prop · H003152 · 2013-05-13 00:00:00 — Regeringen har i propositionen Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering anfört att förbudet mot åldersdiskriminering inte ska hindra tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder, då dessa varit föremål för ställningstagande och rimligen är noggrant avvägda (prop. 2011/12:159, bet. 2012/13:AU3, rskr. 2012/13:21). 2012/13:152 7.4 Studiemedel består av studielån och studiebidrag. Det finns två olika bidragsnivåer, en generell och en högre nivå. Den generella bidragsnivån utgör av totalbeloppet medan den högre utgör . Det högre bidraget riktar sig främst till de grupper som är i särskilt behov av kompetensförstärkning och som det är angeläget att rekrytera till utbildning. Av studiestödslagen framgår hur stor andel av studiemedlen som är studiebidrag (3 kap. 12 och 13 §§). Det generella bidraget kan lämnas till alla som har rätt till studiemedel och är detsamma vid utlandsstudier som vid studier i . Det högre bidragsbeloppet får lämnas för vissa studier från och med det år då den studerande fyller eller, enligt föreskrifter som meddelas av regeringen, till studerande som är yngre och som har särskilt behov av sådant stöd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om de förutsättningar som i övrigt ska gälla för att en studerande ska ha rätt till det högre bidragsbeloppet. Det högre bidraget får enligt studiestödsförordningen lämnas främst för studier på grundskolenivå och gymnasial nivå till studerande som saknar fullständig grundskole- eller gymnasieutbildning (3 kap. 9 §). Arbetslösa ungdomar kan tillfälligt och under vissa förutsättningar få det högre bidraget (3 kap. 9 a §). Möjligheten att få det högre studiebidraget inom studiemedlen för studier utanför är enligt dagens regelverk ytterst begränsad. De utbildningar som ger rätt till det högre bidraget på gymnasial nivå anges i studiestödsförordningen (3 kap. 9 §). Av regleringen framgår att det högre bidragsbeloppet får lämnas för studier vid en sådan läroanstalt eller utbildning som anges i avdelning A 1 i bilagan till studiestödsförordningen. I huvudsak är det fråga om ett antal nationella utbildningar som exempelvis studier vid en gymnasieskola inom skolväsendet och vid vuxenutbildning. 7.4.2Utökad rätt till det högre studiebidraget inom EES och i Regeringens bedömning: Det högre bidragsbeloppet inom studiemedlen bör lämnas för studier på gymnasial nivå inom EES och i . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. Centrala (), , och , tillstyrker förslaget. anser dock att studiestöd för gymnasiala studier i utlandet ska lämnas efter samma regler som i , dvs. såväl inom EES-området och i som utanför. Skälen för regeringens bedömning: Inom det samarbete som bedrivs Prop. 2012/13:152 inom EU är det viktigt att öka utbildningars kvalitet och rörligheten för alla grupper inom utbildningssystemet. Studerande med kort utbildningsbakgrund har störst behov av utbildning. Ett förmånligt studiebidrag kan rekrytera dem även till utlandsstudier och därmed stärka deras ställning i arbetslivet. Regeringen anser därför att det högre bidragsbeloppet inom studiemedlen i princip bör kunna lämnas vid studier på gymnasial nivå inom EES och i enligt samma förutsättningar som vid studier i . Vidare anser regeringen till skillnad från att rätten till det högre studiebidraget vid utlandsstudier bör begränsas till studier inom EES och i . På så sätt anpassas bestämmelserna till unionsrätten och överensstämmer väl med regeringens bedömning om ett enhetligt regelverk för studiemedel för gymnasiala studier inom EES och i . När det gäller utbildningar utanför EES och saknas i stor utsträckning sådana samarbeten som beskrivs ovan som syftar till att rörligheten för alla grupper inom utbildningssystemet ska öka. 7.5Utbetalning av studiemedel för utlandsstudier Enligt studiestödsförordningen sker utbetalning av studiemedel förskottsvis . Om det finns särskilda skäl, får utbetalning göras på något annat sätt (3 kap. 39 §). CSN får meddela närmare föreskrifter om utbetalning av studiemedel. Enligt CSN:s föreskrifter (CSNFS 2001:1) får beviljat belopp för en studiestödsperiod betalas ut vid ett och samma tillfälle vid studier utomlands. Vid studier i betalas studiemedel däremot i regel ut i förskott. Det finns en högre risk för att studiemedel betalas ut felaktigt vid studier utomlands. CSN:s egna undersökningar visar att de allra flesta fall av felaktiga utbetalningar beror på annat än avsiktliga fel från den sökande. En del av problemet är att det är svårare att stoppa utbetalningarna av studiemedel för utlandsstudier vid ändrade förhållanden, eftersom studiemedlen ofta betalas ut terminsvis i förskott. Att nuvarande hantering av utbetalning av studiemedel för studier utomlands skapar incitament för att studiemedel betalas ut felaktigt är enligt regeringens mening inte rimligt. För att minska risken bör studiemedel för studier utomlands som huvudregel i stället betalas ut i förskott på det sätt som görs för studiemedel för studier i . Det leder även till ett mer enhetligt system. Det kan dock förekomma vissa situationer, som CSN, , SFS m.fl. lyfter fram, där månadsvisa utbetalningar kan framstå som olämpliga. Sådana situationer kan exempelvis vara att en studerande kan visa på stora utgifter i början av sin studieperiod eller att den studerande har svårigheter att få del av CSN:s utbetalningar. Omständigheter av detta slag bör därför kunna utgöra särskilda skäl för att utbetalning ska ske på ett annat sätt. En del remissinstanser, exempelvis CSN och , har framfört att merkostnadslån för undervisningsavgifter och för resor bör betalas ut i samband med terminsstart. Regeringen har inget att invända mot det. 2012/13:152 Vad som framförts ovan gäller utbetalning av studiemedel såväl i form av bidrag som olika former av studielån. Precis som bör CSN få meddela närmare föreskrifter om utbetalning av studiemedel. För att kunna få studiemedel för studier utomlands ställs det, som nämnts tidigare, ett krav på att den studerande ska ha varit bosatt i i en sammanhängande period om (3 kap. 23 § studiestödslagen). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får dock meddela föreskrifter om undantag från detta bosättningskrav. Syftet med kravet på bosättning är att säkerställa att den studerande har en viss anknytning till . Enligt den dåvarande regeringen var det rimligt att uppställa ett anknytningskrav för att kunna få studiemedel vid studier utomlands (prop. 2004/05:111, bet. 2004/05:UbU14, rskr. 2004/05:309). I annat fall skulle, enligt vad som anfördes i propositionen, den enskilda individen kunna välja att uppbära studiemedel i den medlemsstat som har förmånligast studiemedelssystem och detta skulle leda till ett systematiskt överutnyttjande av det svenska studiemedelssystemet. väckte Europeiska kommissionen en talan om fördragsbrott mot i Europeiska unionens domstol, EU- domstolen (mål C542/09). Kommissionen gjorde gällande att inte hade uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 45 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) och artikel 7.2 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, genom att kräva att en migrerande arbetstagare och hans eller hennes familjemedlemmar måste uppfylla ett bosättningsvillkor för att ha rätt till studiestöd för utlandsstudier. Det nederländska kravet på bosättning innebar att en studerande måste ha varit bosatt i under minst tre av de som närmast föregick utlandsstudierna. yrkade att talan skulle ogillas och framförde bl.a. att det finns sakliga skäl för bosättningsvillkoret och att det står i proportion till det eftersträvade målet att främja rörligheten bland de studerande som har en genuin anknytning till . , , och intervenerade i målet till stöd för Nederländarna och framförde liknande skäl som mot bakgrund av att dessa länder också har vissa krav på bosättning. meddelade sin dom . Av domen Prop. 2012/13:152 framgår att medlemsstaterna har rätt att, under vissa villkor, kräva en viss grad av samhällsintegration av medborgare från andra medlemsstater för att dessa ska kunna få sociala förmåner, exempelvis studiemedel. Enligt domstolen innebär dock den omständigheten att en migrerande arbetstagare har fått tillträde till en medlemsstats arbetsmarknad i princip att en tillräcklig anknytning genom samhällsintegration i denna stat har upprättats. Vidare slog domstolen fast att inte hade styrkt att bosättningsvillkoret inte gick utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet att gynna rörligheten för studenter. Enligt domstolen var regeln alltför kategorisk, då den innebar att alltför stor vikt lades vid en omständighet som inte nödvändigtvis är representativ för studentens verkliga grad av anknytning till medlemsstaten. Mot denna bakgrund slog fast att hade underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt genom att kräva att migrerande arbetstagare och de familjemedlemmar för vilka arbetstagarna är underhållsskyldiga ska uppfylla ett bosättningsvillkor, nämligen av sex-regeln, för att vara berättigade till studiemedel för universitets- och högskolestudier utanför . Utöver i det ovan nämnda målet har intervenerat i ytterligare tre ännu inte avgjorda mål vid (C-523/11 , C-585/11 och C-20/12 Giersch m.fl.). De två förstnämnda målen handlar om huruvida ett bosättningskrav i för att beviljas studiestöd för studier utomlands utgör en unionsrättsligt obefogad inskränkning av rätten för unionsmedborgare att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier enligt artiklarna 20 och 21 FEUF. Domstolen har beslutat att förena dessa mål. Det sistnämnda målet handlar, i likhet med målet mellan Europeiska kommissionen och , om huruvida ett bosättningskrav i kan tillämpas på migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar. 8.3Ett framtida krav på anknytning Med anledning av dom (i mål C-542/09) som har redovisats ovan ställer CSN inte längre något krav på bosättning vid utlandsstudier när det gäller vissa medborgare. Det gäller främst medborgare i ett EES-land eller i som anses vara migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar samt personer med permanent uppehållsrätt i . Enligt regeringens mening är det dock rimligt att fortfarande ställa krav på en viss anknytning till för att en studerande ska kunna få studiemedel från vid studier utomlands. Bestämmelserna på studiestödsområdet måste harmoniera med den EU-rättsliga praxis som finns och som utvecklas på området. Det svenska kravet på bosättning behöver mot denna bakgrund ses över. Regeringen avser därför att återkomma till med förslag på hur ett sådant krav på anknytning kan utformas. Regeringen avser dock att avvakta till dess att har avgjort övriga mål som har intervenerat i. 2012/13:152 9 Regeringens förslag: Ändringarna i studiestödslagen ska träda i kraft . Utredningens förslag: Utredningen, som lämnade sitt slutbetänkande , föreslår att bestämmelserna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser, förutom (), har inte något att invända mot utredningens förslag. CSN anför att myndigheten inte har möjlighet att göra de systemförändringar som är nödvändiga till utredningens föreslagna ikraftträdandedatum och föreslår därför att ikraftträdandet senareläggs. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna och de övriga författningsändringar som föranleds av denna proposition innebär att CSN bl.a. måste ta fram nya rutiner för ärendehantering, utveckla myndighetens systemstöd och genomföra informationsinsatser till de studerande. Regeringen föreslår därför att lagändringarna ska träda i kraft . De förordningsändringar som föranleds av denna proposition bör träda i kraft . Regeringen bedömer att de ekonomiska konsekvenserna av de förslag och bedömningar som presenteras i denna proposition ryms inom nuvarande ekonomiska ramar och därmed inte medför ökade kostnader för staten totalt sett. De sammantagna ekonomiska konsekvenserna bedöms innebära en utgiftsminskning med . Det finns dock en del osäkerhetsfaktorer i beräkningarna, bl.a. i form av hur de studerandes lånebeteende kommer att påverkas till följd av förändringarna. Regeringen avser därför att noga följa utvecklingen på området. Utlandsstudier tydliggörs i studiemedelshänseende Tydliggörandet i fråga om vad som bör anses vara utlandsstudier bedöms innebära en ökad utlåning om . Det baseras på beräkningar om att cirka 1 000 fler studerande än får rätt till studiemedel för utlandsstudier och att dessa har ett genomsnittligt lånebelopp på mer vid utlandsstudier än vid studier i . Den ökade utlåningen innebär ökade ränteutgifter på . Sammanfattningsvis bedöms det innebära en utgiftsökning med . Enhetliga regler inom EES och i Prop. Förändrade regler för studier på gymnasial nivå antas innebära att ungefär 2 000 studerande kommer att bedriva gymnasiala studier inom EES och i . var det 385 studerande som hade studiemedel för gymnasiala studier inom samarbetsområdet. De studerande som uppskattas tillkomma, dvs. drygt 1 600, antas annars ha studerat på gymnasial nivå i . Studerande inom EES och i antas vara berättigade till den högre bidragsnivån inom studiemedlen i samma utsträckning som studerande i . Att dessa ges rätt till det högre studiebidraget medför ökade utgifter för studiebidrag med . innebär det en minskad utlåning med , vilket leder till minskade ränteutgifter med . Utlandsstuderande är mer benägna att ta merkostnadslån än studerande i . Det beräknas medföra en Vid en utökad möjlighet till tilläggslån för gymnasiala och eftergymnasiala studier inom EES och i antas att studerande inom samarbetsområdet kommer att ha samma lånebenägenhet som studerande i som är 25 år Detta innebär att drygt och en ränteutgift på . Sammanlagt bedöms enhetliga regler inom EES och i innebära en utgiftsökning med . Ändrade bestämmelser för språkstudier Förändrade bestämmelser för språkstudier innebär att studerande på gymnasial nivå kan få studiemedel för en gymnasial språkkurs först från och med det andra kalenderhalvåret det år han eller hon fyller . var det cirka 860 studerande i gymnasiala språkstudier som var . Hälften av dessa studerande antas fortsätta att studera en språkkurs på gymnasial nivå med studiehjälp medan den andra hälften antas studera på eftergymnasial nivå. Eftersom bidragsnivån inom studiehjälpen är mindre än bidraget inom studiemedlen, leder antagandet till minskade utgifter med . Utlåningen beräknas minska med . Ränteutgifterna beräknas till följd av detta minska med . Sammanlagt bedöms ändrade bestämmelser för språkstudier innebära en utgiftsminskning med . Ett enhetligt lånebelopp, ett nytt lån för utlandsstudier och ett högre uttag av lån för undervisningsavgifter CSN har i sitt remissvar gjort kostnadsberäkningar av ett enhetligt lånebelopp, ett nytt merkostnadslån för utlandsstudier och en möjlighet till ett högre uttag av merkostnadslån för undervisningsavgifter. 2012/13:152 myndighetens beräkningar skulle förändringarna enligt det mest kostsamma scenariot för staten leda till att utlåningen minskar med . En sådan minskad utlåning leder till minskade ränteutgifter med nästan . Beräkningarna bygger bl.a. på antaganden om att studerande i länder där kostnadsläget är högre än i kommer att välja maximalt grundlån och det nya merkostnadslånet för utlandsstudier samt att samtliga studerande som har en högre faktiskt kostnad för undervisningsavgifter än vad merkostnadslånet tillåter skulle välja ett högre uttag av lånet. Sammanfattningsvis beräknas dessa förändringar innebära en utgiftsminskning med nästan . De förslag och bedömningar som presenteras i denna proposition bedöms få konsekvenser för främst CSN:s men även för Universitets- och högskolerådets administration. Administrationen av studiemedel för utlandsstudier är omfattande för CSN. Ärenden som rör utlandsstudiemedel är generellt mer resurskrävande än ärenden som rör studiemedel för studier i , vilket innebär att de administrativa kostnaderna också är högre. Bedömningen om ett enhetligt lånebelopp för utlandsstudier innebär att CSN inte längre behöver fastställa landsspecifika lånebelopp. Ett enhetligt lånebelopp underlättar också ärendehanteringen i de fall ansökan avser studier i flera länder, och sammantaget blir systemet enklare för myndigheten att administrera. Möjligheten till ett högre uttag av merkostnadslån för undervisningsavgifter kan leda till att de felaktiga utbetalningarna ökar. Effektiva åtgärder från myndighetens sida i form av utökade kontroller för att minska risken för missbruk och brott krävs därför. Förändringarna i regelverket bör också kräva omfattande informationsinsatser till de studerande. Bedömningen att CSN och Universitets- och högskolerådet ska besluta om godtagbar standard för gymnasiala respektive eftergymnasiala utbildningar inom innebär att Universitets- och högskolerådet tar över ansvaret från CSN för att pröva utbildningar på eftergymnasial nivå inom . Det medför en viss ökad administrativ belastning för Universitets- och högskolerådet och en viss minskad administrativ belastning för CSN. Att CSN och Universitets- och högskolerådet även ska bedöma nivån på språkstudier vid prövningen av rätt till studiemedel kommer att innebära en ökad administration, även här främst i ett initialt skede. Förändrade bestämmelser om rätten till det högre bidraget och tilläggslånet antas medföra en ökad administration hos CSN. Sammantaget gör regeringen bedömningen att de olika effekterna för CSN:s administration kommer att ta ut varandra samt att eventuellt ökade utvecklings- och administrationskostnader ryms inom myndighetens befintliga anslag. Eventuellt ökade kostnader för Universitets- och högskolerådet bedöms också rymmas inom befintliga anslag. Konsekvenser för den enskilde Förslagen och bedömningarna i denna proposition innebär ett mer effektivt och rättssäkert studiemedelssystem för utlandsstudier. Systemet ska vara enhetligt och överblickbart för den enskilde. Förändringarna syftar dessutom till ett regelverk som ska vara anpassat till utlandsstudier så att sådana underlättas. Utlandsstudier tydliggörs i studiemedelshänseende Avgränsningen av utlandsstudier i studiemedelshänseende avser att tydliggöra vilka utlandsstudier som ska ge rätt till studiemedel, vilket innebär en ökad transparens och rättssäkerhet för den enskilde. Det innebär också att fler studerande, t.ex. studerande på utlandsförlagd utbildning, kommer att ha rätt till utlandsstudiemedel. Detta innebär förbättrade möjligheter till studiefinansiering vid utlandsstudier för studerande. Enhetliga regler inom EES och i Enhetliga regler för studiemedel för studier på gymnasial nivå inom EES och i innebär utökade möjligheter för studerande att läsa en gymnasial utbildning inom samarbetsområdet. Enhetliga regler blir också lättare att förstå för den enskilde. För att ytterligare underlätta för studerande att studera på den gymnasiala nivån inom EES och i görs bedömningen att det högre studiebidraget i princip bör kunna utgå enligt samma förutsättningar som vid studier i . kort utbildningsbakgrund innebär det utökade studiefinansierings- möjligheter för studier inom samarbetsområdet. innebär det en bidragsdel som 2013 uppgår till studiemånad jämfört med det generella För studerande som är eller äldre och som har haft arbetsinkomster bör också tilläggslån få lämnas för gymnasiala och eftergymnasiala studier inom EES och i enligt samma förutsättningar som i . innebär det att lån bör få lämnas med ytterligare per studiemånad (nivå). Sammantaget innebär enhetliga regler när det gäller studier inom EES och i väsentligt förbättrade möjligheter för individen att finansiera sina studier med studiemedel. Ändrade bestämmelser för språkstudier Förändrade bestämmelser för språkstudier innebär att studerande kan få studiemedel för en gymnasial språkkurs först från och med det andra kalenderhalvåret det år han eller hon bedömning kan innebära en viss försämring för yngre studerande som väljer att läsa en språkkurs på gymnasial nivå direkt efter avslutade Sådana studerande kan få studiemedel enligt de bestämmelser som gäller för eftergymnasiala studier, dvs. nedre åldersgräns för rätt till studiemedel, men kommer då i stället att 2012/13:152 vara hänvisade till studiehjälp fram till det andra kalenderhalvåret det år de fyller . Denna konsekvens ska dock vägas mot att språkstuderande på gymnasial nivå inte behöver förbruka studiemedelsveckor på eftergymnasial nivå. Vidare antas fler studerande söka sig till studier på eftergymnasial nivå. Bedömningen innebär också förbättrade möjligheter att studera språk såväl inom EES och i som utanför. Inom samarbetsområdet möjliggörs, till skillnad från , studiemedel för studier i alla språk oavsett om språket har officiell status eller inte i studielandet. Utanför samarbetsområdet bör fortsatt krävas att språket har officiell status i studielandet, men kravet på att språket ska vara ickeeuropeiskt bör däremot tas bort. Förändringen möjliggör att studiemedel kan lämnas för studier i t.ex. spanska i , engelska i och franska i . Ett enhetligt lånebelopp, ett nytt lån för utlandsstudier och ett högre uttag av lån för undervisningsavgifter Bedömningen om att studiemedelsbeloppet ska vara detsamma för utlandsstudier som för studier i innebär att systemet blir enklare att förstå och mer förutsägbart för den enskilde. För vissa länder utgår studielån med ett högre belopp än i , eftersom kostnadsläget i landet har bedömts vara högre. CSN har fastställt specifika landsbelopp för /13 för totalt 131 länder. I ungefär 90 av dessa länder är lånebeloppet detsamma som i eller lägre. I ungefär 40 länder utgår ett högre lånebelopp än i . Utredningen visar dock att de landsspecifika lånebeloppen i de allra flesta fall överstiger det belopp som är rimligt utifrån kostnadsläget i landet. Bedömningen är därför att det svenska studiemedelsbeloppet, som totalt uppgår till per studiemånad , kommer att vara tillräckligt i de allra flesta fall. De studerande som bedriver studier i länder med låg kostnadsnivå kan välja att låna ett lägre belopp än det enhetliga lånebeloppet för att undvika en hög skuldsättning. För att ta hänsyn till att levnadsomkostnaderna kan vara högre vid utlandsstudier än vid studier i bör det finnas en möjlighet till ett nytt merkostnadslån för utlandsstudier. Det totala studiemedelsbeloppet, inklusive det nya merkostnadslånet för utlandsstudier, beräknas uppgå till per studiemånad (nivå). För studerande i några länder bedöms totalbeloppet inklusive det nya merkostnadslånet för utlandsstudier understiga de belopp som kan utgå för heltidsstudier . För studerande i två vanliga studieländer som och kan skillnaden dessutom antas bli relativt stor, per studiemånad. Det bedöms dock uppvägas av att merkostnadslånet för undervisningsavgifter bör kunna användas på ett mer flexibelt sätt än med möjlighet att ta ut ett högre belopp än grundbeloppet på . Många studerande som väljer att ta merkostnadslån för undervisningsavgift anser att lånet inte täcker kostnaden för avgiften. Dessa studerande antas behöva använda en del av det ordinarie studiemedelsbeloppet för att finansiera sina undervisningsavgifter. Bedömningen är därför att dessa studerande i många fall kan få det bättre med de presenterade förändringarna. förbättrade möjligheten till större uttag av merkostnadslån för Prop. 2012/13:152 undervisningsavgifter innebär bättre finansieringsmöjligheter för studerande på utbildningar med höga undervisningsavgifter, såväl i som utomlands. En majoritet av dem som studerar är kvinnor. av dem som fick studiemedel för utlandsstudier var kvinnor. Studiemedelssystemet är utformat på ett könsneutralt sätt. Stödet är generellt utformat på så sätt att alla studerande får lika stora belopp. De presenterade förändringarna i denna proposition bedöms inte få några konsekvenser för jämställdheten. Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395)