prop · H003153 · 2013-05-21 00:00:00 — Inom samtliga fyra trafikslag finns grundläggande principer för vilken infrastruktur som staten, kommunerna och privaträttsliga subjekt ansvarar för och i normalfallet följer finansieringen av aktuella anläggningar även dessa principer. Dock förhåller det sig i många fall så att en väg, en järnvägssträcka, en farled eller en flygplats är av stor betydelse såväl för staten som för en eller flera kommuner eller landsting. Det finns många exempel på att kommuner och landsting gjort bedömningen att investeringar i transportinfrastruktur som egentligen är statens ansvar är av så stor betydelse för den egna kommunen eller det egna att det ansetts motiverat att i olika former lämna bidrag till statliga investeringar på området. I den nationella trafikslagsövergripande planen 2021 ingår exempelvis mer än 50 olika objekt med medfinansiering. Mot den bakgrunden har beslutat att i lag klargöra vilka villkor som ska gälla för kommuners och landstings bidrag till investeringar i väg och järnväg. Inom sjöfartsområdet finns inga bestämmelser som på motsvarande sätt klargör kommuners och landstings befogenheter att lämna bidrag till statliga investeringar. Inom sjöfartsområdet finns det flera aktuella exempel på projekt som är av gemensamt intresse för staten och vissa kommuner och där det finns en uppenbar nytta av att projekten genomförs. Det problem förslagen i denna proposition syftar till att komma till rätta med är att det med dagens bestämmelser inte ryms inom den kommunala kompetensen att lämna bidrag till statliga farledsinvesteringar även om en kommun eller ett landsting gör bedömningen att det ur det kommunala perspektivet finns goda skäl att lämna bidrag och även om det också sett ur statens perspektiv finns motiv för sådana finansieringslösningar. En alternativ möjlighet till medfinansiering av sjöfartsinfrastruktur skulle kunna vara att tillföra så stora resurser för statliga investeringar på sjöfartsområdet att behoven av kommunala medel skulle bli små eller obefintliga. Det finns dock anledning att påminna om att såväl regeringen som har framhållit att medfinansiering är ett sätt för stat och kommun att ta gemensamt ansvar för investeringar av gemensamt intresse och att de förhandlingar som är förknippade med sådan finansiering är ett bra sätt att skapa bättre avvägda investeringar med större samhällsekonomisk nytta än vad som blir fallet om staten står som ensam finansiär. kommer till stånd skulle det innebära att sådana positiva effekter inte kan Prop. 2012/13:153 uppkomma inom sjöfartsområdet samt antingen ett större behov av statlig finansiering av sjöfartsåtgärder eller en lägre investeringsvolym i statlig sjöfartsinfrastruktur. Eftersom förslaget avser kommunala befogenheter är det i första hand kommuner och landsting som berörs. Det är viktigt att understryka att förslaget sannolikt kommer att få praktiska konsekvenser för endast ett mindre antal kommuner och landsting. Det beror dels på att förslaget avser att skapa en möjlighet för kommuner och landsting att frivilligt lämna bidrag till statliga farleder, dels på att antalet farleder med behov av nyinvesteringar med kommunalt intresse kan antas vara relativt begränsat. Staten berörs i sin roll som ansvarig för farledshållning genom ytterligare en möjlighet till finansiering av investeringar i statliga farleder. Dessutom kan statens budget påverkas (se vidare nedan). 7.4 Kostnadsmässiga och andra väsentliga konsekvenser i stat och kommun medfinansiering av statlig sjöfartsinfrastruktur kan motiveras utifrån olika typer av positiva effekter för berörda kommuner och landsting, t.ex. i form av ökade skatteintäkter eller lägre kostnader för egen infrastruktur. Ökade skatteintäkter kan bli effekten om ökad kapacitet i en farled skapar mer gynnsamma förutsättningar för det lokala näringslivet med möjligheter till ökad sysselsättning och ökade kommunala skatteintäkter som följd. Lägre kostnader för den kommunala infrastrukturen kan t.ex. uppstå om förbättrad kapacitet i en statlig farled skapar alternativa transportmöjligheter. Negativa effekter (för kommuner, landsting eller deras invånare) uppstår om bidrag till anläggande av en statlig farled leder till att kärnverksamhet, t.ex. barn- eller äldreomsorg, trängs undan eller om bidraget finansieras med ett utökat skatteuttag. Som framhållit, och som nyss berörts, kan dock investeringar i infrastruktur åtminstone på lång sikt skapa bättre ekonomiska förutsättningar för den kommunala verksam- De sammantagna effekterna varierar med naturlighet från fall till Det är därför av stor betydelse dels att berörda kommuner och landsting gör väl avvägda bedömningar där fördelarna vägs mot nack- delarna sett till kommunen eller och dess invånare, dels att staten inte godtar medfinansiering till anläggande av statliga farleder om det inte framstår som tydligt att det medför nytta för berörda kommuner eller den berörda regionen. I det senare ligger även att det måste vara tydligt att den kommunala eller regionala nyttan antingen är så stor eller avgränsad till en del av investeringen att en helstatlig finansiering av investeringen eller investeringsdelen inte anses befogad. 2012/13:25 Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem redo- 2012/13:153 gör regeringen för sin avsikt att ge möjlighet att ta ställning till nya investeringar som ska finansieras med bidrag från kommuner, landsting eller privata aktörer i den årliga budgetprocessen. ges därmed goda och kontinuerliga möjligheter att styra i vilken utsträckning medfinansiering ska få förekomma. I det sammanhanget är det väsentligt att och andra berörda statliga myndigheter lämnar väl sammanvägda och underbyggda underlag bl.a. i fråga om hur nyttan av aktuella projekt ser ut inför de beslut om medfinansiering som och regeringen har att fatta. Eftersom det kan röra sig om relativt omfattande investeringar i de enskilda fallen kan konsekvenserna för aktuella kommuner och landsting bli omfattande. I de farledsprojekt som ingår i nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet för perioden 2021 har berörda kommuner signalerat en vilja att lämna rena bidrag på och s.k. förskottering på . Eftersom reglerna i lagen om redovisning, enligt vad som förespråkas i denna proposition, ger möjlighet att ta upp aktuella bidrag som en post i balansräkningen med en upplösning torde dock den omedelbara bördan kunna bli mindre. Det är viktigt att ha i åtanke att de lån som tas upp i kommuner och landsting för bidrag till anläggande av statliga farleder påverkar den offentliga sektorns finansiella sparande och därmed kan minska reformutrymmet i statens budget. I vilken utsträckning de förslag som läggs fram i denna proposition kommer att ha en reell påverkan på detta reformutrymme är även det till stor del en fråga om hur den nya möjligheten tillämpas. I enlighet med vad som framförts ovan om att investeringar med medfinansiering ska behandlas inom ramen för den årliga statliga budgetprocessen kommer även möjligheterna att styra över effekterna på den offentliga sektorns sammanlagda finansiella sparande att vara goda. har efterfrågat en analys av konsekvenserna i fråga om sådana investeringar där medfinansiering genom bidrag från aktörer i den privata sektorn förekommer. Medfinansiering från andra än kommunala intressenter ligger dock utanför ämnet för denna proposition. 7.5Om ikraftträdande och övriga konsekvenser Förslagen har inga implikationer på EU-rätt och eftersom bestämmelserna bygger på frivillighet saknas skäl att ha en förlängd tid för ikraftträdande. De föreslagna reglerna rör primärt en fråga för staten och kommunerna och några direkta effekter för företag eller privatpersoner ska inte följa vid en tillämpning av regelverket. Dock kan det, som berörts ovan, tänkas att det sammanlagda utrymmet för sjöfartsinvesteringar ökar. Under förutsättning att det handlar om samhällsekonomiskt lönsamma investeringar kommer det att bidra till att den sammanlagda ekonomiska tillväxten ökar vilket gagnar både företag och privatpersoner. I paragrafens första stycke föreskrivs, , att det krav på anknytning till kommunens eller område eller dess medlemmar som anges i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) inte gäller vid tillämpningen av vissa bestämmelser i lagen. I andra stycket anges, , att det vid tillämpningen av 2 kap. 1 § förevarande lag, angående bidrag till byggande av statlig väg och järnväg, får göras undantag från anknytningskravet, om det finns särskilda skäl. En komplettering har gjorts som innebär att kravet på särskilda skäl för undantag även gäller för den nya möjligheten att lämna bidrag till anläggande av allmän farled som staten ansvarar för. Paragrafen har behandlats i avsnitt 4.2.4. Den möjlighet för kommuner och landsting att frivilligt lämna bidrag till byggande av väg och järnväg som staten ansvarar för utsträcks genom en ny mening i första stycket till att även omfatta bidrag till anläggande av allmän farled som staten ansvarar för. I ett nytt andra stycke hänvisas i fråga om betydelsen av uttrycken byggande av väg och byggande av järnväg till definitionerna i väglagen (1971:948) respektive lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Vidare ges en definition av uttrycket anläggande av farled, varmed i denna lag avses dels att anlägga en ny farled, dels att i farled göra fysiska ingrepp som utgör förbättringar av den ursprungliga anläggningen. Det senare motsvarar att bygga om en väg eller en järnväg och omfattar sådant som att bredda, fördjupa eller företa andra sådana fysiska ingrepp i en farled som innebär en ökad kapacitet eller i övrigt en förbättring, och inte bara underhåll, av farleden. Att anläggande av farled förutsätter fysiska åtgärder utesluter inte att kostnader för exempelvis planering, projektering, utredning och sjömätning får medfinansieras, så länge kostnaderna uppkommer inom ramen för ett farledsprojekt som utgör sådant anläggande. Paragrafen har behandlats i avsnitt 4.2.3. Sammanfattning av promemorian medfinansiering av statlig sjöfartsinfrastruktur (N2013/316/TE) I promemorian lämnas förslag till lagändringar för att ge kommuner och landsting rätt att lämna bidrag till anläggande av allmän farled som staten ansvarar för. Förslaget innebär att de befogenheter att lämna bidrag till byggande av statliga vägar och järnvägar som kommuner och landsting redan har utvidgas till att även omfatta anläggande av viss sjöfartsinfrastruktur (allmän farled). För bidrag till byggande av statlig väg och järnväg finns möjlighet att, om det finns särskilda skäl, göra undantag från kravet i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) på anknytning till kommunens eller område eller dess medlemmar. Samma villkor föreslås gälla för bidrag till anläggande av allmän farled som staten ansvarar för. Slutligen innebär ovan nämnda förslag att nuvarande regler vad gäller redovisning av bidrag till statlig infrastruktur även kommer att omfatta bidrag för medfinansiering av anläggande av allmän farled. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 2 kap. 1 § samt rubriken närmast efter rubriken till 2 kap. lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter ska ha följande lydelse. Det krav på anknytning till kommunens eller område eller dess medlemmar som avses i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) gäller inte vid tillämpning av följande bestämmelser i denna lag: 2 kap. 3 § om medfinansiering av vissa projekt, 2 kap. 4 § om bistånd till utländska studerande, 2 kap. 10 § om kompensation till enskilda inom , 3 kap. 2 § om sjuktransporter, 3 kap. 3 § om kollektivtrafik, 3 kap. 7 § om samhällsorientering, 4 kap. 1 § om turism, och 5 kap. om tjänsteexport och internationellt bistånd. Vid tillämpningen av 2 kap. 1 § Vid tillämpningen av 2 kap. 1 § om bidrag till byggande av statlig om bidrag till byggande av statlig väg och järnväg krävs dock sär- väg och järnväg och till skilda skäl för undantag från anläggande av statlig farled krävs kravet på anknytning. dock särskilda skäl för undantag från kravet på anknytning. Bidrag till byggande av statlig väg och järnväg Bidrag till byggande av statlig väg och järnväg och till anläggande av statlig farled Kommuner och landsting får lämna bidrag till byggande av väg och järnväg som staten ansvarar för. Kommuner och landsting får lämna bidrag till byggande av väg och järnväg som staten ansvarar för. Bidrag får även lämnas till anläggande av allmän farled som staten ansvarar för. 1 Senaste lydelse 2012:417. Vad som avses med byggande av väg och järnväg framgår av väg- lagen (1971:948) respektive lagen (1995:1649) om byggande av Med anläggande av far- led avses i denna lag att anlägga en ny farled och att i farled göra fysiska ingrepp som utgör förbätt- ringar av den ursprungliga an- Denna lag träder i kraft . ombudsmän (), Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , i , i län, i , i , , , , , , Kommuner och Landsting, läns landsting, , , , kommun, , kommun, kommun, , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, kommun, , Hamnar, , Transportgruppen, Rådet för redovisning, Vägvalet. Förslag till lag om ändring i lagen (2009:47) om Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 2 kap. 1 § samt rubriken närmast före 2 kap. 1 § lagen (2009:47) om vissa kommunala befogen- heter ska ha följande lydelse. Det krav på anknytning till kommunens eller område eller dess medlemmar som avses i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) gäller inte vid tillämpning av följande bestämmelser i denna lag: 2 kap. 3 § om medfinansiering av vissa projekt, 2 kap. 4 § om bistånd till utländska studerande, 2 kap. 10 § om kompensation till enskilda inom , 3 kap. 2 § om sjuktransporter, 3 kap. 3 § om kollektivtrafik, 3 kap. 7 § om samhällsorientering, 4 kap. 1 § om turism, och 5 kap. om tjänsteexport och internationellt bistånd. Vid tillämpningen av 2 kap. 1 § Vid tillämpningen av 2 kap. 1 § om bidrag till byggande av statlig om bidrag till byggande av statlig väg och järnväg krävs dock sär- väg och järnväg och till an- skilda skäl för undantag från läggande av statlig farled krävs kravet på anknytning. dock särskilda skäl för undantag från kravet på anknytning. Bidrag till byggande av statlig väg och järnväg Bidrag till byggande av statlig väg och järnväg och till anläggande av statlig farled Kommuner och landsting får lämna bidrag till byggande av väg och järnväg som staten ansvarar för. Kommuner och landsting får lämna bidrag till byggande av väg och järnväg som staten ansvarar för. Bidrag får även lämnas till anläggande av allmän farled som staten ansvarar för. 1 Senaste lydelse 2012:417. Vad som avses med byggande av väg och järnväg framgår av väglagen (1971:948) respektive lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Med anläggande av farled avses i denna lag att anlägga en ny farled och att i farled göra fysiska ingrepp som utgör förbättringar av den ursprungliga anläggningen. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . medfinansiering av statlig sjöfartsinfrastruktur Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsrådet , ordförande, och statsråden , , , Adelsohn , , , , , , Hatt, Ek, , . Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2012/13:153 medfinansiering av statlig sjöfartsinfrastruktur.