prop · H1033 · 2013-09-26 00:00:00 — remissinstansers synpunkt att detta skapar en legitimitet och tydlighet i Regeringen delar dock utredningens bedöm- ning att överläggningarna bör ske med längre tidsintervall än vad som är Ett lämpligt tidsintervall bedömer regeringen vara . Beräkningen av den utlåning som grundbeloppet grundar sig på bör dessutom vara ett medeltal av utlåningen den föregående treårsperioden. Detta för att undvika alltför stora svängningar och möjliggöra mer lång- Det skulle skapa större stabilitet, bättre förutsättningar för regeringen att planera för budgetarbetet och minskad arbetsbörda för Längre intervall mellan de egentliga överläggningarna skulle också kunna möjliggöra mer omfattande dialog även i andra frågor Prop. 2013/14:3 som rör de litterära upphovsmännen. över en längre tidshorisont bör uppräkningen av ersättningen vara i paritet med den generella pris- och löneomräkningen för statens budget. Pris- och löneomräkningen innefattar ett visst effektivitets- och produktivitetskrav, vilket bland annat har påtalat. Regeringen anser dock att de ekonomiska förutsättningarna för biblioteksersättningen inte på ett avgörande sätt bör avvika från det som gäller för statens budget i övrigt. Regeringen avser att inleda en dialog med upphovsmännens parter om de föreslagna förändringarna i en ny förhandlingsordning. Ersättning till inläsare av ljudböcker Utöver biblioteksersättningen till författare, översättare m.fl. utgår även en ersättning till kompositörer och musiker för utlåning av musikfonogram på bibliotek (fonogramersättning). Regeringen angav också i budgetpropositionen (prop. 2008/09:1 utg.omr. 17) att det finns skäl att pröva förutsättningarna för en ersättningsordning för utövande konstnärer som medverkar som inläsare av litterära ljudböcker. gör bedömningen att det fortsatt är motiverat att undersöka möjligheterna att införa en ersättningsordning för inläsare av ljudböcker. Ett antal remissinstanser, däribland delar utredningens bedömning. I arbetet bör, enligt , effekterna av den pågående övergången till digital distribution av ljudböcker särskilt beaktas. Som Styrelsen för påpekar finns det goda skäl att anta att e-boken, dvs. digitala filer som framställs för varje lån, just på ljudbokens område kommer att bli särskilt dominerande. Regeringen har ovan gjort bedömningen att nyttjande av litterära verk i elektronisk form inte ska ligga till grund för biblioteksersättning. Regeringen väljer mot bakgrund av den tekniska utvecklingen att avvakta med att eventuellt införa en ersättningsordning för inläsare av ljudböcker. Regeringen kommer att följa den tekniska utvecklingen noga. Stöd till litteratur och kulturtidskrifter Oförändrade grunder för fördelning av Regeringens bedömning: Det statliga litteraturstödet har stor betydelse för att främja utgivning och spridning av kvalitetslitteratur. grunderna för fördelning av litteraturstödet bör vara oförändrade. förslag innebär att medel omprioriteras från större mottagare av utgivningsstöd till andra ändamål. införs som innebär att ett företag eller en koncern av företag för utgiv- ning av litteratur sammantaget får beviljas statsbidrag motsvarande högst Av de medel som frigörs genom denna föränd- ring bör användas för att höja bidragsnivåerna per titel. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, t.ex. författar- förbund, KLYS och Copyswede tillstyrker eller har inget att invända mot anser att förslaget om att införa ett tak för beviljade litteraturstöd kommer att motverka syftet med litteratur- stödet, att garantera bredd och kvalitet i utgivningen, och att det drabbar såväl små som stora förlags utgivning och därmed antalet kvalitativt goda böcker på marknaden. Nordiska oberoende förlags förläggar- förening vill betona vikten av att regelverket utformas så att de mindre förlagen inte i ökad utsträckning tvingas konkurrera inbördes om allt understryker att det finns anledning att utreda konse- kvenserna av utredningens resonemang kring nuvarande upplagegränser och förslaget om att ta in en bestämmelse om bidragstak för företag eller koncern av företag. vill inskärpa att det är fortsatt kulturpo- litiskt angeläget att stödsystemet gynnar kvalitetsutgivningen. Ett antal instanser, bland annat Författarcentrum Riks, För- fattarförbund, KLYS och Copyswede föreslår att i grun- derna för bidragsansökning bör ställa som krav på de förlag som beviljas stöd att de ska visa att de tillämpar marknadsmässiga villkor i sina avtal med författare och översättare. Skälen för regeringens bedömning: Litteraturstödet infördes och regleras i förordningen (2010:1058) om statsbidrag till littera- tur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser. Ändamålet med stödet är dels att främja mångfald, kvalitet och fördjupning i utgivningen av litte- ratur och kulturtidskrifter, dels att främja spridning och läsning av litte- ratur och kulturtidskrifter. fördelas i litteraturstöd, dvs. allt efterhandsstöd till förlagens bokutgivning och distributionsstöd. Distributionsstödet innebär att samtliga böcker som beviljas litteraturstöd distribueras till landets alla huvudbibliotek. utgivare litteraturstöd på mellan och . På koncernnivå mottog Bonnierförlagen och annat förlaget som mottog . Högsta möjliga belopp för en enskild titel är . som trycks i en första upplaga om 5 000 exemplar eller mer reduceras stödbeloppet till hälften. av upphovsmännen för titlar som beviljas litteratur- stöd är kvinnor. Störst snedfördelning är det inom facklitteratur respek- tive bildverk, där kvinnor endast utgör av upp- Inom barn- och ungdomslitteratur utgör kvinnorna däremot Regeringens bedömning är att det statliga litteraturstödet har stor bety- delse för att främja utgivning och spridning av kvalitetslitteratur. Det statliga utgivningsstödet fördelas till ett stort antal mottagare varje år, allt från de största förlagen till små egenutgivare, se avsnitt 3.3. tagare finns både bland stora och små förlag. starkt på kvalitet och låter alla typer av utgivare konkurrera om medlen på samma premisser. konstaterar att utgivningsstödets reala värde sjunkit och att angelägna ändamål tillkommit med den digitala utvecklingen. Mot den bakgrunden föreslår att medel omprioriteras från större mottagare av utgivningsstöd till andra ändamål genom att ett tak införs för litteraturstödet som innebär att ett företag eller en koncern av företag för utgivning av litteratur sammantaget får beviljas statsbidrag motsvarande högst 23 prisbasbelopp . Ett antal remissinstanser, däribland , är kritiska till förslag om att ett tak införs i utgivningsstödet och anser att det motverkar syftet med stödet, att garantera bredd och kvalitet i utgivningen, och drabbar såväl små som stora förlags utgivning och därmed antalet kvalitativt goda böcker på marknaden. Enligt Förläggareföreningens rapport , Från kvalitet till behov, som presenterades är det svårt att säga exakt vilka de praktiska effekterna blir av förslag om maximalt stödbelopp. Totalt sett har stödet en begränsad ekonomisk betydelse ställt i relation till storförlagens totala omsättning, enligt rapporten. Men på lite är det likväl troligt att stödet har effekt för utgivningen av smala boktitlar också inom de stora förlagsgrupperna. Man riskerar då att den uppdelning som man ser klara tendenser till – att allt fler av de säljande titlarna utkommer på de största förlagen, att allt fler av de seriösa och smala titlarna på de mindre förlagen – blir än mer markant. Denna analys har även påpekat i sitt remissvar. Nordiska oberoende förlags förläggarförening anser att en snävare övre gräns för de upplagestorlekar som är bidragsberättigade, snarare än begränsning av antalet bidragsstöd eller stödet per utgivare, kan vara en lämpligare väg att gå än införandet av ett tak. Som framhåller är förstaupplagan ett alltmer relativt begrepp, bland annat genom ökade möjligheter att göra snabba tilltryck, och regeringen anser därför att denna lösning inte är att föredra. Regeringen gör sammantaget bedömningen att det nuvarande litteraturstödet fungerar väl och att det i sin nuvarande form har en stark legitimitet bland bokmarknadens alla aktörer. Litteraturstödet bör fortsatt främja mångsidighet och kvalitet i utgivningen och förlag, oavsett storlek, ska kunna beviljas stöd. Regeringen bedömer, i likhet med ett flertal remissinstanser, det som viktigt för bokmarknaden som helhet att utgivning av kvalitetslitteratur sker inom såväl stora som små förlag. De nuvarande grunderna för fördelning av litteraturstödet bör alltså vara oförändrade. Ett antal instanser, bland annat och , föreslår att bör ställa som krav på de förlag som beviljas stöd att de ska visa att de tillämpar marknadsmässiga villkor i sina avtal med författare och översättare. Regeringen delar uppfattningen att det är angeläget att stödet stimulerar till skäliga ersättningsnivåer för upphovsmän. Regeringen har dock tidigare gjort bedömningen (prop. 2009/10:3 s. 58 f.) att detaljstyrningen av litteraturstödet bör minska. De detaljerade bidragsförordningar som tidigare fanns på litteratur- och kulturtidskriftsområdet har ersatts av en generell förordning som gäller stöd till litteratur och kulturtidskrifter. Regeringen förutsätter att Statens 2013/14:3 kulturråd står för en väl avvägd bidragsfördelning inom de ramar som regeringen fastställt. Enligt bedömning är det tydligt att ökad ägarkoncentration och vertikal integration, dvs. där hela ledet från produktion, distribution, marknadsföring och försäljning kontrolleras av en och samma aktör, riskerar att hämma innovationstakten i sektorn. Skälet är att dominerande aktörer i många fall har svaga incitament att släppa fram nya affärsmodeller. bedömning är att den vertikala integrationen gett upphov till en delvis ny situation som riskerar att föra med sig negativa konsekvenser för konkurrensförhållandena på marknaden. I förlängningen påverkas också bland annat mindre aktörers möjlighet att nå ut till slutkonsumenterna. Ur en kulturpolitisk synvinkel skulle en sådan utveckling kunna vara allvarlig eftersom det rör mångfalden i det litteraturutbud konsumenterna möter och de röster som hörs i det offentliga samtalet. Mot bakgrund av dess kulturpolitiska betydelse följer regeringen frågan om vertikal integration på bokmarknaden. 9.2Stöd till digitalisering av förlagens äldre titlar Regeringens bedömning: Det stöd till digitalisering av förlagens äldre titlar, så kallad backlist, som införts bör fortsätta. De tidsbegränsade medel som avsatts för detta stöd bör också användas för ändamålet. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget, bland annat Kungl. , , Styrelsen för , , och . Västra anser att de titlar som finansieras med offentliga medel bör göras tillgängliga för bibliotekslån via samtliga offentligt finansierade bibliotek. Några remissinstanser, bland annat Styrelsen för , , och Administration av litterära rättigheter i (), och KLYS anser att benämningen backlistdigitalisering bör undvikas, eftersom den antyder att endast det förlag som tidigare gett ut boken skulle vara berättigat till stöd. Det bör därför bytas ut till ett mer neutralt begrepp, t.ex. stöd till e-boksutgivning. anser att en del av stödet ska öronmärkas för en snabb insats för att rädda svensk dramatik och framåt. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen uppdrog 2011 åt att genomföra en särskild satsning på litteratur och läsfrämjande utifrån förslag från (Ku2011/1665) För uppdragets genomförande avsattes totalt 20122014 (prop. 2010/2011:1, utg. omr. 17, bet. 2010/11:KrU1, rskr. 2010/11:113). Inom ramen för dessa medel fördelades stöd till förlagens digitalisering av äldre titlar (s.k. backlist) och till evenemang i bokhandeln samt stöd för folkbibliotekens och det civila samhällets läsfrämjande och metodutvecklande samarbete. fördelade stöd till 37 titlar inom ramen för stöd till digitalisering av förlagens äldre titlar. Syftet med stödet är att stärka och stimulera den inhemska marknaden och att bidra till att öka möjligheten att ta del av kvalitetslitteratur i digital form. Enligt bidrar stödformen till att skapa ett bredare utbud av e-böcker på svenska. Ett antal värdefulla utgivningsprojekt har kunnat stödjas inom ramen för försöksverksamheten. Den tilltagande digitaliseringen av litteraturen och bokmarknaden innebär en rad utmaningar för ett litet språkområde som det svenska. För utvecklingen av den svenska e-bokmarknaden är det också viktigt att det skapas ett litteraturutbud som är tillräckligt stort och intressant för enskilda konsumenter och läsare. De nya titlarna ges regelmässigt ut av förlagen även som e- böcker. Vad gäller äldre titlar behövs dock incitament för att framför allt mindre aktörer ska ta den kostnad som en digitalisering innebär. Inte minst gäller detta publikationer som är relativt sett dyrare att ge ut elektroniskt, t.ex. serier och bildverk. Regeringen gör därför i likhet med utredningen bedömningen att det stöd till digitalisering av förlagens äldre titlar som införts bör fortsätta. De tidsbegränsade medel som avsatts för detta stöd bör också användas för ändamålet. Ett antal remissinstanser, t.ex. och , framför att begreppet backlistdigitalisering inte bör användas. För att tydliggöra ändamålet med stödet anser regeringen att uttrycket digitalisering av förlagens äldre titlar bör användas. Flera remissinstanser, t.ex. Kungl. och påpekar att de anser att de äldre titlar som får stöd för digitalisering bör göras tillgängliga för bibliotekslån via samtliga offentligt finansierade bibliotek. finns ett distributionsstöd som innebär att de litteraturstödda titlarna distribueras till samtliga huvudbibliotek. anger i sitt remissvar att det saknas förutsättningar för att koppla ett distributionsstöd till de titlar som får stöd för digitalisering av äldre titlar. Varken avtalsfrågan gentemot förlag och bibliotek eller de tekniska förutsättningarna är mogna för ett sådant fördelningssystem. När marknaden är mogen finns det enligt skäl att ompröva denna ståndpunkt. Regeringen anser mot den bakgrunden att det inte finns möjlighet att tillgängliggöra de titlar som får stöd för digitalisering av äldre titlar via samtliga offentligt finansierade bibliotek. anser att en del av stödet ska öronmärkas för svensk dramatik och framåt. Även om dramatik är en angelägen del av litteraturarvet att digitalisera anser regeringen att det inte finns skäl att öronmärka medel för detta ändamål inom de relativt begränsade medel som avsätts. 2013/14:3 strävar efter att gå ifrån sådan detaljstyrning och förutsätter att hanterar frågan genom en välavvägd bidragsfördelning. 9.3Stöd till evenemang i bokhandeln Regeringens bedömning: Det stöd till evenemang i bokhandeln som införts bör fortsätta. De tidsbegränsade medel som avsatts för detta stöd bör också användas för en sådan insats. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. föreslår även att stödet utökas genom att omprioriteras för ändamålet inom anslag 3:1 Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, bland annat , är positiva till, eller har inget att invända mot förslaget. , Författarcentrum Riks, , , , KLYS och Copyswede tillstyrker förslaget och anser att ersättning i första hand ska gå till evenemang i bokhandeln som inte avser marknadsföring av en viss enskild titel samt att stödet bör villkoras med att bokhandeln ska visa att de upphovsmän som anlitas för ett visst evenemang ersätts lägst i enlighet med minimirekommendation. , Västra , , Länsbiblioteket , Länsbiblioteket i , Länsbiblioteket i , och länsbibliotekarier anser att förslaget om satsning på evenemang i bokhandeln i stället eller också ska gälla biblioteken. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen uppdrog 2011 åt att genomföra en särskild satsning på litteratur och läsfrämjande utifrån förslag från (Ku2011/1665). För uppdragets genomförande avsattes totalt 20122014 (prop. 2010/2011:1, utg. omr. 17, bet. 2010/11:KrU1, rskr 2010/11:113). Inom ramen för dessa medel fördelades stöd till evenemang i bokhandeln och till förlagens digitalisering av äldre titlar samt för folkbibliotekens och det civila samhällets läsfrämjande och metodutvecklande samarbete. fördelade stöd till evenemang i bokhandeln till 25 mottagare. Projekt som riktade sig till specificerade målgrupper, särskilt barn och unga, och som byggde på samverkan prioriterades. Syftet med stödet är att stödja affärsutveckling och nya sätt att arbeta i bokhandeln där det fysiska rummets potential utnyttjas. Stödet har visat sig vara efterfrågat och har fått en god spridning över landet. För att främja läsandet finns det ett stort värde i att ett brett urval av böcker är synliga i offentliga rum där människor ofta vistas. Biblioteken har en viktig roll i detta avseende, men bokhandeln är också för många en naturlig plats att möta litteraturen och det finns därför skäl att värna den fysiska bokhandeln. Många bokhandlar fungerar även som arrangörer av evenemang kring litteratur och läsning. visar i sitt betänkande att den fysiska bokhandeln är inne i en svår om- ställningsperiod där både små bokhandlar på mindre orter och större Prop. 2013/14:3 välsorterade bokhandlar gör svaga resultat. annat på konkurrens från internethandeln och, när det gäller bästsäljare, från varuhus och dagligvaruhandel. Regeringen delar utredningens bedömning att det stöd till evenemang i bokhandeln som införts bör fortsätta. Förstärkningen på totalt bör också användas för ändamålet. Ett antal remissinstanser, t.ex. och , anser att ersättning i första hand ska gå till evenemang i bokhandeln som inte avser marknadsföring av en viss enskild titel och att stödet villkoras med att bokhandeln ska visa att de upphovsmän som anlitas för ett visst evenemang ersätts enligt gällande minimirekommendationer. Regeringen delar uppfattningen om vikten av skäliga ersättningsnivåer inom kultursektorn. Inom de relativt begränsade resurser som avsätts är det dock inte möjligt att detaljreglera bidragets användning. Vissa instanser, däribland länsbibliotekarier, har också påpekat att biblioteken bör få ta del av stödet. Biblioteken bedriver en aktiv evenemangsverksamhet där bland annat författare bjuds in. Biblioteken har dock en grundfinansiering av sina huvudmän och har dessutom möjlighet att söka stöd från annat håll för sina evenemang. Det berörda stödet inriktar sig just mot att stödja bokhandeln som mötesplats och arrangör av evenemang kring litteratur och läsning. Regeringen gör därför bedömningen att biblioteken inte bör omfattas av stödet. 9.4Oförändrade grunder för fördelning av kulturtidskriftsstödet Regeringens bedömning: Kulturtidskriftsstödet är en betydelsefull kulturpolitisk insats för att främja en kulturellt värdefull mångfald i utbudet av kulturtidskrifter. De nuvarande grunderna för fördelning av kulturtidskriftsstödet bör vara oförändrade. förslag överensstämmer delvis med regeringens bedömning. har föreslagit att det i förordningen (2010:1058) om statsbidrag till litteratur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser ska tas in en bestämmelse som innebär att krav på ersättning till medarbetarna får ställas vid bidrag till utgivning av kulturtidskrifter. har även föreslagit att tillförs kulturtidskriftsstödet genom att medel omprioriteras från litteraturstödet där ett tak för beviljat stödbelopp föreslås införas. Remissinstanserna: Flera av remissinstanserna är positiva eller har inget att invända mot förslaget, bland annat Styrelsen för , , Föreningen , , Tidskrifter och KLYS. Flera instanser anser att den föreslagna höjningen av stödet är för liten, t.ex. Föreningen , Författarcentrum Riks och . Tidskrifter instämmer i bedömning att det inte ska införas ett generellt krav om ersättning. undantag för de ideellt utgivna tidskrifter som utredningen talar om kan definitions- och gränsdragningsproblem uppstå när det till exempel gäller ersättning till anställda forskare vid landets universitet och högskolor. Föreningen invänder mot att höjningen ska användas för att höja arvodesnivåerna. påpekar att effekten av att införa regler om arvode till skribenter, med givna ekonomiska ramar för stödet, kan bli att mångfal- den av kulturtidskrifter som erhåller stöd begränsas. främja en bred utgivning av fördjupande, kvalitativa kulturtidskrifter och ställa krav på skäliga ersättningar till medverkande bedömer att det behövs ökade ekonomiska resurser. Skälen för regeringens bedömning: Det statliga stödet till kulturtid- skrifter syftar till att främja en kulturellt värdefull mångfald i utbudet av Stödet fördelas som produktions- eller utvecklingsstöd och regleras i förordningen (2010:1058) om statsbidrag till litteratur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser. Statsbidrag får bland annat ges till den som bedriver utgivningsverk- samhet av professionell art i av kulturtidskrifter, och till den som anordnar evenemang eller bedriver annan verksamhet för att sprida kul- Statsbidrag ges för kulturtidskrifter i såväl tryckt som digital form. Bidrag lämnas till produktionskostnader och utveck- Statsbidraget för utvecklingsinsatser är avsett för insatser för att marknadsföra och sprida kulturtidskrifter och för andra insatser som kommer flera kulturtidskrifter till del. Den största andelen av kul- turtidskriftsstödet används för produktionsstöd. produktionsstöd ligger strax över 100 . omfördelat medel från utvecklingsstöd till produktionsstöd och på så sätt kunnat öka stödnivåerna. fördelades till kulturtidskrifter. Andelen ansökningar och beviljade stöd till elektroniskt utgivna tid- skrifter har ökat, men utgör fortfarande en begränsad del av bidragsgiv- Av de 109 tidskrifter som beviljades produktionsstöd var 25 skrivna helt eller delvis på andra språk än svenska. Åtta av dessa avser något av de nationella minoritetsspråken. Regeringen bedömer att produktionsstödet är en betydelsefull kultur- politisk insats för att främja en kulturellt värdefull mångfald i utbudet av Trots att det finns ett antal kulturtidskrifter som kan fungera på marknadens villkor, är flertalet i hög utsträckning beroende av det utgivningsstöd som fördelar. visar att många kulturtidskrifter har relativt be- gränsade möjligheter att ekonomiskt ersätta medarbetarna. arbete som många tidskrifter bygger på har naturligtvis många goda sidor, men är det rimligt att kulturjournalister och kritiker i högre utsträckning kan få ersättning för medverkan även i dessa tidskrif- har därför föreslagit att bör införa krav på ersättning till medarbetarna för tidskrifter som får stöd över en viss nivå för att kunna bidra till en ökad professionalisering av dessa tidskrifter, vilket är till gagn för området i stort. enligt utredningen, viktigt att kravet inte gäller generellt då det finns ett antal mindre, helt ideella tidskriftsprojekt, som också måste kunna Prop. 2013/14:3 komma i fråga för stöd fast på delvis andra grunder. påpekar riskerar förslaget att leda till definitions- och gränsdragningsproblem när det till exempel gäller ersättning till anställda forskare vid landets universitet och högskolor. Dessutom påpekar att det inom givna ekonomiska ramar finns problem med att enbart prioritera arvodesnivån, vilket kan leda till att den mångfald av tidskrifter som får stöd begränsas. Föreningen anser också att det är av stor vikt att de tidskrifter som uppbär stöd själva kan besluta över hur stödet disponeras, självklart inom ramarna för vad stödordningen anger. Regeringen delar dessa remissinstansers bedömningar och anser att de nuvarande grunderna för fördelning av kulturtidskriftsstödet därför bör vara oförändrade. De tidskrifter som får stöd bör alltså själva, inom ramarna för bidragsförordningen, fortsatt besluta om hur stödet ska disponeras. Insatser som syftar till att öka kulturtidskrifternas spridning och synlighet inom ramen för utvecklingsstödet bör fortsatt prioriteras.