prop · H1031d23 · 2013-09-18 00:00:00 — Även om länge verkat aktivt inom EU och i internationella sammanhang är vi långt från lösningen på många av de gränsöverskridande miljöproblemen. Ett sådant exempel är klimatfrågan där utsläppen av växthusgaser fortsätter att öka globalt sett. För fem av miljökvalitetsmålen understryker att huvuddelen av problemen inte kan lösas i . Det hindrar inte att beredskap för ytterligare åtgärder är nödvändig. Regeringen prioriterar fyra områden, klimat, giftfri vardag, levande hav och vattendrag samt biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Färdplan 2050 och nationell klimatpolitik För att nå målet om högst två graders global temperaturökning jämfört med förindustriell nivå måste alla länder vidta åtgärder. Regeringen står fast vid att fortsatt ska vara ett föregångsland på klimatområdet. Preliminär statistik visar att de svenska utsläppen av växthusgaser minskade mellan och uppgår nu till koldioxid exklusive upptag och utsläpp från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. Det är den lägsta noteringen sedan basåret för statistiken 1990. Utsläppen har minskat med , vilket tillsammans med internationella insatser gör att är på rätt väg när det gäller att nå fastställda kortsiktiga etappmål för utsläppsminskningar till 2020. En ambitiös klimatpolitik förutsätter långsiktiga och kontinuerliga utsläppsminskningar nationellt och internationellt. nsatser är nödvändiga komplement till den resurseffektiva och lågutsläppsbaserade utveckling som måste komma till stånd i det svenska samhället. Klimatpolitikens legitimitet vilar på att tar ansvar både för ytterligare teknikutveckling och långsiktiga strukturella förändringar inom landet och bidrar till att utvecklingsländer tillvaratar de omedelbara och stora utsläppsminskningar som är möjliga. och ställde sig bakom slutsatser som välkomnade Europeiska kommissionens färdplan för en koldioxidsnål ekonomi, och erkände de så kallade milstolparna vilka uttrycker framtida delmål, som utgångspunkt för nödvändigt framtida arbete med omställning till en ekonomi med låga växthusgasutsläpp. Slutsatserna inbjöd alla medlemsstater till att ta fram nationella strategier för vägen mot en koldioxidsnål ekonomi. Enligt den EU-förordning om övervakning och rapportering av växthusgaser som antogs ska medlemsstaterna rapportera till EU hur arbetet med och genomförandet av strategierna löper. presenterade ett underlag till en svensk färdplan, vilken ger ett antal förslag till hur regeringens långsiktiga vision att inte har några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären ska kunna nås. Regeringen har för avsikt att närmare beskriva hur det svenska arbetet för att nå visionen om noll nettoutsläpp ska genomföras. Regeringen har inlett arbetet med den kontrollstation för klimat- och energipolitiken som ska genomföras 2015 där utsläppsutvecklingen i förhållande till målet kommer att analyseras noggrannare. I samband med kontrollstationen avser regeringen även att genomföra en översyn av arbetet med klimatanpassning i . De internationella insatserna kommer att fortsätta vara en viktig komponent i regeringens klimatpolitik. Regeringen gjorde i budgetpropositionen 2013 bedömningen att de internationella klimatinsatsernas bidrag till det svenska utsläppsminskningsmålet bör uppgå till sammanlagt ca för perioden t.o.m. . Insatserna bör huvudsakligen bestå av CDM men även andra och nya mekanismer kan användas. Fokus bör vara på förnybar energi, energieffektivisering och avfallshantering med utrymme för andra eller nya typer av projekt om så bedöms lämpligt. Projekten ska tydligt bidra till hållbar utveckling. Inga industrigasprojekt av typ HFC23 bör ingå. En bred geografisk spridning bör eftersträvas och särskilda satsningar göras på minst utvecklade länder och små ö-nationer under utveckling. Leverans av utsläppsminskningsenheter sker vanligtvis på mellan fem och och med viss tidsförskjutning i förhållande till projektgenomförande, vilket talar för att huvuddelen av behoven bör vara kontrakterade senast . Även andra skäl talar för en sådan tidsprofil; marknaden är bräcklig till följd främst av flera parters otillräckliga åtaganden om utsläppsminskningar och en svag världsekonomi. Tyngdpunkten på förvärven bör därför ligga . På så sätt kan man också bidra till att upprätthålla marknadens och institutionernas funktion, mekanismernas bidrag till tekniköverföring, finansiering av klimatanpassning i fattiga länder och bidrag till värdländernas hållbara utveckling och kompetens i att övervaka, rapportera och verifiera utsläpp. Att skynda på omställningen av den svenska bilparken till mer energieffektiva fordon med mycket låga utsläpp av koldioxid är en av de viktigaste miljöuppgifterna för regeringen. Trafikens utsläpp av växthusgaser minskade 2012 jämfört med året innan. De nya bilar som säljs har bränslesnålare motorer och andelen fordon som körs på biobränsle ökar. Dessutom minskade den totala mängden trafik på de svenska vägarna . Alltjämt står dock de inhemska transporterna för nära en tredjedel av de svenska utsläppen av koldioxid. I klimatpropositionen 2009 (prop. 2008/09:162) formulerades den långsiktiga prioriteringen om att bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. har regeringen vidtagit ett flertal åtgärder i syfte att bidra till att prioriteringen nås, men ytterligare utvecklade styrmedel kommer att krävas. Den supermiljöbilspremie om per bil som infördes har utnyttjats väl och bidragit till marknadsintroduktion av bilar med extremt låga utsläpp av koldioxid, som premien verkat 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 stödjande för teknikutvecklingen. Nedsättningen av förmånsvärdet för elbilar, laddhybrider och gasbilar har stor betydelse för att styra nybilsförsäljningen mot mer miljöanpassade alternativ. Regeringen avser därför att förlänga nedsättningen . Ett kvotpliktssystem införs för att säkerställa fortsatt låginblandning av biodrivmedel på marknaden. Det nationella demonstrationsprogrammet för utveckling av elbilar och laddhybrider som startade utvecklas vidare. Programmet gäller åren 2011–2015 och har en budgetram på . Som en del i programmet förstärks laddinfrastrukturen över hela landet. För att tydligt minska transportsektorns klimatpåverkan och långsiktigt bygga upp en svensk bilpark med låga utsläpp av växthusgaser, spelar EU:s krav på bilars utsläpp av koldioxid en betydande roll. Regeringen kommer fortsatt att verka för att ambitiösa krav ställs. kommer frågan om en ökad differentiering i fordonsbeskattningen för att premiera nyförsäljning av fordon med låg klimatpåverkan att beredas. I ett framtida transportsystem kommer alla transportslag att behöva utnyttjas effektivt och de bör i högre grad bära sina egna miljökostnader. Att underlätta kombitrafik, fler transporter på järnväg och en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen är viktiga delar i en omställning av transportsystemet. Det är också angeläget att samhällsplaneringen generellt främjar en hållbar och transporteffektiv samhällsstruktur. Regeringens infrastruktursatsningar som presenterades kommer att ytterligare begränsa trafikens klimatpåverkan, bidra till att tillgodose nuvarande efterfrågan och möta en förväntad efterfrågeökning på järnvägstransporter. Som ett led i arbetet med en fossiloberoende fordonsflotta utsåg regeringen en särskild utredare som ska kartlägga möjliga handlingsalternativ samt identifiera åtgärder för att reducera transportsektorns utsläpp. Utredaren ska även identifiera åtgärder som har betydelse för att uppnå den långsiktiga prioriteringen samt är i linje med visionen med avseende på transportsektorn. Utgångspunkten för utredningen är att hållbara förnybara drivmedel och elektricitet 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 behöver öka sina andelar i transportsektorn, som fordonseffektiviteten bör förbättras och utsläppen av växthusgaser minska. Utredningen ska redovisa sitt betänkande till regeringen . Att minska utsläppen av växthusgaser är en global utmaning som därmed kräver globala lösningar. FN:s medlemsländer har enats om att jordens temperaturökning ska hållas under två grader, men de sammanlagda globala åtaganden om utsläppsminskningar som har gjorts är otillräckliga för att det målet ska nås. Klimatförändringarna är tillsammans med bevarandet av biologisk mångfald, havsmiljö och giftfri miljö regeringens mest prioriterade miljöfrågor. FN:s klimatpanel IPCC gjorde i sin fjärde utvärderingsrapport bedömningen att de globala klimatutsläppen minst behöver halveras till 2050 jämfört med för att undvika de värsta konsekvenserna. Den industrialiserade delen av världen behöver enligt IPCC minska sina utsläpp . IPCCs femte utvärderingsrapport är under utarbetande och den första delrapporten, om det vetenskapliga läget, presenteras i . Rapporten innefattar både en uppdatering om vilka globala utsläppsminskningar som krävs för att man ska kunna nå tvågradersmålet som den redovisar forskningsläget vad avser konsekvenserna om målet inte kan nås. En bred internationell överenskommelse om markant minskade utsläpp av växthusgaser efter 2020 är, vid sidan av ytterligare utsläppsminskningar , helt avgörande för att nå framgångar i det globala klimatarbetet. Besluten vid det sjuttonde partsmötet under klimatkonventionen i lade grunden för en bred, rättsligt bindande överenskommelse. För att en sådan ska kunna nås krävs ett samarbete mellan fattiga länder som vill se långtgående globala utsläppsreduktioner och progressiva industriländer. En verkningsfull global klimatpolitik förutsätter att arbetet inte begränsas till det nationella territoriet. ska fortsätta samarbeta särskilt med de länder som har högst ambitioner på klimatområdet och som vill gå före. Med åtgärder såväl nationellt som internationellt kan visa vägen för den omställning som är nödvändig runt om i världen. Endast om vi vidtar åtgärder såväl på hemmaplan som internationellt blir vi trovärdiga som engagerad aktör i internationella förhandlingar. Vi ska befästa vårt strategiska samarbete med fattiga utvecklingsländer i förhandlingarna genom lämpliga åtgärder såsom samarbete i CDM, bilaterala samarbeten och ett fördjupat samarbete med strategiska länder i det internationella klimatarbetet. Regeringen anser att ett tydligt ledarskap behövs i klimatförhandlingarna och att EU bör befästa sin roll i detta avseende. För att EU:s politik ska bli tillräckligt ambitiös krävs att enskilda medlemsländer är beredda att gå före. Genom EU formuleras plattformen för en klimatpolitik där gemensamma krav och spelregler skapas över hela inom ramen för den inte marknaden. Målet för regeringen är att bidra till att EU driver en ambitiös och tydlig linje i de internationella klimatförhandlingarna. Regeringen anser att EU ska agera kraftfullt och konstruktivt för att åstadkomma ett globalt klimatavtal. De globala utsläppen måste minska. Avgörande för detta är att de stora utsläppsländerna reducerar sina utsläpp. Regeringen avser att utveckla utgångspunkter i de globala förhandlingarna. EU behöver redan nu inrikta sin politik mot det övergripande målet om 80 till 95 procents utsläppsminskning . Regeringen anser att EU behöver utarbeta och besluta om ett klimat- och energiramverk för att ge europeiskt näringsliv och andra aktörer i samhället vägledning om EU:s klimat- och energipolitik bortom 2020. Likaså vill regeringen se en utveckling där EU:s mål för utsläppsminskningar gemensamt kan höjas från till till 2020. Regeringen har slagit fast att EU bör sätta mål på vägen mot målet . Regeringen anser att EU bör besluta om ett ambitiöst bindande mål för hur mycket unionens utsläpp av växthusgaser bör minska till 2030. Målet bör uppnås genom utsläppsminskningar både inom och utanför EU. Regeringen anser att 2030-målet bör sättas så att målet att minska utsläppen till 2050 kan uppfyllas på ett kostnadseffektivt sätt. Det finns en tydlig koppling mellan EU:s interna klimatmål efter 2020 och förutsättningarna för EU att bibehålla sin ledande roll i klimatförhandlingarna. EU bör därför besluta om utsläppsminskningsmål till 2030 då den nya globala överenskommelsen ska antas. Regeringen kommer att fortsätta verka för att EU:s handelssystem för utsläppsrätter ska utvecklas på ett sätt som säkerställer och främjar dess roll i den europeiska klimatpolitiken. Regeringen avser att ta en aktiv roll i de förhandlingar som pågår för att stärka handelssystemets prissignal. ska därför verka för strukturella åtgärder som stärker handelssystemet och dess långsiktiga funktion. ska fortsatt vara pådrivande för att EU ska stå fast vid sina tidigare åtaganden och för att EU skyndsamt ratificerar en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet. Regeringen avser föreslå att ratificerar den andra åtagandeperioden under Kyotoprotokollet . För att stödja och komplettera de internationella klimatförhandlingarna inom ramen för ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) behövs kompletterande åtgärder i andra forum. och EU:s exempel visar att det går att minska utsläppen som goda förutsättningar skapas för hållbar tillväxt och välfärd, och därmed för ett gott liv för medborgarna. Regeringen aviserade i BP 2013 avsikten att verka för att sprida kunskap om fördelarna associerade med omställning till samhällen med låga utsläpp av växthusgaser och för att lyfta detta högst upp på den globala agendan. har tagit initiativ till och deltar i det internationella on the economy and climate. Projektet har samlat progressiva länder och centrala aktörer som IMF och . Arbetet bedöms kunna inverka positivt på klimatförhandlingarna och på nationella åtaganden och åtgärder som krävs för att kunna hålla tvågradersmålet inom räckhåll. Vidare kommer att bidra till arbete inom t.ex. för att bättre kunna värdera återkopplingar 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 mellan utvecklingen av ekosystemens tillstånd och ekonomiska prognoser. Det av initierade globala partnerskapet för att minska utsläpp av kortlivade klimatpåverkande luftföroreningar (exempelvis sot, metan och marknära ozon) CCAC, har attraherat ett stort antal länder och andra aktörer som och . Regeringens engagemang i partnerskapet fortsätter och nya initiativ tas för att bredda samarbetet ytterligare och för att bidra till utsläppsminskningar. För att verka för en utvecklad internationell utsläppshandel som medel för kostnadseffektiva åtgärder och ökad överföring av finansiella resurser till utvecklingsländerna fortsätter regeringen sitt engagemang i partnerskap för marknadsutveckling, Partnership for Market readiness (PMR). Tillförlitlig statistik och uppföljning är en grundförutsättning för att en efter hand vidgad internationell handel med utsläppsrätter och påföljande internationella investeringar kan utvecklas. Inom ramen för det nordiska samarbetet fortsätter samarbetet med och för att utveckla förutsättningar och former för utvecklingsländernas insatser mot klimatförändringar. Fattiga länder och klimatfinansiering Klimatförändringarna har en direkt koppling till utvecklingen i fattiga länderna, särskilt i de minst utvecklade länderna och för de mest sårbara befolkningsgrupperna där de försvårar fattigdomsbekämpning. Behovet av anpassning till pågående och kommande klimatförändringar är stort, liksom behovet av investeringar i hållbar energi. Många fattiga drabbas särskilt av klimatförändringar och är den kontinent i världen som förmodas drabbas hårdast av klimatförändringarna. Regeringen ser därför skäl till att stärka det globala samarbetet för att begränsa klimatförändringarna och prioritera arbetet för klimat- och miljömässigt hållbar utveckling i de länder där problemen är som störst. Samarbeten som tydligt gynnar de allra fattigaste samt värst drabbade länderna, exempelvis fattiga länder i , är prioriterade. Enligt beslut på FN:s klimatmöten har höginkomstländerna ett åtagande om en målsättning att via olika finansieringskällor, privata, offentliga och 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 innovativa, mobilisera per 2020 till åtgärder för begränsning av klimatutsläpp och anpassning till klimatförändringar i utvecklingsländer, i kontexten av meningsfulla och transparenta utsläppsminskningar. Den gröna klimatfonden kommer vara en viktig kanal för denna klimatfinansiering. fortsätter sitt engagemang för att operationalisera fonden. Arbetet med anpassning till ett förändrat klimat i stärks och samordnas, både på central och på regional nivå. Kunskap om klimatanpassning sprids och målet är att den ska genomsyra hela samhället och vara en del av myndigheters, kommuners och näringslivets verksamhet. Stora framtida kostnader kan därmed minskas eller till viss del undvikas. De positiva effekterna kan också bättre tas till vara. Förstärkningarna av anslaget för klimatanpassning genomförs i syfte att öka möjligheterna till ytterligare kunskapsinhämtning och förebyggande arbete. Åtgärder för frisk luft och hälsa möjligheter att nå de nationella miljökvalitetsmålen luft, Bara naturlig försurning och Ingen övergödning är starkt beroende av utsläppsminskningar i omgivande länder. har länge varit drivande i luftvårdsarbetet inom EU. Regeringen avser att verka för en ambitiös linje i förhandlingarna kring EUs kommande luftvårdspaket och för att ett utsläppstak för PM2.5 där sot ingår införs i lagstiftningen. Regeringen aviserade i budgetpropositionen 2013 sin avsikt att utreda möjligheten att ytterligare reglera användningen av dubbdäck lokalt. 3.6.2En giftfri vardag med fokus på barnen Regeringens kemikaliepolitik har sitt fokus på att bättre skydda barnen genom att arbeta för en vardag fri från gifter. Grunden i arbetet utgörs av den handlingsplan för en giftfri vardag som regeringen uppdragit åt Kemikalieinspektionen att ta fram. I budgetpropositionen höjer regeringen ambitionsnivån och satsar ytterligare resurser på området. regeringens uppdrag till Kemikalieinspektionen om att tillsammans med andra myndigheter och aktörer genomföra en handlingsplan för en giftfri vardag intensifieras och vidareutvecklas . Reach-förordningen är kärnan i EU:s kemikalielagstiftning och innebär ett stort steg framåt jämfört med tidigare lagstiftning. Reach-för- ordningen gäller i första hand produktion av industri- och konsumentkemikalier i EU och import av kemikalier till EU. En viktigare tillämpning gäller kemiska ämnen i varor och den svåraste tillämpningen här gäller import till EU från länder med svag eller ingen kemikaliekontroll. Arbetet inom Reach-förordningen handlar främst om dagens kemikalier och om att fylla på Reach-förordningens s.k. kandidatlista. Förutom att listan fyller funktionen att tillhandahålla kandidatämnen för tillståndsprövning ger den även en viktig signal till användande företag att analysera möjligheter till och konsekvenser av ett utbyte av ämnet . Den extra satsningen i och med handlingsplanen för en giftfri vardag har inneburit att har kunnat vara mer aktivt när det gäller förslag till kandidatlistan. Denna inriktning behöver fortsätta. Reach-förordningen reglerar kemikalier ämne för ämne. Denna ämnesvisa reglering är i det långa loppet inte ändamålsenlig och behöver utvecklas mot att mer reglera ämnesgrupper med likartade effekter/problem och effekter vid exponering för en kombination av olika ämnen. EU:s kemikalielagstiftning har blivit mer omfattande och ambitiös. Tillsynen av efterlevnaden av reglerna behöver anpassas till den ökade ambitionen i lagstiftningen och efterlevnaden säkerställas. Detta kan gälla såväl kunskap om och förståelse för lagstiftningen som regelrätta kontroller och analyser av kemiska ämnen i varor. Satsningen på handlingsplanen har gjort det möjligt för Kemikalieinspektionen att utöka varutillsynen. Denna inriktning bör fortsätta. Kunskap är nyckeln till en framgångsrik kemikaliepolitik. Kunskap bereder vägen för att utveckla och skärpa kemikalieregleringen och ha kontroll över och kunna informera bland annat konsumenter om farliga ämnen i varor och leverantörskedjor. Kunskapen om hälso- och miljöfarliga egenskaper är fortfarande bristfällig. Detta gäller särskilt kunskap om hälso- och miljöegenskaper för lågvolymämnen, det vill säga ämnen som produceras i högst , och för nanomaterial och hormonstörande ämnen samt om kombinationseffekter av exponering från flera ämnen. Även kunskapen om ämnen i produkter och varor, liksom om den exponering människor och miljö utsätts för, är otillräcklig. De viktigaste åtgärderna är kunskapsuppbyggnad rörande nanomaterial, hormonstörande ämnen samt effekter av samtidig exponering för flera ämnen, så kallade kombinationseffekter, och att driva på inom EU för att utveckla datakraven i Reach beträffande ämnens miljö- och hälsoegenskaper. Handlingsplanen för en giftfri vardag är central när det gäller att sammanställa och ta fram ny kunskap i syfte att agera pådrivande i EU, men också globalt. Regeringen kommer att lägga fram en proposition om en strategi för arbete för en giftfri miljö . Propositionen ska bl.a. baseras på miljömålsberedningens delbetänkande Minska riskerna med farliga ämnen! – Strategi för arbete för en giftfri miljö (SOU 2012:38) och Kemikalieinspektionens rapport för en giftfri miljö (Rapport nr1/12). FN:s målsättning på global nivå att kemikalier senast till 2020 ska produceras och användas på ett sådant sätt att skadliga effekter på hälsa och miljö blir så begränsade som möjligt ligger väl i linje med miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Vid som ägde rum i uppmanas länderna att ytterligare stärka åtgärder för att uppnå den överenskomna målsättningen. Med allt mer globala handelsmönster och en intensivare kemikalieanvändning blir de globala och regionala insatserna allt viktigare för att uppnå en giftfri vardag. Regeringen lanserade vid ett möte under konferensen +40 , inför , ett initiativ om globala kemikaliefrågor med utgångpunkten att det bara var kvar till . Åtta fokusområden nämns i initiativet som kallas – 8 steg, på väg mot en hållbar hantering av kemikalier 2020. Dessa områden pekas ut som centrala områden där man anser att ytterligare insatser kommer att krävas på global nivå om globala målsättningar och åtaganden ska uppnås. Exempel på sådana områden är bättre information, ökad koppling mellan miljö och hälsa, resurseffektivitet, stärkt miljöför- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 valtning och kapacitetsuppbyggnad. Inom ramen för en stärkt miljöförvaltning bör även fortsättningsvis verka för möjligheten att reglera ytterligare ämnen på global nivå. Stärkt genomförande av befintliga åtaganden och en tydlig integrering av frågan i hållbarhets- och utvecklingsagendan kommer att bli centralt för att uppnå såväl miljökvalitetsmålet Giftfri miljö som globala målsättningar inom existerande konventioner. Fortsatt genomförande av politiken för global utveckling är också en viktig del av arbetet med giftfri miljö. För att underlätta ett snabbt ikraftträdande av den nya Minamatakonventionen om kvicksilver kommer det att kräva insatser inom det globala kemikalieområdet . Ytterligare tillägg av ämnen till framför allt lista på farliga ämnen kommer att vara fortsatt viktiga för regeringens stöd till bredare kapacitetshöjande insatser inom ramen för den globala kemikaliestrategin, tillsammans med att insatser kopplade till information om kemikalier i varor fortsatt prioriteras. Kemikalieområdet styrs traditionellt genom regelstyrning. Regleringarna är oftast harmoniserade regler inom EU och lämnar begränsat utrymme för nationella åtgärder. Regeringen anser det därför intressant att närmare analysera om ekonomiska styrmedel kan fungera som komplement till regelstyrningen. Rätt utformade skatter och andra ekonomiska styrmedel har en stor potential att på ett kostnadseffektivt sätt bidra till att de uppsatta målen på miljöområdet kan nås. De kan gynna miljöanpassade alternativ vilket leder till att dessa snabbare kommer in på marknaden och/eller ökar sina marknadsandelar. De fungerar därmed även substitutions- och innovationsdrivande och har därför potential att verka tillväxt- och sysselsättningsfrämjande.