prop · H003170 · 2013-06-11 00:00:00 — förhöret, vid behov biträdd av en tolk, och ska också vara ansvarig för att kontrollera både identitet hos den person som ska höras och för att den anmodade partens grundläggande rättsprinciper iakttas. Om den anmodade partens rättsliga myndighet anser att den anmodade partens grundläggande rättsprinciper åsidosätts under förhöret, ska den vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att förhöret fortsätter i enlighet med dessa principer. b)Den ansökande och den anmodade partens behöriga myndigheter ska vid behov komma överens om åtgärder för att skydda den person som ska höras. c)Förhöret ska hållas direkt av eller under överinseende av den ansökande partens rättsliga myndighet, i enlighet med dess nationella lagstiftning. d)På begäran av den ansökande parten eller den person som ska höras, ska den anmodade parten se till att den person som ska höras vid behov biträds av en tolk. e)Den person som ska höras får åberopa den rätt att inte vittna som han eller hon skulle ha enligt antingen den anmodade eller den ansökande partens lagstiftning. Utan att det påverkar några överenskomna åtgärder för skydd av personer ska den anmodade partens rättsliga myndighet efter förhörets slut upprätta ett protokoll med uppgifter om datum och plats för förhöret, den hörda personens identitet och, om andra personer har deltagit i förhöret i den anmodade parten, samtliga personers identitet och uppgift om i vilken egenskap de har deltagit, alla eventuella edsavläggelser samt under vilka tekniska omständigheter förhöret har ägt rum. handling ska av den anmodade partens behöriga myndighet översändas till den ansökande partens behöriga myndighet. Varje part ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att, när vittnen eller sakkunniga som ska höras på dess territorium i enlighet med denna artikel, vägrar att vittna trots att de är skyldiga att göra det eller avger falskt vittnesmål, ska den nationella lagstiftningen tillämpas, på samma sätt som om förhöret ägde rum i ett nationellt förfarande. Parterna får om de så önskar, om det är lämpligt och med god- kännande av sina behöriga rättsliga myndigheter också tillämpa bestäm- melserna i denna artikel på förhör genom videokonferens med en åtalad eller misstänkt person. I sådana fall ska beslutet att hålla en video- konferens och hur den ska genomföras först fattas genom en överens- kommelse mellan de berörda parterna, i enlighet med respektive parts nationella rätt och relevanta internationella instrument. genomföras med den åtalades eller den misstänktes samtycke. En part får när som helst genom en förklaring ställd till generalsekreterare förklara att den inte kommer att utnyttja den möjlighet som punkt 8 ovan ger att även tillämpa bestämmelserna i denna artikel på förhör genom videokonferens med en åtalad eller en misstänkt. Artikel 10 Förhör genom telefonkonferens 1.Om en person befinner sig på en parts territorium och ska höras som vittne eller sakkunnig av en annan parts rättsliga myndigheter, får den senare parten om så föreskrivs i dess nationella lagstiftning, ansöka om bistånd från den förstnämnda parten, så att förhöret kan äga rum genom telefonkonferens, enligt punkterna 26. 2.Ett förhör genom telefonkonferens får endast äga rum om vittnet eller den sakkunnige samtycker till att förhöret hålls genom telefonkonferens. 3.Den anmodade parten ska medge förhör genom telefonkonferens, om detta inte strider mot dess grundläggande rättsprinciper. 4.En ansökan om förhör genom telefonkonferens ska, förutom den information som anges i artikel 14 i konventionen, innehålla namnen på den rättsliga myndighet och de personer som kommer att leda förhöret samt uppgift om att vittnet eller den sakkunnige samtycker till att delta i ett förhör genom telefonkonferens. 5.De berörda parterna ska komma överens om de praktiska arrangemangen för förhöret. Den anmodade parten ska då denna överenskommelse görs förbinda sig att a) meddela vittnet eller den sakkunnige om tid och plats för förhöret, b) kontrollera vittnets eller den sakkunniges identitet, c) kontrollera att vittnet eller den sakkunnige samtycker till förhör genom telefonkonferens. 6.Den anmodade parten får ställa som villkor för sitt samtycke att artikel 9, punkt 5 och 7 ska gälla fullt ut eller delvis. Artikel 11 Informationsutbyte på eget initiativ Utan att det påverkar deras egna utredningar eller för-faranden, får en parts behöriga myndigheter, utan föregående ansökan, till en annan parts behöriga myndigheter översända information som erhållits inom ramen för deras egna utredningar, om de anser att hjälpa den mottagande parten att inleda eller genomföra utredningar eller förfaranden eller kan leda till en ansökan från konventionen eller dess tilläggsprotokoll. 2.Den part som tillhandahåller informationen får, i enlighet med sin nationella lagstiftning, ställa villkor för den mottagande partens användning av informationen. 3.Den mottagande parten ska vara bunden av dessa villkor. 4.En part får däremot när som helst genom en förklaring ställd till generalsekreterare förklara att den förbehåller sig rätten att inte vara bunden av de villkor som ställs av den tillhandahållande parten enligt punkt 2 ovan, om den inte på förhand får reda på informationens art och går med på att den översänds. 1.På begäran av den ansökande parten och utan att det påverkar rättigheterna för tredje man i god tro, får den anmodade parten ställa olagligt förvärvade föremål till den ansökande statens förfogande i syfte att de ska återställas till den rätta ägaren. 2.Vid tillämpningen av artikel 3 och 6 i konventionen, får den anmodade parten, antingen före eller efter det att föremål överlämnas till den ansökande parten avstå från dem, om detta kan underlätta återställandet av föremålen till den rätte ägaren. Rättigheterna för tredje man igod tro ska inte påverkas. 3.Om den anmodade parten avstår från föremålen innan dessa överlämnas till den ansökande parten ska den inte göra anspråk på någon rätt till säkerhet eller annan regressrätt i kraft av lagbestämmelserna om skatt eller tull på dessa föremål. 4.Ett sådant avstående som avses i punkt 2 ska inte inverka på den anmodade partens rätt att ta ut skatt eller tull hos den rätte ägaren. Artikel 13 Tillfälligt överförande av frihetsberövade personer till den anmodade parten 1.När det finns en överenskommelse mellan de berörda parternas behöriga myndigheter får en part, som har begärt en utredning där det krävs att en person som är frihetsberövad på dess eget territorium är närvarande, tillfälligt överföra denna person till den parts territorium där utredningen ska äga rum. 2.Överenskommelsen ska omfatta villkoren för personens tillfälliga överförande samt den tidsfrist inom vilken personen måste återföras till den ansökande partens territorium. 3.När den berörda personens samtycke till överförandet krävs ska en förklaring om samtycke eller en kopia av förklaringen omgående lämnas till den anmodade parten. 4.Den överförda personen ska förbli frihetsberövad på den anmodade partens territorium och, i förekommande fall, på territoriet hos den part genom vilken transiteringen begärs, om inte den part från vilken personen överförts begär att han eller hon ska försättas på fri fot. Tiden för frihetsberövande på den anmodade partens territorium ska avräknas från den tid som den berörda personen är eller kommer att vara frihetsberövad på den ansökande partens territorium. 6.Artikel 11, punkt 2, och artikel 12 i konventionen ska gälla i tillämpliga delar. 7.En part får när som helst genom en förklaring ställd till generalsekreterare förklara att det för en överenskommelse enligt punkt 1 iden här artikeln krävs samtycke enligt punkt 3 i samma artikel, eller att det krävs samtycke under vissa förutsättningar som anges i förklaringen. Artikel 14 Personlig inställelse av överförda dömda personer Artikel 11 och 12 i konventionen ska i tillämpliga delar gälla även personer som är frihetsberövade hos den anmodade parten, efter att de överförts för att avtjäna ett fängelsestraff som utdömts hos den ansökande parten, om den ansökande parten ansöker om att de ska inställa sig personligen för en ny prövning av domen. Artikel 15 Språk för rättegångshandlingar och rättsliga beslut som ska delges 1.Denna artikel gäller alla ansökningar om delgivning enligt artikel 7 i konventionen eller artikel 3 i tilläggsprotokollet. 2.Rättegångshandlingar och rättsliga beslut ska under alla förhållanden överlämnas på det språk eller de språk som de utfärdats på. 3.Oaktat artikel 16 i konventionen ska, om den myndighet som utfärdade dokumenten vet eller har anledning att anta att adressaten endast förstår något annat språk, dokumenten, eller åtminstone de viktigaste delarna av dem, åtföljas av en översättning till det andra språket. 4.Oaktat artikel 16 i konventionen ska rättegångshandlingar och rättsliga beslut, till förmån för den anmodade partens myndigheter, åtföljas av en kort sammanfattning av innehållet, översatt till den partens språk eller ett av dess språk. Artikel 16 Delgivning per post 1.En parts behöriga rättsliga myndigheter får skicka rättegångshandlingar och rättsliga beslut direkt till personer som befinner sig på en annan parts territorium per post. 2.Rättegångshandlingar och rättsliga beslut ska åtföljas av ett meddelande om att adressaten hos den myndighet som utpekas i meddelandet, kan få upplysningar om sina rättigheter och skyldigheter med anledning av delgivningen. Artikel 15 punkt 3 ovan ska gälla för det meddelandet. 3.Artiklarna 8, 9 och 12 i konventionen ska i tillämpliga delar gälla delgivning per post. 4.Artikel 15 punkt 1, 2 och 3 ovan ska också gälla delgivning per post. Artikel 17 Gränsöverskridande övervakning Polismän hos en part som inom ramen för en brottsutredning bedriver spaning mot en person i sitt land som antas ha deltagit i ett brott som kan leda till utlämning, eller mot en person som på goda grunder kan antas kunna identifiera eller lokalisera ovannämnda person, ska ha rätt att fortsätta sin spaning på en annan parts territorium, om den parten har gett tillstånd till spaning över gränserna som svar på en ansökan om rättslig hjälp som har överlämnats tidigare. Tillståndet får vara förenat med vissa villkor. Spaningen ska på begäran anförtros polismän hos den part där den En ansökan om rättslig hjälp som avses i första stycket ska skickas till en särskilt anvisad myndighet som har behörighet att bevilja eller 2.Om den andra partens tillstånd inte kan inhämtas på grund av särskilt brådskande skäl, ska de polismän som genomför spaningen inom ramen för en brottsutredning ha tillstånd att fortsätta spaningen på andra sidan gränsen mot en person som antas ha begått något av de brott som förtecknas i punkten 6, om följande villkor är uppfyllda: a) Myndigheterna hos den part som utses i punkt 4, på vars territorium spaningen ska fortsätta, ska , under spaningen, underrättas om att gränsen har passerats. b) En ansökan om rättslig hjälp som överlämnas enligt punkten 1 som kort redovisar orsakerna till att gränsen har passerats utan föregående tillstånd, ska översändas utan dröjsmål. Spaningen ska upphöra så fort den part på vars territorium den bedrivs begär det, efter underrättelse enligt punkt a eller ansökan enligt punkt b eller om man inte fått ett tillstånd efter att gränsen har passerats. 3.Den spaning som avses i punkt 1 och 2 får endast bedrivas på följande allmänna villkor: a) De polismän som utför spaningen måste följa denna artikel och lagen hos den part på vars territorium de opererar; de måste följa de anvisningar från lokalt ansvariga myndigheter. b) Förutom i situationer som avses i punkt 2 ska polismännen under spaningen medföra ett dokument som intygar att tillstånd har getts. c) De polismän som utför spaningen ska kunna förete bevis på att de agerar på ett officiellt uppdrag. d) De polismän som utför spaningen får bära tjänstevapen under spaningen om annat inte särskilt beslutats av den anmodade parten; vapnen får endast användas i legitimt självförsvar. e) Privatbostäder och platser som inte är tillgängliga för allmänheten får inte beträdas. f) De polismän som utför spaningen får inte stoppa, förhöra eller gripa den person som är föremål för spaningen. g) Varje spaning ska följas av en rapport till myndigheterna hos den part på vars territorium de bedrivits; de polismän som utfört spaningen kan bli tvungna att inställa sig personligen. h) Myndigheterna hos den part från vilken de polismän som utfört spaningen har kommit ska på ansökan av myndigheterna hos den part på vars territorium spaningen bedrivits bistå den efterföljande brottsutredningen, inklusive rättsliga förfaranden. 4.Parterna ska vid tiden för undertecknandet eller när de deponerar sina ratifikations-, godkännande-, godtagande- eller anslutningsinstrument, genom en förklaring ställd till general- sekreterare ange både de polismän och de myndigheter som de utser för ändamålen med punkterna 1 och 2 i denna artikel. De får senare, när som helst och på samma sätt, ändra villkoren för sin förklaring. Parterna får genom bilaterala avtal utvidga tillämpningsområdet av denna artikel och anta ytterligare åtgärder för dess genomförande. Den spaning som avses i punkten 2 får endast ske vid något av - väpnat rån och häleri, - människorov och tagande av gisslan, - olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen, - brott mot vapen- och sprängämneslagar, - användning av sprängämnen, - olaglig transport av giftigt och farligt avfall, - smuggling av utlänningar, - sexuella övergrepp mot barn. Artikel 18 Kontrollerad leverans 1.Varje part ska åta sig att det på begäran av en annan part blir möjligt att tillåta kontrollerade leveranser på dess territorium inom ramen för utredningar om brott som kan leda till utlämning. 2.Beslut om att genomföra kontrollerade leveranser ska i varje enskilt fall fattas av den anmodade partens behöriga myndigheter under iakttagande av den partens nationella lagstiftning. 3.De kontrollerade leveranserna ska genomföras i enlighet med den anmodade partens förfaranden. Befogenhet att agera, leda insatser och kontrollera dem ska åvila den partens behöriga myndigheter. 4.Parterna ska vid tiden för undertecknandet eller när de deponerar sina ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument, genom en förklaring ställd till generalsekreterare, ange de myndigheter som är behöriga enligt denna artikel. De får därefter, när som helst och på samma sätt, ändra villkoren för sin förklaring. Artikel 19 Hemliga utredningar 1.Den ansökande och den anmodade parten får enas om att bistå varandra i brottsutredningar som genomförs av tjänstemän med hemlig eller falsk identitet (hemliga utredningar). 2.Beslut om att göra en ansökan ska i varje enskilt fall fattas av de behöriga myndigheterna hos den anmodade parten med vederbörlig hänsyn till dess nationella lagstiftning och förfaranden. De båda parterna ska med vederbörlig hänsyn till sin nationella lagstiftning och sina nationella förfaranden komma överens om den hemliga utredningens varaktighet, de närmare villkoren och de berörda tjänstemännens rättsliga ställning. Hemliga utredningar ska genomföras i enlighet med den partens nationella lagstiftning och nationella förfaranden på vilkens territorium den hemliga utredningen äger rum. De deltagande parterna ska samarbeta för att säkerställa att den hemliga utredningen förbereds och övervakas, och för att vidta säkerhetsarrangemang för de tjänstemän som är verksamma under hemlig eller falsk identitet. Parterna ska vid tiden för undertecknandet eller när de deponerar sina ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstru- ment, genom en förklaring ställd till generalsekreterare, ange de myndigheter som är behöriga enligt punkten 2 i denna artikel. får därefter, när som helst och på samma sätt, ändra villkoren för sin Artikel 20 Gemensamma utredningsgrupper 1.För ett särskilt syfte och för en begränsad period, som kan förlängas med samtliga parters samtycke, får de behöriga myndigheterna hos två eller flera parter genom en ömsesidig överenskommelse inrätta en gemensam utredningsgrupp för brottsutredningar hos en eller flera av de parter som inrättat gruppen. Gruppens sammansättning ska anges i överenskommelsen. En gemensam utredningsgrupp får i synnerhet inrättas om a) en parts brottsutredningar kräver komplicerade och krävande utredningar med anknytning till andra parter, b) flera parter genomför brottsutredningar där omständigheterna kräver samordnade, gemensamma åtgärder hos de berörda parterna. En ansökan om inrättande av en gemensam utredningsgrupp får göras av varje berörd part. Utredningsgruppen ska inrättas hos en av de parter där utredningarna förväntas äga rum. 2.Ansökningar om att inrätta en gemensam utredningsgrupp ska, förutom de uppgifter som finns angivna i de relevanta bestämmelserna i artikel 14 i konventionen, innehålla förslag till gruppens sammansättning. 3.Den gemensamma utredningsgruppen ska vara verksam på territoriet hos de parter som inrättar gruppen på följande villkor: a) Gruppens ledare ska företräda den behöriga myndighet som deltar i brottsutredningar från den part hos vilken gruppen är verksam. Gruppens ledare ska agera inom gränserna för sin befogenhet enligt nationell lagstiftning. b) Gruppen ska vara bunden av den partens lagstiftning hos vilken den är verksam. Gruppens medlemmar och avdelade medlemmar ska utföra sina uppgifter under ledning av den person som avses i punkt a med beaktande av de villkor som fastställs av deras egna myndigheter i överenskommelsen om att inrätta gruppen. c) Den part hos vilken gruppen är verksam ska skapa de organisatoriska förutsättningarna för verksamheten. 4.Medlemmar i den gemensamma utredningsgruppen som kommer från den part hos vilken gruppen är verksam benämns i denna artikel medlemmar, medan medlemmar från andra parter än den part där gruppen är verksam benämns avdelade medlemmar. 2012/13:170 5. Avdelade medlemmar i den gemensamma utredningsgruppen ska ha Bilaga 2 rätt att närvara när utredningsåtgärder vidtas hos den part hos vilken verksamheten äger rum. Emellertid får gruppens ledare av särskilda skäl, i enlighet med den partens lagstiftning hos vilken gruppen är verksam, fatta ett annat beslut. 6.Avdelade medlemmar i den gemensamma utredningsgruppen får, i enlighet med den partens lagstiftning hos vilken gruppen är verksam, av gruppens ledare anförtros vissa utredningsåtgärder om detta har godkänts av den partens behöriga myndigheter hos vilken verksamheten äger rum och den avdelande parten. 7.När det för den gemensamma utredningsgruppens arbete krävs att det vidtas utredningsåtgärder hos någon av de parter som har inrättat gruppen, får personer som avdelats till gruppen av den parten begära att deras egna behöriga myndigheter vidtar åtgärderna. Dessa åtgärder ska bedömas hos denna part enligt de villkor som skulle gälla om åtgärderna begärdes i en inhemsk utredning. 8.Om den gemensamma utredningsgruppen behöver hjälp från en annan part än dem som har inrättat gruppen eller från en tredje stat, får de behöriga myndigheterna i den stat där verksamheten äger rum begära hjälp hos de behöriga myndigheterna i den andra berörda staten i enlighet med de relevanta instrumenten eller arrangemangen. 9.En avdelad medlem av den gemensamma utredningsgruppen får i enlighet med sitt lands lagstiftning och inom ramen för sin befogenhet förse den gemensamma gruppen med uppgifter som finns tillgängliga hos den part som har avdelat honom eller henne för de brottsutredningar som utförs av den gemensamma gruppen. 10.Uppgifter som en medlem eller en avdelad medlem i behörig ordning har erhållit under sitt deltagande i en gemensam utredningsgrupp och som de berörda parternas behöriga myndigheter inte på annat sätt har tillgång till får användas för följande ändamål: a) För de ändamål för vilka gruppen inrättats. b) Med förbehåll för föregående medgivande av den part där informationen har blivit tillgänglig, för att upptäcka, utreda och beivra andra brott. Sådant medgivande får vägras endast om en sådan användning skulle äventyra brottsutredningar hos den berörda parten eller om parten i ett sådant fall skulle kunna vägra ömsesidig rättslig hjälp. c) För att förhindra ett överhängande och allvarligt hot mot allmän säkerhet och utan att det påverkar tillämpningen av punkt b om en brottsutredning skulle inledas . d) För andra ändamål i den mån de parter som har inrättat gruppen kommer överens om detta. 11.Andra befintliga bestämmelser eller överenskommelser om inrättande av gemensamma utredningsgrupper eller deras verksamhet påverkas inte av tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel. 12.I den mån de berörda parternas lagstiftning eller bestämmelserna i rättsliga instrument som gäller dem emellan medger det, får arrangemang avtalas så att andra personer än företrädare för de behöriga myndigheterna hos de parter som har inrättat den gemensamma utredningsgruppen kan delta i gruppens verksamhet. De rättigheter som medlemmarna eller de avdelade medlemmarna av gruppen får enligt denna artikel ska inte gälla för dessa personer såvida inte något annat uttryckligen fastställs i överenskommelsen. Artikel 21 Tjänstemäns straffrättsliga ansvar Under sådan verksamhet som avses i artikel 17, 18, 19 eller 20 ska, om inte annat överenskommits mellan de berörda parterna, tjänstemän från en annan part än den part hos vilken verksamheten äger rum likställas med tjänstemän från den part hos vilken verksamheten äger rum när det gäller brott som de utsätts för eller begår. Artikel 22 Tjänstemäns civilrättsliga ansvar 1.När tjänstemän från en part är verksamma hos en annan part i enlighet med artikel 17, 18, 19 eller 20, ska den första parten vara ansvarig för skador som dessa kan ha vållat i samband med uppdraget, i enlighet med lagstiftningen hos den part på vars territorium tjänstemännen är verksamma. 2.Den part på vars territorium de skador som avses i punkt 1 orsakas ska ersätta skadorna enligt de villkor som gäller för skada som orsakats av dess egna tjänstemän. 3.Den part vars tjänstemän har orsakat en person skada på någon annan parts territorium ska fullt ut ersätta den senare parten för det belopp som denna betalat ut till de skadelidande eller deras rättsinnehavare. 4.Utan att det påverkar rättigheterna gentemot tredje man och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3, ska varje part i de fall som nämns ipunkt 1 avstå från att kräva ersättning för skador den vållats av en annan part. 5.Denna artikel gäller under förutsättning att parterna inte överenskommit annat. När en part ansöker om rättslig hjälp enligt konventionen eller dess tilläggsprotokoll avseende ett vittne som riskerar att hotas eller är i behov av skydd, ska de behöriga myndigheterna hos den ansökande och den anmodade parten försöka komma överens om åtgärder för att skydda vittnet i enlighet med sina nationella lagar. Artikel 24 Interimistiska åtgärder 1.På begäran av den ansökande parten kan den anmodade parten i enlighet med sina nationella lagar vidta tillfälliga åtgärder för att bevara bevis, vidmakthålla en rådande situation eller skydda hotade rättsliga intressen. 2.Den anmodade parten får tillmötesgå en begäran delvis eller på vissa villkor, särskilt att åtgärden endast gäller en begränsad tid. Den ansökande parten får begära att den anmodade parten sekretessbelägger ansökan och dess innehåll, utom i den mån som krävs för att verkställa den. Om den anmodade parten inte kan tillgodose ett krav på sekretess ska den skyndsamt underrätta den ansökande parten. Artikel 26 Skydd av personuppgifter Personuppgifter som överförs från en part till en annan till följd av en ansökan som verkställs enligt denna konvention eller dess tilläggsprotokoll kan användas av den mottagande parten a)för förfaranden på vilka denna konvention eller något av dess protokoll är tillämpliga,