prop · H00380 · 2013-03-15 00:00:00 — Inrättandet av ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för dem som beviljas skydd är en viktig del av arbetet mot ett gemensamt asylsystem inom EU. verkar för att genom ett fördjupat europeiskt samarbete säkerställa en långsiktigt hållbar migrationspolitik som värnar asylrätten och som, inom ramen för den reglerade invandringen, underlättar rörlighet över gränser, främjar en behovsstyrd arbetskraftsinvandring och tillvaratar och beaktar migrationens positiva effekter för utvecklingsländer. 21.1Skapandet av ett gemensamt europeiskt asyl- system Viktiga framsteg har gjorts i lagstiftningsarbetet för att nå målsättningen om ett gemensamt europeiskt asylsystem 2012. Syftet är bl.a. att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU och att säkerställa ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. har förhandlingar inletts mellan rådet och Europaparla- mentet om kommissionens förslag till ändringar i Eurodacförordningen, Dublinförordningen, asylprocedurdirektivet och mottagandedirektivet. Regeringen har verkat för att förhandlingarna om dessa rättsakter ska gå framåt. Vad gäller mottagandedirektivet och Dublinförordningen har rådet och nått en politisk överenskommelse. Kommissionen presenterade ett nytt förslag för Eurodacförord- ningen som omfattar brottsbekämpande myndigheters åtkomst till data- basen . Regeringen har bl.a. lyft fram vikten av att ändringarna i förordningen garanterar ett starkt skydd för personuppgifter och respekt för den personliga integriteten, se faktapromemoria 2011/12:FPM163). antog rådet rådsslutsatser för verklig solidaritet med medlemsstater som är utsatta för särskilda påfrestningar på grund av blandade migra- tionsströmmar. Regeringen har uttryckt stöd för det fortsatta arbetet att med en bred ansats lösa frågan om solidaritet. Regeringen har framfört att det fortsatta arbetet med de kvarvarande lagstiftningsförslagen inom det gemensamma europeiska asylsystemet är viktigt för en ökad solidaritet inom EU. Rådet och kom överens om ett gemensamt vidarebosättningsprogram för EU genom en ändring i Europeiska flyk- tingfonden som innebär att särskilda gemensamma prioriteringar har fastställts . Det europeiska stödkontoret för asylfrågor, som inrättades 2011, har fortsatt att fokusera sin verksamhet främst på genomförandet av den nationella handlingsplanen för asylreform och migrations- hantering i . Regeringen har framhållit vikten av att medlems- staterna fortsätter att stärka det praktiska samarbetet, främst inom ramen för stödkontorets verksamhet, för att förbättra tillämpningen av den Skr. 2012/13:80 gemensamma lagstiftningen. Överläggningar och samråd med har ägt rum inför , april, juni, oktober samt . 21.2Skapandet av ett europeiskt system för laglig invandring Som ett led i skapandet av en gemensam politik för laglig migration har kommissionen aviserat fem direktiv av vilka fyra har presenterats och två antagits: 1.ramdirektiv om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd samt en gemensam uppsättning rättig- heter, 2.direktiv för högkvalificerad arbetskraft, 3.direktiv för säsongsanställning, 4.direktiv för företagsinternt förflyttad personal, och 5.direktiv för avlönade praktikanter (ännu inte presenterat). Förslaget till direktiv om ett enda ansökningsförfarande för ett kombi- nerat uppehålls- och arbetstillstånd samt en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland, det så kallade ramdirektivet, antogs . Direktivet innebär att en ansökan om att vistas och arbeta på en med- lemsstats territorium ska avgöras i ett enda ansökningsförfarande som resulterar i ett kombinerat tillstånd som ger rätt till både vistelse och arbete. Direktivet innebär också att tredjelandsmedborgare som omfattas av direktivet ska åtnjuta likabehandling med medlemsstatens egna med- borgare när det gäller t.ex. sociala och ekonomiska rättigheter. Direktivet ska vara genomfört . Förslaget till direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning, det så kallade blåkortsdirektivet, antogs . Direktivet syftar till att förbättra EU:s förmåga att attrahera högkvalifi- cerad arbetskraft till unionen för att främja dess konkurrenskraft och ekonomiska tillväxt. Förmånliga villkor för familjeåterförening och för att komma i fråga för ställning som varaktigt bosatt i unionen ska gälla för den som beviljas ett s.k. EU-blåkort. I departementspromemorian Genomförande av blåkortsdirektivet (Ds 2012:28) ges förslag till hur direktivet kan genomföras i svensk rätt. Förslaget till direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för säsongsanställning, det så kallade säsongsanställnings- direktivet, innebär ett särskilt förfarande för inresa och vistelse i EU för säsongsarbetare. Förslaget presenterades och direktivet för- väntas antas . Direktivförslaget innehåller bestämmelser om att säsongsarbetare ska garanteras vissa arbets- och anställningsvillkor samt bestämmelser om likabehandling vad gäller vissa sociala och 2012/13:80 Förslaget till direktiv om villkor för inresa och vistelse för tredjelands- medborgare inom ramen för företagsintern förflyttning av personal, det så kallade ICT-direktivet, syftar till att underlätta företagsintern förflytt- ning av kompetens både till och inom EU. Förslaget presenterades och förväntas antas . Förslaget innehåller villkor för inresa och vistelse i EU för företagsin- ternt förflyttade personer liksom bestämmelser om arbets- och anställ- ningsvillkor, likabehandling avseende vissa sociala och ekonomiska rättigheter samt möjlighet för familjemedlemmar att flytta med. Utrullningen av viseringsinformationssystemet (VIS) fortsatte . VIS togs i bruk och systemet ska användas av samtliga länder som är medlemmar i . Med VIS kommer alla viseringsansökningar att samlas i en central databas för att säkerställa identifieringen av den som söker visering. Biometri (finger- avtryck och foto) ska lämnas vid varje förstagångsansökan om visering. Det första införandet av VIS-systemet gjordes i och har införandet fortsatt i , , och . antog kommissionen ett förslag om att ändra i viseringsförordningen så att det under vissa omständigheter (nödsitua- tioner, exempelvis vid plötslig och hög inströmning av ogrundade asyl- sökande från ett viseringsfritt land) ska vara möjligt att tillfälligt åter- införa viseringstvånget, en så kallad suspenderingsmekanism, samt en mekanism för att hantera situationer då det brister i ömsesidigheten när det gäller viseringskraven från ett enskilt tredjeland, en så kallad reci- Förslaget om en suspenderingsmekanism lades mot bakgrund av den ökade inströmningen av ogrundade asylansökningar från personer från och efter att viseringsfrihet införts för dessa länder. antog rådet en gemensam position om förslaget, som även ska godkännas av innan det träder i kraft. överenskommelse har dock inte nåtts . Ett viseringsförenklingsavtal innebär fördelar för medborgarna i samband med utfärdande av Schengenviseringar (korttidsviseringar) i det land med vilket avtalet ingåtts. Förutom de förenklade rutinerna, bl.a. i form Skr. 2012/13:80 av kortare handläggningstider och lägre krav på dokumentation, är vise- ringsavgiften ofta också betydligt lägre (i stället för ). För vissa personkategorier är avgiften helt borttagen. Viseringsförenklingsavtalen är uttryck för en politisk vilja inom EU att öka samarbetet och utbytet mellan EU och tredjeländer. Det första viseringsförenklingsavtalet ingicks med och trädde i kraft . Därefter har avtal ingåtts också med och samt länderna på västra (, och , , och ). Omförhandlingar av viseringsförenklingsavtalen med , och inleddes . Anledningen till omförhandlingarna var viseringskodexens ikraftträdande och önskan att i vissa delar harmonisera avtalen med kodexen samt att införa ytterligare förenklingar och förbättringar av avtalen. Avtalen med och är färdigförhandlade och under- tecknades . Avtalet med har ännu inte undertecknats. beviljades kommissionen mandat att förhandla fram ett viseringsförenklingsavtal med . Avtalet undertecknades och trädde i kraft . beviljades kommissionen mandat att förhandla fram ett viseringsförenklingsavtal med och förhandlingarna av- slutades . Avtalet paraferades och väntas träda ikraft . presenterade kommissionen också förslag till för- handlingsmandat för ett viseringsförenklingsavtal med , förhandlingar har dock ännu inte inletts. presenterade kommissionen även förslag till förhand- lingsmandat för viseringsförenklingsavtal med och . Dessa förhandlingar inleddes och har fortlöpt parallellt . Förhandlingarna med slutfördes och avtalet undertecknades . I rådets förordning (EG) 539/2001 regleras vilka medborgare från tredjeland som är viseringsfria respektive inte viseringsfria vid inresa i Schengenområdet. Förordningen revideras regelbundet. beslutades att medborgare i , och som reser med biometriska pass kan resa viseringsfritt till Schengen. beslutades att lyfta viseringskravet också för medborgare i och Bosnien och som reser med biometriska pass. Viseringsfriheten för dessa började gälla . Inom ramen för uppdateringen av förordning 539/2001 beslutades att viseringskravet för taiwanesiska medborgare skulle lyftas. avslutades förhandlingarna om ett ömsesidigt viseringsfrihetsavtal mellan och . Avtalet trädde i kraft , efter ratificering av . Återvändande och olaglig invandring Rådet har gett kommissionen mandat att förhandla om åter- tagandeavtal med ett antal länder utanför EU. Avtalen reglerar villkor och procedurer för återtagande av egna medborgare, medborgare i tredjeland samt statslösa liksom transitering. Avtal har trätt i kraft med , och , , , , , , , , , , och . har rådet beslutat om undertecknande och ingående av återtagandeavtal med och . paraferades även återtagandeavtalet med , i anslutning till att antog slut- satser om samarbete mellan och på det rättsliga och inrikes området. Förhandlingsmandat har även beslutats avseende , , , och men förhand- lingarna har inte avslutats. stöder ingående av återtagandeavtal mellan EU och tredje- länder. Det finns ett värde i att medlemsländerna nära samverkar i åter- tagandefrågor och avtalen kan bidra till att avlägsnandebeslut verkställs på ett effektivt och humant sätt. Åtgärder mot olaglig invandring godkände rådet en handlingsplan mot olaglig invandring (EU:s åtgärder rörande migrationstrycket Ett strategiskt svar). Handlings- planen utgör en redovisning och inventering av konkreta åtgärder för att motverka olaglig invandring till EU. Handlingsplanen ska uppdateras under varje ordförandeskap i syfte att bl.a. beakta de framsteg som upp- nås i genomförandet av de konkreta åtgärder som redovisas i handlings- planen. stöder handlingsplanen som utgör en tydlig redovisning och inventering av åtgärder som är relevanta i syfte att motverka olaglig invandring. Den bidrar därmed till att skapa en god överblick över samt- liga de åtgärder som är aktuella på området. 21.5Migration i de yttre förbindelserna I takt med en ökad globalisering har migrationsfrågorna blivit en alltmer integrerad del av EU:s yttre förbindelser. Nära och fördjupat samarbete med tredjeländer och med internationella organisationer är en förutsätt- ning för att kunna omsätta politiska prioriteringar i konkreta handlingar. Det handlar om ett brett angreppssätt, EU-intern solidaritet, balans och partnerskap. I detta arbete verkar bl.a. för att det ska ges ökade möjligheter för rörlighet och kapacitetsuppbyggnad i partnerländerna. EU:s övergripande strategi för migration Kommissionen presenterade ett meddelande om den övergripande strate- gin för migration och rörlighet (KOM (2011) 743) och därefter antog slutsatser . Genom råds- slutsatserna bekräftas och vidareutvecklas strategin som det övergripande ramverket för EU:s relationer med tredjeland och strategin görs mer heltäckande både geografiskt och tematiskt. Tematiskt inkluderar nu strategin även internationellt skydd och den externa dimensionen av asyl. Även rörlighetsfrågan lyfts fram. har fortsatt att bidra till genomförandet av den övergripande strategin, inte minst genom deltagande i partnerskapen för rörlighet med , och samt inför det planerade partner- skapet för rörlighet med . 21.5.2Regionala och bilaterala samarbetsprocesser Utöver nedan uppräknade samarbetsprocesser har deltagit i de dialoger som finns på migrationsområdet med , , , , och samt med AVS (, och ). Prag-processen är det huvudsakliga operativa ramverket för genom- förandet av den övergripande strategin för migration och rörlighet i den östliga dimensionen. har deltagit i samtliga möten och aktiviteter . Som en del av den handlingsplan för 20122016 som antogs 2011 har fyra pilotprojekt initierats. () och leder, i samarbete med UNHCR och Europeiska stödkontoret för asylfrågor, ett projekt på området för asyl och internationellt skydd. Projektet syftar till att utbilda handläggare och beslutsfattare i länderna inom det Östliga partnerskapet samt genom utbildnings- programmet European Asylum Curriculum (EAC). 21.5.4EU-Afrikas strategiska partnerskap på migrationsområdet Migration, Mobility, Employment (MME) MME-partnerskapet omfattar hela den afrikanska kontinenten. anser att MME ska vara det huvudsakliga ramverket för genomförandet av den övergripande strategin för migration och rörlighet i den sydliga dimensionen. Svenskt engagemang i processen är i huvudsak inriktat på /. har två regionala seminarier rörande migranters rättigheter och internationellt skydd genomförts. Ett viktigt inslag i det utrikespolitiska arbetet på migrationsområdet är integreringen av migrationspolitiken i den europeiska utvecklingspoli- tiken, där migrationens positiva effekter ges en central betydelse. Kopp- lingen mellan migration och utveckling kommer även fortsättningsvis vara en viktig del av både EU:s utvecklingspolitik och EU:s migrations- politik, och arbetet konkretiseras inom ramen för genomförandet av den övergripande strategin för migration och rörlighet. 21.5.6Östliga partnerskapets panel för asyl och migra- tion Ett beslut om att inrätta en ny panel för asyl och migrationsfrågor inom Östliga partnerskapet fattades vid partnerskapstoppmötet i . Söderköpingsprocessen har integrerats i Panelen, som hade sitt första möte i . organise- rades flera panelmöten, med fokus på bl.a. landinformation i asylpro- cessen och cirkulär migration. ansvarar för samord- ningsfunktionen inom Panelen. Partnerländerna i det östliga partner- skapet är , , , , och . Inom ramen för Budapestprocessen deltar , genom Migrations- verket, i arbetsgruppen för Sidenvägsregionen. har arbetet syftat till att upprätta kontakter och samla in information för att få till stånd en långsiktig migrationsdialog med partnerländerna som i huvudsak är , , och . Parallellt med detta arbete planeras en ministerkonferens med fokus på Sidenvägsregionen. 21.6.1Utveckling av EU-samarbetet på det integrations- politiska området Den rättsliga grunden för EU-samarbetet på integrationsområdet ger och rådet möjlighet att föreskriva åtgärder för att stimulera och stödja medlemsstaternas verksamhet för att främja inte- grationen av tredjelandsmedborgare. Dessa åtgärder får dock inte omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar. EU-samarbetet sker främst genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte i syfte att bidra till en mer effektiv integrationspolitik i medlemsstaterna. presenterade kommissionen sitt meddelande En Europeisk agenda för integration av tredjelandsmedborgare (se faktapromemoria 2010/11:FPM146). har arbetet fokuserat på fortsatt utveckling av ett system för datainsamling och analys baserat på de gemensamma indikatorerna för uppföljning av integration, samt vidareutveckla de europeiska refe- Skr. 2012/13:80 rensramar som ska ge praktiskt stöd till medlemsstaternas integrations- Både det danska och cypriotiska ordförandeskapet har anordnat konferenser på europeisk nivå om relevanta integrationsfrågor. Europeiska integrationsfonden ingår i EU:s ramprogram för solidaritet och hantering av migrationsströmmar, det så kallade SOLID-pro- grammet. Europeiska integrationsfondens fleråriga program sträcker sig , och i förvaltas fonden av Svenska som disponerar ca i projektmedel. Integra- tionsfonden ska stödja projekt som förbättrar systemen för mottagning och integration av tredjelandsmedborgare i . Målgruppen är nyanlända tredjelandsmedborgare som får uppehållstill- stånd som anhöriginvandrare och arbetskraftsinvandrare samt på grund av så kallade humanitära/synnerliga skäl, ömmande omständigheter. Ett centralt mål är att bidra till att EU:s elva gemensamma grundprinciper för integration introduceras, vidareutvecklas och tillämpas i . Priori- terade områden har varit: genomförande av åtgärder för att praktiskt tillämpa de gemensamma grundprinciperna för integration, utveckling av indikatorer och utvärderingsmetoder, och utbyte av information och erfarenheter av integration mellan medlemsstater. Ansökningar prövas löpande. För tillfället bedrivs ca 40 projekt med finansiering av europeiska integrationsfonden. 22Grundläggande rättigheter och medborgarskap De pågående förhandlingarna om EU:s anslutning till Europa- konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna är av högsta prioritet och målsättning är att anslutningen ska komma till stånd . Den kommer dels att ge ett överskådligt och enhetligt skydd för de grund- läggande fri- och rättigheterna i medlemsstaterna och i EU, dels garantera att EU:s verksamhet ställs under extern kontroll. 22.1 EU:s anslutning till I och med Lissabonfördragets ikraftträdande finns en skyldighet för EU att ansluta sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänsk- liga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonven- 2012/13:80 övergripande målsättning har varit och är fort- farande att anslutningen till ska komma till stånd och att anslutningen ska bidra till att stärka både den enskildes och ställning. Förhandlingarna mellan EU och , som inleddes , fördes inledningsvis i inom ramen för en informell arbets- grupp under för mänskliga rättigheter. På grund av oenighet kring flera frågor i avtalet avbröts dock dessa för- handlingar . EU:s medlemsstater återupptog i stället sina interna förhandlingar i rådsarbetsgruppen i och detta resulte- rade i en reviderad EU-position. Förhandlingarna med har därefter återupptagits och tre möten har hållits . Parallellt har arbetsgruppen i diskuterat de EU-interna regler som ska komplettera anslutningsavtalet. Diskussionerna såväl mellan EU och som internt inom EU förväntas fortsätta . Samråd angående förhandlingsarbetet har ägt rum i . 22.2Reformen av EU:s dataskyddsreglering lade kommissionen fram förslag till en omfattande reform av EU:s dataskyddsreglering. Kommissionens förslag innebär att en allmän dataskyddsförordning (se faktapromemoria 2011/12:FPM117) ska ersätta det s.k. dataskyddsdirektivet (direktiv /46/EG) som genomförts i svensk rätt genom personuppgiftslagen (1998:204). I reformpaketet ingår också ett förslag till dataskyddsdirektiv för det brottsbekämpande området (se faktapromemoria 2011/12:FPM119) som ska ersätta data- skyddsrambeslutet (rambeslut /977/RIF). Det huvudsakliga syftet med kommissionens förslag till allmän data- skyddsförordning är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet av personuppgifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. Förslaget till direktiv för det brottsbekämpande området syftar till att säkerställa ett effektivt informationsutbyte inom ramen för det brottsbekämpande samarbetet till skydd för medborgarna. Detta förutsätter ett stort förtroende för andra medlemsstaternas informationshantering både vad gäller dataskydd och informationssäkerhet. Det är av yttersta vikt att inte kommer i konflikt med grundlagsregleringen om offentlighetsprincipen och tryck- och yttrandefriheten. Vidare anser regeringen att möjligheten för kommissionen att meddela s.k. delegerade akter måste begränsas i såväl förordningen som direktivet. När det gäller förslaget till förordning välkomnar regeringen en modernisering av EU:s allmänna dataskyddsregelverk mot bakgrund av den tekniska utveckling som skett under . Det är dock angeläget att EU-regleringen även i fortsättningen ger utrymme för sådan särreglering i förhållande till personuppgiftslagen som finns i de svenska registerförfattningarna. Av bl.a. denna anledning anser rege- ringen att det är att föredra om förslaget ges formen av ett direktiv och Skr. 2012/13:80 inte en förordning. Den nya regleringen måste innebära en lämplig av- vägning mellan skyddet för enskildas personliga integritet och de berätti- gade behov av att behandla personuppgifter som finns inom både den privata och den offentliga sektorn. Nya administrativa bördor bör inte införas om det inte är nödvändigt för att skydda enskildas personliga integritet och kraven står i rimlig proportion till integritetsintresset. Regeringen verkar också för att det i förordningen ska införas en förenklad reglering för vardaglig behandling av personuppgifter, t.ex. i löpande text, ljud och bild. Regeringen anser att direktivförslaget för det brottsbekämpande om- rådet inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen när det gäller tillämp- ningen på renodlat nationell personuppgiftsbehandling som inte omfattas av rambeslutets tillämpningsområde. Den EU-rättsliga dataskydds- regleringen får inte medföra att de brottsbekämpande myndigheternas möjligheter att bedriva en effektiv verksamhet med hjälp av modern teknik försvåras. Det måste alltjämt finnas ett tillräckligt utrymme för att på nationell nivå ha den reglering som krävs bl.a. mot bakgrund av grundläggande principer i brottmålsförfarandet liksom medlemsstaternas vitt skilda lagstiftning och organisation när det gäller brottsbekämpning. Förslagen har förhandlats i rådsstrukturen. Förhandlingarna kommer att fortsätta . Regeringen lämnade information till och hade överläggningar med om förordningsförslaget , . Samråd ägde rum i . Information om direktivförslaget lämnades till justitieutskottet , samt i . 22.3.1 för grundläggande rättigheter Under det danska ordförandeskapet godkände medlemsstaterna ett nytt ramprogram för för grundläggande rättigheter för 2013-2017 och beslutade att översända programmet till för god- Nya temaområden är integration av romer och rättsligt samar- bete utom i brottmål. Rådet kom därutöver överens om att se över inkludering av temaområdet polisiärt och straffrättsligt samarbete när utvärderingen av byrån är klar. En utvärdering av byrån ska enligt förordningen ske efter det att byrån varit verksam . medlemsland påtalat att de inte fått parlamentariskt stöd för ram- programmet slutliga antagande, vilket innebär att ramprogrammet inte kan antas innan årsskiftet. För att lösa den uppkomna situationen har cypriotiska ordförandeskapet lämnat förslag på åtgärd. rådet har antagit rådslutsatser som ger ordförande möjlighet att begära att byrån för grundläggande rättigheter ska fortsätta arbeta utifrån sitt årliga för grundläggande rättigheter blev operativ 2007. sammansättning, mål, uppgifter, m.m. regleras i rådets förordning (EG) nr 168/2007. Byråns mål är att ge unionens och medlemsstaternas 2012/13:80 berörda institutioner och organ stöd och sakkunskap i frågor om grund- läggande rättigheter i samband med genomförandet av unionslagstift- ningen. Byrån ska genomföra sina uppgifter inom de temaområden som fastslås i ett 5-årigt ramprogram. Samråd med ägde rum . 22.3.2EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna blev i och med Lissabon- fördragets ikraftträdande juridiskt bindande. Den ska alltså respekteras och tillämpas av alla , i all EU:s verksamhet, och av medlemsstaterna när de tillämpar EU-rätt. Kommissionen antog en strategi för EU:s konkreta tillämpning av stadgan av vilket framgår att kommissionen ska ta fram rapporter om tillämpning av stadgan.