prop · H1031d14 · 2013-09-18 00:00:00 — Detta blev särskilt tydligt 2007 då kommunikationsstrategin gentemot nyspararna förändrades på så sätt att spararna inte längre uppmanades att göra ett aktivt val. valde av nyspararna egen portfölj medan motsvarande andel var 2007. Bara någon procentenhets skillnad i genomsnittlig avkastning medför stora skillnader i slutlig pension . har simulerat vad den slutliga pensionen blir för en genomsnittlig man och kvinna födda med olika antaganden om avkastning. Exempelvis skulle en genomsnittlig avkastning på ge en månatlig premiepension på för en genomsnittlig man medan skulle ge 7 28 600. Motsvarande uppgifter för en genomsnittlig kvinna är 4 600, 7 200 och . Skriver man fram de observerade skillnaderna i avkastning kommer den framtida premiepensionen för personer med samma livsinkomst således variera kraftigt. AP7 Såfa följer fondrörelsen i stort Bakom den genomsnittliga utvecklingen som visas i diagram 1.5 finns som nämnts påtagliga variationer mellan åren. Även om AP7 Såfa har en liten spridning mellan individer så är variationen mellan åren lika stor för AP7 Såfa som för fondmarknaden i stort – se diagram 1.6. I genomsnitt har alltså de som inte valt en egen portfölj lika stora svängningar i utfall mellan åren som de som valt en egen portfölj. Dock har alla icke-väljare ungefär samma upp- och nedgångar medan det finns stora variationer mellan dem som har egen vald portfölj. Sammantaget sett över hela perioden ligger utvecklingen för AP7 Såfa i nivå med genomsnittet på fondtorget (28,för AP7 Såfa resp. för genomsnittet på fondtorget). Diagram 1.6 Värdeutveckling per kalenderår – fondrörelsen samt AP7 Såfa1 De flesta byter fond sällan eller inte alls Erfarenheter av fondbytesbeteenden för perioden –2011 visar att det finns stora skillnader i aktivitet när det gäller fondbyten. Knappt hälften, , av premiepensionsspararna har sitt kapital i ickeväljaralternativet AP7 Såfa. I den gruppen finns både personer som inte gjort ett aktivt investeringsbeslut men även personer som aktivt valt att lägga sitt premiepensionskapital i icke-valsalternativet. Bland övriga är det en varierande grad av aktivitet på fondtorget. En annan grupp som inte själva utnyttjar fondtorget är de som anlitat en premiepensionsrådgivare. uppgick denna grupp till 489 000 personer () och antalet premiepensionssparare som anlitar rådgivare har vuxit snabbt. Vid slutet av 2012 beräknades över 700 000 personer anlita en rådgivare för sin premiepension, en ökning . 2 I denna beräkning är rabatten som tillämpas för fonderna i premiepensionssystemet återlagd för att jämförelsen ska vara rättvisande. 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Tabell 1.4 Aktivitetsgrad bland spararna fram till Mindre än ett byte Ytterligare en grupp som inte i någon nämnvärd omfattning utnyttjar fondtorget är de personer som själva valde fonder och som därefter inte gjort något omval. Denna passiva grupp uppgick till av alla personer vid utgången av 2011. Resterande har gjort någon förändring i sin fondportfölj. Huvuddelen av dessa, av samtliga sparare, är tämligen passiva med i genomsnitt högst en förändring . I denna grupp finns sannolikt både de som aktivt valt att vara passiva baserat på långsiktiga placeringsbeslut och de som mer eller mindre glömt bort sina innehav. Bland övriga av premiepensionsspararna varierar aktivitetsnivån mycket. Denna grupp som klassas som aktiva genomför i genomsnitt minst en förändring i sin fondportfölj . Genomgången av de aktiva visar att några få är mycket aktiva, där exempelvis 10 000 individer genomför minst åtta förändringar i sin fondportfölj . Tabell 1.4 visar aktivitetsnivån på fondtorget för premiepensionssparare . För många av de inaktiva och de med låg aktivitet blir effekten att de har svårt att lyckas i både upp- och nedgång utan följer med både upp och ned. för små fondbolag och för sparare. Tiden efter stoppet har antalet fondbyten minskat med . Anledningen till detta är förmodligen att personer som har anlitat premiepensionsrådgivare nu fått sitt kapital flyttat till en fond-i- fond lösning. Bytena görs då av förvaltaren inom själva fonden vilket inte medför något byte på fondtorget. Diagram 1.7 Antal fondbyten samt antal unika sparare som byter fond 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 Premiepensionsöversynen redovisar problem i Stoppet för massfondbyten ledde till minskat premiepensionssystemet infördes ett stopp för massfondbyten. Detta eftersom massfondbytena visat sig kunna leda till negativa konsekvenser Inom ramen för den pågående översynen av pensionssystemet konstaterade att relativt få sparare väljer att utforma en egen fondportfölj eller förändra de fondval de en 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET är det allt fler av dem som väljer fonder som anlitar premiepensionsrådgivare, vilket kan tolkas som att fondvalet är svårt att hantera. Vidare konstaterades att fondvalen kan komma att leda till en förhållandevis stor spridning i utgående pension för personer med samma livsinkomst. Pensionsgruppen initierade mot bakgrund av detta en översyn i syfte att se över hur väl systemet fungerar och om det finns skäl och möjlighet att erfarenhet göra förändringar i systemet. En rapport för premiepensionen (Ds 2013:35) presenterades . I rapporten analyseras bl.a. premiepensionssystemets kostnader, avkastning, utfall för olika grupper och i vilken omfattning spararna väljer fonder. Tre huvudsakliga problemområden har framkommit i analysen. –En tydlig majoritet av spararna utnyttjar inte fondtorgets möjligheter och gör minst ett val . Det kan i en del fall bero på medvetna val men det kan också bero på ointresse eller kunskapsbrist, vilket kan leda till att man fastnar i dåliga alternativ. Slutsatsen är att alltför många med egen fondportfölj inte klarar av att göra rationella val eller är ointresserade och därför riskerar att få en onödigt låg pension. –Spridningen i avkastning är förhållandevis stor mellan spararna, vilket ser ut att leda till att den slutliga pensionen kan komma att bli mycket olika för två personer med samma livsinkomst. Visserligen är den genomsnittliga avkastningen ganska koncentrerad, av spararna har en genomsnittlig avkastning mellan men en sådan skillnad leder ändå till en påtaglig skillnad i pension. Bortser man från de med lägst avkastning respektive de fem med högst avkastning och räknar fram den framtida pensionen utifrån de första 18 årens resultat kommer den med högst avkastning få nära fem gånger så stor premiepension jämfört med den med lägst avkastning – givet samma livsinkomst. I rapporten konstateras att det är en politisk fråga om en sådan spridning är acceptabel eller inte. –Till följd av rabattmodellen som tillämpas för fonderna på fondtorget är kostnaderna låga jämfört med jämförbara fonder utanför Analysen visar dock att kostnaderna skulle kunna pressas i betydande grad med en annan utformning av systemet men då till priset av mindre grad av valfrihet. En tidigare icke uppmärksammad sådan kostnad är den utländska avkastningsskatt som måste betalas till vissa länder. I rapporten pekas på två alternativa vägar för premiepensionssystemet. Det första alternativet behåller valfriheten och dagens fondtorg men skärper vissa regler om kostnadsuttag, risknivåer och inför ett system med bekräftelseval för att förhindra att personer fastnar i dåliga val. Med det alternativet behåller man en mycket stor valfrihet men klarar inte av att lösa hela problematiken. Det andra alternativet ersätter dagens fondtorg med ett betydligt begränsat och upphandlat fondtorg. Med det alternativet löser man i stort sett de redovisade problemen men här begränsas å andra sidan valfriheten. Rapporten tar inte ställning till vilket alternativ som bör väljas eftersom det i grunden är en värderingsfråga om värdet av en fortsatt stor valfrihet. Det ena alternativet prioriterar valfriheten men till priset av bl.a. högre kostnader och en fortsatt stor spridning i utfall. Det andra alternativet prioriterar lägre kostnader och att spridningen begränsas men till priset av minskad valfrihet. Rapporten har remitterats och frågan om vilket vägval som bör väljas för premiepensionen kommer att hanteras av Pensionsgruppen. 1.3.3Pensionärernas inkomster och ekonomiska standard Inte bara pensionsinkomster har betydelse för pensionärerna Inkomster från den allmänna pensionen är för de allra flesta den klart dominerande inkomstkällan efter förvärvslivet. De allra flesta har också en tjänstepension som ofta har en stor betydelse för den ekonomiska standarden3. Det gäller särskilt för personer som haft inkomster över intjänandetaket för den allmänna pensionen 3 Ekonomisk standard definieras här som disponibel inkomst per konsumtionsenhet. Den disponibla inkomsten är bruttoinkomsten efter beskattning med tillägg för skattefria transfereringar. 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET (2013) eftersom de oftast får tjänstepension för inkomster över intjänandetaket. Tjänstepensionsavtalen har i allt större utsträckning övergått från förmånsbestämda till avgiftsbestämda system och avsättningarna till tjänstepensionerna har också ökat. Tjänstepensionerna har därför fått en successivt ökad betydelse för den totala pensionen. De privata pensionerna har också ökat men deras andel av den totala pensionen är alltjämt liten. Diagram 1.8 Olika inkomstkällor, genomsnittliga belopp för Källa: beräkningar i 2011. Utöver pensionsinkomster har även kapitalinkomster och arbetsinkomster en väsentlig betydelse för många pensionärer. I diagram 1.8 visas den genomsnittliga inkomstsammansättningen för dem . Diagrammet visar att de äldre även har betydande inkomster från andra håll än pensionssystemet, vilket innebär att individernas inkomster kan utvecklas i andra riktningar än inkomsterna från den allmänna pensionen. Det framgår tydligt att män i genomsnitt har högre pension än kvinnor, vilket förklaras av att pensionens storlek står i relation till den tidigare förvärvsinkomsten, som vanligtvis är lägre för kvinnor. Kvinnor har därför en större del av grundskyddet. Den allmänna pensionen är högre för män än för kvinnor men den allmänna pensionen har en större betydelse för kvinnorna eftersom den står för en större andel av hela pensionen. Män har i genomsnitt högre övriga inkomster i form av tjänstepension, arbetsinkomst och kapitalinkomst än kvinnor. Det ska betonas att det är genomsnittsvärden. Gruppen är långt ifrån homogen och stora variationer finns alltså bland landets nära 2 miljoner personer . För de yngre pensionärerna förstärks bilden på så sätt att inkomster vid sidan av den allmänna pensionen har en större betydelse, mest beroende på att arbetsinkomst men även tjänstepension är av större betydelse. I diagram 1.9 jämförs inkomsterna , ofta nyblivna pensionärer, för dem födda –1945. Här syns att den totala inkomsten har minskat 2010 och 2011, vilket beror på att den allmänna pensionen minskat. Den har minskat till följd av balanseringen som ledde till minskade pensionsrätter och minskade pensioner . har dock tjänstepensionerna och arbetsinkomsterna ökat. Diagram 1.9 Olika inkomstkällors storlek för 66-åringar i Källa: beräkningar i . Kompensationsgraden från det allmänna systemet sjunker när medellivslängden stiger Pensionen är regelmässigt lägre än den arbetsinkomst man hade före pension. Ett vanligt sätt att mäta denna relation är kompensationsgraden, dvs. pensionens storlek i relation till arbetsinkomsten före pensionering. Att mäta en sådan kompensationsgrad är inte okomplicerat eftersom arbetsinkomsten åren före pension ofta förändras och resultatet kan därför variera beroende på mätmetod. Dock kan man lättare få 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET en bild av hur kompensationsgraden förändras över åren mellan olika årskullar som går i pension. Kompensationsgraden, mätt som bruttopensionen från det allmänna systemet vid för de personer som då uppbar pension i förhållande till samma persons genomsnittliga bruttoinkomst mellan 61 och 63, var 2011 (för pensionärer födda ). Kompensationsgraden från det allmänna systemet har trendmässigt sjunkit över åren. Den främsta orsaken till att kompensationsgraden sjunker är att pensionen anpassas efter den genomsnittliga och stigande medellivslängden – detta för att pensionerna ska kunna betalas ut under fler levnadsår. För att upprätthålla en rimlig kompensationsgrad krävs ett längre arbetsliv och att arbetslivets längd anpassas efter medellivslängdens utveckling. En sådan anpassning har inte skett i tillräcklig grad för att bibehålla kompensationsgraden. Även balanseringen 2010 och 2011 har haft en tydlig effekt på kompensationsgraden eftersom balanseringen sänker värdet på pensionsrätterna och därmed även ger en lägre pension. Den effekten finns men återställs när balanseringsperioden är passerad. Den ekonomiska standarden vid är nästan densamma som före pension Även om den allmänna pensionen är viktig för att se på den ekonomiska utvecklingen så är den ingen måttstock för den faktiska ekonomiska standarden för pensionärerna. Den faktiska ekonomiska standarden påverkas även av andra faktorer som tjänstepension, privat pension, arbetsinkomster, skatt och bostadstillägg. För att mäta den faktiska ekonomiska effekten för 66-åringar har hela den disponibla inkomsten jämförts med den genomsnittliga disponibla inkomsten . I diagram 1.10 visas den relationen som en inkomstkvot för hela respektive årskull som fyllde , givet att de då uppbar allmän pension. Diagrammet visar att medianpensionären i fast penningvärde hade en disponibel inkomst som var mellan av den disponibla inkomst de hade i genomsnitt . Genomgående har män något högre inkomstkvot än kvinnor. Motsvarande skillnad finns inte när det gäller den allmänna pensionen, vilket innebär att män i större utsträckning än kvinnor har andra inkomster i form av arbetsinkomst samt högre tjänstepension. Det är dock stora skillnader mellan olika grupper och spridning inom grupperna. Exempelvis har de som inte förvärvsarbetade vid 61–i allmänhet en högre inkomstkvot, medan de som förvärvsarbetade generellt har en lägre inkomstkvot. Diagrammet visar att den relativa minskningen av den allmänna pensionen kompenseras av en ökning av andra inkomster. Att den disponibla inkomsten är så pass hög i förhållande till den tidigare inkomsten beror på att 66- åringarna förstärker sin pension med arbetsinkomst och att många tar ut en högre tjänstepension eller privat pension efter pension. Efter sjunker därför den genomsnittliga disponibla inkomsten och därmed också inkomstkvoten. Diagram 1.10 Inkomstkvoten, exklusive kapitalinkomst, för samtliga 66-åringar som uppbar pension i respektive årskull, 2004–2011 Källa: beräkningar i . Pensionärerna som grupp har ökat sin ekonomiska standard relativt befolkningen i övrigt Inkomstpensionen och tilläggspensionen följer inkomstutvecklingen men med ett avdrag för normen4 på förskottsräntan på . 4 motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas. 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET innebär att den ekonomiska standarden relativt den övriga befolkningen successivt minskar med stigande ålder. har nyblivna pensionärer högre inkomster än de pensionärer som lämnar gruppen. Om den ekonomiska standarden för gruppen jämförs med befolkningen i övrigt, syns i diagram 1.11a att nivån på den ekonomiska standarden för gruppen är lägre och har minskat relativt gruppen 0–. har dock den ekonomiska standarden ökat i jämförelse med gruppen 0–, vilket beror på att de inkomstrelaterade pensionerna ökat relativt mycket dessa år. Att analysen görs för gruppen innebär att det inte är exakt samma personer som ingår i analysen utan gruppens sammansättning förändras, nya personer fyller och ingår därmed i analysen medan andra, främst äldre, lämnar gruppen. Diagrammet visar att sammanboende pensionärer enbart har en något lägre ekonomisk standard relativt gruppen 0–. De har inte heller tappat gentemot de yngre . De ensamstående har däremot en betydligt lägre ekonomisk standard än personer , särskilt gäller det ensamstående pensionärskvinnor. I diagram 1.11b visas dock att alla grupper pensionärer realt sett har ökat sin ekonomiska standard. Diagram 1.11a och 1.11b Pensionärernas ekonomiska standard (median) i förhållande till gruppen 0–65 samt den reala utvecklingen, andel och kronor 2002–2013 (prognos ) Källa: beräkningar i HEK 2011. Källa: beräkningar i HEK 2011. 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Stora skillnader mellan olika grupper pensionärer Tabell 1.5a visar tydligt hur heterogen gruppen pensionärer är, exempelvis har gruppen yngre sammanboende pensionärer högre ekonomisk standard än gruppen ensamstående kvinnor , jämfört med . Om pensionärerna indelas efter boende, kön och ålder framkommer att den största skillnaden återfinns mellan ensamstående och sammanboende. Dessutom finns ett generellt mönster att äldre pensionärer har lägre ekonomisk standard än yngre och att kvinnor har lägre ekonomisk standard än män. Det finns även grupper som har en dålig förankring på arbetsmarknaden och därför riskerar att få en låg inkomstrelaterad pension, och därmed en ökad risk för att få en låg ekonomisk standard som pensionär. Det är de allra äldsta ensamstående kvinnorna som har de lägsta inkomsterna medan den högsta ekonomiska standarden återfinns hos de yngsta sammanboende pensionärerna. Den enskilt största gruppen bland pensionärerna är sammanboende 66–. Tabell 1.5a Ekonomisk standard och andelen personer i olika grupper, prognos 2013 Källa: beräkningar i HEK 2011. I tabell 1.5b har pensionärernas delats upp på inrikes och utrikes födda. Tabellen visar att den ekonomiska standarden för utrikes födda är lägre än för inrikes födda. Tabell 1.5b Ekonomisk standard och andelen inrikes och utrikes födda, prognos 2013 Antal (1000-tal) i Samtliga 0–65 Källa: beräkningar i HEK 2011. 1.3.4Medelpensionsålder och behovet av ett längre arbetsliv Medellivslängden ökar med per decennium. Kvinnor har en något högre medellivslängd än män men ökningstakten är kraftigare för männen och därför tenderar skillnaden i medellivslängd mellan könen att minska. Den ökade medellivslängden har i huvudsak tagits ut , dvs. det är pensionstiden och inte arbetslivet som förlängs. Av diagram 1.12 framgår att utträdesåldern som andel av medellivslängden trendmässigt minskat . Minskningen var kraftig medan minskningstakten sedan inledningen av pensionsreformen 1994 är tydligt lägre. Diagram 1.12 Utträdesåldern i procent av befolkningens medellivslängd sedan födseln I ett finansiellt stabilt pensionssystem kan utgifterna inte långsiktigt vara större än avgifterna till systemet. För att garantera det fördelas de samlade avgifterna under förvärvslivet på hela den förväntade pensionstiden. Ett längre liv tillsammans med ett oförändrat pensioneringsmönster innebär att pensionen måste betalas ut 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET och medför därför en lägre årlig pension. För att upprätthålla en rimlig pension behöver således ett längre liv balanseras med ett längre arbetsliv – antingen genom ett tidigare inträde eller genom ett senare utträde. Utträdesåldern har dock inte ökat i takt med medellivslängden. Enligt beräkningar behöver i genomsnitt två tredjedelar av ett längre liv tas i anspråk för arbete för att upprätthålla pensionsnivåerna. Utifrån detta kan den procentuella andelen i diagram 1.12 minska svagt men minskningstakten behöver vara tydligt svagare än som varit fallet om kompensationsgraden ska upprätthållas. Sambandet mellan pensionsuttag och att sluta arbeta försvagas Reglerna för uttag av ålderspension är förhållandevis flexibla på så sätt att man kan ta ut pensionen i olika omfattning och kombinera på valfritt sätt med arbete. Uttaget kan skjutas upp så länge man vill men tidigaste uttag av inkomstrelaterad pension är medan garantipension kan tas ut . Den genomsnittliga åldern för uttag av allmän ålderspension var 2012 och i princip lika för kvinnor och män. Genomsnittsåldern för uttag av ålderspension har legat mycket stabil . Däremot syns ett alltmer flexibelt uttag på så sätt att spridningen runt 65 har ökat påtagligt, dvs. allt fler tar ut pensionen före respektive . Andelen av befolkningen som tar ut pension före har mer än fördubblats . Det är vanligare att män tar ut den inkomstrelaterade pensionen än att kvinnor gör det. är det allt fler som senarelägger sin pension. Mer än var tionde person väntar nu till med att ta ut sin pension. Det är också vanligare att män väntar med att ta ut sin pension än kvinnor. Ålder för uttag av ålderspension är dock inte liktydigt med att man lämnar förvärvslivet. Att man tar ut sin ålderspension innan man slutat arbeta kan t.ex. förklaras av att man kombinerar arbete och pension och placerar pensionen man arbetar. har nästan alla börjat ta ut sin ålderspension som nära av åldersgruppen fortfarande har någon arbetsinkomst. För att visa hur länge människor arbetar är ålder för uttag av ålderspension därför inte en bra indikator. Ett mer relevant mått är utträdesåldern ur förvärvslivet, dvs. hur länge människor tillhör den förvärvsarbetande delen av befolkningen. Ett sätt att mäta utträdesåldern är med den förväntade utträdesåldern som anger den ålder då dagens 50-åringar lämnar arbetsmarknaden, givet att de har samma arbetskraftsdeltagande som äldre arbetskraft har . Måttet innehåller alltså ett visst antagande om framtiden på motsvarande sätt som de antaganden som görs vid beräkning av förväntad medellivslängd. har utträdesåldern beräknats till , vilket är en ökning med ca . Som framgår av diagram 1.13 har den förväntade utträdesåldern stigit något sedan mitten av 1990- talet men är i genomsnitt nu bara något högre än 1980. Ökningen av den genomsnittliga utträdesåldern är dock tydligt lägre än ökningen av medellivslängden. Diagram 1.13 Genomsnittlig ålder vid utträdet från arbetslivet för personer som finns i arbetskraften, för olika årskullar 2013/14:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET För pensioner och välfärd behövs ett längre arbetsliv Att arbetslivet förlängs är av betydelse för den individuella pensionen – i annat fall blir pensionen i förhållande till slutlönen allt lägre. Men även för pensionssystemets finansiella ställning är det av stor betydelse att förvärvslivet blir längre – ju fler i arbete desto mer avgiftsinbetalningar och därmed bättre möjligheter att upprätthålla pensionsnivåerna. Eftersom antalet äldre även av demografiska skäl kommer att öka under de närmaste decennierna är det även av samhällsekonomiska skäl av betydelse att arbetslivet förlängs. En förlängning av arbetslivet kan påverkas genom ändrade regler för uttag av pension i det allmänna pensionssystemet, men detta måste ske med hänsyn tagen till förhållanden i arbetsmiljön och arbetsmarknaden. Det är mot den bakgrunden som regeringen gav en särskild utredare uppdraget att analysera hur den genomsnittliga pensionsåldern kan höjas och ta fram konkreta förslag till åtgärder för att fler ska kunna arbeta längre. I det arbetet är frågan om de åldersrelaterade gränserna kärnfrågan. Det innebär dock inte enbart en strikt fråga om åldersgränser. Eftersom det övergripande målet är fler arbetade timmar innefattar uppdraget också att analysera hinder i regler, attityder och arbetsmiljö som försvårar ett längre arbetsliv samt åtgärder för att motverka sådana hinder. Det bakomliggande syftet med var att analysera hinder och möjligheter för fler arbetade timmar. Fokus är då främst att på olika sätt senarelägga utträdet ur arbetslivet och det har också varit uppdrag. Arbetslivets längd bestäms dock även av inträdet i arbetslivet. Inträdesåldern har stigit markant men har inte haft någon tydlig trend. Om man mäter inträdesåldern som den ålder då en person stadigvarande jobbar minst blir inträdesåldern .