prop · H003169 · 2013-06-03 00:00:00 — I dessa fall kan det ha gått mer än räknat från och med den månad då sjukersättningen eller aktivitetsersättningen beviljades, vilket alltså medför att den försäkrade går miste om bostadstillägget för en eller . konstaterar att detta kan leda till flertalet kontakter mellan den försäkrade och , samt att den försäkrade begär omprövning av beslutet om bostadstillägg. framför att det är en mindre del av de försäkrade som underlåter att ansöka i sådan tid att förmånen kan lämnas från och med samma månad som sjukersättning eller aktivitetsersättning beviljats för. För dessa personer kan dock konsekvenserna bli stora, eftersom bostadstillägget ofta är en viktig del av deras inkomst. Det är också en grupp som kan ha Prop. 2012/13:169 svårt för att ta till sig information och få iväg en ansökan. anser dock att tiden för hur länge den försäkrade ska kunna vänta med ansökan bör begränsas. Därför föreslår myndigheten att ansökan om bostadstillägg ska göras senast månaden efter den då den försäkrade får beslutet om sjukersättning eller aktivitetsersättning. anser inte att det är önskvärt att bostadstillägg ska kunna beviljas retroaktivt . 4.7.3Förslag om att bevilja bostadstillägg retroaktivt Regeringens förslag: Bostadstillägg ska kunna lämnas från och med den månad för vilken sjukersättning eller aktivitetsersättning har beviljats efter ansökan, om en ansökan om bostadstillägg inkommit senast under månaden efter den som beslutet om sjukersättning eller aktivitetsersättning fattades. Bestämmelserna ska träda i kraft och tillämpas på beslut varigenom sjukersättning eller aktivitetsersättning har beviljats för tid från och med ikraftträdandet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i utgår från att be- stämmelsen också tar sikte på de fall där har avslagit en ansökan om sjukersättning eller aktivitetsersättning, men domstolen välkomnar förslaget, men anser att det kan förtydli- gas så att det framgår att ansökningsfristen även gäller i förhållande till den tidpunkt då domstolen avkunnat en dom om sjukersättning eller aktivitetsersättning, i den mån beslut ändras på ett sätt som påverkar rätten till och därmed möjligheten att ansöka om bo- utgår från att det inte är nödvändigt att domen vunnit laga kraft, utan att utgångspunkt ska tas i den tidpunkt då domstolen avkunnat dom i målet. Skälen för regeringens förslag: Av olika anledningar händer det att försäkrade inte tar till sig informationen om bostadstillägg. medföra att den försäkrade går miste om bostadstillägget för en eller flera Det är ett mindre antal försäkrade som missar att ansöka . För dessa personer kan dock konsekvenserna bli stora, eftersom bostads- tillägget ofta är en viktig del av deras inkomst. Detta är också en grupp försäkrade som kan ha svårt för att ta till sig information samt att skicka iväg en ansökan. Arbetsgruppen bedömer i sin promemoria att tiden för hur länge den försäkrade ska kunna vänta med att ansöka om bostads- tillägg bör begränsas. Regeringen instämmer i arbetsgruppens slutsatser. rar regeringen att ärenden avseende ansökan om sjukersättning och aktivitetsersättning ofta är utredningskrävande för och att handläggningstiden för dessa ärenden därför vanligtvis uppgår till För vissa försäkrade aktualiseras frågan om bostadstil- lägg först när de får beslut och utbetalning av sjukersättning eller aktivi- Detta kan vara fallet även om sedan 2012/13:169 har informerat den försäkrade om att bostadstillägg kan beviljas med som mest tre månaders retroaktiv tid. Vissa försäkrade kan således, trots att uppfyller serviceskyldigheten, komma att underlåta att ansöka om bostadstillägg . Om de försäkrade lämnar in en ansökan om bostadstillägg först när beslutet om sjukersättning eller aktivitetsersättning är fattat, kan det alltså medföra att de blir utan bostadstillägg för en eller . Mot ovan angiven bakgrund föreslår regeringen att i de fall försäkrade har beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning efter ansökan (33 kap. 14 § första stycket SFB) och ansökan om bostadstillägg inkommit till senast under månaden efter den under vilken beslutet om sjukersättning eller aktivitetsersättning fattades, får bostadstillägg lämnas från och med den månad för vilken sjukersättning eller aktivitetsersättning har beviljats. Detta förslag avser de fall då det behövs mer än tre månaders retroaktiv tid för ansökan om bostadstillägg, för att bostadstillägg ska kunna lämnas från samma månad som sjuk- eller aktivitetsersättning har beviljats från. Att ansökan om bostadstillägg i dessa fall, såsom arbetsgruppen föreslår, ska lämnas in senast månaden efter att beslut om sjukersättning eller aktivitetsersättning har fattats för att bostadstillägg ska kunna beviljas tillbaka än , bedöms som en rimlig tidsbegränsning för denna undantagsregel. Som Förvaltningsrätten i anför i sitt remissvar, tar bestämmelsen också sikte på de fall där har avslagit en ansökan om sjukersättning eller aktivitetsersättning, men där domstolen beslutar om rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning. Som vidare anför, bör i dessa fall utgångspunkt tas i den tidpunkt då domstolen meddelat dom i målet. Förslaget leder till att en ny paragraf, 101 kap. 10 a §, föreslås i SFB. Vidare leder förslaget till följdändringar i 101 kap. 1 och 10 §§ samma balk. Bestämmelsen är gynnande för de försäkrade och bör införas . Särskilda regler gäller för fordringshantering vid återkrav av för mycket utbetald ersättning. när ett beslut om återkrav har fattats i ett ärende, den fortsatta handlägg- ningen på grund av beslutet handhas av , även om återkravet avser en förmån som ska administreras av Pensionsmyndig- heten (9 kap. 3 a § lagen [2010:111] om införande av socialförsäkrings- fordringshantering utförs således av För- Vid bildandet av fanns inte möj- lighet för myndigheten att bygga upp egna rutiner för fordringshantering. Det var inte heller möjligt att på ett enkelt sätt skilja ut Pensionsmyndig- hetens fordringar ur den totala ärendestocken hos . Större delen av fordringshanteringen är oproblematisk ur ett förvaltnings- rättsligt perspektiv att överlåta till en annan utförare, men en del av hanteringen kan klassas som myndighetsutövning, främst beslut om avdrag i förmån, så kallad kvittning. För att skulle kunna hantera fordringar krävdes en lagändring i enlighet med regeringsformen 12 kap. 4 § som reglerar att en myndighet bara får lämna över uppgifter som innefattar myndighetsutövning om det finns lagstöd. Ett tidsbegränsat lagstöd för att låta hantera fordringar infördes därför. fordringshantering utgörs av de åtgärder som ska vidtas efter det att ett beslut om återkrav har fattats. För återkrav utför fordringshanteringen i sin helhet åt . Det innebär att efter det att har fattat ett beslut om återkrav lämnas ärendet över till som sedan ansvarar för den fortsatta handläggningen. Om återkravet inte betalas gör en utredning. Först görs en betalningsutredning för att utreda gäldenärens betalningsförmåga och bedöma vilken åtgärd som ska vidtas för att driva in fordran. Om gäldenären saknar betalningsförmåga tas beslut om att avbryta indrivningen, vilket innebär att skulden läggs för bevakning. Om betalningsförmåga finns, utreds om skulden kan kvittas. Det innebär att avdrag görs på framtida utbetalningar av förmåner som gäldenären får från eller . kan även resultera i att skulden drivs in via Kronofogden. får då ansöka om betalningsföreläggande för att få kravet verkställt av . Det är också möjligt för gäldenären att komma in med önskemål om avbetalningsplan eller frivilliga avdrag i utbetalningar. Det finns ingen särskild statistik för hur fordringar hanteras, utan statistiken visar hur de båda myndigheternas gemensamma fordringsstock har hanterats: -Avbruten indrivning (betalningsförmåga saknas): -Kvittning genom avdrag i pågående utbetalning av förmåner: -Inkassokrav och ev. indrivning av : Inom fordringshanteringen är besluten om avdrag (främst kvittning men även eftergift och ackord) att betrakta som myndighetsutövning. Denna lagreglerade möjlighet för myndigheten att innehålla belopp vid utbetalning av en förmån för att sedan avräkna detta mot en fordran ger nämligen myndigheten befogenhet att ensidigt bestämma om en skyldighet för den enskilde. Ett tillfälligt lagstöd för att möjliggöra att utför myndighetsutövande uppgift åt finns i lagen om införande av socialförsäkringsbalken och gäller . Därefter bör frågan få en långsiktig lösning. Ett beslut om lagändring bör tas före utgången av 2014 för att ge myndigheten goda planeringsförutsättningar. fattades 17 726 beslut om återkrav hos . De flesta avser felaktiga utbetalningar av bostadstillägg. betalade för fordringshanteringen till . föreslår att även efter 2014 ska fortsätta att sköta den handläggning som följer av beslut om återkrav. framhåller att denna lösning är mer kostnadseffektiv och innebär minskad risk för fel jämfört med övriga alternativ som myndigheten utrett. har utrett olika alternativ till lösningar för fordringshanteringen . Alternativet att låta helt ta över alla delar av fordringshanteringen bedömer inte som genomförbart till utgången av 2014. bedömer det inte heller som ekonomiskt försvarbart. har en enhet med över 100 medarbetare och utbyggda it-system och stödrutiner för hanteringen. andel är av verksamheten. Det innebär därför stordriftsfördelar för att låta utföra hela eller delar av fordringshanteringen. Det gäller inte minst eftersom har utvecklat it-system för hanteringen. anser vidare att myndighetens fordringshantering är av så liten omfattning att det inte skulle vara lönsamt att utveckla ett eget it-system för detta och att hanteringen därför skulle behöva ske manuellt. Ett annat alternativ är att handlägger kvittningen, och därutöver även betalningsutredning, bevakning av förfallodagar m.m. Med ett sådant alternativ börjar efter beslut om återkrav med att göra en betalningsutredning. Om återkravet bedöms kunna kvittas genom avdrag på kommande utbetalningar fattar ett sådant beslut, vilket innebär att myndigheten själv ansvarar för myndighetsutövningen. Ärendet skickas därefter till för verkställande av kvittningsbeslutet, eftersom enligt avtal mellan myndigheterna hanterar utbetalningar. Om betalningsutredningen inte resulterar i kvittning lämnar över ärendet till , som får utreda om indrivningen ska avbrytas eller om ärendet ska skickas vidare till . Enligt beräkningar skulle en övergång till en sådan lösning innebära ökade personalkostnader med ca för . betalar till för hanteringen av fordringar. Med ovanstående lösning, där fortfarande utför en del av fordringshanteringen, bedömer att betalningen till skulle minska till ca . Det innebär alltså totalt en årlig kostnadsökning om ca för för att själv sköta fordringshanteringen. Den främsta förklaringen till detta är att hanteringen skulle övergå från att vara automatiserad till . beräknar att alternativet även skulle innebära ca i engångskostnader för rekrytering och uppstart. Därtill kan få engångskostnader för övertalighet. bedömer även att detta förslag innebär ökad risk för fördröjning och fel i ärendehanteringen på grund av den överlämningen mellan myndigheterna. har även utrett ett alternativ där Pensionsmyn- Prop. 2012/13:169 digheten endast handlägger den del som utgör myndighetsutövning, dvs. Det alternativet innebär dock flera överlämningstillfällen mellan myndigheterna, med medföljande ytterligare risker för fördröjningar och fel i hanteringen. och har uppgett att det inte finns någon förmånsspecifik kompetens som kan ha betydelse för kvaliteten på handläggningen av fordringar. För fordringshanteringen krävs främst kompetens att utreda betalningsförmågan, och denna påverkas inte av myndighetens verksamhetsområde. Regeringens förslag: Efter det att ett beslut om återkrav har fattats av i ett ärende ska den fortsatta handläggningen handhas av , även om återkravet avser en förmån som ska administreras av . får dock endast göra avdrag på ersättning som administreras av samma myndighet som fattat beslutet om återkrav. Bestämmelserna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i , och påpekar att det finns en otydlighet i den änd- rade paragrafen, 108 kap. 22 § SFB, vad gäller avgränsningen till att avdrag (kvittning) bara kan göras på ersättningar som betalas ut av samma myndighet som beslutar om återkravet. Förvaltningsrätten i att kvittningen inte behöver begränsas till att ske inom myndigheternas egna ersättningar, utan att det fortsatt bör vara möjligt för t.ex. att göra avdrag i ersättningar som betalas ut från . anför att en fortsatt hantering av fordringarna hos som innebär att den maskinella hanteringen kan fortsätta underlättar för arbete. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att myndigheten principiellt ska ha ansvar för sin egen myndighetsutövning, men att det kan finnas anledning att frångå principen. Arbetsgruppen har i sin promemoria gjort en jämförelse av värdet av att ansvara för sin egen myndighetsutövning med de kostnadsökningar och riskerna för fel och fördröjningar som det skulle innebära om Pen- sionsmyndigheten tog hem hela eller delar av fordringshanteringen. Regeringen anser att arbetsgruppens förslag om att även fortsättningsvis ska hantera fordringar är att Med anledning av förslaget att fortsättningsvis även efter 2014 ska sköta den handläggning som följer av Pensionsmyndighet- ens beslut om återkrav och att en ny bestämmelse om detta nu föreslås i socialförsäkringsbalken, förkortad SFB, 108 kap. 14 a §, anser rege- ringen att vissa följdändringar bör göras i 108 kap. 22 § SFB. 2012/13:169 heten för att göra avdrag på ersättning i vissa fall tas bort eftersom det nu föreslås att det är som ska sköta handläggningen efter ett beslut om återkrav. Vidare bör det förtydligas att i det fall beslutet om återkrav avser en ersättning som handläggs av eller får avdrag endast göras på ersättning som administreras av den myndigheten. Regeringen har förtydligat förslaget till ny lydelse av 108 kap. 22 § SFB efter synpunkterna från remissinstanserna. Regeringen delar dock inte synpunkten från Förvaltningsrätten i om att avdrag i ersättningar ska kunna göras mellan de två myndigheterna. Den nuvarande ordningen när detta är möjligt infördes när ålderspensionen och de pensionsrelaterade förmånerna handlades av . Regeringen anser att kvittningsrätten bör följa myndigheternas respektive ansvarsområde. har även i sin skrivelse till regeringen med förslag om fordringshantering anfört att den myndighetsöverskridande kvittningsrätten bör slopas för att ge en ökad tydlighet för pensionärerna. Förslagen föranleder ändringar i 108 kap. 1 och 22 §§ samt en ny paragraf, 108 kap. 14 a § SFB. De tidsbegränsade bestämmelserna om fordringshantering gäller till och med utgången av 2014. Regeringens förslag bör därför träda i kraft . 4.9Avdrag för upplupen ränta och avgifter vid återkrav får enligt 108 kap. 22 § socialförsäkringsbalken, förkortad SFB, göra avdrag på ersättning (kvittning) på grund av återkrav som har beslutats av eller . får dock endast göra avdrag för det belopp som har betalats ut för mycket den del som avser upplupen ränta och eventuell avgift som hänförs till återkravet måste drivas in på annat sätt. 4.9.2Förslag om avdrag för upplupen ränta och avgifter vid återkrav Regeringens förslag: Bestämmelserna i 108 kap. 22 § socialförsäkringsbalken kompletteras på så sätt att avdrag även ska få göras för upplupen ränta och avgifter. Bestämmelsen ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som kommenterat förslaget är samtliga positiva till förslaget. Skälen för regeringens förslag: Avdragsbestämmelsen i 108 kap. 22 § socialförsäkringsbalken är utformad på ett sådant sätt att avdrag endast kan göras för det belopp som har utbetalats för mycket. Det finns alltså inte någon möjlighet för att vid Prop. 2012/13:169 en avräkning göra avdrag för eventuella räntor och avgifter som har för- fallit till betalning. Om den återbetalningsskyldige inte betalar sin skuld frivilligt innebär detta att måste driva in den del av skulden som avser upplupen ränta och avgifter på vanligt sätt. Regeringen anser att detta inte är en tillfredsställande ordning. Avdrag bör i stället få göras för hela den skuld som den enskilde har. Ett sådant förfarande är administrativt praktiskt och det underlättar både för den återbetalningsskyldige och för om ges möjlighet att göra avdrag för såväl återkravsbeloppet som upplupen ränta och eventuell avgift. Regeringen föreslår därför att en bestämmelse införs som ger möjlighet att även göra avdrag för upplupen ränta och eventuella avgifter. Förslaget föranleder ändring i 108 kap. 22 § SFB. Bestämmelsen bör träda i kraft , dvs. som övriga ändringar i 108 kap. 22 § och den föreslagna nya bestämmelsen i 108 kap. 14 a §. Socialförsäkring under arbete vid svenska utlandsmyndigheter i EU- och EES-länder för Regeringens förslag: En person som är lokalt anställd vid en svensk utlandsmyndighet är inte försäkrad enligt socialförsäkringsbalken när det gäller denna anställning. En sådan person är inte heller att anse som offentligt anställd vid tillämpning av förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. Bestämmelsen ska träda i kraft . omfattas av den svenska försäkringen ska be- stämmelserna dock tillämpas . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna instämmer i promemorians Skälen för regeringens förslag: Förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen innehåller regler om i vilket land en person ska vara försäkrad för sociala trygghetsförmåner. huvudregeln i förordningen ska en person vara omfattad av reglerna i det land där han/hon förvärvsarbetar. Det finns emellertid regler om undan- tag från huvudregeln som innebär att man inte ska omfattas av lagstift- ningen i det land där förvärvsarbetet utförs. Exempel på detta är när en arbetstagare sänds ut av sin arbetsgivare för att utföra arbete för dennes räkning i en annan medlemsstat och arbetet inte överstiger en period av I detta fall kvarstår arbetstagaren i det sändande landets socialför- säkring och undantas från lagstiftningen i arbetslandet. ningen ska också offentligt anställda personer undantas från huvudregeln att vara försäkrade i arbetslandet. För denna grupp finns emellertid ingen tidsgräns, som för utsända personer, utan de tillhör den sändande statens försäkring så länge arbetsförhållandet varar. , som är den myndighet som beslutar i ärenden om tillhörighet till den svenska socialförsäkringen, har tolkat förordningen 883/2004 så att även lokalt anställd personal vid svenska beskickningar i andra EU- och EES-länder ska anses vara offentligt anställda och därmed omfattas av den svenska försäkringen under anställningen. Förordningen (EG) nr 883/2004 innehåller regler som hänvisar till den nationella lagstiftningen och de definitioner som finns där. svenska reglerna om statsanställda innebär att en utsänd statsanställd person kan omfattas av den svenska lagstiftningen under hela utsänd- Regeln förutsätter att det är fråga om en person som är an- ställd och sänds ut och berör därför inte personer som anställs lokalt på Eftersom den svenska lagstiftningen saknar en uttrycklig åtskillnad mellan lokalt anställda och offentligt anställda i allmänhet är tolkning att lokalt anställda vid svenska utlandsmyn- digheter i EU- och EES-länder ska omfattas av den svenska socialförsäk- ringen eftersom de faller under det generella begreppet offentligt an- I detta sammanhang har den svenska tolkningen och tillämpningen av begreppet offentligt anställd i förordningen vållat problem i samord- ningen med övriga medlemsstater eftersom andra medlemsstater gör en klar åtskillnad i sin lagstiftning vad gäller offentligt anställda och lokalt Lokalt anställda omfattas därför inte av lagstiftningen i den medlemsstat dit förvaltningen som anställt dem hör. De omfattas i stället av lagstiftningen i arbetslandet enligt huvudregeln i förordningen. för med sig att lokalt anställd personal vid utländska beskickningar i (inklusive EU- och EES-ländernas beskickningar) också omfat- tas av den svenska socialförsäkringen eftersom de inte, enligt den ut- ländska arbetsgivaren, anses vara offentligt anställda. även vid tillämpningen av förordningen (EG) nr 883/2004. nuvarande tolkning av förordningen nr 883/2004 har också konsekvenser för utlandsmyndigheterna och de enskilda. landsmyndigheterna har stora administrativa problem med nuvarande hantering som kräver kontakter både med och den enskilde vilket ofta innebär försenade utbetalningar. försäkringssituation blir fragmentariskt eftersom denna personalkategori inte har någon anknytning till utlandsmyndighetens övriga välfärdsan- ordningar och hamnar på så sätt mellan olika system. Det är därför an- geläget att koppla de lokalt anställdas socialförsäkring till arbetslandet och på så sätt även anpassa tillämpningen till den praxis som råder inom tillämpning har på grund av avsaknaden av sär- regler i den nationella lagstiftningen kommit att innebära en obalans i hur reglerna i EU- och EES-länderna tillämpas för den nu aktuella gruppen Det bör därför införas nationella regler som klargör på vilket sätt förordningen (EG) nr 883/2004 ska tillämpas i detta avseende. Förslaget föranleder att en ny paragraf, 4 kap. 5 a §, införs i socialför- säkringsbalken, förkortad SFB. Den nya bestämmelsen föreslås träda i kraft . Bestämmelsen bör dock tillämpas första gången från och med den för de som vid utgången av omfattas av För denna grupp föreslås övergångsregler som innebär att den som vid ikraftträdandet är försäkrad enligt SFB, om han eller hon önskar det, Prop. 2012/13:169 efter anmälan till får kvarstå i svensk försäkring längst till och med . Tidsperioden fram till har valts med hänsyn till övergångsbestämmelsen som finns i förordningen 883/2004 (artikel 87.8). Övergångsbestämmelsen innebär att en person längst får behålla tidigare försäkringstillhörighet från det att förordningen 883/2004 började tillämpas, dvs. 4.11Meddelande av beslut om pensionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng beslut om pensionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng redovisas i det så kallade kuvertet. skickades drygt 6,5 miljoner kuvert ut, varav ca 5,3 miljoner innehöll ett beslut. I samband med utskicket av kuvertet gör en mätning där bland annat frågan ställs om de försäkrade skulle vilja få det kuvertet i elektronisk form i stället för i ett fysiskt brev. Mätningarna visar att andelen som vill få sitt kuvert i elektronisk form har ökat över åren och uppgick bland pensionsspararna och bland pensionärerna. För att möta de önskemål som finns hos pensionssparare och pensionärer har gjort innehållet i de kuverten tillgängligt i elektronisk form. är dock enligt 58 kap. 9 § socialförsäkringsbalken, förkortad SFB, skyldig att lämna ett skriftligt beslut om pensionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng. 4.11.2Förslag om meddelande av beslut om pensionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng Regeringens förslag: Beslut om pensionsgrundande belopp, pensionsrätt och pensionspoäng ska, om den försäkrade begär det, meddelas på något annat sätt än skriftligen. Bestämmelsen ska träda i kraft . förslag: Överensstämmer i huvudsak med förslag var dock att kravet att beslut om pensionsrätt, pensionsgrundande belopp och pensionspoäng måste meddelas skriftligen skulle tas bort. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Datainspektionen, tillstyrker inte förslaget. om åtkomst till mina sidor via personlig kod utgör en tillräckligt hög säkerhetsnivå för de sekretessreglerade personuppgifterna.