prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — Arbetsgivaren har begärt preliminärt stöd för halva mars, hela april och halva juni (se exempel 1). i)Arbetsgivaren beräknar tillämpad genomsnittlig arbetstidsminskning för de månader stöd har betalats ut (se exempel 2). Detta ger att arbetstidsminskningen varit (68 / 340 = 0,20). ii)Arbetsgivaren beräknar tillämpad genomsnittlig löneminskning för de månader stöd har betalats ut (se exempel 2). Detta ger att löneminskningen varit ((50 000 - 4 000) / 50 000 = 0,12). iii)Arbetsgivaren bedömer om tillämpad arbetstids- och löneminskning motsvarar någon nivå. Arbetsgivaren konstaterar att nivå 1 är uppfylld (20 procents arbetstids- och 12 procents löneminskning). iv)Arbetsgivaren bedömer om tillämpad arbetstids- och löneminskning har stöd i avtal. Konstaterar att så är fallet. v)Arbetsgivaren bedömer om avtalet har justerats, dvs. om nivån ändrats, . Konstaterar att så inte skett. vi)Ingen återbetalningsskyldighet och inte heller rätt till ytterligare stöd. kan ett avtal justeras till att avse en annan nivå för arbetstids- och löneminskning, t.ex. för att den ekonomiska situationen förändrats på ett sätt som inte förutsågs när avtalet ingicks. Om ett avtal justeras på detta sätt innebär det att preliminärt stöd kommer att ha beräknats enligt olika nivåer för arbetstidsminskningen (se exempel 5). Exempel 5 Beräkning av preliminärt stöd – justering av avtalad nivå Arbetstagare med en ordinarie lön på /mån och en ordinarie arbetstid /mån. i)Fr.o.m. omfattas arbetstagaren av ett avtal om korttidsarbete med 40 procents arbetstidsminskning och 16 procents löneminskning. justeras avtalet till att gälla 20 procents arbetstidsminskning och 12 procents löneminskning t.o.m. . ii)Arbetsgivaren begär preliminärt stöd för arbetstagaren för halva mars, hela april och halva juni. iii)Arbetstagaren skulle ha arbetat , om han eller hon inte deltagit i korttidsarbete. Arbetstagaren var frånvarande och den 19–. iv)Preliminärt stöd för arbetstagaren beräknas enligt följande. Mars: 12 500 x 0,4 x (9 / 10) x 0,43 = 1 : 25 000 x 0,2 x (18 / 20) x 0,43 = 1 : 12 500 x 0,2 x (10 / 10) x 0,43 = 1 075 Det antas att samtliga månader innehåller exakt 20 ordinarie arbetsdagar, som arbetstagaren skulle ha arbetat om han eller hon inte deltagit i korttidsarbete, och att dessa fördelar sig helt jämnt över månaden. I punkten iv) visas hur preliminärt stöd beräknas. För är den ordinarie lönen hälften av och antalet ordinarie dagar 10 eftersom arbetstagaren deltagit i korttidsarbete halva månaden. Preliminärt stöd har beräknats utifrån arbetstidsminskning för mars och utifrån arbetstidsminskning för , detta eftersom avtalet justerades från nivå 2 till nivå 1 . Inom parentes anges närvarokvoten. I närvarokvotens täljare anges antal ordinarie dagar minus eventuellt frånvaro räknat i och i nämnaren anges ordinarie dagar under månaden. Om ett avtal justerats , bör det vid avstämningstidpunkten gällande avtalet ligga till grund för bedömningen av om tillämpad genomsnittlig arbetstids- och löneminskning har stöd i avtal. Om den tillämpade genomsnittliga arbetstidsminskningen under en stödmånad motsvarar en mindre eller större nivå än den arbetstidsminskning som följer av vid avstämningstidpunkten gällande avtal (för stödmånaden), ska slutligt stöd beräknas. fallet blir arbetsgivaren återbetalningsskyldig för skillnaden mellan preliminärt stöd som lämnats för stödmånaden och slutligt stöd, i det senare fallet har arbetsgivaren rätt till skillnaden mellan preliminärt stöd som lämnats för stödmånaden och slutligt stöd (ytterligare stöd). Beräkningen av slutligt stöd görs enligt samma modell som beräkningen av preliminärt stöd (se avsnitt 6.17.6.2.2), dock baserat på den nivå för arbetstidsminskning som följer av vid avstämningstidpunkten gällande avtal för stödmånaden (se exempel 6). Exempel 6 Beräkning av slutligt stöd – justering av avtalad nivå Avtal fr.o.m. med 40 procents arbetstidsminskning och 16 procents löneminskning. justeras avtalet till 20 procents arbetstidsminskning- och 12 procents löneminskning. Avtalet upphör att gälla . Arbetsgivaren har begärt preliminärt stöd för halva mars, hela april och halva juni (se exempel 5). i)Arbetsgivaren beräknar tillämpad genomsnittlig arbetstidsminskning för de månader stöd har betalats ut (se exempel 2). Detta ger att arbetstidsminskningen varit (68 / 340 = 0,20). ii)Arbetsgivaren beräknar tillämpad genomsnittlig löneminskning för de månader stöd har betalats ut (se exempel 2). Detta ger att löneminskningen varit ((50 000 - 44 000) / 50 000 = 0,12). iii)Arbetsgivaren bedömer om tillämpad arbetstids- och löneminskning motsvarar någon nivå. Motsvarar nivå 1. iv)Arbetsgivaren bedömer om tillämpad arbetstids- och löneminskning har stöd i avtal. Arbetsgivaren konstaterar att så är fallet. v)Arbetsgivaren bedömer om avtalet har justerats, dvs. om nivån ändrats, . Konstaterar att så skett och att preliminärt stöd för mars betalats ut enligt nivå 2 (se exempel 5). vi)Arbetsgivaren räknar ut slutligt stöd för mars (, se exempel 1) och jämför med preliminärt stöd för samma månad (1 935 kronor, se exempel 5). Slutligt stöd är mindre än preliminärt stöd, vilket innebär skyldighet att betala tillbaka skillnaden () mellan preliminärt och slutligt stöd för mars. En arbetsgivare kan således vara återbetalningsskyldig för preliminärt stöd som betalats för vissa arbetstagare och ha rätt till ytterligare stöd för andra arbetstagare. Arbetsgivaren bör sammanställa belopp som denne i förekommande fall är skyldig att betala tillbaka och belopp som denne har rätt till. En sådan sammanställning resulterar i ett sammanlagt nettobelopp, som arbetsgivaren är återbetalningsskyldig för eller har rätt till, såvida posterna inte helt tar ut varandra. Ytterligare stöd bör inte ges till en arbetsgivare som har näringsförbud eller skatte- och avgiftsskulder som har överlämnats till för indrivning. Är arbetsgivaren en juridisk person, får den eller de fysiska personer som har ett betydande inflytande i verksamheten inte ha näringsförbud. Till skillnad från anser regeringen att kravet såvitt avser skulder inte bör ta sikte på andra åligganden än betalning av skatter och avgifter (se avsnitt 6.17.5.1.1). Dessa krav bör vara uppfyllda vid tillfället för beslut om preliminärt stöd. Förslaget föranleder 20–28 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete, se avsnitt 3.1. 6.17.6.4 Anmälan om avstämning Regeringens förslag: En arbetsgivare som är skyldig att göra en avstämning ska ge in en anmälan om avstämning. Anmälan ska ha kommit in till inom två kalendermånader från avstämningstidpunkten. I anmälan ska det anges om arbetsgivaren är skyldig att betala tillbaka ett belopp efter sammanställning. En arbetsgivare som efter sammanställning har rätt till ytterligare stöd ska begära detta i anmälan om avstämning. I annat fall betalas inte något ytterligare stöd ut för avstämningsperioden. Om det finns särskilda skäl, ska anstånd med att ge in anmälan om avstämning medges. Om förhållandena har ändrats så att det inte längre finns förutsättningar för anståndet, ska anståndet återkallas. Om en anmälan om avstämning inte ges in inom rätt tid är arbetsgivaren skyldig att betala tillbaka allt preliminärt stöd. Detsamma gäller en arbetsgivare som i anmälan inte anger återbetalningsskyldighet eller anger återbetalningsskyldighet med för lågt belopp. Arbetsgivaren ska helt eller delvis befrias från sin återbetalningsskyldighet, om det är uppenbart oskäligt att arbetsgivaren ska betala tillbaka allt preliminärt stöd. Regeringens bedömning: Regeringen kan meddela föreskrifter om innehållet i en anmälan om avstämning. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i sak med regeringens. I promemorian föreslås dock att anmälan om avstämning ska benämnas anmälan om slutligt stöd. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Sedan avstämningsskyldighet har uppkommit bör arbetsgivaren vara skyldig att göra en anmälan om avstämning. I anmälan bör arbetsgivaren ange om denne är återbetalningsskyldig efter avstämning. I anmälan om avstämning bör arbetsgivaren ha rätt att ansöka om ytterligare stöd som denne kan ha rätt till efter avstämningen. En skyldighet att göra en anmälan om avstämning bör gälla även om arbetsgivaren själv bedömer att denne inte vare sig har rätt till något ytterligare stöd eller är återbetalningsskyldig. En anmälan om avstämning ska ha kommit in till inom två kalendermånader från det att skyldigheten att göra en avstämning uppkommit. En underlåtenhet att göra en anmälan om avstämning eller att i sådan anmälan underlåta att på ett korrekt sätt ange om arbetsgivaren är skyldig att betala tillbaka något belopp, bör vara förenat med en återbetalningsskyldighet för preliminärt stöd. I sådana fall bör således arbetsgivaren vara återbetalningsskyldig för allt preliminärt stöd som lämnats . Det ger arbetsgivaren ett starkt incitament att göra en anmälan om avstämning och att i anmälan ange återbetalningsskyldighet med rätt belopp. Det bör dock finnas en möjlighet till hel eller Utrymmet för eftergift måste dock vara litet för att systemet ska kunna vara enkelt, lätt att tillämpa och effektivt. Regeringen föreslår därför att återbetalningsskyldigheten ska helt eller delvis efterges endast om det är uppenbart oskäligt att arbetsgivaren ska betala tillbaka allt preliminärt stöd. Närmare föreskrifter om innehållet i en anmälan om avstämning lämnas i förordningsform. Förslaget föranleder 29 och 30 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete, se avsnitt 3.1. 6.17.6.5Återbetalningsskyldighet för felaktiga utbetalningar Regeringens förslag: En arbetsgivare som genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har förorsakat att stöd lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp, är återbetalningsskyldig för det som har betalats ut för mycket. Om stöd i annat fall lämnats på felaktig grund eller med ett för högt belopp, är arbetsgivaren återbetalningsskyldig endast om denne har insett eller skäligen borde ha insett felet. Återbetalningsskyldigheten gäller inte om arbetsgivaren efter avstämning är återbetalningsskyldig på annan grund. Promemorians förslag: överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den som mottar stöd vid korttidsarbete genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt förorsakar att stöd lämnas på felaktigt grund eller med för högt belopp bör vara återbetalningsskyldig för stödet i den delen. Återbetalningsskyldighet bör inte föreligga beträffande stöd som var riktiga vid utbetalningstillfället. Det måste finnas ett samband mellan mottagarens agerande eller underlåtenhet att agera och felaktigheten. När ett orsakssamband inte föreligger bör det göras undantag från återbetalningsskyldighet i de fall den enskilde inte insett eller borde ha insett att det förekommit något fel. heten kan avse preliminärt stöd eller ytterligare stöd. Det bör understrykas att det här är fråga om återbetalningsskyldighet av ett annat slag än då en arbetsgivare är återbetalningsskyldig för preliminärt stöd efter avstämning då det visat sig att tillämpat korttidsarbete inte uppfyllt kraven på löne- och arbetstidsminskning eller inte haft stöd i avtal. I dessa fall följer återbetalningsskyldigheten i stället av bestämmelserna om det särskilda avstämningsförfarandet. Förslaget föranleder 31 § lagen om stöd vid korttidsarbete, se avsnitt 3.1. 6.17.6.6Kreditering och debitering av arbetsgivarens skattekonto Regeringens förslag: Preliminärt stöd och ytterligare stöd ska tillgodoföras arbetsgivaren genom kreditering på arbetsgivarens skattekonto. Stödet ska krediteras arbetsgivarens skattekonto den 12 efter det att beslut om utbetalning fattats, med undantag för januari då stödet i stället ska krediteras den 17 och den 12 eller 17. Om en arbetsgivare är återbetalningsskyldig ska besluta att återkräva beloppet. Ett sådant beslut ska innehålla uppgift om det belopp som arbetsgivaren ska betala tillbaka och när beloppet senast ska betalas. Senaste betalningsdagen ska bestämmas till den 12 eller 26 i en månad, den 17 eller 26, den 12, 17 eller 26 och den 12 eller 27, och tidigast efter beslutet. Det belopp som arbetsgivaren är skyldig att betala tillbaka ska debiteras dennes skattekonto. I fråga om stöd enligt lagen om stöd vid korttidsarbete gäller bestämmelser i skatteförfarandelagen om –inbetalning till det särskilda kontot för skattebetalningar, –vilken skatt eller avgift som är betald, –inbetalda belopp som inte har kunnat tillgodoräknas någon, –anstånd med betalning av skatter och avgifter, –återbetalning av skatter och avgifter, –besluts verkställbarhet, –indrivning, och –övriga bestämmelser om verkställighet. En fordran enligt lagen om stöd vid korttidsarbete ska vid tillämpningen av lagen om preskription av skattefordringar m.m. anses vara en sådan fordran som har påförts enligt skatteförfarandelagen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. anser att det bör vara möjligt för arbetsgivaren att begära omprövning av beslut om preliminärt stöd som blivit för högt eller för lågt även . anser slutligen att det bör vara möjligt för verket att ompröva beslut om preliminärt stöd , om beslutet är uppenbart felaktigt eller om det gjorts fel vid handläggningen av beslut om preliminärt stöd. och anser att det i lagen om stöd vid korttidsarbete ska anges inom vilken tid kan fatta beslut om återkrav av stöd. framhåller att lagen inte innehåller bestämmelser om omprövning och att förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser därför blir tillämpliga, som det i lagen anges att vissa bestämmelser i skatteförfarandelagen (2011:1244) ska tillämpas. anser att vid beslut enligt dessa bestämmelser blir i stället skatteförfarandelagens omprövningsbestämmelser tillämpliga. Enligt kan det då uppstå problem när två olika lagars omprövningsbestämmelser ska tillämpas. anser slutligen att lagen ska kompletteras med en bestämmelse om solidariskt ansvar för aktiebolags företrädare. Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att stöd vid korttidsarbete snabbt kommer arbetsgivarna till del, särskilt med hänsyn till att en arbetsgivares likviditet kan vara ansträngd. Det är därför nödvändigt att använda sig av befintliga administrativa rutiner i . Mot denna bakgrund föreslås ett tillvägagångssätt med kreditering och debitering av arbetsgivarens skattekonto. Krediteringen av preliminärt stöd bör ske efter prövning av arbetsgivarens ansökan om preliminärt stöd. ytterligare stöd bör ske efter prövning av arbetsgivarens begäran om ytterligare stöd i anmälan om avstämning. Preliminärt och ytterligare stöd ska krediteras arbetsgivarens skattekonto den 12 efter det att ansökan inkommit, med undantag för januari då stödet i stället krediteras den 17 och augusti då stödet ska krediteras den 12 eller den 17. anser att det bör vara möjligt för arbetsgivaren att begära omprövning av beslut om preliminärt stöd som blivit för högt eller för lågt även . anser slutligen att det bör vara möjligt för verket att ompröva beslut om preliminärt stöd , om beslutet är uppenbart felaktigt eller om det gjorts fel vid handläggningen av beslut om preliminärt stöd. Enligt förslaget om stöd vid korttidsarbete kan en arbetsgivare bli återbetalningsskyldig på olika grunder. I så fall ska besluta att återkräva beloppet. Utgångspunkten är att förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser ska gälla i ärenden om stöd vid korttidsarbete (se avsnitt 6.17.6.1). Enligt 27 § förvaltningslagen gäller att om en myndighet finner att ett beslut, som den har meddelat som första instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, ska myndigheten ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Den nu föreslagna regleringen förtar inte arbetsgivaren möjligheten att begära att med stöd av 27 § förvaltningslagen omprövar beslut om preliminärt stöd. Likaså kan med stöd av den bestämmelsen ompröva beslut om preliminärt stöd. Av beslut om återkrav bör framgå vilket belopp som arbetsgivaren ska betala och vilken förfallodag beloppet har. Det belopp som arbetsgivaren är skyldig att betala tillbaka bör avhändas arbetsgivaren genom en debitering av vederbörandes skattekonto. Förfallodagen bör bestämmas på motsvarande sätt som gäller tid för kreditering av stöd vid korttidsarbete, dvs. den 12 eller 26 i en månad, med undantag för januari, då förfallodagen i stället bör vara den 17 eller 26, den 12, 17 eller 26 och den 12 eller 27. Förfallodagen bör dock infalla tidigast efter beslutet om betalning. framhåller att lagen om stöd vid korttidsarbete inte innehåller bestämmelser om omprövning och att förvaltningslagens bestämmelser därför blir tillämpliga, som det i lagen anges att vissa bestämmelser i skatteförfarandelagen ska tillämpas. anser att vid beslut enligt dessa bestämmelser blir i stället skatteförfarandelagens omprövningsbestämmelser tillämpliga. Enligt kan det då uppstå problem när två olika lagars omprövningsbestämmelser ska tillämpas. Eftersom skattekontot ska användas vid såväl utbetalning som återbetalning av stöd föreslås dock att vissa bestämmelser i skatteförfarandelagen ska tillämpas i ärenden om stöd vid korttidsarbete. De bestämmelser i skatteförfarandelagen som bör tillämpas för att ska kunna hantera stöd vid korttidsarbete i skattekontosystemet är enligt regeringens bedömning följande. Bestämmelsen om inbetalning till det särskilda kontot för skattebetalningar i 62 kap. 2.bestämmelserna om avräkning i 62 kap. 11– 3.bestämmelsen om vilken skatt eller avgift som är betald i 62 kap. 15 §, 4.bestämmelsen om inbetalda belopp som inte har kunnat tillgodoräknas någon i 62 kap. 5.bestämmelserna om anstånd med betalning av skatter och avgifter i 63 kap. 2, 4–6, 8–10, 13, 15, 16, 22 och 23 §§, 6.bestämmelserna återbetalning av skatter och avgifter i 64 kap. 2, 4, 9 och 10 §§, 7.bestämmelserna om ränta i 65 kap. 2–4, 7, 8, 13–16 och 18 §§, 8.bestämmelsen om besluts verkställbarhet i 9.bestämmelserna om indrivning i 70 kap., 10.övriga bestämmelser om verkställighet i Det är endast de uppräknade bestämmelserna iskatteförfarandelagen som blir tillämpliga i ärenden om stöd vid korttidsarbete, och inte exempelvis skatteförfarandelagens bestämmelser om omprövning. Det innebär att det är förvaltningslagens omprövningsbestämmelser som ska tillämpas i ärenden om stöd vid korttidsarbete (se avsnitt 6.17.6.1). Samma preskriptionsregler som för andra skattekontoskulder bör gälla i ärenden om stöd vid korttidsarbete. Det innebär att en fordran i ett ärende om stöd vid korttidsarbete preskriberas från utgången av det kalenderår då fordringen överlämnades för indrivning. Till skillnad från och anser regeringen att det inte finns skäl att införa någon ytterligare bestämmelse om tidsfrister för återkrav av stöd. anser att lagen ska kompletteras med en bestämmelse om solidariskt ansvar för aktiebolags företrädare. Regeringen gör emellertid bedömningen att det saknas beredningsunderlag i detta lagstiftningsärende för att ta ställning till ett sådant förslag. Förslaget föranleder 32–34 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete, se avsnitt 3.1. Regeringens förslag: En arbetsgivare som har ansökt om eller fått stöd ska ge tillfälle att granska verksamheten med avseende på arbetsgivarens rätt till stöd och lämna de uppgifter som behövs för granskningen. får förelägga en arbetsgivare att fullgöra dessa skyldigheter. Ett föreläggande får förenas med vite. Ett föreläggande får dock inte förenas med vite om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas har begått en gärning som är straffbelagd, och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. () anser att frågan om hur stödåtgärden ska skyddas från brott och överutnyttjande behöver övervägas vidare. anser att en skyldighet för verket att anmäla misstänkta brott i samband med handläggning av ärenden om stöd vid korttidsarbete ska införas. Skälen för regeringens förslag: Enligt förslaget om stöd vid korttidsarbete ska arbetsgivaren ansöka om preliminärt stöd vid korttidsarbete. Vidare kan arbetsgivaren efter avstämning vara återbetalningsskyldig för preliminärt stöd eller ha rätt till ytterligare stöd, vilket ska framgå av anmälan om avstämning. samband med ansökan om preliminärt stöd och anmälan om avstämning ska i erforderlig utsträckning kontrollera att de uppgifter som lämnas är korrekta. Det är inte möjligt med en detaljerad granskning av varje enskild ansökan eller anmälan om avstämning innan stöd lämnas till arbetsgivare. Granskningsverksamheten av att till arbetsgivare lämnat stöd används på rätt sätt får i stället i huvudsak inriktas på olika slag av stickprovskontroller. bör ha rätt att förelägga arbetsgivaren att bidra till kontrollen. Ett föreläggande bör kunna förenas med vite. Vitesföreläggande bör dock inte kunna utfärdas om det finns anledning att anta att den som ska föreläggas har begått ett brott och föreläggandet avser utredning av en fråga som har samband med den misstänkta gärningen. BRÅ anser att frågan om hur stödåtgärden ska skyddas från brott och överutnyttjande behöver övervägas vidare. Regeringen kommer att följa upp tillämpningen av lagen om stöd vid korttidsarbete i dessa avseenden. Detta förutsätter emellertid att bestämmelserna har varit i tillämpning en sådan tid att det finns underlag för att bedöma och utvärdera regleringen. anser att det ska införas en skyldighet för verket att anmäla misstänkta brott i samband med handläggning av ärenden om stöd vid korttidsarbete. Regeringen gör emellertid bedömningen att det saknas beredningsunderlag i detta lagstiftningsärende för att ta ställning till ett sådant förslag. Förslaget föranleder 35 och 36 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete, se avsnitt 3.1. Regeringens förslag: beslut överklagas som huvudregel till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Regeringens beslut får inte överklagas. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian, där det föreslås att regeringens föreskrifter ska överlämnas till för godkännande, föreslås även ett förbud mot överklagande av beslut. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. framhåller att lagen om stöd vid korttidsarbete inte innehåller bestämmelser om överklagandetider och att förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser därför blir tillämpliga, som det i lagen anges att vissa bestämmelser i skatteförfarandelagen (2011:1244) ska tillämpas. anser att vid beslut enligt dessa bestämmelser blir i stället skatteförfarandelagens bestämmelser om överklagandetider tillämpliga. anser att det kan uppstå problem då två olika lagars bestämmelser om överklagande ska tillämpas. framhåller att det är oklart i vilken utsträckning överklagandebestämmelserna i skatteförfarandelagen ska tillämpas i ärenden om stöd vid korttidsarbete och framhåller vikten av att enhetliga överklagandebestämmelser gäller i dessa ärenden. Förvaltningsrätten i anser att en forumregel behöver övervägas. Skälen för regeringens förslag: Stöd vid korttidsarbete är utformat som en rättighet riktad mot arbetsgivarna och dessa bör därför ha rätt att överklaga beslut i ärenden om stöd vid korttidsarbete, dock inte beslut om sådant anstånd som avses i 63 kap. 23 § skatteförfarandelagen (se 67 kap. 5 § samma lag). Regeringens beslut bör inte kunna överklagas.