prop · H003177 · 2013-06-17 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:177 Tekniska föreskrifter för fartyg Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnas förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra direktivet 2006/87/EG om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart. Genomförandet av direktivet innebär att börjar tillämpa delar av om inlandssjöfart. Inlandssjöfarten har såväl inter- nationellt som inom EU en reglering som är helt separerad från havssjö- farten. har tillämpat havssjöfartsregler på all fartygstrafik. De lagändringar som föreslås i denna proposition är framför allt av ramkaraktär. Regeringen föreslår att det i fartygssäkerhetslagen (2003:364) t.ex. införs krav på fartyg att ha gemenskapscertifikat för inlandssjöfart om de trafikerar inre vattenvägar. Kraven föreslås dock inte gälla för fartyg som endast trafikerar svenska inre vattenvägar. Vidare föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska ange vilka vattenområden som ska vara svenska inre vattenvägar. Transportstyrelsen ska kunna överlåta tillsynsuppgifter till s.k. erkända klassificeringssällskap. Förslagen innebär att förvaltnings- uppgifter som innefattar myndighetsutövning får överlåtas till ett utländskt organ. beslut bör därför fattas i den ordning som föreskrivs i 10 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . För fartyg som vid ikraftträdandet har giltiga certifikat för aktuell fart föreslås att lagändringarna tillämpas när certifikatets giltighet upphör, dock . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364)........ Ärendet och dess beredning ............................................................ om inre vattenvägar ................................. Regionala överenskommelser och FN.............................. 4.4Den svenska inställningen till fenomenet inre om inre vattenvägar ska genomföras............. Något om det inledande och kommande arbetet .............. 5.3Direktivet om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart bör genomföras i befintlig lagstiftning ...... Inre vattenvägar och zonindelning ................................... Krav på gemenskapscertifikat för inlandssjöfart .............. Frivillighet att tillämpa regelverket.................................. 5.7Inre vattenvägsfartyg ska undantas från vissa andra Krav på ny besiktning efter bl.a. reparation ..................... 5.9Klassificeringssällskap ska få besikta fartyg och Övrig anpassning av fartygssäkerhetslagen...................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser .................... 6 Kostnader och andra konsekvenser................................................. Ett nytt trafikslag ............................................. Övriga allmänna effekter ................................. Bilaga 1 och rådets direktiv /87/EG om tekniska föreskrifter .......för fartyg i inlandssjöfart (utdrag) Bilaga 2 .........och rådets direktiv /137/EG Bilaga 3 Rådets direktiv ..................................................2008/59/EG Bilaga 4 ...........och rådets direktiv /68/EG Bilaga 5 Kommissionens .................................direktiv /87/EG Kommissionens direktiv /126/EG .............................. Kommissionens direktiv /46/EG ................................ Kommissionens direktiv /48/EU ................................ Kommissionens direktiv /49/EU ................................ Lagförslag i SOU 2011:4 ................................................... Sammanfattning av SOU 2011:4 ....................................... Förteckning över remissinstanserna SOU 2011:4........... Bilaga 14 Förteckning över remissinstanserna Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 2012/13:177 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364). Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs1 i fråga om fartygssäkerhetslagen (2003:364) dels att 1 kap. 5 §, 3 kap. 1, 2 och 7 §§, 5 kap. 3 och 7 §§, 6 kap. 1 §, 7 kap. 1 och 11 §§ samt rubrikerna närmast före 1 kap. 5 § och 7 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas fyra nya paragrafer, 1 kap. 7 §, 3 kap. 1 a och 1 b §§ och 7 kap. 11 a §, samt närmast före 1 kap. 7 § och 3 kap. 1 a § nya rubriker av följande lydelse. Erkänd organisation och erkänt Med erkänd organisation avses i denna lag en sådan organisation som har erkänts i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 391/2009 av om gemen- samma regler och standarder för organisationer som utför inspek- tioner och utövar tillsyn av fartyg. En organisation enligt denna lag kan vara ett klassificerings- sällskap eller annan som utför säkerhetsbedömningar på statens vägnar. Med erkänd organisation avses i denna lag en organisation som har erkänts i enlighet med Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 391/2009 av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar till- syn av fartyg. Med erkänt klassificerings- sällskap avses i denna lag ett sällskap som har erkänts i enlighet med och rådets direktiv /87/EG av om tekniska föreskrifter för fartyg i inlands- sjöfart och om upphävande av rådets direktiv /714/EEG3, senast ändrat genom kom- missionens direktiv /49/EU av om ändring av bilaga II till Europaparla- mentets och rådets direktiv 1Jfr och rådets direktiv (2006/87/EG) av om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart och om upphävande av rådets direktiv /714/EEG (EUT L 389, 30.12.2006, s. 1, Celex 32006L0087), senast ändrat genom kommissionens direktiv /49/EU (EUT L 6, 10.1.2013, s. 49 (Celex 32012L0049). 2Senaste lydelse 2011:549. 3EUT L 389, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006L0087). 2006/87/EG om tekniska före- skrifter för fartyg i inlandssjöfart4. För sjöfarten ska Sveriges sjö- territorium delas in i fartområden Ett svenskt fartyg som har en Ett svenskt fartyg som har en bruttodräktighet av minst 20 eller bruttodräktighet av minst 20 eller är ett passagerarfartyg skall ha ett är ett passagerarfartyg ska ha ett dock ha fartcertifikat endast om dock ha fartcertifikat endast om bruttodräktigheten är minst 100. bruttodräktigheten är minst 100. Ett fartyg som ägs eller brukas av svenska staten och som används ute- slutande för statsändamål och inte för affärsdrift behöver inte ha fart- Transportstyrelsen får befria ett fartyg från skyldigheten att ha fart- certifikat, om ett passagerarfartygscertifikat har utfärdats för fartyget enligt 2 §. Fartyg och flytande utrustning som har ett gemenskapscertifikat för inlandssjöfart enligt 1 a § behöver inte ha något fartcertifikat vid trafik på inre vattenvägar. Följande fartyg ska när de trafikerar inre vattenvägar ha ett gemenskapscertifikat för inlands- sjöfart enligt direktiv /87/EG eller ett certifikat utfärdat i enlig- het med artikel 22 i den reviderade konventionen för sjöfarten på : 4EUT L 6, 10.1.2013, s. 49 (Celex 32012L0049). 5Senaste lydelse 2008:1378. 1. passagerarfartyg, serare som är avsedda att bog- sera, sidobogsera eller skjuta på antingen sådana fartyg som avses i 3 eller flytande utrustning, och längd av , eller för vilka produkten av längd, bredd och djupgående ger en volym på ha något av de certifikat som anges i första stycket vid trafik på trafik behöver trots första stycket inte ha något av de certifikat som där anges när de tillfälligt trafike- rar inre vattenvägar. Fartyg eller flytande utrustning vattenvägar utan förbindelse med en vattenväg i någon annan med- lemsstat i EU via en inre vattenväg behöver inte ha något gemen- skapscertifikat enligt 1 a §. Ett svenskt passagerarfartyg ska skall ha ett passagerarfartygs- Vid utfärdandet av passagerar- det högsta tillåtna antalet passa- tillåtna antalet passagerare be- gerare bestämmas så att säkerheten stämmas så att säkerheten för passagerarna är betryggande. Avseende skall fästas särskilt vid seende ska fästas särskilt vid far- stabilitet och bärighet, tygets stabilitet och bärighet, vid vid de åtgärder som har vidtagits de åtgärder som har vidtagits för för utrymning och övergivande av fartyget samt vid skyddet mot fartyget samt vid skyddet mot ohälsa och olycksfall ombord. ohälsa och olycksfall ombord. skall ha ett certifikat eller en annan ska ha ett certifikat eller en annan handling som anger det högsta handling som anger det högsta tillåtna antalet passagerare. tillåtna antalet passagerare. Fartyg och flytande utrustning som har något av de certifikat som anges i 1 a § första stycket be- höver inte ha något passagerar- fartygscertifikat vid trafik på inre Ett fartyg som skall ha fri- bordsmärken enligt 5 § skall också ha ett fribordscertifikat. Ett fartyg som ska ha fri- bordsmärken enligt 5 § ska också ha ett fribordscertifikat. Fartyg som har ett gemenskapscertifikat för inlandssjöfart enligt 1 a § behöver inte ha något fribords- certifikat. Om tillsyn i form av besiktning eller inspektion har utövats av en erkänd organisation för att fast- ställa minsta tillåtna fribord, eller för att utfärda eller förnya certi- fikat för fartyg eller utrustning, har denna tillsyn samma giltighet som om den utövats av Transport- styrelsen. Ett fartyg som har besiktigats enligt 6 § skall besiktigas om det har genomgått någon större om- byggnad, reparation eller förnyelse eller har lidit skada som kan inverka menligt på sjövärdigheten. En sådan besiktning skall göras från det att om- byggnaden, reparationen eller förnyelsen har avslutats. Om tillsyn i form av besiktning eller inspektion har utövats av en erkänd organisation eller ett erkänt klassificeringssällskap för att fastställa minsta tillåtna fribord, eller för att utfärda eller förnya certifikat för fartyg eller utrust- ning, har denna tillsyn samma giltighet som om den utövats av Transportstyrelsen. Ett fartyg som har besiktigats enligt 6 § ska besiktigas om det har genomgått någon större om- byggnad, reparation eller förnyelse eller har skadats på ett sätt som kan inverka menligt på sjövärdig- heten. En sådan besiktning ska göras från det att ombyggnaden, reparationen eller förnyelsen har avslutats. För far- tyg som har ett gemenskapscerti- fikat för inlandssjöfart ska en besiktning, i stället för inom den tid som anges i andra meningen, göras innan fartyget gör någon ny resa. 6 Senaste lydelse 2008:1378. Ett fartygs resa får förbjudas, om det finns skälig anledning att anta att 1. fartyget inte är sjövärdigt för 1. fartyget inte är sjövärdigt för resa i den avsedda farten, en resa i den avsedda farten eller 2. fartyget i något väsentligt av- 2. fartyget i något väsentligt av- seende har brister i skyddet mot seende har brister i skyddet mot ohälsa, olycksfall eller otrygghet ohälsa, olycksfall eller otrygghet i avseende arbets- och levnads- fråga om arbets- och levnads- 3.fartyget inte är lastat eller barlastat på ett betryggande sätt, 4.fartyget medför fler passagerare än det högsta tillåtna antalet, 5.fartyget inte är bemannat på ett betryggande sätt för den avsedda resan, 6.rederiet eller fartyget inte uppfyller kraven på säkerhetsorganisation enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt förordning (EG) nr 336/2006, (1998:958) om vilotid för sjömän (1998:958) om vilotid för sjömän inte efterlevs och detta innebär en inte följs och detta innebär en uppenbar fara för sjömännens eller uppenbar fara för sjömännens eller arbetstagarnas hälsa och säkerhet, arbetstagarnas hälsa och säkerhet, 8.väder- eller sjöförhållandena är så ogynnsamma att resan skulle innebära allvarliga risker för människor eller miljön, 9.fartyget inte uppfyller föreskrivna krav på märkning med IMO- identifikationsnummer, eller 10. fartyget inte uppfyller före- 10. fartyget inte uppfyller före- skrivna krav avseende sådana skrivna krav på sådana handlingar med fartygshistorik som ska finnas som ska finnas ombord på far- ombord på fartyget. Om det är fråga endast om brister i anordningar för arbetet eller i arbetsredskap får i stället användningen av anordningarna eller redskapen förbjudas tills rättelse har skett. Likaså får, i stället för förbud enligt första stycket, användningen av en viss lokal, arbetsprocess eller arbetsmetod eller av ett visst ämne för- bjudas tills rättelse har skett om det finns skälig anledning att anta att användningen innebär risk för ohälsa eller olycksfall. 2012/13:177 Nuvarande lydelse Regeringen får meddela före- skrifter om vilka fartområden som skall finnas och omfattningen av de olika områdena. Regeringen får också meddela föreskrifter om rätt för Transportstyrelsen att i sär- skilda fall bestämma att ett fartygs fartområde skall ha annan omfatt- ning än vad som följer av före- skrifter som har meddelats med stöd av första meningen. Regeringen får meddela före- skrifter om vilka fartområden som ska finnas och omfattningen av de olika områdena. Regeringen får också meddela föreskrifter om rätt för Transportstyrelsen att i sär- skilda fall bestämma att ett fartygs fartområde ska ha annan omfatt- ning än vad som följer av före- skrifter som har meddelats med stöd av första meningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka zoner som ska finnas och vilka inre vattenvägar som ska ingå i varje zon. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får genom avtal uppdra åt en erkänd organisation att utfärda och förnya certifikat och att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna fribord. Ett avtal som avses i första stycket får innehålla en begräns- ning av statens rätt att från organi- sationen kräva ersättning för skadestånd som staten ålagts att betala på grund av organisationens vållande. En sådan begränsning ska vara förenlig med vad som anges i detta avseende i Europa- parlamentets och rådets direktiv /15/EG av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar till- syn av fartyg och för sjöfarts- åt en erkänd organisation att utfärda och förnya andra certifikat än gemenskapscertifikat för inlandssjöfart och att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna fribord. Innehållet i överlåtelsen ska regleras genom ett avtal. Avtalet får innehålla en begränsning av statens rätt att kräva ersättning från organisationen för skadestånd som staten ålagts att betala på grund av organisationens vållande. En sådan begränsning ska vara förenlig med vad som anges i detta avseende i och rådets direktiv /15/EG av om gemen- samma regler och standarder för organisationer som utför inspek- tioner och utövar tillsyn av fartyg 7Senaste lydelse 2008:1378. 8Senaste lydelse 2011:549. verksamhet i förbindelse därmed. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Transportstyrelsen får uppdra åt någon annan än en erkänd organisation att utfärda och för- nya certifikat som bara avser utrustning till fartyg och personlig skydds- utrustning, samt föreskriva eller för särskilda fall besluta att sådana certi- fikat ska ha samma giltighet som certifikat som utfärdas av Transport- styrelsen. Transportstyrelsen får överlåta åt ett erkänt klassificerings- sällskap att utfärda och förnya gemenskapscertifikat för inlands- sjöfart. Om fartyget uteslutande trafikerar inre vattenvägar i får Transportstyrelsen i stället överlåta uppgifterna åt en erkänd organisation. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För fartyg som vid ikraftträdandet har giltiga certifikat för aktuell fart ska lagen tillämpas när certifikatets giltighet har upphört, dock senast fr.o.m. . Ärendet och dess beredning och rådets direktiv /87/EG av 2006 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart och om upp- hävande av rådets direktiv /714/EEG gäller inte . inte heller helt genomfört något annat EU-direktiv som rör trafik på inre vattenvägar, oavsett om omfattas av direktiven eller är undan- tillämpar vidare inte de EU-förordningar som rör inre Direktivet 2006/87/EG samt de rättsakter som därefter har ändrat direktivet finns som bilaga 19. När det gäller bilaga 1 återges dock inte de delar av direktivet som inte berörs av förslagen i denna I en skrivelse (dnr N2009/3159/TE) hemställde före- trädare för att regeringen ska pröva om älv, och kan införlivas i EU:s lagstiftning som rör inre vattenvägar. Regeringen gav en särskild utredare uppdraget att analysera de konsekvenser som uppkommer om om inre vattenvägar genomförs i svensk rätt samt föreslå författnings- ändringar för ett sådant genomförande. draget i betänkandet Genomförande av om inre vatten- vägar i svensk rätt (SOU 2011:4). Utredningens lagförslag finns i bilaga En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 11. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Närings- departementet (dnr N2011/751/TE). Kompletterande förslag till lagändringar för genomförande av direktivet 2006/87/EG om tekniska föreskrifter för fartyg i (dnr N2013/512/RS). i bilaga 13. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 14. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N2013/512/RS). I avsnitt 5.9 avviker regeringens förslag från promemorians förslag på så sätt att överlåtelse av förvaltningsuppgifter föreslås kunna ske beträffande fler uppgifter än som föreslås i promemorian. till avvikelsen finns i avsnittet. Regeringen hade vid beredningen av lagrådsremissen underhandskontakter med Transportstyrelsen som berörs Transportstyrelsen fick också tillfälle att lämna synpunkter på utkastet till lagrådsremiss. Transportstyrelsen hade inte några invänd- ningar mot regeringens förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 15. Lagrådets yttrande finns i Regeringen har följt Lagrådets synpunkter, vilket har lett till ändringar av vissa paragrafer och i författningskommentaren. synpunkter behandlas i avsnitten 5.4, 5.5, 5.9 och 7. vidare vissa redaktionella ändrar gjorts i förhållande till lagrådsremissens I stora delar av och i t.ex. är sjöfarten av tradition uppdelad i å ena sidan maritim sjöfart, dvs. transport av gods och passa- gerare på haven, å andra sidan inlandssjöfart, dvs. trafik på s.k. inre vattenvägar. Inre vattenvägar består av kanaler, floder och insjöar, men även hamn- och kustområden kan i vissa fall anses vara inre vattenvägar. Gemensamt för de inre vattenvägarna är att våghöjden generellt är lägre än på haven och att fartygen typiskt sett alltid befinner sig relativt nära land. Denna karaktäristiska skillnad har lett till att havssjöfart och inre vattenvägstrafik omfattas av två helt separata regelverk när det gäller bl.a. fartygens konstruktion och utrustning, bemanning, utbildning och certifiering av sjömän samt navigering. Ett fartyg konstruerat för inre vattenvägar kan exempelvis ha lägre boghöjd och fribord samt färre besättningsmän jämfört med ett fartyg avsett för havssjöfart. Fartyg i inlandssjöfart behöver inte heller klara sig själva vid en olycka utan kan normalt få hjälp från närliggande land. 4.2EU:s regelverk om inre vattenvägar Inom EU finns ett antal direktiv och förordningar som reglerar förhållan- den som rör de inre vattenvägarna och trafiken på dessa. Av de mest centrala direktiven kan nämnas: direktiv /540/EEG om tillstånd att utföra varutransporter på vattenvägar inom nationell och internationell transport och om ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis, direktiv /672/EEG om det ömsesidiga erkännandet av båtförar- certifikat för transport av gods och passagerare på inre vattenvägar, direktiv /50/EG om harmonisering av villkoren för att erhålla nationella förarbevis för gods- eller passagerarbefordran på gemen- skapens inre vattenvägar, direktiv /68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, direktiv /70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen, direktiv /44/EG om harmoniserade flodinformationstjänster () på inre vattenvägar i gemenskapen, direktiv /87/EG om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjö- fart, direktiv /68/EG om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar, och direktiv /100/EG om ömsesidigt erkännande av fartcertifikat för fartyg i inlandssjöfart 97/68/EG om tillnärmning av medlems- 2012/13:177 staternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikel- formiga föroreningar frön förbränningsmotorer som ska monteras i mobila maskiner som inte är av sedda att användas för transporter på väg (arbetsmaskindirektivet). Av förordningarna kan följande nämnas: förordning (EEG) nr 3921/91 om villkoren för att transportföretag skall få utföra inrikes transporter av gods eller passagerare på inre vattenvägar i en annan medlemsstat än den där de är hemma- hörande, förordning (EG) nr 1356/96 om gemensamma bestämmelser för transport av gods eller passagerare på inre vattenvägar mellan medlemsstater, i syfte att införa frihet att tillhandahålla sådana transporttjänster, förordning (EG) nr 1365/2006 om statistik över godstransporter på inre vattenvägar, och förordning (EG) nr 169/2009 om tillämpning av konkurrensregler på transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar. 4.3Regionala överenskommelser och FN Flera av EU:s rättsakter om inre vattenvägar har sin grund i regionala överenskommelser. Till exempel har i direktivet 2006/87/EG om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart inarbetats de bestämmelser som reglerar inspektion av fartyg på , utfärdade av Centrala Kommissionen för Rhensjöfarten (CCNR). Även det båtförarcertifikat som regleras i direktiv /50/EG har sitt ursprung i regler antagna av CCNR. Även för andra floder, bl.a. , Mosel och , finns flod- kommissioner som tar fram regler och rekommendationer för trafiken på respektive flod. Reglerna är framför allt offentligrättsliga säkerhets- bestämmelser, men också civilrättsliga och i vissa fall t.o.m. straffrätts- liga frågor omfattas av kommissionernas regler. Utöver de här nämnda regionala samarbetena som normalt endast omfattar de länder varigenom respektive flod rinner finns FN:s ekonomiska kommission för , UNECE. UNECE har med hjälp av en arbetsgrupp för inlandssjöfart tagit fram alleuropeiska bindande regler samt rekommendationer om i stort sett alla områden som rör inre vatten- vägar. UNECE utför sitt arbete i nära samarbete med EU, flodkom- missionerna och andra internationella organ. har inte tillträtt någon av de konventioner som UNECE har antagit. En utförligare beskrivning av de olika regionala samarbetena finns i betänkandet. Den svenska inställningen till fenomenet inre I anslutningsfördraget för bl.a. inträde i EU anges att har inre vattenvägar. Konkret gjordes dessa konstateranden genom att de relevanta rättsakterna om inre vattenvägar ändrades genom att vissa särskilt angivna svenska vattenvägar, lades till i t.ex. berörda bilagor. Även särskilda då gällande svenska befälsbehörigheter angavs som tillämpliga på de rättsakter som reglerar behörigheter för sjömän på fartyg i inlandssjöfart. Redan i betänkandet EU, och de inre vattenvägarna (SOU 1996:183) lämnades förslag till åtgärder för att genomföra om inre vattenvägar. Förslagen i betänkandet kom dock aldrig förutom i vissa mindre avseenden att genomföras. Den svenska inställningen har i stället varit att de svenska inre vattenvägarna av betydelse, dvs. framför allt och med anslutningar, är av havskaraktär. Med åberopande av säkerhetsskäl har därför avstått från att helt genomföra om inre vattenvägar. I vissa direktiv finns möjligheter att göra undantag från att tillämpa direktivet i delar eller i dess helhet. har i ett par fall utnyttjat sådana undan- tag och anmält detta till kommissionen. tillämpar i stället det regelkomplex som gäller för havssjöfarten även på de inre vattenvägarna.