prop · H00378 · 2013-02-19 00:00:00 — Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte berört frågan. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget innebär att det är redaren som ansöker om tillstånd i stället för säkerhetsföretaget. Transporstyrelsens avgiftssättning har beskrivits i föregående avsnitt. Därutöver tillkommer kostnaderna för att ta fram underlag till ansök- ningarna. En stor del av detta underlag kan emellertid förväntas bestå av material som säkerhetsföretaget måste tillhandahålla även i en situation där ett anlitande av ett säkerhetsföretag inte skulle kräva något tillstånd. Även det förhållandet att tillstånd kan beviljas för en period är ägnat att minska redarnas administration. Den stora kostnaden i sammanhanget utgörs i stället av kostnaderna för att anlita säkerhets- företagen. Förslaget bedöms inte påverka den kommunala självstyrelsen, det brotts- förebyggande arbetet, sysselsättningen eller den offentliga servicen i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, jämställd- heten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att nå de integrations- politiska målen. Förslaget till lag om bevakning ombord på svenskt fartyg Denna lag gäller för bevakning med beväpnad säkerhetspersonal ombord på svenskt fartyg i syfte att skydda fartyget, besättningen, passagerarna och lasten mot angrepp av utomstående personer. Lagen gäller i fråga om fartyg som omfattas av och rådets förordning (EG) nr 725/2004 av om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar och som befinner sig utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I fråga om bevakning och innehav av skjutvapen och ammunition som kräver tillstånd enligt denna lag, tillämpas inte lagen (1974:191) om bevakningsföretag eller vapenlagen (1996:67). Med skjutvapen och ammunition avses i denna lag detsamma som i 1 kap. 2 och 5 §§ vapenlagen. Paragrafen reglerar lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. I första stycket anges att lagen är begränsad till att avse bevakning med beväpnad säkerhetspersonal ombord på svenskt fartyg i syfte att skydda fartyget, besättningen, passagerarna och lasten mot angrepp av utom- stående personer. Lagen gäller endast i fråga om fartyg som omfattas av den internationella koden för sjöfartsskydd på fartyg och i hamn- anläggningar (ISPS-koden) och befinner sig utanför Europeiska ekono- miska samarbetsområdet. Med det senare avses, med avseende på farvatten, inre vatten och territorialhav som tillhör en stat som tillhör Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Däremot innefattas inte inter- nationellt vatten även om staten på detta har inrättat en s.k. ekonomisk zon. Förhållandet att lagen enbart tillämpas i fråga om fartyg som omfattas av ISPS-koden innebär att endast fartyg vars bruttodräktighet uppgår till 500 eller mera kan komma i fråga för att medföra beväpnad säkerhets- personal ombord. Detta framgår genom en hänvisning till den EU- förordning som genomfört ISPS-koden för medlemsstaternas del. Säker- hetspersonalen får medföras ombord så länge fartyget befinner sig utan- för Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Med utomstående personer avses andra personer än fartygets besättning, passagerare och andra personer som vistas ombord med befälhavarens samtycke. Av andra stycket framgår att i fråga om bevakning och innehav av skjutvapen och ammunition som kräver tillstånd enligt lagen, tillämpas inte lagen (1974:191) om bevakningsföretag eller vapenlagen (1996:67). Beträffande annan bevakning eller annat vapeninnehav ombord på svenska fartyg gäller emellertid lagen om bevakningsföretag och vapen- lagen (se vidare avsnitt 6.3). Det betyder exempelvis att det krävs auktorisation enligt lagen om bevakningsföretag för att få utföra bevak- ning ombord på färjor mellan och . Detsamma gäller icke beväpnad bevakning ombord på svenskt fartyg där beväpnad bevakning i och för sig skulle kunna komma i fråga. I fråga om en vanlig besätt- ningsmans innehav av vapen ombord på ett svenskt fartyg gäller tillämp- liga delar av vapenlagen eftersom denne inte ingår i sådan bevakning som kan tillåtas enligt lagen. Undantaget omfattar bara skjutvapen och ammunition varför sådana föremål som avses i 1 kap. 3 § vapenlagen, t.ex. ljuddämpare och tårgasanordningar, i stället prövas enligt tillämp- liga delar av vapenlagen. Detta gäller oavsett om de innehas av en besättningsman eller någon ur säkerhetspersonalen. Bevakning ombord på färjor och kryssningsfartyg i syfte att hålla ordning i restauranger och nattklubbar samt förhindra stölder i butiker faller utanför tillämpningsområdet. Det framgår genom att lydelsen hänför sig till angrepp av utomstående personer. Detta skiljer sig från situationen på färjor och kryssningsfartyg eftersom angreppen där kommer från personer som släppts ombord med befälhavarens samtycke. I tredje stycket anges avslutningsvis att med skjutvapen och ammuni- tion ska avses detsamma som i 1 kap. 2 och 5 §§ vapenlagen. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Tillstånd krävs för att en redare ska få anlita säkerhetspersonal för bevakning som omfattas av denna lag. Ansökan om tillstånd prövas av den myndighet som regeringen bestämmer (tillståndsmyndigheten). I paragrafen föreskrivs att en redare som anlitar säkerhetspersonal för bevakning som omfattas av lagen ska ha tillstånd för detta. tillstånd prövas av tillståndsmyndigheten. Regeringen avser att i förord- ning peka ut vilken myndighet som ska pröva frågor om tillstånd enligt lagen (tillståndsmyndighet). Förhållandet att prövningen ska ske i samråd med andra myndigheter omfattas av regeringens restkompetens. vägandena finns i avsnitten 8.1 och 8.5. Tillstånd får beviljas endast om det kan antas att 1. det finns en risk för att fartyget kan utsättas för angrepp av utom- 2. bevakningen kommer att bedrivas på ett sakkunnigt och omdömes- 3. skjutvapnen och ammunitionen är avsedda att skydda fartyget, besättningen, passagerarna och lasten samt i övrigt framstår som lämpliga för ändamålet, 4. säkerhetspersonalen har ändamålsenlig utbildning och även i övrigt är lämpad att inneha skjutvapnen och ammunitionen, och 5. bevakningen i övrigt kommer att uppfylla de krav som ställs på bevakning av det aktuella slaget. Vid prövning enligt första stycket ska det särskilt beaktas att organisationen och planläggningen av bevakningen har utformats på ett Ett tillstånd ska förenas med villkor i fråga om utförandet av bevak- ningen, rapportering av incidenter samt säkerhetspersonalens samman- sättning, lämplighet, utbildning och kompetens för uppdraget. får också förenas med villkor i sådana frågor som anges i första stycket 25 och andra stycket. I paragrafen anges förutsättningarna för att tillstånd ska få beviljas samt att tillståndet ska förenas med vissa villkor. Övervägandena finns i avsnitt 8.2 och 8.3. I paragrafens första stycke 1 anges den inledande förutsättningen för att tillstånd ska kunna beviljas. Denna är att det ska kunna antas finnas en risk för att fartyget kan utsättas för angrepp av utomstående personer. Denna riskbedömning ska göras mot bakgrund av i vilka geografiska områden det faktiskt förekommer pirater. Detta kommer att vidare- utvecklas i förordning. I de enskilda besluten om tillstånd kommer den närmare geografiska omfattningen att behöva preciseras. Beträffande första stycket 2 och 5 och andra stycket gäller att lagtexten formulerats med utgångspunkt i 3 § lagen om bevakningsföretag (se första stycket 1 och 3 samt andra stycket) som reglerar förutsättningarna för att bevilja auktorisation. Vilka krav som ställs för att tillstånd ska beviljas enligt den föreslagna lagen måste emellertid av naturliga skäl skilja sig i vissa avseenden från den praxis som utbildats i anslutning till lagen om bevakningsföretag. Det är här fråga om en annan situation med helt andra risker. Utgångspunkten för bedömningen av tillståndsansökan bör vara om det kan antas att anlitandet av säkerhetspersonal samt bevak- ningen kommer att ligga i linje med de internationellt gällande rekommendationerna på området från bland annat (), se avsnitt 8.2 vid underrubriken . I första stycket 34 anges de förutsättningar för tillstånd som berör innehav av skjutvapen och ammunition ombord på fartyget. En förutsätt- ning är att skjutvapnen och ammunitionen ska vara avsedda att skydda fartyget, besättningen, passagerarna och lasten samt i övrigt framstå som lämpliga för ändamålet. Det bör i sammanhanget anmärkas att bevak- ningen är tänkt att utgöra en form av egenskydd. Skjutvapnen får därmed inte uteslutande vara avsedda för angrepp. Det bör till exempel inte komma ifråga att tillståndet skulle omfatta vapen utformade för att sänka piratfartyg eller liknande. Bedömningen av om skjutvapen är lämpliga för ändamålet ska bl.a. göras mot bakgrund av fartygets art. Möjligheten till väpnat skydd är i första hand avsedd för lastfartyg. Det torde vara mycket osannolikt att ett svenskflaggat kryssningsfartyg med passagerare alls skulle trafikera områden där det föreligger risk för angrepp av utom- stående personer. Om en sådan ansökan skulle förekomma bör den dock som utgångspunkt inte bifallas eftersom det inte kan anses lämpligt att använda sig av väpnat egenskydd i ett sådant fall. För det fall ett kryssningsfartyg, t.ex. på grund av försäljning, behöver förflyttas till en destination som medför trafik i högriskområden skulle dock ett tillstånd kunna komma i fråga om inga passagerare ska medfölja. En annan viktig förutsättning är också att säkerhetspersonalen har utbildning och även på andra sätt är lämpad att inneha skjutvapnen. Som anmärkts i avsnitt 8.3 behöver det dock inte vara fråga om exakt den utbildning och lämplighet som krävs enligt föreskrifter meddelade med stöd av vapenlagen även om sådana krav kan tjäna till viss ledning. I tredje stycket anges att tillståndet även ska förenas med villkor avseende utförandet av bevakningen, rapportering av incidenter samt säkerhetspersonalens sammansättning, lämplighet, utbildning och kompetens för uppdraget. För det fall bestämmelser rörande detta finns i 2012/13:78 föreskrifter meddelade med stöd av lagen det kan exempelvis vara fråga om minimiålder eller krav på viss utbildning bör det räcka med att i tillståndet hänvisa till föreskrifterna. Även utfyllnad och preciseringar av sådana krav som följer av första stycket 25 och andra stycket kan utformas som villkor i tillståndsbeslutet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Tillståndet ska avse anlitande av säkerhetspersonal för bevakning ombord på ett visst fartyg samt vara begränsat till en viss resa eller . I tillståndet ska anges vilka slag av skjutvapen och ammunition som säkerhetspersonalen får inneha ombord. Tillståndet ska också förenas med villkor om hur skjutvapen och ammunition ska förvaras på fartyget. Giltighetstiden för ett tillstånd får vara högst . Paragrafen uppställer vissa begränsningar för beviljande av tillstånd. Paragrafen uppställer också vissa krav på tillståndets innehåll. Övervägandena finns i avsnitt 8.1. I paragrafen anges att tillståndet ska avse bevakning ombord på visst fartyg. Det betyder att en redare som opererar en flotta av fartyg måste söka tillstånd för varje individuellt fartyg. Det är bara de fartyg som trafikerar farvatten där det finns risk för piratattacker som ska kunna beviljas tillstånd för den typ av bevakning det här är fråga om. Gör en redare gällande att ett visst fartyg som inte trafikerar sådana farvatten kan komma att sättas in i sådan trafik bör det dock gå att få tillstånd även för detta fartyg. Större rederier byter inte sällan fartyg mellan olika trader. Tillståndet ska vidare vara begränsat till en viss resa eller . I praktiken kan det förväntas att de flesta redare kommer att ansöka om tillstånd , men i vissa fall kan det vara fråga om en enstaka resa, exempelvis vid leverans av ett nybygge eller då fartyget sålts för upphuggning. Tillståndets giltighetstid får vara högst . För tiden därefter måste redaren lämna in en ny ansökan. En fråga som gör sig gällande i sammanhanget är om tillståndet ska innehålla en översättning på utländska språk, närmast engelska, franska och spanska, eftersom det kan förväntas att tillståndet kommer att behöva visas upp för utländska hamnstatsmyndigheter i samband med att säkerhetspersonal tas ombord respektive sätts i land. Frågan om översättning får emellertid regleras i den till lagen anslutande förordningen eller myndighetsföreskrifterna. I paragrafen anges också att det i tillståndet ska anges vilka slag av skjutvapen och ammunition som säkerhetspersonalen får inneha ombord. Säkerhetspersonalen är enligt 5 § skyldig att följa tillståndet i detta avseende och brott mot tillståndet härvidlag kan föranleda straffansvar enligt 13 §. Det är inte nödvändigt att ange exakt vilket vapen det ska vara fråga om utan det bör räcka med att ange vapentyp, modell, kaliber och liknande. Beträffande kaliber kan det också vara aktuellt att före- skriva en viss maximal kaliber i stället för att ange en exakt sådan. I annat fall kan ett byte av säkerhetsföretag försvåras. Det anges därutöver att tillståndet ska förenas med villkor om hur skjutvapen och ammunition ska förvaras på fartyget. Säkerhetspersonalen är enligt 5 § skyldig att följa sådana villkor och brott mot dem kan föranleda straffansvar enligt 14 §. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Säkerhetspersonalen är skyldig att följa vad som anges i tillståndet om vilka slag av skjutvapen och ammunition som får innehas ombord. Säkerhetspersonalen är också skyldig att följa villkor om hur skjutvapen och ammunition ska förvaras på fartyget. I paragrafen anges vissa skyldigheter som ankommer på säkerhets- personalen. De är skyldiga att följa vad som anges i tillståndet om vilka slag av skjutvapen och ammunition som får innehas ombord. De är också skyldiga att följa villkor om hur skjutvapen och ammunition ska förvaras på fartyget. Om personalen inte uppfyller dessa skyldigheter kan det föranleda straffansvar enligt 13 och 14 §§. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Befälhavare som enligt bestämmelserna i denna lag tar ombord säker- hetspersonal ska se till att personalens identitet, tidsperioden under vilken denna finns ombord samt typ av skjutvapen, kaliber och identi- fikationsnummer eller annan uppgift som kan identifiera de skjutvapen som tas ombord antecknas i den skeppsdagbok som avses i 18 kap. sjö- lagen (2004:1009). Även den mängd ammunition som tas ombord respektive lämnar fartyget ska antecknas. I paragrafen anges att en befälhavare som enligt lagen tar ombord säker- hetspersonal ska se till att personalens identitet, tidsperioden under vilken denna finns ombord samt typ av skjutvapen, kaliber och identi- fikationsnummer eller annan uppgift som kan identifiera de skjutvapen som tas ombord antecknas i skeppsdagboken. Även den mängd ammuni- tion som tas ombord respektive lämnar fartyget ska antecknas. Över- vägandena finns i avsnitt 8.4. Underlåtenhet att se till att föreskrivna uppgifter antecknas kan föranleda straffansvar enligt 15 §. utövar tillsyn över att denna lag, de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen och de beslut som har meddelats med stöd av lagen följs. Andra myndigheter som regeringen bestämmer ska på begäran biträda tillståndsmyndigheten i den utsträck- ning det behövs för fullgörande av tillsynen. Vid tillsynen ska tillståndsmyndigheten särskilt kontrollera att de förutsättningar som anges i 3 § är uppfyllda. Paragrafen reglerar vilken myndighet som ska vara tillsynsmyndighet samt vad tillsynen avser och vad som särskilt ska kontrolleras vid tillsynen. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. I första stycket av paragrafen regleras att tillsyn över bevakningen utövas av tillståndsmyndigheten. 2012/13:78 över att lagen, föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen och tillståndsbesluten följs. Det sistnämnda innefattar även beslutets villkor. Andra myndigheter som regeringen bestämmer ska på begäran biträda tillståndsmyndigheten i den utsträckning det behövs för fullgörande av tillsynen. I andra stycket regleras att tillståndsmyndigheten särskilt ska kontrollera att de förutsättningar som anges i 3 § är uppfyllda. I hög grad torde det bli fråga om att kontrollera att bevakningen uppfyller de krav som följer av lagen, föreskrifter samt besluten och deras villkor. Dessa krav ska i allt väsentligt ligga i linje med internationella rekommenda- tioner på området. Organisationen och planläggningen måste även i övrigt ha utformats på ett lämpligt sätt i praktiken. Det ska vidare kontrolleras att skjutvapnen samt ammunitionen som omfattas av tillståndet är avsedda att skydda fartyget, besättningen, passagerarna och lasten samt i övrigt framstår som lämpliga för ändamålet. Även säkerhetspersonalens utbildning och lämplighet för att inneha skjut- vapnen ska kontrolleras. En redare ska lämna tillståndsmyndigheten de upplysningar om bevak- ningen som den begär för sin tillsyn. har även rätt att ta del av samtliga handlingar som rör bevakningen ombord på redarens fartyg samt tillträde till de berörda fartygen. En redare ska före mars månads utgång lämna en redogörelse till tillståndsmyndigheten avseende den bevakning som bedrivits ombord på hans eller hennes fartyg under föregående år. Paragrafen reglerar skyldigheten för redaren att till tillståndsmyndigheten lämna upplysningar, handlingar samt en årlig redogörelse avseende bevakningen. I paragrafen regleras också rätten för tillståndsmyndigheten att få tillträde till berörda fartyg. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. I första stycket regleras att redaren ska lämna tillståndsmyndigheten de upplysningar om bevakningen som den begär för sin tillsyn. Utöver detta har också tillståndsmyndigheten rätt att ta del av samtliga handlingar som rör bevakningen ombord på redarens fartyg samt tillträde till de berörda fartygen. Enligt andra stycket ska redaren före mars månads utgång lämna en redogörelse till tillståndsmyndigheten avseende den bevakning som bedrivits ombord på hans eller hennes fartyg under föregående år. Underlåter en redare att enligt 8 § lämna upplysningar, låta tillstånds- myndigheten ta del av handlingar eller lämna en redogörelse, får till- ståndsmyndigheten förelägga redaren att göra det. Ett sådant före- läggande får förenas med vite. I paragrafen anges att för det fall en redare underlåter att lämna upplys- ningar, lämna tillgång till handlingar eller lämna en redogörelse, får tillståndsmyndigheten förelägga denne att fullgöra detta. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. får förelägga en redare att vidta de rättelser och andra åtgärder som föranleds av tillsynen. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. I paragrafen anges att tillståndsmyndigheten får förelägga en redare att vidta de rättelser och andra åtgärder som föranleds av tillsynen. får förena föreläggandet med vite. Övervägan- dena finns i avsnitt 9.2. får besluta att återkalla ett tillstånd om de förut- sättningar som anges i 3 § är uppfyllda eller om det på grund av att fartyget bytt ägare eller annars finns särskild anledning till åter- kallelse. Ett beslut om återkallelse av ett tillstånd gäller , om inte något annat anges i beslutet. I paragrafen regleras under vilka förutsättningar ett tillstånd kan åter- kallas och när ett beslut om återkallelse ska gälla. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. I första stycket anges att tillståndsmyndigheten får återkalla ett tillstånd om förutsättningarna som anges i 3 § är uppfyllda. Ett exem- pel kan vara att det i samband med tillsynen upptäcks att bevakningen bedrivs i strid med villkoren och att redaren inte vidtar rättelse trots vitesföreläggande. Vid allvarliga brott mot tillståndet eller dess villkor, det gäller särskilt i fråga om innehav av skjutvapen, bör tillståndet kunna återkallas utan föregående begäran om rättelse eller vitesföreläggande. Exempel på fall när det annars kan finnas särskild anledning att återkalla ett tillstånd är fall där tillsynen obstrueras. I andra stycket anges att ett beslut om återkallelse gäller om inte annat föreskrivs. Den sistnämnda situationen kan exempelvis vara att redaren aviserar att fartyget kommer att flaggas ut ett visst datum och att tillståndsmyndigheten beslutar att återkalla tillståndet från det datumet. Det kan vidare med hänsyn till att ett fartyg kan befinna sig på öppet hav åtskilliga dagar från nästa hamnanlöp i vissa situationer vara opraktiskt att återkalla ett tillstånd med omedelbar verkan under en pågående resa. Till böter eller fängelse döms en redare, eller den i en redares ställe, som uppsåtligen eller av oaktsamhet utan tillstånd anlitar säkerhetspersonal för bevakning som omfattas av denna lag eller lämnar osann uppgift i fall som avses i 8 §. I bestämmelsen anges att en redare som uppsåtligen eller av oaktsamhet utan tillstånd anlitar säkerhetspersonal för bevakning som omfattas av lagen eller lämnar osann uppgift i fall som avses i 8 § döms till böter eller fängelse . Övervägandena finns i avsnitt 10.1 och 10.2. Med redare avses normalt den som startar verksamheten med ett visst fartyg, leder verksamheten och bär den ekonomiska risken. Redaren svarar för bemanning och utrustning av fartyget samt har det yttersta ansvaret för fartygets nautiska ledning. Det är med andra ord inte nödvändigt att fartyget ägs av vederbörande. Utgör redaren en juridisk person får den eller de personer som inom organisationen ansvarar för och fattar beslut rörande säkerhetsfrågorna normalt anses vara den eller de som också bär det straffrättsliga ansvaret för uppsåtligt eller oaktsamt anlitande av säkerhetspersonal utan tillstånd eller lämnande av osann Det kan exempelvis vara fråga om den verkställande direktören eller skyddschefen på rederiet beroende på hur verksamheten är organi- Beslutsfunktionerna inom den moderna sjöfarten kan vara organi- serade på olika sätt. Det kan förekomma att redaren uppdrar åt annan att utföra vissa av de typiska redarefunktionerna, t.ex. till ett s.k. manage- mentbolag som därför kan ha ansvaret för nu aktuella delar av rederi- Paragrafens lydelse innefattar därför, vid sidan av redaren själv, även den som i en redares ställe utan tillstånd anlitat ett säkerhets- företag eller lämnat osann uppgift i fall som avses i 8 §. lydelse omfattar inte bara fallet att tillstånd helt saknas utan också fallet att tillstånd visserligen finns men att innehavet skett i strid med detta, t.ex. genom att andra slags skjutvapen än dem som tillståndet omfattat Paragrafen har justerats efter Lagrådets påpekande. Till fängelse i högst döms den i säkerhetspersonalen som i samband med bevakning som omfattas av denna lag uppsåtligen innehar skjut- vapen eller ammunition ombord utan att tillstånd till detta beviljats. Om brottet är grovt döms till fängelse i lägst och högst I paragrafen straffbeläggs innehav av skjutvapen ombord utan att till- stånd till detta finns. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. I första stycket anges att den i säkerhetspersonalen som i samband med bevakning som omfattas av lagen uppsåtligen innehar skjutvapen ombord utan att tillstånd till detta beviljats döms till fängelse i högst . Brottet är att jämställa med vapenbrott enligt 9 kap. 1 § vapenlagen. betyder att säkerhetspersonal som uppsåtligen innehar vapen ombord utan att tillstånd till detta beviljats eller i strid med vad som föreskrivits i tillståndet kan dömas till ansvar. Av paragrafens lydelse följer att inne- havet ska ha samband med bevakning som omfattas av lagen. havare och besättning omfattas inte av paragrafens lydelse. personkategoriers innehav av skjutvapen bedöms i stället enligt vapen- lagen eftersom de inte utför sådan bevakning som avses i 1 § första I andra stycket anges att om brottet är grovt döms till fängelse i lägst Den typ av skjutvapen som kan vara