prop · H003175 · 2013-06-12 00:00:00 — Den nya bestämmelsen innebär en reglering som förtydligar det ansvar som landstingen redan tar i den praktiska verksamheten . Eftersom landstingen har kostnader för denna verksamhet är rege- ringens bedömning att den föreslagna regleringen inte leder till några ökade kostnader för landstingen. Regeringens bedömning: Förslaget om behörighet för vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården bedöms inte medföra ekonomiska konsekvenser för statsbudgeten. Förslagen bedöms få en mindre betydelse för hand- läggning, samt för förvaltningsdomstolarna. Utredningens bedömning: Utredningens bedömning avser att behörighetskrav införs inom hela . Remissinstanserna: Inga synpunkter har lämnats särskilt avseende Skälen för regeringens bedömning Regeringen föreslår att det införs ett krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom barn- och ungdomsvården i . ringen menar att den inskränkning som denna nya bestämmelse medför för kommunerna endast är marginell eftersom en snarlik reglering redan Förtydligandet är däremot angeläget för att ytterligare markera socialnämndens ansvar för att det finns personal med lämplig utbildning och erfarenhet. För handläggare inom den sociala barn- och 2012/13:175 ungdomsvården är detta särskilt viktigt. Handläggarna hanterar ofta komplexa sociala problem och gör mycket kvalificerade bedömningar. Arbetet handlar om att fatta svåra, och för barn, ungdomar och deras föräldrar, mycket ingripande beslut. Att socialsekreterare har kompetens och erfarenhet är viktiga förutsättningar för att ska kunna bedrivas på ett professionellt sätt och tillgodose de behov som det enskilda barnet har. Förslaget bör också ses som en del i den utveckling av den sociala barn- och ungdomsvården som regeringen slagit fast i prop. 2012/13:10 Stärkt stöd och skydd för barn och unga. Regeringen aviserade en komplettering om kompetens hos handläggare inom (s. 110). Den sociala barn- och ungdomsvården rör många barns framtid och regeringen anser att för att nå de förbättringar som krävs behöver nuvarande bestämmelse preciseras ytterligare. Även om förslaget genom ökad detaljeringsgrad innebär vissa inskränkningar i det kommunala självstyret, är inskränkningarna begränsade. Vid en avvägning mellan det starka allmänna intresset av att stärka skyddet för barn och hålla en god kvalitet på de stödinsatser som ges och kommunernas intresse av att den kommunala självstyrelsen inte inskränks ytterligare, bedömer regeringen att det är tydligt att det allmänna intresset väger över. De ändringar som föreslås i socialtjänstlagen får således anses godtagbara. Regeringen bedömer inte att förslaget om behörighet för vissa upp- gifter inom den sociala barn- och ungdomsvården innebär några nya kostnader för kommunen eftersom de enligt 3 kap. 3 § socialtjänstlagen ska tillhandahålla personal med lämplig utbildning och erfarenhet. De allra flesta som arbetar med myndighetsutövning inom den sociala barn- och ungdomsvården har socionomexamen eller en högskoleutbildning som är eller längre (se avsnitt 4.2). Denna bedömning ligger i linje med den kostnadsbedömning som Barnskydds- utredningen genomförde 2009. Mindre kostnadsökningar kan uppkomma för förvaltningsdomstolarna med anledning av att beslut att inte godkänna en enskild persons utländska utbildning kan överklagas enligt 22 a § förvaltningslagen. Regeringen bedömer dock att dessa kostnadsökningar är så marginella att de ryms inom befintliga anslag. Förslagen om ytterligare uppgifter för Inspektionen för vård och omsorg Regeringens bedömning: Förslaget att överföra ytterligare uppgifter från till Inspektionen för vård och omsorg bedöms inte få några ekonomiska konsekvenser för statsbudgeten. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen föreslår i avsnitt 14 att den nya Inspektionen för vård och omsorg ska ta över ytterligare upp- gifter från , nämligen att godkänna att andra sjukvårds- inrättningar än allmänna sjukhus får utföra steriliseringar av kvinnor enligt 6 § steriliseringslagen (1975:580), att ge tillstånd till andra vård- Prop. 2012/13:175 inrättningar än offentligt finansierade sjukhus att få utföra viss assisterad befruktning enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. samt att besluta att lagen (1985:12) om kontroll av berusningsmedel på sjukhus ska tillämpas vid vissa vårdenheter. Det antal ärenden som förväntas tillkomma för Inspektionen för vård och omsorgs del till följd av förslaget är av mycket begränsad omfatt- ning. Regeringen gör därför bedömningen att kostnaderna för att hantera de nya uppgifterna ryms inom ramen för myndighetens förvaltnings- anslag och att förslaget därmed inte medför några ekonomiska konse- kvenser för statsbudgeten. 17.1Förslaget till lag om ändring i steriliseringslagen (1975:580) Paragrafen behandlas i avsnitt 14. Ändringarna i andra stycket innebär bl.a. att Inspektionen för vård och omsorg tar över ansvaret för att besluta om godkännande enligt para- grafen från . Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.3. Enligt punkt 1 träder ändringen i kraft . Av punkt 2 följer att om en enskild överklagar ett beslut enligt lagen till domstol ska Inspektionen för vård och omsorg vara den enskildes motpart i domstolen, även om det inte är inspektionen som först beslutade i saken. Detta gäller dock enbart om inspektionen efter ikraft- trädandet är behörig att handlägga den typ av fråga som prövas. Punkt 3 innebär att en person som före uppsåtligen har utfört sterilisering på en kvinna på en annan plats än ett allmänt sjukhus eller en sådan sjukvårdsinrättning som godkänt kan dömas för detta enligt 8 § även efter det att nämnda ansvar för att godkänna sjukvårdsinrättningar har övergått till Inspektionen för vård och omsorg. 17.2Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Ändringen i andra stycket är en följd av att fysioterapeut blir en ny skyddad yrkestitel enligt patientsäkerhetslagen (2010:659). en språklig justering. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.1. I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . Av punkt 2 följer att sjukgymnaster även fortsättningsvis får åläggas det särskilda medicinska ansvar som enligt 24 § första stycket normalt innehas av sjuksköterskor. 17.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:12) om kontroll av berusningsmedel på sjukhus Paragrafen behandlas i avsnitt 14. Paragrafen ändras i sak på så sätt att det är Inspektionen för vård och omsorg som i fortsättningen har rätt att besluta att en enhet för miss- bruksvård vid ett sjukhus ska omfattas av bestämmelserna i lagen. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.3. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Av punkt 2 följer att om en enskild överklagar ett beslut enligt lagen till domstol ska Inspektionen för vård och omsorg vara den enskildes motpart i domstolen, även om det är som först beslutade i saken. 17.4Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 9. Paragrafen innebär att landstingen får en lagstadgad skyldighet att till- handahålla platser för anställning av tandläkare under specialiserings- tjänstgöring, i en omfattning som motsvarar det planerade framtida behovet av specialisttandläkare i klinisk verksamhet. Genom bestämmel- sen kodifieras ett system som redan tillämpas. 17.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:419) om resekostnadsersättning vid sjukresor Paragrafen behandlas i avsnitt 8. I fjärde stycket görs ändringar som en konsekvens av att bl.a. rubriken till lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik ändras. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.1. Av punkt 1 framgår att lagen träder i kraft . Av punkt 2 följer att sjukvårdshuvudmännen ska lämna ersättning för resekostnader vid sjukgymnastik som avser tid före . 17.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik 15 a, 5 e, 5 f, 610, 1420, 22, 24 och 25 §§ Paragraferna behandlas i avsnitt 8. Paragraferna ändras på så sätt att termerna sjukgymnast, sjuk- gymnastik och sjukgymnastikersättning ersätts av orden fysiotera- peut, fysioterapi respektive fysioterapiersättning. Ändringarna är en följd av att fysioterapeut blir en ny skyddad yrkestitel enligt patientsäker- hetslagen (2010:659). Övriga ändringar är endast språkliga eller redaktio- nella. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.1. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Enligt punkt 2 ska, vid tillämpningen av lagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, sjukgymnast jämställas med fysio- terapeut och sjukgymnastik med fysioterapi. Bestämmelsen innebär att sjukgymnaster kan vara verksamma mot den nationella taxan även fort- sättningsvis. En sjukgymnast kan, med stöd av äldre övergångsbestämmelser, ha rätt till ersättning enligt lagen trots att han eller hon exempelvis saknar sam- verkansavtal med . Punkt 3 i de nu aktuella övergångs- bestämmelserna innebär att det inte utgör något hinder för fortsatt rätt till ersättning att personen i fråga efter får legitimation som fysioterapeut. 17.7Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 3 kap. 3 a § Paragrafen behandlas i avsnitt 10. I andra stycket, som är nytt, införs ett krav på lägsta utbildningsnivå för dem som utför vissa uppgifter inom rörande barn och ungdom. De uppgifter som berörs är bedömning av om en utredning ska inledas, genomförande av utredningen och den avslutande bedömningen av behovet av insatser eller andra åtgärder samt uppföljning av beslutade insatser. För dem som arbetar med sådana uppgifter men som inte har erforderlig utbildning blir bestämmelsens övergångsregel aktuell. Annan relevant examen på grundnivå i högskolan, enligt högskole- förordningen (1993:100), kan innebära en examen som innehåller kurser i bl.a. socialt arbete, förvaltningsrätt och socialrätt. Omfattningen och innehållet får preciseras i föreskrifter. Lagrådet har lämnat synpunkter i denna del. Tredje stycket, som är nytt, syftar till att garantera att de som själv- ständigt utför sådana arbetsuppgifter som avses i andra stycket har för uppgiften tillräcklig erfarenhet. Det är socialnämnden som ansvarar för 3 kap. 3 b § Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 10. och rådets direktiv /36/EG av den 7 septem- ber 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (yrkeskvalifikations- direktivet) reglerar erkännande av yrkeskvalifikationer. utövaren samma rättigheter som det mottagande medlemslandets egna medborgare att utöva det yrke som personen i fråga är kvalificerad för i ursprungslandet samt att utöva det på samma villkor som det mottagande medlemslandets egna medborgare. Direktivet underlättar även friheten att tillfälligt tillhandahålla tjänster. Kravet på socionomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan för vissa arbetsuppgifter inom innebär en reglering av yrket enligt direktivet. med krävs ett system för godkännande av dem med yrkeskvalifikationer som motsvarar det krav som uppställs i lagen. Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall bedöma om en utländsk utbildning, ensam eller tillsammans med yrkeslivs- erfarenhet, kan anses motsvara svensk socionomexamen eller annan rele- vant examen på grundnivå i högskolan. Den myndighet som regeringen bestämmer blir därmed behörig myndighet enligt yrkeskvalifikations- direktivet och ingångsmyndighet för de personer som önskar få sin utländska utbildning erkänd. Yrkeskvalifikationsdirektivet gäller enbart medborgare i en EU/EES- Den här aktuella paragrafen är emellertid inte begränsad till enbart sådana medborgare utan gäller även dem som kommer från tredje land. Samma regelverk och förutsättningar gäller enligt förslaget således för dem som kommer från ett land utanför EU/EES-området. Paragrafen behandlas i avsnitt 10. Ansvaret för att fatta beslut enligt den nya 3 kap. 3 b § kan komma att Dessa beslut ska kunna överklagas till allmän Tredje stycket i förevarande paragraf ändras därför på så sätt att bestämmelsen om att beslut av enligt lagen inte får överklagas tas bort. Ändringen innebär att beslut enligt 3 kap. 3 b § om att inte erkänna en utländsk utbildning kan överklagas till all- män förvaltningsdomstol med stöd av 22 § förvaltningslagen (1986:223). har även behörighet att fatta beslut om medgivande att väcka allmänt åtal för vissa brott enligt 16 kap. 6 § andra stycket. beslut ska inte heller fortsättningsvis vara överklagbara. om detta införs därför i det nya fjärde stycket. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.2. I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . Av punkt 2 följer att en handläggare som före ikraftträdandet anställts för att utföra de uppgifter som anges i 3 a § andra stycket till och med är behörig att utföra de angivna uppgifterna trots att villkoren i det nämnda stycket inte är uppfyllda. 17.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. 6 kap. 2 § Paragrafen behandlas i avsnitt 14. Paragrafen ändras på så sätt att ansvaret för att ge tillstånd till andra vårdinrättningar än offentligt finansierade sjukhus att utföra insemina- tioner med donerade spermier övergår från till Inspek- tionen för vård och omsorg. 7 kap. 4 § Paragrafen behandlas i avsnitt 14. Genom en ändring i första stycket övergår ansvaret att besluta om tillstånd för andra vårdinrättningar än offentligt finansierade sjukhus att utföra befruktningar utanför kroppen från till Inspek- tionen för vård och omsorg. I stycket görs även en språklig justering. 8 kap. 1 § I första stycket görs en språklig justering. Ändringarna i tredje stycket är en konsekvens av att vissa av de beslut som avses i stycket (beslut enligt 6 kap. 2 § och 7 kap. 4 §) i fortsätt- ningen fattas av Inspektionen för vård och omsorg. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.3. Enligt punkt 1 träder ändringen i kraft . Punkt 2 innebär att en person som före vanemässigt eller i vinstsyfte utfört givarinsemination, befruktning av ägg utanför kroppen eller införande av det befruktade ägget i kvinnans kropp på en annan plats än ett offentligt finansierat sjukhus eller en sådan vård- inrättning som gett sitt tillstånd kan dömas för detta enligt 8 kap. 4 eller 5 § även efter det att nämnda ansvar för att godkänna vårdinrättningar har övergått till Inspektionen för vård och omsorg. 17.9 Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 28 kap. 1 § Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Ändringen i första stycket 7 är en följd av att rubriken till lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik ändras på så sätt att ordet sjukgymnastik ersätts av fysioterapi. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.1. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Av punkt 2 följer att sekretessen enligt 28 kap. 1 § fortfarande gäller för uppgifter i ärenden enligt lagstiftningen om ersättning för sjuk- gymnastik som redan avgjorts vid ikraftträdandet och där handlingarna omhändertagits för arkivering. 17.10Förslaget till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) 4 kap. 1 § Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Ändringen i tabellen i paragrafen innebär att en person som har avlagt fysioterapeutexamen efter ansökan ska få legitimation som fysioterapeut. ska således inte längre utfärda legitimationer som sjuk- gymnast. Genom ändringar i examensordningen i högskoleförordningen (1993:100) ska sjukgymnastexamen byta namn till fysioterapeutexamen. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 15.1 och 15.2.1. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . I punkt 2 anges att ansökningar om legitimation som sjukgymnast, som har kommit in till före ikraftträdandet men ännu inte har avgjorts, ska gälla som ansökningar om legitimation som fysioterapeut. Av punkt 3 följer att den som ansöker om legitimation som fysio- terapeut med en sjukgymnastexamen som grund, ska ges legitimation som fysioterapeut. Punkt 4 innebär att legitimerade sjukgymnaster får använda beteck- ningen legitimerad även fortsättningsvis samt att yrkestiteln sjukgymnast är fortsatt skyddad även efter . Yrkestiteln sjuk- gymnast får endast användas av den som har legitimation för yrket. För- utom legitimerade sjukgymnaster får ingen i yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område heller använda en titel som kan förväxlas med sjukgymnast. Sammanfattning av promemorian Legitimation för cytodiagnostiker (S2007/1789/FS) biföll (rskr. 2005/06:148) den dåvarande regeringens förslag i proposition Legitimation och skyddad yrkestitel (prop. 2005/06:43) om att från införa en rätt till legi- timation för vissa vårdyrken, däribland biomedicinska analytiker. I sam- band med beslutet tillkännagav för regeringen att mycket talar för att även yrkesgruppen cytodiagnostiker uppfyller de krav som kan ställas för rätt till legitimation och att legitimationsfrågan för cytodiag- nostiker bör utredas mycket skyndsamt. Cytodiagnostikerna tillhör gruppen biomedicinska analytiker. I pro- positionen aviserades en utredning om hur behörighetsreglerna inom hälso- och sjukvården skall utformas . En skyndsam utredning av frågan om en särskild legitimation för cytodiagnostiker kan av tidsskäl inte göras inom ramen för en sådan större utredning. Den särskilda utred- ning av frågan som gjorts visar emellertid att det inte finns något hinder mot att cytodiagnostikerna får en särskild rätt till legitimation. I promemorian föreslås därför att en sådan rätt skall införas från . Författningsförslag i promemorian Legitimation för cytodiagnostiker (S2007/1789/FS) Förslag till lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § lagen (1998:531) om yrkesverk- samhet på hälso- och sjukvårdens område skall ha följande lydelse. Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i förekom- mande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring skall efter ansökan få legitima- tion för yrket. Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legiti- mationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 5 kap. om sökan- den hade varit legitimerad. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall i de fall som anges i tabellen besluta om närmare föreskrifter om vilken utbildning och praktisk tjänstgöring som skall krävas för att få legitima- tion. 34 Senaste lydelse 2006:50 En legitimerad psykoterapeut skall i samband med sin yrkesutövning ange sin grundutbildning. Bestämmelser om legitimation av yrkesutövare med utländsk utbild- ning finns i 12 §. Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i förekom- mande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring skall efter ansökan få legitima- tion för yrket. Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legiti- mationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 5 kap. om sökan- den hade varit legitimerad. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall i de fall som anges i tabellen besluta om närmare föreskrifter om vilken utbildning och praktisk tjänstgöring som skall krävas för att få legitima- tion. En legitimerad psykoterapeut skall i samband med sin yrkesutövning ange sin grundutbildning. Bestämmelser om legitimation av yrkesutövare med utländsk utbild- ning finns i 12 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den som enligt föreskrifter har avlagt examen och fullgjort praktisk tjänstgöring får, utan att ha erhållit legitimation för yrket, till använda yrkestiteln cytodiagnostiker. Förteckning över remissinstanserna avseende promemorian Legitimation för cytodiagnostiker (S2007/1789/FS) Kammarrätten i , , , (), , , , , Kommuner och Landsting, , , , , cytologi, , torievetenskap. Sammanfattning av betänkandet Kompetens och ansvar (SOU 2010:65) Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppdrag att utreda ett antal frågor som rör behörighetsregleringen inom hälso- och sjukvården och . I uppdraget ingick följande områden: bedöma om ytterligare yrkesgrupper bör regleras inom hälso- och sjukvården, överväga förändringar av optikernas arbetsuppgifter, pröva om systemet med särskilt förordnande att utöva yrke inom hälso- och sjukvården är ändamålsenligt, lämna förslag som leder till att fler sjuksköterskor specialistutbildar sig, se över bestämmelserna om begränsningarna i rätten att vidta vissa hälso- och sjukvårdande åtgärder, göra det tydligare för allmänheten vad som räknas till hälso- och sjukvård och vad som är verksamhet som ligger hälso- och sjukvården nära, lämna förslag till hur tandläkarnas specialiseringstjänstgöring bör regleras, se över tandhygienistutbildningens innehåll och omfattning och kartlägga och analysera förutsättningarna för en behörighetsreglering för vissa arbetsuppgifter inom . Målet med våra förslag ska vara att upprätthålla en hög patientsäker het och ett högt förtroende hos allmänheten för såväl hälso- och sjukvården som . Våra förslag ska också ta hänsyn till den grund- lagsfästa principen om näringsfrihet. Vi ska utgå från de principer som ligger till grund för behörighet och legitimation och våra förslag ska skapa goda förutsättningar att använda de specifika kompetenser som utmärker de olika yrkesgrupperna inom hälso- och sjukvården på ett effektivt och flexibelt sätt. Vissa delar av uppdraget innebär att vi ska överväga om nuvarande bestämmelser är ändamålsenliga. Bör ytterligare yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården regleras? Bestämmelser om legitimation, ensamrätt till yrke, skyddad yrkes- titel och skyddad specialistbeteckning finns i lagen (1998:531) om yrkes- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område, LYHS. finns dessa bestämmelser i den nya patientsäkerhetslagen. Legitimationens huvudfunktion är att vara en garanti för att personalen har en viss kunskapsnivå och vissa personliga egenskaper. Patientsäkerheten är det överordnade kriteriet vid en bedömning av vilka yrkesgrupper som ska vara reglerade. Övriga kriterier som ska ha stor betydelse är: yrkesrollens innehåll som bör ha en viss bredd och innefatta ett visst mått av självständighet, utbildningen som bör vara kvalificerad, väl definierad och leda till ett särskilt yrke och internationella förhållanden bland annat de EU-regler som åtagit sig att tillämpa om ömsesidigt erkännande av kompetensbevis för verksamhet inom hälso- och sjukvården och den nordiska överenskommelsen om en gemensam arbetsmarknad för viss hälso- och sjukvårdspersonal. För att en yrkesgrupp ska få legitimation behöver inte alla kriterier vara uppfyllda. Hur mycket som ska krävas för att en yrkesgrupp ska komma ifråga för legitimation får avgöras genom en sammanvägning. Patient- säkerheten är överordnad övriga kriterier. Behovet av legitimation kan vara mindre om yrket enbart utövas i offentlig anställning, än om det finns möjligheter att bedriva verksamheten i privat regi. Vi ska enligt direktiven undvika att skapa ett system med dubbla legitimationer. Vi är fria att föreslå förändringar av de principer som ligger till grund för vilka yrkesgrupper som ska vara reglerade. Vår bedömning är dock att nuvarande principer är väletablerade och ändamålsenliga. Vi föreslår därför inga förändringar. Vi ser det som rimligt att legitimation i första hand bör komma i fråga för yrkesgrupper som har en svensk högskoleutbildning. Skälet är att utbildningen därmed omfattas av regelbundna gransk- ning och utvärdering och att den enligt högskolelagen ska vila på veten- skaplig grund och beprövad erfarenhet. Vi vill understryka att en reglering av ett yrke inte kan ersätta vård- givarens ansvar för att planera, leda och kontrollera verksamheten. Det behövs ett systematiskt patientsäkerhetsarbete, behandling enligt veten- skap och beprövad erfarenhet samt kompetenta och skickliga yrkes- utövare för att uppnå god patientsäkerhet.