prop · H10341 · 2013-11-12 00:00:00 — Med hänsyn till gärningens karaktär är det svårt att bedriva en i förväg planerad djurskyddskontroll för att stävja den aktuella brottsligheten. Länsstyrelsernas kontakt med ärendena kommer därför i huvudsak att begränsa sig till fall då tar emot en anmälan om misstänkt brott eller då under en ordinarie djurskyddskontroll upptäcker omständigheter som talar för att ett sådant brott har begåtts. Länsstyrelserna bör i de fall de är på plats hos djurhållaren, noggrant och konsekvent dokumentera de omständigheter som talar för att en överträdelse har begåtts. Länsstyrelserna bör sedan – liksom i övriga fall då myndigheterna misstänker att brott har begåtts eller tar emot en anmälan om misstänkt brott – snabbt lämna över ärendet till Polisen eller för vidare utredning. Mot den bakgrunden bedöms förslaget i princip inte leda till någon ökning av arbetsbördan för länsstyrelserna. För kan förslaget innebära ett visst arbete med att ge kontrollvägledning, till exempel avseende 2013/14:41 hur länsstyrelserna på mest effektiva sätt kan dokumentera omständigheterna kring en misstänkt överträdelse och överlämna ett ärende till rättsväsendet. För polisen kommer kriminaliseringen att leda till ett litet antal ytterligare ärenden att handlägga. Då den nu föreslagna regleringen inte förutsätter att lidande behöver styrkas kommer sannolikt handläggningen av dessa ärenden i viss mån att underlättas. Sammantaget och i jämförelse med övrig brottslighet innebär den nya kriminaliseringen även för polisen endast en obetydlig ökning av arbetsbördan. Detsamma gäller för och domstolarna, inte minst mot bakgrund av att en stor andel av ärendena avslutas innan åtal väcks. Förslaget förväntas inte ha några effekter ur ett jämställdhetsperspektiv. Förslaget förväntas inte påverka miljön. 7.2Konsekvenser av regeringens bedömningar i vissa frågor som rör försöksdjur Regeringens bedömningar inom försöksdjursområdet i denna proposition syftar till att stärka djurskyddet för försöksdjuren och att öka kunskapen om alternativa metoder till djurförsök. Konsekvenser för användare av försöksdjur En konsekvens av att bibehålla den svenska definitionen är att det för djurförsök som faller utanför den definition som gäller enligt fortsatt kommer att krävas etiskt godkännande. I förhållande till den nuvarande situationen kommer dock den administrativa bördan för användare av försöksdjur att vara oförändrad. Ett inrättande av ett för 3R-frågor kommer att öka kunskapen inom området för alternativa metoder till djurförsök och komma användare av försöksdjur till del, bl.a. genom att de kommer att kunna ta del av centrets information om 3R-frågor. Även en ökad insats för att sprida resultatet av forskningsstödet för utveckling av alternativa metoder till djurförsök kommer att ge användare av försöksdjur bättre information om alternativa metoder till djurförsök. En förenklad hantering av mindre ändringar av etiska godkännanden som inte inverkar negativt på djurens välfärd innebär att sådana ändringar ska kunna genomföras utan att en djurförsöksetisk nämnd anlitas. En användares djurskyddsorgan ges i stället i uppgift att bedöma om en föreslagen ändring kan vara negativ från djurskyddssynpunkt eller inte. Djurskyddsorganen ges genom detta ytterligare en arbetsuppgift. Sammantaget bedömer dock regeringen att den förenklade hanteringen innebär en minskad administrativ börda för användare av försöksdjur genom att ärenden som är okontroversiella från djurskyddssynpunkt inte behöver anmälas till och bedömas av en djurförsöksetisk nämnd. innebär att användare inte heller behöver betala den avgift som är förenad med den djurförsöksetiska nämndens bedömning. 2013/14:41 bedöms att en förenklad hantering av ändringar av etiska godkännanden som inte inverkar negativt på djurens situation kommer att kunna ske snabbare om djurskyddsorganen och inte den djurförsöksetiska nämnden ansvarar för bedömningen. Konsekvenser för de djurförsöksetiska nämnderna Bedömningen att den svenska mer långtgående definitionen av djurförsök ska bibehållas innebär inte någon ändring i förhållande till nuvarande situation för de djurförsöksetiska nämnderna. Inrättande av ett för 3R-frågor bedöms ha stor betydelse för nämnderna eftersom en av centrets uppgifter kommer att vara att bistå nämnderna med stöd i frågor som rör alternativa metoder Centret bedöms även få en betydande roll i nämndernas kompetensutveckling om 3R-frågor. kommer inte längre att hantera sådana ändringar av etiska godkännanden som inte kan inverka negativt på djurens situation. nämnderna får mer tid att analysera och göra etiska bedömningar av ansökningar om övriga planerade djurförsök. Konsekvensen av regeringens bedömningar är att får i uppdrag att inleda bildandet av ett för 3R-frågor, en kostnad som liksom kostnader för centrets uppgifter, bör finansieras inom ramen för förvaltningsanslag. Konsekvenser för övriga myndigheter Havs- och vattenmyndigheten, Kemikalieinspektionen, Livsmedels- verket, , och Statens veterinär- medicinska anstalt bör ges i uppdrag att med stöd av kompetenscentret för 3R-frågor, upprätta strategiska planer för respektive myndighets 3R- Myndigheterna är på olika sätt redan engagerade i frågor som rör alternativa metoder till djurförsök internationellt, inom EU eller på nationell nivå varför de strategiska planerna i huvudsak innebär att synliggöra insatser som myndigheterna redan utför. Vidare bedömer regeringen att myndigheterna, inom sina respektive ansvarsområden, vid behov bör delta i informations- och utbildningsinsatser riktade till de djurförsöksetiska nämnderna. eventuella merarbetet för myndigheterna bedöms vara försumbart och rymmas inom respektive myndighetsanslag. Konsekvenser för små företag I är det mycket få små företag som föder upp eller använder Regeringens bedömningar förväntas därför inte i någon större utsträckning påverka små företag. Bedömningarna förväntas inte ha några effekter ur ett jämställd- 2013/14:41 Konsekvenser för miljön Bedömningarna rör bl.a. vad som definieras som djurförsök och inrättandet av ett för 3R-frågor. Inte någon av dessa eller övriga bedömningar förväntas påverka miljön. Ändringar i djurskyddslagen (1988:534) Paragrafen är ny. Att genomföra sexuella handlingar med djur är redan kriminaliserat som djurplågeri enligt 16 kap. 13 § , om handlandet otillbörligen utsätter djuret för lidande. Genom den nya paragrafens första stycke blir det förbjudet att genomföra sexuella handlingar med djur oavsett om djuret därigenom otillbörligen utsätts för lidande. I uttrycket sexuell handling med djur ligger att handlingen har haft en påtaglig sexuell prägel. Handlingen ska med andra ord ha varit av sådan karaktär att den typiskt sett syftar till att väcka eller tillfredsställa människans eller djurets sexuella drift. För den rättsliga bedömningen saknar det dock betydelse om den enskildes användande av djuret för sexuella ändamål verkligen har medfört tillfredsställelse av den sexuella driften eller inte. Av avgörande betydelse för om det ska vara fråga om en sexuell handling med ett djur bör vara att människan på något sätt ska ha använt eller utnyttjat djurets kropp. Förbudet kommer först och främst att omfatta fysisk beröring av antingen djurets könsorgan eller av djurets kropp med människans könsorgan. Konkret innebär det penetration av djurets vagina eller anus med människors könsorgan, annan kroppsdel eller föremål. Det kommer vidare att omfatta ett djurs penetration av människors vagina eller anus med sitt könsorgan och alla former av oral stimuli av djurets könsorgan eller att djur oralt stimulerar människans könsorgan. Det inkluderar också att med hjälp av händer, andra kroppsdelar eller föremål stimulera djurets könsorgan eller att låta djuret stimulera människans könsorgan. Även andra beteenden som innebär en fysisk kontakt mellan människan och djuret än de uppräknade kan omfattas av uttrycket sexuella handlingar. Uttrycket sexuell handling skulle definitionsmässigt också kunna anses innefatta verksamhet som sker i samband med avel eller handlingar som utförs av veterinärmedicinska skäl. Vissa veterinärmedicinska åtgärder, sädesinsamling eller inseminering kan ju ha som direkt eller indirekt syfte att väcka djurets sexuella drift. Med beaktande av Lagrådets synpunkter har ett andra stycke, som tydliggör att sådan verksamhet inte omfattas av förbudet, lagts till. Inte heller handlingar som utförs av liknande berättigade skäl omfattas av förbudet. Hit hör handlingar som godkänts av en djurförsöksetisk nämnd enligt 21 § djurskyddslagen, exempelvis forskning i reproduktionsfrågor. De närmare övervägandena har redovisats i avsnitt 5.1. Ändringen innebär att straffbestämmelsen i 36 c § har inkluderats i uppräkningen i paragrafens punkt 5. I sak innebär ändringen att beslut om s.k. djurförbud ska fattas av om någon vid upprepade tillfällen har dömts för brott mot förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur. Överväganden finns i avsnitt 5.3. Ändringen innebär att straffbestämmelsen i 36 c § har inkluderats i uppräkningen i paragrafens punkt 5. I sak innebär ändringen att beslut om omhändertagande av djur ska fattas om någon vid upprepade tillfällen har dömts för brott mot förbudet att genomföra sexuella handlingar med djur. Överväganden finns i avsnitt 5.3. Paragrafen är ny. I bestämmelsen föreskrivs straffansvar för den som bryter mot förbudet i 9 a § att genomföra sexuella handlingar med djur. För brott mot förbudet krävs att gärningsmannen har haft uppsåt i sitt handlande. Överväganden finns i avsnitt 5.2. Sammanfattning av betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) Användning av djur för sexuella ändamål Utredarens överväganden och förslag Argument för ett förbud mot sexuell användning av djur Utredaren kan konstatera att många forskare och andra personer starkt ifrågasätter att djur ska få användas för sexuella ändamål. En sexuell handling behöver enligt dessa forskare inte vara fysiskt skadlig för djuret för att den ska innebära en kränkning mot djuret utan det räcker att den genomförs med tvång. Djur kan inte alltid visa sin motvilja mot intim kontakt med människor och de är också tränade att underkasta sig människans vilja. Många anser att sexuell användning av djur därför bör betraktas som ett övergrepp och att det finns likheter mellan sexuell användning av djur och sexuella övergrepp på barn. Varken barn eller djur kan ge ett informerat samtycke och de är också beroende av att andra ingriper och hjälper dem. Forskare har också påpekat att det lidande som man utsätter djur för i andra sammanhang ofta kan rättfärdigas med samhällsnytta men att detta inte kan anses finnas för denna typ av handlingar (Revholt 2006). Utredaren kan konstatera att användning av djur för sexuellt ändamål har varit förbjudet såväl i som i många andra Europeiska länder och sedan avkriminaliserats under 1900- talet. Därefter har förbudet återinförts i vissa länder för att skydda djuren. Utredaren anser att all modern djurskyddslagstiftning bygger på tanken att djur är kännande varelser och därför ska skyddas och respekteras för sin egen skull och inte bara för det värde som de har för människan. Som utredaren ser det så är risken stor för att djur får fysiska och eventuellt även psykiska skador vid denna typ av användning. Djurskyddslagstiftningen syftar till att förebygga att djur lider, dvs. lagstiftningen bör även förbjuda sådant där det finns stor risk för lidande. Invändningar mot förbud ur ett förbuds- och straffteoretiskt perspektiv Från ett renodlat djurskyddsperspektiv finns det starka skäl för ett förbud mot sexuell användning av djur. Ett förbud är dock förenat med vissa problem när frågan betraktas i ett vidare samhällsperspektiv i de fall som lidande inte kan bevisas, särskilt om brott mot förbudet kriminaliseras. I de fall där djurlidande inte kan styrkas saknas belägg för att handlandet alltid kan ses som skadligt för djur. Det går inte att vetenskapligt belägga att varje typ av sexuell handling mellan människa och djur verkligen innebär ett psykiskt eller fysiskt lidande för djuret. Detta gäller särskilt i de fall där det inte förekommer någon penetration eller några inslag av våld eller fysiskt tvång. En kriminalisering leder även till andra frågor som t.ex. vilken integritet djur kan anses ha rent generellt och om djur kan anses ha 2013/14:41 sexuell integritet. Om så är fallet bör även andra handlingar ifrågasättas Bilaga 1 om t.ex. handlingar som vidtas i avelssyfte och som rent objektivt i så fall måste framstå som lika integritetskränkande. Dessa handlingar anses dock ha en samhällsnytta och sker under kontrollerade former för att minimera ett eventuellt lidande för djuret. Huruvida det finns någon form av samhällsnytta att använda djur för sexuella syften ifrågasätts av Lagstiftning mot användning av djur för sexuella ändamål kan motiveras från djurskyddssynpunkt. De enda invändningar som kan riktas mot en kriminalisering är att det kan uppfattas som om det innebär ett förbud av moralisk karaktär. Det kan framstå som att dessa typer av handlingar förbjuds av skälet att de är allmänt förkastliga och icke önskvärda utifrån ett mänskligt perspektiv. Utredarens slutsats: Sexuell användning av djur bör förbjudas Utredarens uppdrag är att se över vilka åtgärder inom ramen för djurskyddslagstiftningen som kan vara lämpliga för att förtydliga och stärka skyddet för djur som används för sexuella ändamål. De nuvarande reglerna i är alltså inte föremål för utredarens översyn. Utredaren har analyserat om det finns ett behov av ett uttryckligt förbud mot sexuell användning av djur och vilka konsekvenser som ett sådant förbud skulle få. I detta arbete har utredaren konstaterat att svensk diskrimineringslagstiftning inte innehåller några bestämmelser om skydd för personer med läggning för zoofili. Något sådant skydd kan inte heller åberopas med stöd i den internationella rätten såsom , eller EU:s stadga för grundläggande rättigheter. Ur ett diskrimineringsperspektiv bedömer utredaren därför att det inte finns några rättsliga hinder för att förbjuda sexuell användning av djur i . Utifrån de rapporter och forskningsunderlag som utredaren tagit del av kan konstateras att användningen av djur för sexuella ändamål inte är försumbar. Användningen medför också en risk för såväl fysiskt som psykiskt lidande för djuren. Djurskyddslagstiftningen är förebyggande och ska alltså förhindra att djur lider. Även om det saknas tydliga vetenskapliga belägg för att alla enskilda sexuella handlingar leder till att djur lider fysiskt och psykiskt så anser utredaren att risken för att djur lider av sådana handlingar är så stor att de står i strid med lagens förebyggande syfte. Att människor använder djur sexuellt kan också anses vara oförenligt med djurs naturliga beteende. De flesta djur har korta löp eller brunstperioder där de är mottagliga för sexuella inviter av samma djurslag och är många djur mycket avvisande till sexuell aktivitet och denna kan då också vara smärtsam. I vissa rapporter som beskriver hur människor använder djur för sexuella ändamål används djuren som en form av ersättning för en annan människa och då oavsett djurets brunstperiod. Detta anser utredaren inte vara naturligt för djuren. Utredaren anser därför heller inte att användning av djur för sexuella ändamål är etiskt acceptabel eller förenlig med djurskyddslagstiftningen. Användningen strider också mot den hänsyn om djurens välfärd och respekt mot djuren som utredaren anser är viktig i all djurhantering. Som utredaren ser det skulle det också vara det inkonsekvent att inte ha ett uttryckligt förbud mot en företeelse som medför en så stor risk för djurlidande. Den svenska djurskyddslagstiftningen innehåller en mängd olika bestämmelser som inbegriper krav på alltifrån berikning av djurens miljö till behov av social kontakt, fysisk aktivitet och utevistelse. Att tillåta att djur används sexuellt skulle vara ologiskt och stå i stark kontrast till övrig djurskyddslagstiftning. Utredaren anser också att ett förbud skulle kunna förtydliga och stärka skyddet för djur genom att utgöra en signal om att detta inte är ett acceptabelt sätt att behandla djur på. Om detta är tillräckligt avskräckande för att sådana handlingar ska upphöra kan utredaren inte bedöma men bedömer ändå att ett tydligt förbud skulle stärka djurens situation i dessa fall. Utifrån vad som framförs i propositionen 1994/95:23 Ett effektivare brottmålsförfarande kan det ifrågasättas om en kriminalisering och straff är en ändamålsenlig lösning. Utredaren har därför övervägt om det finns andra medel än lagstiftning för att undvika att djur används av människor för sexuella ändamål. Insatser som upplysning, information och effektiv kontroll är medel som ofta diskuteras när det gäller djurskyddsfrågor av generell natur. Utredarens bedömning är dock att dessa insatser inte skulle ha en tillräcklig påverkan på denna djurhantering eftersom den har en mer speciell karaktär. Utredaren anser också därför att det inte finns några möjligheter att vidta mindre ingripande åtgärder än lagstiftning om man vill stärka skyddet för dessa djur. Utredaren hoppas också på att ett tydligt förbud skulle kunna underlätta för polisens och domstolarnas arbete med dessa fall och göra det möjligt att ingripa i ett tidigare skede. Utifrån den statistik som redovisades i leder få fall till åtal och anmärkningsvärt många förundersökningar läggs ner. I och med att det inte finns något förbud mot sexuell användning av djur är den sexuella handlingen enbart straffbar om den medför lidande för djuret och uppfyller rekvisiten för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § . Enligt t.ex. är det svårt att använda bestämmelserna om djurplågeri om inte djuret uppvisar fysisk skada. Antalet gärningsmän som fälls till straffrättsligt ansvar för djurplågeri enligt befintlig lagstiftning är också mycket få. Utredaren anser därför att man med fog kan ifrågasätta om bestämmelsen om djurplågeri i 16 kap. 13 § används i tillräcklig omfattning. Även om detta ligger utanför utredarens område anser utredaren att man bör se vidare på frågan om befintligt regelverk kan utnyttjas mer effektivt än vad som görs . Samtliga riksdagspartier har i den politiska debatten i enhälligt framfört ett önskemål om ett förbud mot sexuell användning av djur. I Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU20 föreslogs att regeringen bör införa ett förbud mot sexuell användning av djur. biföll utskottets förslag. Värderingen att sexuell användning av djur är ett oacceptabelt beteende hos människor är också något som utredaren har fått påpekat från många instanser. Många uppfattar handlingarna som mycket stötande och tycker att samhället genom ett förbud tydligt ska markera att detta inte är ett Utredaren har som uttalad ambition att värna om respekten för djur och att eftersträva en hög förebyggande På bedömer utredaren att ett förbud skulle kunna öka respekten för djur och deras välfärd. En önskan om en ökad respekt för djur är ett av de skäl som anges i det motsvarande förbud som Utredarens slutsats är därför att det för att förtydliga och förstärka skyddet för djuren bör införas ett förbud i djurskyddslagen enligt följande: Det är förbjudet att ha sexuellt umgänge eller utföra andra sexuella handlingar med djur. Med sexuell handling avses inte handlingar som utförs av veterinärmedicinska skäl eller i samband med avel. Detta betyder att sexuella handlingar som människor företar med djur i syfte att få sexuell njutning eller utlevelse föreslås vara totalt förbjudna. Dessa gärningar omfattar penetration av djurets vagina eller anus med människans könsorgan, annan kroppsdel eller föremål. ett djurs penetration av människans vagina eller anus med sitt könsorgan. Vidare omfattar det alla former av oral stimuli av djurets könsorgan och att djur oralt stimulerar människans könsorgan. Detta inkluderar även att med hjälp av händer, andra kroppsdelar eller föremål stimulera djurets könsorgan eller låta djuret stimulera människans könsorgan. Handlingar som utförs av veterinärmedicinska eller hygieniska skäl samt i samband med avel (t.ex. förebyggande medicinska åtgärder, kastrering, sterilisering, sädesuppsamling eller inseminering) omfattas inte av förbudet. Utredaren bedömer att det för dessa handlingar finns ett samhällsintresse som kan rättfärdiga dessa. Vidare utförs sådana åtgärder och ingrepp av personer med särskild kompetens, vilket innebär mindre risk för skador på och lidande för djuren. Förbudsbestämmelsen bör rikta sig till alla och till skillnad från de flesta andra bestämmelser i djurskyddslagen inte enbart till ägaren och den som på annan grund innehar eller förfogar över djuret (jfr prop. 1987/88:93 s. Den nya förbudsbestämmelsen är alltså tänkt att få samma generella tillämpningsområde som djurplågeribestämmelsen i . Vissa frågor som rör försöksdjur Definitionen av djurförsök föreslås ändras i lagen så att den blir mer lik den som finns i övriga EU. Förslaget innebär att som djurförsök ska endast räknas de försök som kan vålla djuret smärta, lidande, ångest eller bestående men i lika stor utsträckning som, eller i större utsträckning , I nuvarande djurskyddslag är det endast syftet med djuranvändningen som avgör om det är ett djurförsök eller inte, med undantag för om det gäller undervisning. Djuret behöver alltså inte utsättas för någon form av lidande för att det enligt svenska bestämmelser ska vara ett djurförsök. Enligt utredarens mening kan logiken i detta ifrågasättas. Anledningen till att ge de djur som används i djurförsök ett extra skydd, utöver det som följer av de generella djurskyddsbestämmelserna, är att dessa djur riskerar att orsakas lidande. 2013/14:41 Om djuren inte utsätts för något lidande bör den vanliga Bilaga 1 djurskyddslagstiftningen ge djuren ett tillräckligt skydd. Verksamhetstillstånd och godkännande av anläggning för försöksdjur handläggs förprövningsärenden av med undantag för de lokaler och utrymmen där försöksdjur hålls som i stället godkänns av . Utredaren anser att och roller behöver renodlas och att bör ansvara för all förprövning inklusive den för försöksdjurslokaler. Som utredaren ser det bör förprövning och all tillståndsgivning av verksamheter ha tydliga kopplingar till djurskyddskontrollen för att bli effektiv och ändamålsenlig. har hand om all djurskyddskontroll, inklusive kontroll av försöksdjursverksamhet. Som utredaren ser det kräver utförandet av denna kontroll att har nödvändig kompetens gällande försöksdjur och för hur försöksdjur ska hållas. godkänner även lokaler för undervisningsdjur och djur i djurparker. Detta kräver, som utredaren ser det, en lika specifik kompetens som förprövningen av försöksdjurslokaler gör. Även hantering av verksamhetstillstånd för försöksdjursverksamhet bör skötas av . För att höja kompetens gällande försöksdjur och effektivisera arbetet med dessa frågor anser utredaren att länsstyrelserna bör samverka och specialisera sig i de regioner där denna verksamhet bedrivs. Utredningens uppdrag och arbete Regeringen uppdrog åt , (Nationellt centrum för djurvälfärd) och att utarbeta ett förslag till hur det framtida nationella arbetet inom området för alternativa metoder till djurförsök i enlighet med de tre R:ns princip (Replace, Reduce, Refine) bör bedrivas. Uppdraget föranleddes av arbetet med att införliva EU:s direktiv /63/EU om skydd av djur som används för vetenskapliga ändamål1 nationellt i . I uppdraget ingick bl.a. att samråda med andra berörda myndigheter, universitet, företag och intresseorganisationer. Ett villkor för uppdraget var att förslagen som lades fram skulle rymmas inom befintlig myndighetsstruktur. Uppdraget skulle samordnas av och redovisas till (Landsbygdsdepartementet) . Utredningsgruppens arbete har bl.a. omfattat att ta fram ett 40-tal frågor med relevans för uppdraget och ställa dessa till berörda myndigheter, bransch- och intresseorganisationer samt till forskare.