prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — Skälen för regeringens förslag: har uppdragits av regeringen att förbereda ett avtal med en eller flera vaccinproducenter om pandemivaccin. Uppdraget ska genomföras i samråd med Kommuner och Landsting. Avtalen ska säkra tillgång till vaccinbehandlingar för hela befolkningen i händelse av en pandemi. Ett eventuellt avtal beräknas löpa 2014‒2016. I ett sådant avtal svarar staten för de årliga kostnaderna för att vid en pandemi ska ges möjlighet att få vaccin levererat från en eller flera producenter. Regeringen bör därför bemyndigas att för anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap ingå avtal om pandemivaccin som medför behov av framtida anslag på högst 2015 och 2016. En framtida vaccination kan ge följder som inte är möjliga att förutsäga , vilket skulle kunna leda till vissa åtaganden . Regeringen kan behöva återkomma till avseende dylika framtida åtaganden. Den normala ansvarsfördelningen för hälso- och sjukvård mellan stat och landsting påverkas inte. Tabell 5.6 Beställningsbemyndigande för anslaget 2:2 Insatser för vaccinberedskap Tabell 5.7 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 2:2 Insatser för vaccinberedskap Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 2:2 Insatser för vaccin- beredskap . , 2016 och 2017 beräknas anslaget till respektive år. 5.12.32:3 Bidrag till health NHV Tabell 5.8 Anslagsutveckling 2:3 Bidrag till health NHV 1Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2Motsvarar 20 502 tkr prisnivå. 3Motsvarar 20 502 tkr prisnivå. 4Motsvarar 20 502 tkr prisnivå. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag till health NHV. health NHV är en del av Nordiska ministerrådets organisation. Beloppen för de nordiska ländernas bidrag till health NHV fastställs omkring /14. för social- och hälsopolitik lät genomföra en extern utvärdering av health NHV. Rapporten presenterades och frågan om skolans framtid har därefter beretts inom ramen för det nordiska samarbetet. för social- och hälsopolitik beslutade att lägga ned NHV med sikte på att skolan ska vara avvecklad . Beslutet fastställdes av samarbetsministrarna . Avsikten är att vissa uppgifter framöver ska utföras av Nordiskt välfärdscenter och att medel till folkhälsoforskning ska kunna utlysas av t.ex. NordForsk. Regeringens bedömning av anslagsnivån är därför preliminär. Tabell 5.9 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 2:3 Bidrag till health NHV Förändring till följd av: till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2013. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2017 är preliminär. 3Anslaget minskas till följd av beräknade samordningsvinster i samband med e-förvaltningsprojekt som genomförs i statsförvaltningen. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 2:3 Bidrag till health NHV . , 2016 och 2017 beräknas anslaget till , respektive . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 5.12.4 2:4 Bidrag till WHO Tabell 5.10 Anslagsutveckling 2:4 Bidrag till WHO 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för medlemsavgift till (). Anslaget får även användas för andel av utgiften för WHO:s ramkonvention om tobakskontroll. Medlemsavgiftens storlek baseras på WHO- budgetens omfattning och andelen som ska finansieras av medlemsstaterna. Storleken av bidrag påverkas även av valutakursen för den svenska kronan. medlemsavgift till WHO uppgår till ca . andel av kostnaden för WHO:s ramkonvention om tobakskontroll uppgår till ca . Tabell 5.11 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 2:4 Bidrag till WHO Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 2:4 Bidrag till WHO . , 2016 och 2017 beräknas anslaget till respektive år. 5.12.52:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar Tabell 5.12 Anslagsutveckling 2:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag för insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar med koppling till hiv/aids. Anslaget får användas för utgifter för insatser på nationell nivå och övergripande samordning och uppföljning. I förordningen (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar meddelas föreskrifter om statsbidrag till ideella organisationer som bedriver arbete i syfte att förebygga spridning eller minska konsekvenserna av hiv/aids eller andra sexuellt överförbara och blodburna sjukdomar. I förordningen (2013:666) om statsbidrag till landsting och vissa kommuner för insatser mot hivinfektion meddelas föreskrifter om statsbidrag till landsting och vissa kommuner som bedriver arbete i syfte att begränsa spridningen och minska konsekvenserna av hivinfektion. Tabell 5.13 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 2:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 2:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar . , 2016 och 2017 beräknas anslaget till respektive år. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Området omfattar Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) som samordnar arbetet med att genomföra och följa upp funktionshinderspolitiken. Vidare omfattar området bidrag till funktionshindersorganisationer, vissa insatser som riktas till barn och unga med funktionsnedsättning samt några sektorsövergripande frågor, som t.ex. Tabell 6.1 Utgiftsutveckling inom Funktionshinderspolitik insatser för att förbättra situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Här behandlas även internationellt samarbete som syftar till att stärka rättigheterna för personer med funktionsnedsättning. Eftersom funktionshinderspolitiken är tvärsektoriell finansieras huvuddelen av insatserna inom andra utgiftsområden än i utgiftsområde 9. 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning 3:2 Bidrag till handikapporganisationer 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 De nationella målen för funktionshinderspolitiken är: –en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. För att nå målen för politiken ska det funktionshinderspolitiska arbetet särskilt inriktas på –att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionsnedsättning, –att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionsnedsättning, –att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Funktionshinderspolitiken är en del av arbetet med mänskliga rättigheter så som de kommer till uttryck i bl.a. FN:s konventioner om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och om barnets rättigheter. Ansvars- och finansieringsprincipen gäller. Denna innebär att kostnaderna för att undanröja hinder och skapa tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska finansieras inom ramen för ordinarie verksamhet. De statliga myndigheternas ansvar och insatser är en viktig del av arbetet för att uppnå de funktionshinderspolitiska målen. Den statliga sektorns ansvar kommer till uttryck i bl.a. förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken samt genom ett uttalat sektorsansvar i ett antal myndighetsinstruktioner. Grunden för det funktionshinderspolitiska arbetet har lagts i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken: Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79). om rättigheter för personer med funktionsnedsättning är en av utgångspunkterna för regeringens funktionshinderspolitik. En strategi för att genomföra funktionshinderspolitiken Regeringen konstaterar i den senaste uppföljningen av funktionshinderspolitiken (skr. 2009/10:166) att framsteg har gjorts inom olika samhällsområden, bl.a. för att förbättra tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, och då bl.a. genom insatserna inom strategin Enkelt avhjälpt. Vidare konstaterade regeringen att trots de förbättringar som uppnåtts fanns det ett behov av att sätta in fler åtgärder, och av att göra arbetet mer effektivt och uppföljningsbart. För att förtydliga de övergripande funktionshinderspolitiska målen har regeringen därför fastställt inriktningsmål inom nio prioriterade områden: Arbetsmarknadspolitiken, Socialpolitiken, Utbildningspolitiken, Transportpolitiken, IT-politiken, Ökad fysisk tillgänglighet, Rättsväsendet, Folkhälsopolitiken samt Kultur, medier och idrott (skr. 2009/10:166). Utifrån dessa inriktningsmål har sedan 22 för funktionshinderspolitiken strategiska myndigheter formulerat delmål inom sina respektive verksamhetsområden –2016 samt redovisat hur målen ska följas upp. Med detta som grund har regeringen beslutat om en strategi för att genomföra funktionshinderspolitiken –2016. I strategin anger regeringen att inriktningen på arbetet ska vara att undanröja hinder för tillgänglighet och delaktighet i vardagen. Insatserna bör bli mer systematiska, konkreta och mätbara. Genom ett uppföljningssystem ska kunskaperna öka om effekterna av såväl de åtgärder som vidtas i strategin som levnadsförhållandena för personer med funktionsnedsättning. Tjugotvå strategiska myndigheter, som verkar inom ovan nämnda prioriterade områden, har i uppdrag att arbeta i enlighet med föreslagna delmål och att rapportera sitt arbete till regeringen och Handisam. I rapporterna ska myndigheterna redovisa genomförda insatser, resultat och effekter. med funktionshindersorganisationerna och andra berörda aktörer ska redovisas. Den första rapporten lämnades . I denna redovisade myndigheterna även nollvärden, dvs. en beskrivning av hur situationen var när arbetet i förhållande till delmålen påbörjades. Myndigheternas delmål och återrapporteringen av hur arbetet fortskrider är ett viktigt inslag i regeringens uppföljning av strategin. 6.4.1Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Årliga lägesrapporter och analyser Handisam har i uppdrag att utveckla ett sammanhållet system för att beskriva, följa upp och analysera utvecklingen och genomslaget av funktionshinderspolitiken. I detta uppdrag ingår bl.a. att utveckla indikatorer för uppföljning av levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning, sammanställa och analysera resultatet av myndigheternas arbete samt komplettera statistiska och andra underlag med olika former av dialog med personer med funktionsnedsättning och funktionshindersorganisationerna. Handisam ska till regeringen redovisa en samlad analys av de strategiska myndigheternas arbete och resultat samt utvecklingen av levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning. Som ett komplement till Handisams uppdrag har () fått i uppdrag att redovisa och föreslå utveckling av data för att kunna följa utvecklingen av levnadsvillkoren för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning inom olika samhällsområden. Datamaterialet ska så långt möjligt ge underlag för att kunna följa utvecklingen –2016. SCB har redovisat sitt uppdrag . Uppföljningen har många syften Syftet med uppföljningssystemet är att följa genomslaget för funktionshinderspolitiken, att fortsatt öka kunskapen om levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning och att följa upp insatserna i strategin. Det ska också resultera i en samlad utvärdering och utgöra underlag för kommande strategiperioder. Uppföljningen ska även ge regeringen underlag för att mer 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 långsiktigt bedöma utvecklingen av funktionshinderspolitiken i förhållande till de nationella målen samt underlag för rapportering enligt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Handisam redovisade den första uppföljningen av funktionshinderspolitiken i rapporten är läget? Uppföljning av funktionshinderspolitiken 2012. lanserades uppföljningssystemet på Handisams webbplats. Avsikten är den ska uppdateras löpande med aktuella fakta och aktuell statistik som rör personer med funktionsnedsättning och myndigheternas arbete. Handisam har gjort en andra lägesbedömning, som redovisades , av det funktionshinderspolitiska arbetet 2012. I analysen ser Handisam både framgångar och vad man kallar flaskhalsar inom politiken. Fler uppgifter i årets rapport Utöver uppgifter från myndigheternas rapporteringar innehåller årets rapport från Handisam också statistik från en undersökningspanel och citat från kvinnor och män i olika åldrar med funktionsnedsättning och med olika bakgrund och villkor. Där finns även uppgifter från flera stora undersökningar av levnadsförhållanden. Fler uppföljningsmetoder har skapats Första året lades grunden för det nya uppföljningssystemet. Handisam har som gått utvecklat fler metoder för att kunna ge en samlad bild av vad som görs på nationell och lokal nivå. Syftet är att visa vilka förutsättningar för delaktighet som skapas för personer med funktionsnedsättning genom de insatser som görs. Metoder har också utvecklats för att följa hur individen själv upplever sin situation och för att identifiera vilka hinder i samhället som individen upplever. Här återges en sammanfattning av den bedömning och analys som Handisam gör, i sin andra lägesrapport, i förhållande till regeringens strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016. En närmare redogörelse av 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 utvecklingen av funktionshinderspolitiken inom de prioriterade områdena lämnas under respektive utgiftsområde. Utvecklingen går inte tillräckligt fort Handisam bedömer i sin uppföljning att utvecklingen mot de beslutade inriktningsmålen och delmålen går långsamt. De utpekade strategiska myndigheterna behöver enligt Handisam genomföra fler insatser i en högre takt för att målen ska kunna uppnås till 2016. Även kommuner och landsting behöver ha ett mer systematiskt och målinriktat arbete med tillgänglighet och delaktighet. Alla ansvariga aktörer behöver se till att lagar och regler följs i större utsträckning. Inom alla de prioriterade politikområdena har grupper av personer med funktionsnedsättning sämre förutsättningar och lägre grad av delaktighet jämfört med övrig befolkning. Flera framsteg har gjorts Exempel på förbättringar som skett är att många personer med funktionsnedsättning upplever att utvecklingen inom it har underlättat vardagen . Det är fler personer som får tillgång till arbetshjälpmedel jämfört . Fler personer med dyslexi skriver högskoleprovet . Därmed har fler personer med läs- och skrivsvårigheter ökade möjligheter att komma in på högskolan. Det är också fler studenter med funktionsnedsättning som har kontakt med samordnare på högskolorna för att få stöd att genomföra sin utbildning. Ytterligare exempel på framgångar att ett större antal tv-program görs tillgängliga genom att allt fler program textas och visas med syn- och teckenspråkstolkning. Myndigheterna har blivit bättre Enligt Handisams första rapport fanns det 2011 fortfarande brister i uppföljningen på många områden. Generellt redovisades då mer av genomförda insatser och hur man har arbetat i stället för redovisningar av uppmätta nollvärden. En tredjedel av myndigheterna hade då gjort en första mätning i förhållande till sina delmål. 2012 är det över hälften och då har det dessutom tillkommit nya myndigheter och mål. De flesta strategiska myndigheterna hade ett aktivt samråd med funktionshindersorganisationerna, eller var på väg att inleda samråd. Flera av de strategiska myndigheterna har utvecklat sitt samråd med funktionshindersorganisationerna. Myndigheterna har också blivit bättre på att göra den egna organisationens lokaler, information och verksamhet tillgängliga för alla. Problematiskt är att arbetslösheten bland personer med funktionsnedsättning som har nedsatt arbetsförmåga är mycket högre än för övriga. Dessutom saknar många arbetsgivare kunskap och incitament för att skapa tillgängliga arbetsplatser för alla. En annan utmaning är att många barn och unga med funktionsnedsättning inte får en utbildning som gör att de kan utvecklas så långt som möjligt utifrån sin förmåga. Ett belägg för det är att två tredjedelar av de granskade skolorna får kritik för hur de arbetar med särskilt stöd. Barn med funktionsnedsättning trivs också sämre i skolan jämfört med andra barn. Kompetensen inom rättsväsendet om förutsättningar för personer med funktionsnedsättning är vidare för låg. Den självskattade ohälsan bland personer med funktionsnedsättning är tio gånger vanligare än hos övrig befolkning. Hinder kvar för ökad tillgänglighet Hinder i miljön minskar förutsättningarna för delaktighet och många hinder kvarstår. Mindre än en av fem kulturinstitutioner, som får bidrag från staten, har verksamhet i lokaler där alla enkelt avhjälpta hinder i den fysiska miljön är åtgärdade. Det är sju av tio bussar, spårvagnar och tåg i kollektivtrafiken som har låggolv . Var tredje person med funktionsnedsättning är missnöjd med tillgängligheten på restauranger, caféer och barer. Två tredjedelar av kommunerna uppger att idrottsanläggningarna är fysiskt tillgängliga Handisam har analyserat situationen för kvinnor och män. Statistiken visar att de skillnader mellan kvinnor och män som finns i befolkningen generellt, återfinns mellan kvinnor och män med funktionsnedsättning, fast ibland i ännu högre grad. Kvinnor med funktionsnedsättning har en högre utbildningsnivå, idrottar mer och deltar mer i kulturella aktiviteter än män med funktionsnedsättning. Däremot har dessa kvinnor sämre hälsa och sämre villkor på arbets- Handisam anser att jämställdhetsperspektivet behöver ges ett ökat utrymme i funktionshinderspolitiken. En viktig del i arbetet för jämställdhet är att den uppföljning som finns kring kvinnor och män fortsätter. Fördjupade studier behöver göras för att ge förklaringar och öka förståelsen för de resultat som statistiken visar. Handisam konstaterar vidare bl.a. att de strategiska myndigheterna endast i fyra fall av 22 har ett jämställhetsperspektiv i sin rapportering till Handisam av arbetet med funktionshinderspolitiken. Uppföljning av kommuner och landsting Handisam har på regeringens uppdrag tagit fram ett förslag till ett frivilligt uppföljningssystem för kommuner och landsting. Förslaget till uppföljning, som redovisades , bygger på att Handisam i samverkan med berörda aktörer, såsom statliga myndigheter och Kommuner och Landsting, redovisar nyckeltal på hur kommuner och landsting verkar för ökad delaktighet, verksamheternas tillgänglighet samt resultatet av arbetet. Nyckeltal ska enligt förslaget utvecklas inom följande åtta områden: arbetsmarknad, utbildning, socialpolitik, folkhälsa, fysisk tillgänglighet, transporter, it-politik samt kultur och idrott. Områdena ligger i linje med regeringens strategi för funktionshinderspolitiken och FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. ska data samlas in för att sammanställas och publiceras på Handisams webbplats. På två av dessa områden, arbetsmarknad samt kultur och fritid har Handisam redan genomfört enkäter till kommunerna. En första lägesrapport av arbetet i kommunerna har presenterats, med bl.a. data från dessa två områden. Unga har sämre levnadsvillkor För att förbättra kunskapen om levnadsvillkoren för ungdomar med funktionsnedsättning har genomfört en tematisk analys av levnadsvillkoren för ungdomar med funktionsnedsättning i fråga om utbildning, inflytande, kultur, fritid och föreningsliv, 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 arbetsmarknad samt hälsa. Uppdraget redovisades i en rapport (Fokus 12, 2012:3). Rapporten visar att unga med funktionsnedsättning har en sämre situation, t.ex. på utbildningsområdet och på arbetsmarknaden. En av fem unga med funktionsnedsättning är mycket eller ganska missnöjda. Bland övriga unga är motsvarande andel . Även det allmänna hälsotillståndet är sämre bland unga med funktionsnedsättning. Fyra gånger så många jämfört med övriga unga, , bedömer sitt hälsotillstånd som ganska eller mycket dåligt. har i rapporten 12 även identifierat olika utvecklingsområden och myndigheten lyfter fram goda exempel från kommuner som genomför främjande åtgärder. Internationellt samarbete om rättigheter för personer med funktionsnedsättning Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning antogs av och trädde efter ratifikation i kraft för del . Regeringen lämnade den första rapporten till för konventionen. I rapporten beskrivs hur mänskliga rättigheter främjas och skyddas i med fokus på personer med funktionsnedsättning. I rapporten redogör regeringen för det rättsliga skyddet, åtgärder som har vidtagits och de utmaningar som identifierats i regeringens genomgång av svenska förhållanden inför tillträdet. Inom FN diskuteras genomförandet av konventionen vid en s.k. statspartskonferens. genomfördes den sjätte konferensen med temat Säkerställ adekvat levnadsstandard: Egenmakt och delaktighet för personer med funktionsnedsättning genom Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. har bidragit till att internationellt uppmärksamma frågor om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Vid för mänskliga rättigheter var medförfattare till en resolution om medborgerliga och politiska rättigheter som antogs vid rådet. Inom ramen för FN:s statistikarbete har genom Handisam deltagit för 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 att lyfta frågan om behovet av mer statistik på funktionshindersområdet globalt. I sammankomster kring kvinnokonventionen har deltagit i paneldebatter för att belysa frågor kring kvinnor och flickor med funktionsnedsättning och risken för dubbel diskriminering och utanförskap. Den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 2006–2009 (skr. 2005/06:95, bet. 2005/06:Ku17) har varit ett betydelsefullt instrument för att bl.a. främja mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. En utförligare redovisning av arbetet för mänskliga rättigheter finns inom utgiftsområde 1 . Även inom för funktionshinderspolitiken diskuteras frågor om rättigheter för personer med funktionsnedsättning liksom EU:s arbete med att genomföra FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Arbetsgruppen träffas och producerar en rapport om genomförandet av konventionen inom EU. Som nämns ovan har de regionala konsultationerna, inför om funktionshinder och utvecklingspolitik, skett i anslutning till högnivågruppens möte . Öppna jämförelser av tillgänglighetsarbetet i staten Enligt förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken ska myndigheterna arbeta för att lokaler, verksamhet och information är tillgängliga personer med funktionsnedsättning. Myndigheternas arbete har följts upp genom en myndighetsenkät. I Handisams senaste uppföljningsrapport (Så tillgänglig är staten. Uppföljning av statsförvaltningens tillgänglighetsarbete 2011–2013) redovisas utvecklingen