prop · H003189 · 2013-09-10 00:00:00 — I avsnitt 5.3 beskriver regeringen genom vilka åtgär- der kommunerna bör ges förutsättningar att ta hand om detta utökade uppdrag. Flera remissinstanser lyfter frågan kring lämpligheten med samarbetssamtal för separerande föräldrar i relationer där våld och hot förekommit. har att göra noggranna värde- ringar av risker inför bedömningen av om samtalen är lämpliga att genomföra eller inte. Vid värdering av riskerna bör även ta hänsyn till att samtalen nu även kan föras kring frågor som gäller barnets försörjning. Regeringen instämmer i BO:s synpunkt, att det är viktigt att barnet kan komma till tals inom ramen för samarbetssamtal och vid upp- följningen av sådana samtal. Så bör ske , vilket beskrivs i allmänna råd om samarbetssamtal (SOSFS 2012:4, s. 6 och 7). 5.1.2Mer om innehållet i samtalen konstaterar i sitt betänkande (SOU 2011:51) att det finns ett behov av stöd och vägledning i frågor kring särlevnad och ekonomi. i samt är av uppfattningen att de förstärkta samarbetssamtalen endast bör röra grundläggande information om hur beräkningen av underhållsbidrag sker, var vägledning finns att hämta samt hur föräldrarna går vidare om de inte kan enas. Regeringen instäm- mer i att den information kring beräkning av underhållsbidrag som sam- talsledaren ska ha ansvar för att tillhandahålla bör vara av mer grundläg- gande karaktär samt att vägledning och hänvisning till vidare information 2012/13:189 bör ske när föräldrarna efterfrågar mer detaljerad information i denna En utgångspunkt för samtalet bör vara information om föräldrarnas Vad den innebär och hur den fullgörs bör vara inledan- de information under det gemensamma samtalet om frågor som gäller Det finns ett behov även av information kring vad som kan vara rim- liga kostnader för barn i olika åldersgrupper. Att beräkna kostnader för barn kan göras på olika sätt och barn har olika behov. För att bedöma hur mycket barns behov kostar används olika beräkningar eller mått. vändningen av olika mått kan leda till olika resultat, beroende på vad det finns för syfte med måttet och om kostnaden är avsedd att täcka behov på lång eller kort sikt. Exempel på olika mått är riksnormen för försörj- ningsstöd, av beräknade skäliga levnadskostnader, beloppet för underhållsstöd och schablonbelopp vid beräkning av under- hållsbidrag samt förbehållsbelopp vid löne- Lägst kostnad återfinns inom det ekonomiska biståndet om enbart riksnormen tillämpas. kostnader ligger något högre, framför allt för äldre barn. stödets belopp motsvarar hälften av den beräknade normalkostnaden för Båda föräldrarna förväntas då bidra med vardera per månad och barn. Underhållsstödets belopp hamnar därmed i mitten av kostnadsbilden, följt av förbehållsbelopp och en schablonberäkning av ett underhållsbidrag som är det högsta beloppet av dessa olika beräkningssätt. Samtalsledaren bör, om det finns anled- ning till det, kunna förklara de mått och delar av uträkningar som kan Kostnaden för yngre barn är generellt lägre än för äldre barn. Kostnaderna skiljer sig dock inte enbart åt mellan åldrar, de skiljer sig även åt mellan pojkar och flickor. För yngre barn tillkommer ofta kost- nader för förskola och fritidshem. Även information om dessa kostnader, och hur de lokala riktlinjerna för avgiftsuttaget ser ut i den aktuella kommunen, bör finnas med i de delar av samarbetssamtalet som gäller Vad som kan anses vara rimliga och relevanta kostnader kan på en övergripande nivå diskuteras i det enskilda ärendet. Kunskap om detta bör också ingå i de kompetensinsatser som planeras för samtalsledarna (se nedan under avsnitt 5.3). ningar av kostnadsposter som föräldrarna anser ska ingå i barnets behov bör dock lämpligen ske i samband med att civilrättsliga avtal om under- Samtalsledaren bör ha god kunskap om den infrastruktur som finns kring olika stöd för att vid behov kunna hänvisa föräldrarna till rätt Samtalsledarna bör därmed ha kunskap om regelverket kring de olika familjeekonomiska stöd som finns tillgängliga hos Försäkrings- kassan och som det kan finnas behov av med anledning av separationen, som t.ex. underhållsstöd, bostadsbidrag, barnbidrag, inklusive flerbarns- tillägg, och vårdbidrag. Samtalsledarna bör även kunna informera om andra stödformer som det kan finnas behov av såsom studiehjälps- förmåner, skolskjuts, lokala riktlinjer om plats i förskola samt eventuell möjlighet till kommunalt vårdnadsbidrag, beroende på vilken kommun familjen är bosatt i. Regeringen gör bedömningen att samtalsledarna inte behöver ha detaljkunskap kring samtliga av dessa regelverk och stödfor- De bör dock på ett professionellt sätt kunna hjälpa föräldrarna att Prop. 2012/13:189 fundera kring de ekonomiska frågorna och lotsa dem vidare till de myn- digheter och instanser som kan vara aktuella. En närliggande fråga som samtalsledaren med fördel kan ha kunskap om är bestämmelser i och sambolagstiftningen avse- ende bodelning. SKL anför i sitt remissvar att föräldrarnas ekonomiska förhållanden kan vara av så komplicerad art att det behövs juridisk och ekonomisk kompetens för att hantera dem. Regeringen delar uppfatt- ningen att det kan finnas situationer som är mer komplicerade än vad som rimligen kan hanteras inom ramen för samarbetssamtalet, och då bör samtalsledaren kunna hänvisa föräldrarna vidare till specialister, t.ex. familjerättsjurister, privatekonomer, budget- och skuldrådgivare eller till . Regeringen gör dock bedömningen att, även om föräldrar inte skulle nå enighet vid samarbetssamtalet, kan det som dis- kuterats vid detta i många situationer antas utgöra en bra utgångspunkt för fortsatta diskussioner med de specialister som hänvisning skett till. Det är viktigt att en bestämmelse får en sådan språklig utformning att den inte omfattar något annat än vad som avsetts. Enligt förslaget till lagtext i utredningens betänkande (SOU 2011:51) åläggs kommunerna en skyl- dighet att kunna erbjuda samarbetssamtal om ekonomiska frågor som gäller barnet. Det framgår dock klart av betänkandet att avsikten är att skyldigheten ska omfatta frågor som gäller barnets försörjning, inte t.ex. frågor om vilken bank barnet ska ha ett sparkonto i eller hur pengar bar- net fått i julklapp ska användas. Regeringen föreslår därför att bestäm- melsen ges en något snävare språklig utformning. Uttrycket frågor som gäller barnets försörjning omfattar både barnets behov, föräldrarnas ansvar för att försörja barnet samt relevanta ekonomiska stödformer, se avsnitt 5.1.2. Flera remissinstanser framför att kommunerna även bör få ansvar för att bistå föräldrar att upprätta ett avtal om underhållsbidrag för att sam- arbetet kring barn bör hållas ihop i ett sammanhang. Särlevandeut- redningen gör i stället bedömningen att det finns ett stort värde i att hålla själva beräkningen av ett underhållsbidrag utanför samarbetssamtalen. Om kommunerna skulle få en skyldighet för att inom ramen för sam- arbetssamtalen bistå föräldrar i att upprätta avtal om underhållsbidrag kan det, enligt utredningen, finnas risk för att det blir allt för stora lokala skillnader i vilken hjälp föräldrar vid dessa samtal kan få med att beräkna underhållsbidrag. Ett kommunalt ansvar att bistå föräldrar med att upp- rätta avtal om underhållsbidrag skulle dessutom, särskilt för små kom- muner, kräva omfattande resursinsatser. Beräkningar av underhållsbidra- gets storlek skulle också kunna riskera att ta fokus från de frågor om samförstånd som samarbetssamtalen ytterst syftar till att värna. 2012/13:189 Det är viktigt att understryka att även de samarbetssamtal som gäller barnets försörjning har till mål att föräldrarna ska nå samförstånds- lösningar. De ska vid samtalet kunna få övergripande information och kunskap gällande barns försörjning, vilket innefattar frågor om barns kostnader, föräldrars gemensamma försörjningsansvar samt tillgång till olika familjeekonomiska stöd och annan befintlig rådgivning som föräld- rar kan hänvisas till för fördjupat stöd. Förslaget att förstärka samarbets- samtalen till att även omfatta frågor som gäller barns försörjning innebär dock inte någon skyldighet för kommunen att bistå med att upprätta avtal om underhållsbidrag. Samarbetssamtalen kan leda till att ett avtal mellan föräldrarna om vårdnad, boende och umgänge träffas. Avtalet måste vara skriftligt och godkänt av gälla och bli verkställbart. Samtalen kan också resultera i en överenskommelse mellan föräldrarna som gäller dem emellan, men som inte kan läggas till grund för verkställighet. Det finns dock inget som hindrar att föräldrarna kommer överens även om andra frågor. En sådan överenskommelse kan biläggas ett avtal om vård- nad, boende, umgänge och resekostnader vid umgänge. Regeringen kon- staterar att det inte finns något som hindrar att detsamma görs också med en eventuell överenskommelse om frågor som gäller barnets försörjning. Det kan snarare vara en fördel att bilägga en överenskommelse avseende även dessa frågor, eftersom de hänger nära samman med frågor om vård- nad, boende och umgänge. Ett avtal om underhållsbidrag måste vara skriftligt och bevittnat av två personer för att kunna verkställas. För att undvika att föräldrarna förleds att tro att innehållet i en överenskommelse om underhållsbidrag som biläggs ett avtal om vårdnad, boende och umgänge ersätter ett verkställbart avtal om underhållsbidrag mellan för- äldrarna, är det av största vikt att samtalsledaren informerar föräldrarna om att innehållet i en sådan bilaga, även om det är giltigt mellan föräld- rarna, inte kan läggas till grund för verkställighet. Det är, enligt regeringens bedömning, inte nödvändigt att göra några ändringar, ens av följdändringskaraktär, i . Om samarbetssamtalen har resulterat i att föräldrarna når enighet bör de erbjudas för ett uppföljningssamtal för att följa upp om överens- kommelsen fungerar och är till barnets bästa, eller om någon ändring behövs. En sådan uppföljning bör kommunerna göra , i enlig- het med allmänna råd (SOSFS 2012:4, s. 7 och 9). Regeringen konstaterar att en sådan uppföljning självfallet även kan innefatta frågor som gäller barnets försörjning och om det finns anled- ning att göra några förändringar även i denna del. Regeringen vill här understryka vikten av att även barnet erbjuds möjlighet till uppföljning, då barnet med tiden, och med stigande ålder och mognad, själv kan för- utsättas ha synpunkter på sin boendesituation och andra frågor som rör hans eller hennes vardag. Detta ligger i linje med det ansvar social- nämnden har i förhållande till barn och unga i enlighet med 5 kap. 1 § SoL. Bestämmelser om sekretess inom område finns i 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Sekre- tess gäller inom för uppgifter om enskildas personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men (socialtjänstsekretess). Med socialtjänst avses bl.a. verksamhet som enligt lag handhas av social- nämnden. Inom den kommunala familjerådgivningen gäller enligt 26 kap. 3 § OSL sekretess för uppgifter som en enskild har lämnat i för- troende eller som har inhämtats i samband med rådgivningen (familje- rådgivningssekretess). Sekretessen är i dessa fall absolut. Uppgifterna är alltså hemliga, oavsett om det skulle vara till men eller inte för den enskilde om de kom ut. Uppgifter för vilka sekretess gäller får inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter i andra fall än som anges i OSL eller i lag eller för- ordning som OSL hänvisar till, (8 kap 1 § OSL). Detta gäller även i för- hållandet mellan olika verksamheter inom samma myndighet, när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra, (8 kap. 2 § OSL). Gäller sekretess, får uppgiften inte heller i övrigt utnyttjas utanför den verksamhet i vilken sekretess gäller för uppgiften (7 kap. 1 § OSL). Sekretess hindrar inte att uppgifter lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldigheten följer av lag eller förordning (10 kap. 28 § OSL). För del finns olika bestämmelser om sådan uppgiftsskyl- dighet i 12 kap. socialtjänstlagen. Under samarbetssamtalen kan kommunerna tillämpa såväl socialtjänst- sekretess som familjerådgivningssekretess (se prop. 1997/98:7 Vård- nad, boende och umgänge, sid. 94 f.). Vilken sekretessbestämmelse som en kommun tillämpar beror på samtalets karaktär i det enskilda fallet. Regeringen gör bedömningen att de sekretessbestämmelser som kan tillämpas i förhållande till uppgifter som lämnas vid samarbetssam- tal, även täcker in frågor om barns försörjning. Vid denna bedömning fäster regeringen särskilt avseende vid att den sekretess som gäller enligt 26 kap. 1 § OSL inom för uppgifter om enskildas person- liga förhållanden även täcker uppgifter om en persons ekonomi (se prop. 1979/80:2 Del A, s. 84). 5.2 Erbjudande om samarbetssamtal Regeringens bedömning: Kommunerna bör intensifiera sina informa- tionsinsatser och lyfta fram möjligheterna till stöd och hjälp i samband med separation och vid särlevnad. bör ges i uppdrag att ta fram information om sam- arbetssamtal samt sprida den. Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med reger- ingens bedömning, dock med det tillägget att utredningen även ansåg att blankett i samband med ansökan om äktenskapsskillnad borde kompletteras med information om samarbetssamtalens innehåll 2012/13:189 Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna kommenterar inte förslaget. stödjer förslaget om ökad riktad infor- mation till nyseparerade föräldrar. kommun framför att de informationssatsningar som utredningen föreslår är av största vikt för att samarbetssamtalen ska kunna nå ut till ett större antal familjer och i ett tidigare skede. Skälen för regeringens bedömning: Insatserna för att erbjuda sam- arbetssamtal till alla föräldrar i samband med en separation behöver för- stärkas. Genom att erbjuda föräldrar ett samarbetssamtal vid separation kan fler föräldrar få hjälp att hitta konstruktiva lösningar och se till barnets bästa i stället för att ta frågan till domstol. har kommunerna en lagstadgad skyldighet att erbjuda samarbetssamtal till alla föräldrar som så önskar, vilket kan ses som ett indirekt erbjudande. har i sitt betänkande (SOU 2011:51) pekat på att det kan finnas anledning att utveckla former som innebär att föräldrar på ett mer aktivt sätt inbjuds till samarbetssamtal som stöd i samband med separation. hade att ta ställning till vilka möjligheter som finns att erbjuda alla föräldrar som separerar samarbetssamtal (dir. 2011:8). Hur ett sådant erbjudande om samarbetssamtal kan utformas är dock beroende av om föräldrarna är gifta eller registrerade partner, sam- bor eller aldrig har levt ihop. Gifta föräldrar som vill skiljas måste ansöka om äktenskapsskillnad hos tingsrätten. Det finns inga formkrav för en sådan ansökan men det finns en särskild blankett som är tänkt att under- lätta förfarandet. På blanketten finns viss information kring samarbetssamtal, men den borde enligt utredningen kompletteras med ytterligare upplysningar. Av naturliga skäl har samhället inte samma möjligheter att nå samboföräldrar eftersom det inte finns något ansök- ningsförfarande när dessa separerar. Motsvarande svårigheter gäller för att nå föräldrar som aldrig har levt ihop, men som kan ha behov av stöd och hjälp i frågor som rör barnet. För att kunna nå så många föräldrar som möjligt är det, enligt regeringen, mest lämpligt att kommunerna själva intensifierar sina infor- mationsinsatser och tydligt lyfter fram vilka möjligheter till stöd och hjälp som finns till föräldrar i samband med separation och särlevnad, genom kommunernas egna informationskanaler, såsom webbplatser, nyhetsbrev m.m. Staten bör dock komplettera denna information genom att Socialstyrel- sen ges i uppdrag att ta fram information om samarbetssamtal så att den kan finnas allmänt tillgänglig på platser som föräldrar i allmänhet besö- ker i egenskap av föräldrar, t.ex. mödra- och barnavårdscentraler, famil- jecentraler och öppna förskolor. informerar på sin webbplats om samarbetssamtal, och kompletterande informa- tion om att samarbetssamtal även innefattar frågor som rör barns försörj- ning kan bidra till att fler föräldrar kan få råd och stöd i dessa frågor. visar att ju som har passerat , desto sämre tenderar samarbetet i vissa fall att bli (SOU 2011:51, avsnitt 9.2.3). Detta gäller framför allt samarbetet mellan föräldrar som har barnet boende hos sig hela eller merparten av tiden och umgängesföräldrar. Regeringen ser därför att det är angeläget att såväl föräldrar som barn, vid behov, kan erbjudas möjlighet till samtal även då Prop. 2012/13:189 har passerat . Regeringens bedömning: bör få i uppdrag att i sam- råd med och ta fram ett utbildningsmaterial som kan erbjudas kommunerna för att kompetens- utveckla personal i frågor som gäller barns försörjning. Utredningens bedömning: Överensstämmer i sak med regeringens Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna kommenterar inte det föreslagna uppdraget till . Ett flertal av remiss- instanserna, bl. a. Kammarrätten i , och kommun påpekar att för att förslaget kring utvidgade sam- arbetssamtal ska fungera som avsett krävs en ansenlig kompetens- Kommuner och Landsting, förkortat SKL, framför att utredningens förslag om kompetenshöjande insatser inte mot- svarar den förändrade roll och krav på expertis som förändringarna i munal tjänst framför att det i förslaget på uppdrag till bör framgå vilken information som ske ges kring ekonomi i samarbetssam- uttalar att förutsatt att ett kompetenshöjande och bra material tas fram kan familjerätten bidra med en övergripande ekonomisk rådgivning till separerade föräldrar. pekar att det saknas en enhetlig metod för samarbetssamtalen och att utbildningsmaterial kan tänkas tas emot olika i olika kommuner. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen är medveten om att många familjerättssekreterare och samtalsledare, redan utifrån nuvarande skyldighet att erbjuda samarbetssamtal i frågor om vårdnad, boende och umgänge, kan ha en ansträngd arbetssituation, och att det i vissa kommu- ner kan förekomma långa väntetider för samtalen, varför utrymmet att också fortbilda sig i frågor som rör barnets försörjning kan upplevas vara Ett antal remissinstanser påpekar att förslaget om förstärkta samarbets- samtal medför behov av kompetensutveckling och eventuellt ökade resurser, vilket kan vara särskilt tungt för mindre kommuner. eller fortbildning i dessa frågor är dock nödvändig för att utöka kompe- hos familjerättssekreterare och andra samtalsledare. SKL framför att utredningens föreslagna kompetensutvecklingsinsats inte är tillräcklig för att samtalsledarna ska kunna hantera de nya finns det dock kommuner som arbetar med dessa frågor inom ramen för samarbetssamtalen och arbetssättet för samtals- ledarna kommer inte i någon större utsträckning att förändras genom Regeringen har för avsikt att erbjuda kommunerna stöd i att utbilda och kompetensutveckla berörd personal i frågor som gäller föräldrars försörj- 2012/13:189 ningsansvar, kostnader för barn, befintliga familjeekonomiska stödfor- mer m.fl. relevanta aspekter. Detta avses ske genom att regeringen upp- drar till att, i samråd med och Konsu- mentverket, ta fram ett utbildningsmaterial som kan erbjudas kommu- nerna för att kompetensutveckla personal på detta område. Materialet bör ge kommunerna underlag för att kunna informera och samtala med föräldrar om vad som anses utgöra normalkostnaden för att täcka barns behov i olika åldrar, vad föräldrars försörjningsansvar allmänt innebär, vilka bestämmelser som gäller för att reglera föräldrars underhålls- skyldighet, vart föräldrar kan vända sig för att få hjälp med att beräkna och skriva avtal om civilrättsliga underhållsbidrag, samt information om familjeekonomiska stöd som finns för olika situationer och behov. En redogörelse för hur kostnader för sådant utbildningsmaterial avses täckas finns i avsnitt 7 Konsekvensanalys. Med denna satsning gör regeringen bedömningen att samtalsledarna kommer att ha fått de förutsättningar som krävs för att även kunna informera om och resonera kring frågor som rör barnets försörjning. kommun påpekar i sitt remissvar att det saknas en enhetlig metodik för samarbetssamtalen och att ett eventuellt utbildningsmaterial kommer att tas om hand på olika sätt i kommunerna. Det kommunala självstyret innebär att det står kommunerna fritt att själva välja form och upplägg för samarbetssamtalen, men regeringen gör bedömningen att ett utbildningsmaterial kan innebära bättre förutsättningar för att samtalen sker på ett likvärdigt sätt. Regeringens förslag: Lagändringen ska träda i kraft . Utredningens förslag: Utredningen föreslår att ändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Inga synpunkter rörande ikraftträdandet lämnas. Skälen för regeringens förslag: De nya bestämmelserna bör träda i kraft , dvs. Vid ställningstagandet till den föreslagna ikraftträdandetidpunkten har beaktats de utbildningsinsat- ser som regeringen har för avsikt att lämna uppdrag om till Socialstyrel- sen, och som avses kunna genomföras januari . Föräldrar till närmare 50 000 barn separerar . För barnets skull är det viktigt att eventuella konflikter så långt möjligt kan hanteras på ett bra sätt, eller i bästa fall undvikas, och att såväl föräldrar som barn i ett Prop. 2012/13:189 tidigt skede av separationen kan erbjudas stöd och hjälp i frågor som kan påverka barnets situation och vardag. genomfördes samarbets- samtal avseende cirka 18 900 barn (, Familjerätt 2011). Många föräldrar använder på eget initiativ eller efter domstols förord- nande samarbetssamtalen som ett verktyg för att söka komma överens i frågor som gäller vårdnad, boende och umgänge om barnet. Detta talar starkt för att samarbetssamtalen utgör en naturlig arena för föräldrar att också samtala och försöka nå en samsyn i andra till föräldraansvaret kopplade frågor, framför allt frågor som gäller barnets försörjning. Att även frågor som gäller barnets försörjning föreslås ingå i samarbetssam- talen ger en möjlighet att öka barnperspektivet då det i större utsträck- ning innebär en helhetssyn på barnets situation och vad som ingår i för- äldraansvaret. Förhoppningen är också att det ger föräldrarna bättre underlag att fatta väl övervägda beslut i frågor som gäller vårdnad, boende och umgänge. Samarbetet kring ekonomi är ofta också sämre än samarbetet kring andra frågor. Genom att föräldrarna i samband med separationen kan få hjälp med att klargöra de ekonomiska förutsättningar som respektive förälder kommer att ha efter en separation, kan dessutom risken för att barnet ses som bärare av en ekonomisk förmån minska. Att föräldrar får hjälp att komma överens ger utrymme för att minska kon- flikter och på så sätt även till viss del undvika processer i domstol. 7.2Konsekvenser för staten och kommuner Av 14 kap. 3 § regeringsformen framgår att en inskränkning i den kom- munala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som föranlett den. Bestämmelsen ger uttryck för en proportionalitetsprincip vad gäller inskränkningar i den kommunala självstyrelsen. Regeringens förslag innebär att kommunerna ska vara skyldiga att erbjuda föräldrar samarbetssamtal i frågor som gäller barnets försörjning. Detta är förvisso ett nytt åliggande och kan ses som en viss inskränkning av mindre karaktär i det kommunala självstyret. Mot bak- grund av bristen på information och stöd till särlevande föräldrar i dessa frågor och den stora betydelse ett fungerande samarbete har för det enskilda barnet, får dock behovet av att samarbetssamtalen förstärks anses väga över den inskränkning i självstyret som förslaget innebär. Regeringen bedömer därmed att den utvidgade skyldigheten är propor- tionerlig. Kommunen har ansvar för att erbjuda samarbetssamtal i frågor kring vårdnad, boende och umgänge frågor nära kopplade till frågor om barns försörjning. En konsekvens av förslaget är att kommunerna till- delas en ny uppgift.