prop · H1031d2 · 2013-09-18 00:00:00 — Regeringen kan förändra politikens inriktning genom att föreslå att medel allokeras till nya utgiftsändamål eller att den tidigare aviserade fördelningen till befintliga ändamål ändras. Förändringar i skattesystemet är också ett sätt att ändra politikens inriktning. Detta avsnitt innehåller en översiktlig redovisning av effekterna på de offentliga finanserna av de åtgärder som regeringen förslår eller aviserar för . Inledningsvis redovisas effekterna av de förslag och aviseringar som tillkommit sedan 2013 års ekonomiska vårproposition, dvs. förslagen och aviseringarna i denna proposition och i propositionen Höständringsbudget (prop. 2013/14:2). En detaljerad beskrivning av inkomst- och utgiftsreformerna finns i avsnitt 6 och avsnitt 8.2. Vidare följer en redovisning av budgeteffekterna i förhållande till föregående år som även inkluderar effekterna av åtgärder som tidigare beslutats eller aviserats, dvs. samtliga förslag till och aviseringar av reformer och finansiering som regeringen lämnat till och som antingen beslutat eller godkänt beräkningarna för.154 I redovisningen förutsätts att anslagsförändringar motsvaras av lika stora utgiftsförändringar. I tabell 9.1 redovisas effekterna på den offentliga sektorns finansiella sparande av förslag och aviseringar i denna proposition och i propositionen Höständringsbudget samt hur de fördelar sig på utgifter och inkomster enligt 154 Regeringen föreslår och beslutar om allokering av medel för det kommande budgetåret. Regeringen kan även avisera åtgärder vars ikraftträdande ligger längre fram i tiden än det närmast följande budgetåret och som normalt ingår i anslagsberäkningarna. godkänner dessa beräkningar. Av tabellen framgår således på en övergripande nivå hur utformningen av politiken har förändrats sedan 2013 års ekonomiska vårproposition. Även tabell 1.2 i avsnitt 1 redovisar hur förslagen och aviseringarna i denna budgetproposition påverkar det finansiella sparandet. Underlaget till tabell 1.2 är det samma som till tabell 9.1, men tabell 1.2 är uppställd så att politikens inriktning ska framgå på ett tydligt sätt. De föreslagna åtgärderna på budgetens utgifts- och inkomstsida medför att den offentliga sektorns finanser försvagas med 2013, 2014, 2015, 2016 och 2017, jämfört med beräkningarna i vårpropositionen. Tabell 9.1 föreslagna och aviserade utgifts- och inkomstförändringar 2013–2017, effekt på offentliga sektorns finansiella sparande Förändring i förhållande till ekonomiska vårproposition. Justering för olika redovis- ningsprinciper i statens budget -18,1 -18,6 -18,6 -18,2 -2,9 -2,9 -2,5 -2,5 -21,0 -21,5 -21,1 -20,8 -0,2 -24,2 -25,8 -26,0 -25,2 1Se tabell 8.10. Föreslagna anslagsförändringar 2013 beskrivs närmare i propositionen Höständringsbudget (prop. 2013/14:2). Medel som föreslås tillföras anslag utan att någon ny reform föreslås ingår inte (främst transfereringsanslag). Inklusive medel till dessa anslag uppgår förslagen i propositionen Höständringsbudget till (se vidare avsnitt 8.3). 2Effekterna på de offentliga finanserna av föreslagna och aviserade förändringar av skatteregler beskrivs närmare i avsnitt 6.41. Bruttoeffekten av skatteförändringarna –2017 uppgår till 18,8, 19,3, 19,3 och . 3Övriga inkomstreformer beskrivs i avsnitt 7.2.2. Källa: Egna beräkningar. Vidare framgår av tabell 9.1 att större delen av de föreslagna och aviserade reformerna avser skatteförändringar på budgetens inkomstsida. Bland förslagen finns förstärkt jobbskatteavdrag, sänkt statlig inkomstskatt och sänkt skatt för pensionärer. Sammantaget beräknas de föreslagna skatteförändringarna medföra lägre inkomster med 2014, 2015, 2016 och med 2017. En mer detaljerad genomgång av skatteförslagen finns i avsnitt 6. Budgeteffekterna av de enskilda förslagen redovisas i tabell 6.15. Övriga inkomstreformer väntas försvaga den offentliga sektorns inkomster med mellan och 2014–2017. Se avsnitt 7.2.2 för en detaljerad redovisning av dessa förslag. De föreslagna reformerna som påverkar de takbegränsade utgifterna beräknas medföra högre utgifter om 2013. beräknas utgifterna bli 3,1 miljarder högre medan budgeteffekten –2017 bedöms uppgå till mellan 4,3 och . Medlen avser bl.a. satsningar på utbildnings- och arbetsmarknadsområdena. En mer detaljerad genomgång av de förslag och aviseringar som påverkar budgetens utgiftssida finns i avsnitt 8.2. Tabell 8.10 visar beräknade budgeteffekter av förslagen och aviseringarna per utgiftsområde och större anslagsförändringar under varje utgiftsområde. När det gäller förslagen i propositionen Höständringsbudget beaktas i tabell 9.1 endast den del av förslagen som avser nya reformer, . Totalt föreslår regeringen i propositionen högre anslagsnivåer om . Större delen av detta belopp, , avser främst transfereringsanslag där utgiftsförändringar uppkommit som är föranledda av att volymer eller makroekonomiska förutsättningar förändrats jämfört med den bedömning som låg till grund för anslagsberäkningen i budgetpropositionen. På ändringsbudget tillförs i dessa fall medel på befintliga anslag, utan att någon ny reform föreslås. Effekter av åtgärder i förhållande till föregående år Förändringen av det finansiella sparandet mellan är ett grovt mått på den offentliga sektorns påverkan på efterfrågan i ekonomin. En del av den förändringen beror på den diskretionära finanspolitiken, dvs. effekten av regeringens reformer. Vid bedömningen av finanspolitikens inriktning är det viktigt att ta hänsyn till den samlade effekten av regeringens åtgärder, dvs. i vilken utsträckning både tidigare beslutade och nu föreslagna åtgärder sammantaget påverkar förändringen av det finansiella sparandet över tiden. Regeringens bedömning redovisas i avsnitt 5.1 och förändringen av det finansiella sparandet, inklusive den diskretionära finanspolitiken, sammanfattas i tabell 5.1. Tabell 9.2 Utgifts- och inkomstförändringar 2012–2017 i förhållande till föregående år av tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade åtgärder och finansieringar, effekt på offentliga sektorns finansiella sparande Budgeteffekt i förhållande till föregående år. -6,3 -0,2 Justering för olika redo- -4,5 -3,4 -0,1 -2,1 -1,4 -2,1 -0,5 -1,0 -1,5 -1,0 -6,3 -4,0 -11,4 -18,2 Indirekta effekter av skatter -2,9 -3,9 -10,3 -21,1 förändringar, effekt på finansiella sparande1,7 -2,9 -19,8 -22,0 -2,7 -2,5 -0,1 -0,5 -0,6 -0,1 -0,1 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1För utgiftsreformer innebär minustecken anslagsminskningar eller att temporära program upphör eller minskar i omfattning. För inkomstreformer innebär minustecken att skatteinkomsterna minskar. För den sammanlagda budgeteffekten av utgifts- och inkomstreformer innebär minustecken att de offentliga finanserna försvagas jämfört med året innan. 2I tabell 8.5 redovisas förändringarna per utgiftsområde. Anslagsförändringar som motiverar tekniska justeringar av utgiftstaket och anslagsförändringar till följd av den makroekonomiska utvecklingen och volymförändringar i transfereringssystemen m.m. ingår inte. Förslag i ändringsbudget redovisas exklusive medel som föreslås tillföras anslag utan att någon ny reform föreslås (främst transfereringsanslag). 3Posten visar förändringen av nettoupplåningen för väg- och järnvägsobjekt. Nettoupplåning utgör skillnaden mellan nyupplåning och amortering. 4Kapitaltillskott påverkar inte det finansiella sparandet. Posten avser kapitaltillskott på till 2012 och medverkan i kapitalhöjning i Europeiska investeringsbanken om 2013. 5Se tabell 7.15. Förändrad utdebitering ingår i tabell 7.15 men ska inte ingå i tabell 9.2 eftersom den tabellen visar budgeteffekter av tidigare riksdagsbeslut och förslag från regeringen. 6Se avsnitt 7.2.2 för en genomgång av övriga inkomstreformer i denna proposition. 7Exklusive indirekta effekter av utgiftsreformer på inkomstsidan. Källa: Egna beräkningar. Underlaget till den diskretionära finanspolitiken i tabell 5.1 redovisas i tabell 9.2. samlade budgeteffekterna av tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade reformer, inklusive finansieringen av dessa, i förhållande till föregående år. På detta sätt redovisas regeringens prioriteringar på en övergripande nivå. Sammantaget bedöms den offentliga sektorns finansiella sparande försvagas 2012–2014 med sammanlagt ca , varav ca avser försvagningen 2014. Åren därefter sker sammantaget en svag förstärkning av sparandet. Utgifterna i statens budget ökade med till följd av beslut om reformer. Effekten neutraliserades dock vid justeringen till NR:s redovisningsprinciper. Det förklaras i första hand av två poster. Lånefinansierade infrastrukturinvesteringar ingår inte i de takbegränsade utgifterna och ska inkluderas för överenstämmelse med NR. Eftersom de minskar i omfattning bidrar de lånefinansierade infrastrukturinvesteringarna till att utgifterna minskar mellan åren. Vidare redovisas kapitaltillskott i de takbegränsade utgifterna men inte i NR. Dessa ska därmed exkluderas för att erhålla budgeteffekten för det finansiella sparandet enligt NR. Sammantaget medför utgiftsförändringarna , enligt redovisningen i NR, att den offentliga sektorns utgifter minskar med jämfört med . Det är i första hand åtgärderna som föreslogs i budgetpropositionen som medför att de takbegränsade utgifterna beräknas öka med 2013. Bland åtgärderna finns satsningar på infrastruktur, forskning och arbetsmarknadsåtgärder. I likhet med 2012 bedöms budgeteffekten på utgifterna enligt NR vara mindre, främst till följd av minskad omfattning av lånefinansierade infrastrukturinvesteringar och kapitaltillskott. De åtgärder regeringen föreslår på budgetens utgiftssida i denna proposition bedöms bidra till en svag ökning av utgifterna . , däremot, bedöms budgetens utgifter minska med till följd av regeringens politik, bl.a. för att satsningar på arbetsmarknadsområdet fasas ut. Detta är en starkt bidragande orsak till att det finansiella sparandet förstärks detta år. beräknas de offentliga finanserna däremot försvagas till följd av budgeteffekter på utgiftssidan, bl.a. på grund av att de lånefinansierade infrastrukturinvesteringarna beräknas öka i omfattning. Avsnitt 8.1.3 innehåller en mer detaljerad genomgång av utvecklingen av de takbegränsade utgifterna. I tabell 8.5 redovisas förändringarna av de takbegränsade utgifterna per utgiftsområde. När det gäller budgetens inkomster är det i första hand sänkningen av mervärdesskatten på restaurang- och cateringtjänster som förklarar att inkomsterna minskar med 2012 till följd av regeringens politik. Förslaget om sänkt bolagsskatt i budgetpropositionen är den främsta orsaken till att inkomsterna minskar 2013. De åtgärder på skatteområdet som regeringen föreslår i denna proposition, och som träder i kraft , såsom det förstärkta jobbskatteavdraget, är den huvudsakliga orsaken till att inkomsterna försvagas med och det finansiella sparandet med ungefär lika mycket. – 2017 sker en svag ökning av budgetens inkomster till följs av förslag och aviseringar. I tabell 7.14 särredovisas hur de enskilda regeländringarna på skatteområdet påverkar de offentliga finanserna jämfört med föregående år. Redovisningen i tabell 9.2 avser både utgifts- och inkomstsidan på statens budget. När det gäller reformer på budgetens inkomstsida beskriver bruttoeffekten den statiskt beräknade förändringen i intäkterna från den skatt som regeländringen avser. Bruttoeffekten beaktar således inte eventuella indirekta effekter som t.ex. regeländringens påverkan på andra skattebaser och på konsumentprisindex. Om t.ex. konsumentprisindex påverkas av en regeländring så uppkommer en indirekt effekt eftersom utgiftsnivån i olika offentliga transfereringssystem påverkas av förändringar i detta index. Indirekta effekter av utgiftsreformer på budgetens inkomstsida ingår inte. Vidare ingår inte anslagsförändringar som motiverar tekniska justeringar av utgiftstaket för staten och anslagsförändringar till följd av den makroekonomiska utvecklingen och volymförändringar i transfereringssystemen. Vidare ingår inte medel som i propositionen Höständringsbudget , eller i tidigare ändringsbudgetar, föreslagits tillföras anslag utan att någon ny reform föreslås (det gäller i första hand transfereringsanslag som är känsliga för förändringar i volymer och makroekonomiska förutsättningar). Se tabell 8.14 för en redovisning per utgiftsområde av förslagen i propositionen Höständringsbudget . 9.2Den offentliga sektorns finansiella sparande Den svenska ekonomin drabbades av den finansiella och ekonomiska kris som började utan att det uppstod stora underskott i den offentliga sektorns finansiella sparande. Det goda utgångsläget, med ett överskott på av BNP 2008, gjorde det möjligt att både låta de automatiska stabilisatorerna verka fullt ut och motverka den kraftiga konjunkturnedgången med finanspolitiska stimulanser, utan att äventyra de offentliga finanserna. Diagram 9.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 2000–2017 Procent av BNP. Utfall –2012, prognos –2017. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorn uppvisade 2009 ett underskott i det finansiella sparandet på av BNP. Det är ett mindre underskott än vad den relativt begränsade konjunkturnedgången gav upphov till (se diagram 9.1). Att underskottet inte blev större beror främst på den ekonomiska nedgångens karaktär och de reformer av arbetsmarknaden och socialförsäkringssystemet som regeringen genomfört . Den stora konjunkturnedgången 2008 och 2009 berodde i huvudsak på sjunkande export, vilket normalt sett innebär mindre offentligfinansiella effekter än konjunkturnedgångar som följer av minskad inhemsk efterfrågan. Vidare innebar de arbetsmarknads- och socialförsäkringsreformer som regeringen genomfört, fler arbetade timmar i ekonomin och lägre utgifter. Detta medförde en betydligt lägre utgiftsnivå som sammanföll med konjunkturnedgången och bidrog till att hålla uppe nivån på det finansiella sparandet. Sammantaget innebar detta att det finansiella sparandet sjönk mindre än vad som kan förväntas vid en så omfattande konjunkturnedgång. Återhämtningen i ekonomin bidrog till förstärkningen av den offentliga sektorns finanser 2010 och 2011, med ett finansiellt sparande som i stort sett var i balans båda åren. Det svaga konjunkturläget 2012 medförde att det finansiella sparandet återigen vändes till ett underskott, som uppgick till av BNP. Återbetalningen av försäkringspremier från försäkring till kommuner och landsting på ca mildrade dock försämringen av det finansiella sparandet. medför den fortsatt svaga konjunkturen och reformerna som presenterades i budgetpropositionen att underskottet beräknas öka till av BNP. Även 2013 medför en återbetalning av försäkringspremier från försäkring till kommunsektorn på ca att försämringen av det finansiella sparandet mildras. De reformer som föreslås och aviseras i denna proposition försvagar den offentliga sektorns finansiella sparande. Den starkare makroekonomiska utvecklingen jämfört med medför dock att försvagningen av det finansiella sparandet dämpas, det finansiella sparandet beräknas 2014 uppgå till -1,av BNP. Tabell 9.3 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser 2012–2017 Miljarder kronor, om annat ej anges. Utfall , prognos –2017. -0,6 -1,2 -1,5 -0,4 Källor: och egna beräkningar. I takt med att konjunkturen förbättras, och under förutsättning att inga ofinansierade reformer tillkommer, stärks det finansiella sparandet och uppgår 2015 till -0,av BNP och till av BNP. Förstärkningen av det finansiella sparandet sker genom att utgifterna minskar i relation till BNP (se tabell 9.3). Inkomsterna ökar i takt med BNP 2013–2017 Skatteintäkterna ökar 2013 som andel av BNP, trots de skattesänkningar som har genomförts 2013. Detta beror på att de viktigaste skattebaserna utvecklas starkare än BNP. Till följd av de skattereformer som föreslås i denna proposition beräknas skattekvoten (skatteintäkterna som andel av BNP) minska 2014. Skattekvoten beräknas därefter vara relativt oförändrad kring 2015–2017 (se tabell 9.4). Skattekvoten i var högre än EU-genomsnittet 2012, men i , och var skattekvoten högre.155 Tabell 9.4 Skatter och avgifter 2012–2017 Procent av BNP. Utfall , prognos –2017. Anm.: I tabellen redovisas skatteintäkterna 2012 enligt nationalräkenskaperna, denna siffra skiljer sig från regeringens beräkning (se avsnitt 7). Källor: och egna beräkningar. Utgifterna som andel av BNP ökar i början av prognosperioden Utgiftskvoten, dvs. den offentliga sektorns totala utgifter i förhållande till BNP, uppgick till 2012. 155 European Economic Forecast Spring 2013 (Europeiska kommissionen 2013). Den fortsatt svaga konjunkturen och de reformer som föreslogs i budgetpropositionen medför att utgiftskvoten även beräknas öka med . Ökningen av utgiftskvoten beror främst på en starkare utveckling av den offentliga konsumtionen och att transfereringarna till hushållen beräknas utvecklas i starkare takt än BNP till följd av att inkomstpensionerna höjdes relativt kraftigt . Diagram 9.2 Inkomster och utgifter –2017 Procent av BNP. Utfall –2012, prognos –2017. Källor: och egna beräkningar. Vid en normal ekonomisk tillväxt, utan tillkommande diskretionära finanspolitiska åtgärder, ökar skatteintäkterna ungefär i takt med BNP, som utgifterna minskar som andel av BNP. Att utgiftskvoten minskar beror bl.a. på att en del av utgifterna inte justeras för inflation, exempelvis utgifterna för barnbidrag och de generella statsbidragen till kommunsektorn, och på att tillfälliga program avslutas. Den successivt starkare tillväxten 2014–2017 beräknas, i kombination med att arbetslösheten minskar , medföra att utgifterna i relation till BNP minskar relativt kraftigt (se diagram 9.2). Utgiftskvoten minskar med i genomsnitt 2014– 2017. –2017 leder en återhållsam utveckling av den offentliga konsumtionen till att utgifterna minskar som andel av BNP. Även transfereringarna minskar som andel av BNP. Såväl ålderspensionerna som de hälsorelaterade transfereringarna, som minskat under en följd av år, väntas fortsätta minska något som andel av BNP . Den minskade statsskulden medför i kombination med en successivt högre räntenivå att ränteutgifterna i stort sett beräknas vara oförändrade som andel av BNP (se tabell 9.5). Tabell 9.5 Den offentliga sektorns utgifter –2017 Procent av BNP. Utfall , prognos –2017. 1 Inklusive ofördelade utgifter. Källor: och egna beräkningar. ning av utgifterna i relation till BNP 2015–2017 leder till att det finansiella sparandet är i balans 2015 och sedan förstärks . Det finansiella sparandet 2017 beräknas uppgå till av BNP (se tabell 9.6). Tabell 9.6 Statens inkomster och utgifter –2017 Miljarder kronor, om annat ej anges. Utfall , prognos –2017. -0,6 -1,1 -1,3 -0,1 Källor: och egna beräkningar. Statens finansiella sparande och budgetsaldo beräknas bli försämrade , för att därefter successivt förstärkas (se tabell 9.6). Statsskulden ökar 2012–2014, men minskar under den resterande delen av prognosperioden. Statens inkomster utgörs i huvudsak av skatter och avgifter på arbete samt skatt på kapital och konsumtion. Vidare redovisas kalkylmässiga poster som inkomster enligt NR, t.ex. kapitalförslitning. Det låga ränteläget, och den relativt låga statsskulden, bidrog till att statens inkomster av räntor och utdelningar (kapitalinkomster) 2012 översteg ränteutgifterna. Statens finansiella sparande uppvisade ett underskott på 2012, vilket är en minskning med jämfört med . beräknas ett underskott i det finansiella sparandet i staten på eller av BNP. Underskottet beräknas öka till av BNP. En relativt kraftig minsk- Från statens finansiella sparande till budgetsaldo Statens finansiella sparande visar förändringen av den finansiella förmögenheten, exklusive effekten av värdeförändringar. Budgetsaldot visar statens lånebehov med omvänt tecken och därmed påverkan på statsskulden. Det finansiella sparandet påverkas inte av försäljningar och köp av finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökad utlåning, eftersom sådana transaktioner inte förändrar den finansiella förmögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av dessa transaktioner. Förutom denna principiella skillnad avviker redovisningen i statens budget i flera avseenden från redovisningen i NR. Budgetsaldot redovisas kassamässigt, medan NR tillämpar en periodiserad redovisning.156 Denna skillnad påverkar framför allt redovisningen av skatteintäkter och ränteutgifter. 156 Den kassamässiga redovisningen innebär att transaktionerna (skatter och räntor) redovisas när betalningen sker. I NR periodiseras transaktionerna till den tidpunkt de avser. Det innebär t.ex. att skatter redovisas på inkomståret i NR, oavsett när betalningen sker. överensstämde det finansiella sparandet och budgetsaldot förhållandevis väl. beräknas dock det finansiella sparandet vara betydligt starkare än budgetsaldot. Det beror till stor del på att upplåning på ca , för att finansiera utlåningen till för att förstärka valutareserven, endast belastar budgetsaldot. Upplåningen påverkar inte det finansiella sparandet eftersom staten får motsvarande fordran på . Tabell 9.7 Statens finansiella sparande och budgetsaldo 2012–2017 Utfall , prognos –2017. Räntor, periodisering, Köp och försäljning av Källor: , och egna beräkningar. De kassamässigt inbetalda skatterna beräknas bli lägre 2013 än de prognostiserade debiterade skatteintäkterna. Skillnaden förklaras både av uppbördsförskjutningar, huvudsakligen avseende juridiska personer, och betalningsförskjutningar, främst gentemot kommuner och landsting, dvs. de intäkter som hör till kommunsektorn är inte fullt så stora som de utbetalningar staten gjort till kommunsektorn under kalenderåret. Den förstärkning av budgetsaldot 2013 som följer av försäljningen av statens innehav av aktier i , extra utdelningar m.m. påverkar inte det finansiella sparandet. –2017 förstärks budgetsaldot, men inte det finansiella sparandet, av beräkningstekniskt antagna försäljningar av statens aktieinnehav om ca (se tabell 9.7). Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att ta upp lån enligt 5 kap. budgetlagen. Beräkningen av nettoutlåning enligt tabell 9.8 godkänns. Beräkningen av den kassamässiga korrigeringen enligt tabell 9.8 godkänns. Skälen för regeringens förslag: Enligt budgetlagen ska budgeten omfatta alla inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov. Ett budgetöverskott innebär ett minskat lånebehov för staten och att statsskulden därigenom normalt minskar. Det motsatta förhållandet gäller vid ett budgetunderskott. För att statens budgetsaldo ska överensstämma med statens lånebehov redovisas nettoutlåning och en kassamässig korrigeringspost på utgiftssidan av statens budget. Statens budgetsaldo försämras 2013, men stärks visade statens budget ett underskott på . väntas budgetsaldot visa underskott om respektive . Budgetsaldot förstärks dock gradvis under hela prognosperioden och 2017 beräknas överskottet uppgå till . Utvecklingen av saldot redovisas i tabell 9.8 och diagram 9.3. Tabell 9.8 Statens budgetsaldo 2012–2017 Utfall , prognos –2017. In-/utlåning från Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 2Avser utgifterna under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 3Riksgäldskontorets nettoutlåning beräknas uppgå till 13 . 4Avser infrastrukturlån (netto) för . 5Den kassamässiga korrigeringen beräknas uppgå till . Källor: , och egna beräkningar. Varierande nivå på statsskuldsräntorna Utgifterna för statsskuldsräntorna varierar mycket . Avgörande för ränteutgifternas nivå är statsskuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer och den svenska kronans växelkurs. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att utgifterna omfördelas över tiden, t.ex. genom över- eller underkurser i samband med emissioner av statsobligationer. uppgick ränteutgifterna till , framför allt till följd av högre kursförluster (motsvarande ca ) än förväntat vid byten av lån.