länderna deltar regelbundet i varandras nationella övningar. har också erbjudit och genomfört kvalificerade övningstillfällen för högre staber genom exempelvis övning . Den nordiska stridsgruppen Nordic Battlegroup (NBG), har bidragit till att stärka det nordiska samarbetet bland annat genom den övningsverksamhet som bedrivits före beredskapsperioderna trots att dessa övningar inte formellt inryms de i den nordiska övningsplanen. I den nordiska övningsplanen inkluderas även de nordiska ländernas deltagande i andra internationella övningar till exempel inom ramen för För att underlätta det nordiska samarbetet arbetar och de Skr. 2012/13:112 övriga nordiska länderna för att ytterligare förenkla de nationella regleringar och procedurer som styr samarbetet. Regeringen bedömer att det finns goda möjligheter att även på andra områden ytterligare utveckla och fördjupa det nordiska övningssamarbetet. har det nordiska försvarssamarbetet på materielområdet utvecklats i flera steg. Ett arbete med att analysera förutsättningar för gemensamt ägande och brukande av materiel pågår och flera samarbetsprojekt håller på att inledas. Här kan bland annat nämnas markradarstationer och finkalibrig ammunition. eftersträvar en öppen och mer effektiv försvarsmaterielmarknad i hela . Detta inkluderar transparenta upphandlingar som genomförs i konkurrens där leverantörer behandlas på ett likvärdigt och icke diskriminerande sätt. Stimulans att etablera konkurrenskraftiga strukturer för att bidra till utveckling av globalt konkurrenskraftig industri i har bl.a. skett genom etablering av Överenskommelsen om stöd för industriellt samarbete inom försvarsmaterielområdet . Detta mellanstatliga avtal revideras med anledning av den nya lagstiftningen inom upphandlingsområdet och för förenklingar avseende exportkontroll som införts i EU. De nordiska försvarsindustriföreningarna har också stärkt sitt samarbete. undertecknade försvarsindustriföreningarna i , , och ett gemensamt samarbetsavtal (Memorandum of Understanding). Syftet är att stärka den nordiska försvarsindustrins konkurrenskraft, såväl på den nordiska marknaden som globalt. 4.5Regionalt sjö- och luftlägessamarbete Det regionala samarbetet Sea Surveillance Co-operation Baltic Sea (SUCBAS) inleddes . Det är ett militärt samarbete på myndighetsnivå för utbyte av sjölägesinformation. SUCBAS är ett exempel på hur ett ursprungligen nordiskt samarbete utvecklats tilll ett framgångsrikt regionalt samarbete. Det utvecklades ur SUCFIS (Sea Surveillance Cooperation and ) som var ett bilateralt samarbete mellan och . Samarbetet har lyfts fram som ett exempel på ett framgångsrikt fördjupat internationellt samarbete. Syftet är att effektivisera, inledningsvis den militära, sjöövervakningen i regionen genom att etablera permanenta strukturer för ett kontinuerligt informationsutbyte mellan berörda myndigheter i deltagarländerna. deltar , , , , och och även och . 2012/13:112 Information utbyts digitalt genom att nationella databaser tillgängliggörs för övriga myndigheter inom samarbetet. SUCBAS har en öppen arkitektur med fokuseringen på målinformationen information utöver fartygets kurs, fart och identifikation. Information som erhålls genom SUCBAS kan spridas nationellt till övriga berörda myndigheter, men inte till tredje land. Samarbetet bygger på en integrering av existerande system, det är kostnadseffektivt och ger och andra länder ökad effekt av redan existerande system. Det pågår en diskussion inom SUCBAS om att öppna samarbetet för ytterligare länder och/eller regioner. kan se stora fördelar med att SUCBAS samarbetet utvidgas till . deltar i ett samarbete med och Nato om utbyte av luftlägesinformation. Syftet är att utveckla en gemensam luftlägesbild i . Samarbetet stärker förmågan och beredskapen att hantera incidenter. förbättras förutsättningarna för bl.a. gemensamma flygövningar mellan norska och svenska flygförband. Samarbetet sker genom (), som är ett system för utbyte av luftlägesinformation mellan Natoländer och s.k. partnerländer. Samarbetet har inneburit en utveckling av det nordiska försvarssamarbetet i linje med vad försvarsberedningen 2008 föreslog i skrivelsen Försvar i användning (Ds 2008:48). Ambitionen om en gemensam nordisk luftövervakning kom även till uttryck i Stoltenbergrapporten. Regeringen bedömer att det finns operativa vinster att uppnå genom en fortsatt utveckling av luftövervakningssamarbetet i regionen och ser positivt på ett fortsatt arbete även inom detta område. Inom ramen för Nordefco diskuteras ett fördjupat samarbete avseende taktisk flygtransport (NORTAT). flyger med åtta C-130H medan och båda flyger en nyare version av flygplanet (C-130J). Vid de nordiska försvarsministrarnas möte i enades man om att undersöka möjligheterna till ett möjligt samarbete inom taktiskt transportflyg. Bedömningen var att samarbete kring taktisk flygtransport har potentialen att kostnadseffektivt öka den operativa effekten. Arbetet innebar att studera och utarbeta förslag som spänner över hela skalan från nuläge till en fullt ut integrerad nordisk förmåga till taktisk flygtransport. Förslagen skulle ge utrymme för deltagande länder att bidra med olika ambitionsnivå i termer av version av C-130, andra flygplanstyper samt andra, kompletterande förmågor. Förslagen skulle vara kostnadseffektiva och tillgodose respektive lands operativa krav. Utredningen resulterade i en rapport som överlämnades under det nordiska försvarsministermötet i . Ministrarna undertecknade då en avsiktsförklaring i vilken framgår att man är överens om att till fullo utnyttja områdets samarbetspotential. Nästa steg blir att ytterligare konkretisera förslagen på den militära samarbetsnivån inom Nordefco med det uttalade målet att inleda ett operativt samarbete inom området. 5Samverkan inom ramen för internationellt multilateralt samarbete Inom FN finns en lång tradition av nordiskt samarbete. Gemensamma nordiska anföranden och evenemang förekommer med stor regelbundenhet. Det nordiska varumärket förknippas där med värnandet av multilateralismen och FN som organisation, progressiva reformidéer samt omfattande nordiska bidrag till merparten av FN:s verksamhetsdelar. Emellanåt stöder vi varandras kandidaturer, som då oftast presenteras som nordiska kandidaturer. De nordiska länderna har länge aktivt arbetat för att stärka genomförandet av 1325 (2000) om Kvinnor, fred och säkerhet. Det är tradition att de nordiska länderna ofta håller gemensamma anföranden då 1325-frågan debatteras i . Samtliga nordiska länder har nationella handlingsplaner för arbetet med 1325. De nordiska länderna, särskilt och , har en lång tradition inom medlingsområdet. FN har lagt ökat fokus på medling En generalförsamlingsresolution om medling antogs , och riktlinjer för dess genomförande fastställdes . I detta arbete deltog , och . Vid det nordiska utrikesministermötet i enades man, på finskt initiativ, om att skapa ett nordiskt medlingsnätverk. Syftet var att främja informell diskussion och informationsutbyte rörande nordiska insatser inom medlingsområdet. och de övriga nordiska länderna har lämnat omfattande bidrag till FN:s fredsfrämjande verksamhet runt om i världen. erbjöd och ett gemensamt ingenjörsförband till den FN-insats som då inrättades i . Trots våra och FN:s ansträngningar kunde förbandet inte placeras ut eftersom inte accepterade oss som truppbidragare. Det nordiska engagemanget inom fredsfrämjande består och tar sig uttryck i brett upplagda bidrag med såväl militär och civil personal samt finansiellt stöd. finns svenskar i fältmissioner ibland annat Sydsudan, , /, , och . Vid det nordiska försvarsministermötet i , beslutades det att Nordefco skulle utarbeta förslag till gemensamma nordiska styrkebidrag till FN. De nordiska ländernas försvarsmakter har identifierat nationella förmågor som skulle kunna göras tillgängliga för ett möjligt gemensamt bidrag till FN för tidsperioden 20132014. Dessutom övervägs också möjligheter till substantiella bidrag i ett längre tidsperspektiv (efter 2015). De nordiska länderna skulle, oavsett militärt 2012/13:112 bidrag, öka den operativa effekten i FN:s fredsbevarande verksamhet. Möjligheterna till svenskt och nordiskt bidrag bedöms öka i takt med att andra åtaganden i form av förbandsbidrag till KFOR/Kosovo och ISAF/minskar i omfattning. 5.2.1Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken Inom ramen för EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (GSFP) är det nordiska samarbetet aktivt och framåtblickande. Efter inträdet i unionen tog och gemensamt initiativ till att EU skulle ta ansvar för de så kallade Petersbergsuppgifterna för internationell krishantering. Så skedde också genom Amsterdamfördraget . Därefter drev båda länderna tillsammans på för att EU:s krishanteringsstrukturer och förmågor skulle utvecklas. Det var särskilt påtagligt när det gäller de civila förmågorna och i att genomföra FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor i väpnade konflikter. Svensk-finska initiativet och fortsatta engagemang har varit viktigt för EU:s förmåga att axla sitt ansvar för fred och säkerhet. 26 civila och militära insatser har genomförts på , i , och . och har också varit pådrivande för att EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik ska vara öppet för och . Det har gjort det möjligt för dem att delta i EU:s insatser, vilket båda har gjort. Det svensk-finska samarbetet lade grund för ett nära och informellt samarbete i alla frågor som rör EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik, inte minst i fråga om insatser och deltagande i EU:s stridsgrupper. Bidraget med den första nordiska stridsgruppen (NBG) till EU:s beredskap representerade ett nytt slags åtagande, både för som ramverksnation och för det nordisk-baltiska säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet. Det skapade även en möjlighet för att bidra till internationell krishanteringsförmåga inom ramen för EU- samarbetet. Bidraget 2008 och därefter 2011 visade att det är möjligt även för mindre länder att tillsammans sätta upp ett sådant förband. tar åter ledningen för den nordiska stridsgruppen, utvidgad till att också innefatta och . Att sätta upp en multinationell stridsgrupp har krävt en omfattande politisk och militär dialog mellan de deltagande länderna: , , , och . De enskilda samarbetsländerna har ansvarat för att utbilda sina respektive förband och som Skr. 2012/13:112 ramverksnation har ansvarat för att hela stridsgruppen har samtränats och skapat ett effektivt militärt förband. har även haft ett särskilt ansvar för de politisk-militära konsultationer som äger rum mellan samarbetsländerna inför och under aktuell beredskapsperiod. Den nordiska stridsgruppen är ett tydligt exempel på hur ett konkret och fördjupat försvarsrelaterat projekt kan stärka det säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet i vårt närområde. Stridsgruppen skapar också en ram kring vilken ytterligare samarbetsmöjligheter uppstår och kunskap och förtroende utvecklas. Som exempel på samarbeten kan nämnas att förberedelserna för beredskapsperioden väntas inkludera olika former av gemensam övningsverksamhet. Stridsgruppen tjänar därmed som motor i ett bredare nordisk-baltiskt samarbete och bidrar på så sätt till ökad stabilitet i vårt närområde. och tog ett initiativ för att skapa ett europeiskt fredsinstitut. Institutet ska komplettera EU:s utrikestjänsts konfliktförebyggande arbete och verka inom medling och informell dialog. Institutet ska vara oberoende men med kopplingar till EU:s institutioner. Institutet ska bli ett litet men effektivt instrument för EU och andra organisationer att anlita i konflikter där de själva inte kan eller vill engagera sig. 5.3Samarbete inom Nato/PFF 5.3.1Samarbetet inom Nato/PFF Det nordiska samarbetet inom ramen för Nato har byggt huvudsakligen på deltagande i övningar och krishanteringsinsatser samt i olika former av förmågeutveckling. De nordiska länderna har genom aktivt deltagande i Nato-ledda övningar som exempelvis stabsövningen Exercise (CMX), flygövningen Loyal Arrow och BALTOPS kunna öva allt från planering, procedurer, interoperablitet till förmågeuppbyggnad. Det har stärkt den nordiska samverkansförmågan med Nato och dess medlemsstater. Den gemensamma förmågeutvecklingen utgår i första hand från den försvarsplaneringsprocess (NATO Defence Planning Process) som alla Natomedlemmar genomgår och som partnerländernas förmågeutvecklingsprocess (Planning and Review Process- PARP) genomförs parallellt med.