prop · H003152 · 2013-05-13 00:00:00 — I stället bör utlandsstudier omfatta studier som bedrivs utanför av en studerande som är antagen vid en utländsk eller svensk läroanstalt. Regeringens mål är att svenska studerandes rörlighet ska främjas. Det avgörande bör därför vara att studierna faktiskt bedrivs utanför , oavsett om den studerande är antagen vid läroanstalten i utlandet eller vid en läroanstalt i . Utlandserfarenheten bidrar till att de studerande blir bättre förberedda för ett yrkes- och samhällsliv präglat av globaliseringen. Det är också för studier som bedrivs 2012/13:152 utomlands som det finns ett behov av att kunna lämna det kompletterande merkostnadslånet för utlandsstudier som regeringen anser bör införas. Även studier som bedrivs på distans vid en läroanstalt utanför bör anses vara utlandsstudier. Bestämmelser om distansstudier redovisas i avsnitt 6.2.4. När det gäller vad och har framfört om en vidare definition av begreppet utlandsstudier som inbegriper även praktik och examensarbeten vid exempelvis företag och organisationer anser regeringen att även sådana moment, som ingår i studierna, bör omfattas, under förutsättning att den studerande är antagen till en läroanstalt. En konsekvens av att utlandsförlagd utbildning bör bedömas vara utlandsstudier är, som CSN har anfört, att regelverket kring utlandsstudier till skillnad från blir tillämpligt på sådan utbildning. I studiestödsförordningen finns dock exempelvis vissa undantag från kraven som gäller på studier utomlands när det gäller studier som kan ses som en del av en svensk utbildning. Det är fråga om utbytesstudier och studier inom vissa utbildningssamarbeten med utländska lärosäten. Dessa bestämmelser behöver ses över i det fortsatta arbetet mot bakgrund av att ytterligare former av studier utomlands då kommer att falla inom bestämmelsernas tillämpningsområde. För att studier vid en utländsk läroanstalt utanför ska kunna ge rätt till studiemedel måste utbildningen uppfylla vissa krav enligt Ett av dessa är ett kvalitetskrav som innebär att utbildningen ska ha en godtagbar standard. kvalitetskrav skiljer sig dock något åt mellan studier inom respektive För studier inom får studiemedel lämnas om läroanstalten eller utbildningen är ställd under statlig tillsyn i det land där studierna bedrivs och studierna motsvarar eller är jämförbara med studier vid en läroanstalt eller utbildning som anges i bilagan till studiestödsförordningen (3 kap. 22 §). För studier utanför på gymnasial nivå får studiemedel lämnas om motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i och CSN har beslutat att utbildningen kan anses ha en godtagbar För studier utanför på eftergymnasial nivå ska Universitets- och högskolerådet ha beslutat att utbildningen kan anses ha en godtagbar standard (3 kap. 23 §). Som har nämnts har myndigheten övertagit denna uppgift från CSN har i praktiken ansvaret för att pröva utbildningars standard inom , på såväl gymnasial som eftergymnasial nivå, och utanför på gymnasial nivå. Universitets- och högskolerådet har ansvaret för att pröva eftergymnasiala utbildningars standard utanför . det gäller utbildningar inom prövar CSN om utbildningen står Prop. 2012/13:152 under statlig tillsyn i studielandet och är jämförbar med en utbildning som ger rätt till studiemedel i . När det gäller utbildningar utanför sker prövningen på ett likartat sätt. Bedömningen av godtagbar standard, såsom den beskrivs i myndigheternas föreskrifter, innebär i praktiken att myndigheterna förlitar sig på de bedömningar som utländska myndigheter har gjort av sina nationella utbildningar. 6.2.2Ett enhetligt krav på godtagbar standard Regeringens bedömning: Studiemedel för utlandsstudier bör lämnas för studier på gymnasial eller eftergymnasial nivå, om utbildningen kan anses ha en godtagbar standard. CSN bör besluta om godtagbar standard för utbildningar på gymnasial nivå och Universitets- och högskolerådet för utbildningar på eftergymnasial nivå. De nämnda myndigheterna bör meddela närmare föreskrifter om detta. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens Utredningen föreslår att regeringen ska bestämma vad som är godtagbar standard och se till att de utbildningar som är studiemedelsberättigade håller god kvalitet. Det ska därför framgå av studiestödsförordningen vad som är godtagbar standard och hur denna prövning ska göras. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har ingen invändning mot förslaget. () anser att utbildningskvalitet är av yttersta vikt och stöder förslaget att krav ska ställas på utbildningens standard för att berättiga till studiemedel. ifrågasätter dock om en reglering i förordning generellt är rätt metod för att skapa maximal flexibilitet i systemet. CSN och tillstyrker förslaget att CSN ska avgöra om utbildningar på gymnasial nivå har godtagbar standard och att ska avgöra detta för utbildningar på eftergymnasial nivå. Skälen för regeringens bedömning: Som har redovisats ska en utländsk utbildning uppfylla vissa kvalitetskrav för att ge rätt till Bestämmelserna om kvalitetskrav skiljer sig dock åt mellan studier inom och utanför . Enligt utredningens bedömning är det dock inte någon större skillnad mellan de kvalitetskrav som ställs på utbildningar inom och de krav på godtagbar standard som ställs på utbildningar utanför . Utbildning och studiestöd är en investering för både samhället och Mot bakgrund av att satsar stora resurser på studiestöd är det enligt regeringens mening väsentligt att den utbildning som studiestöd lämnas för håller en viss standard eller kvalitet. utredningen knyter de krav som ställs på godtagbar standard an till motsvarande utbildningar i . Kravet på godtagbar standard innebär då att en utländsk utbildning håller en kvalitet som är i linje med kvaliteten på motsvarande svenska utbildningar. därför nuvarande ordning, med en rimlig administration, säkerställa att 2012/13:152 utbildningskvaliteten är god. Regeringen bedömer i enlighet med detta att studiemedel endast bör få lämnas för en utbildning som har en godtagbar standard. Regeringens ambition är att studiemedelssystemet ska vara så enkelt och enhetligt som möjligt. Kraven i studiestödsförordningen i fråga om godtagbar standard bör således vara desamma för alla utbildningar utomlands, oavsett studieland och studienivå. Ett enhetligt regelverk svarar även bättre mot unionsrätten. Regeringen anser däremot, till skillnad från utredningen och vissa remissinstanser, att det även fortsättningsvis bör vara de tillämpande myndigheterna, CSN och Universitets- och högskolerådet, som meddelar närmare föreskrifter om prövningen av godtagbar standard. Studier utomlands är ett varierat och dynamiskt område vilket talar emot en detaljreglering på förordningsnivå. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att dagens prövning av godtagbar standard fungerar relativt väl och att det inte finns några större problem förenade med uppdelningen mellan myndigheterna. Regeringen gör därför bedömningen att CSN även i fortsättningen bör avgöra vilka utbildningar på gymnasial nivå utomlands som håller godtagbar standard. Universitets- och högskolerådet bör avgöra vilka utbildningar på eftergymnasial nivå som har godtagbar standard, dvs. myndighetens beslutsrätt bör till skillnad från även omfatta eftergymnasiala utbildningar inom . När det gäller bedömningen av utbildningars nivå anser regeringen att CSN även fortsättningsvis bör ha denna uppgift, vilket redovisas i avsnitt 6.3.2. 6.2.3Utbildningar som inte ger rätt till studiemedel Enligt studiestödsförordningen får CSN föreskriva att studiemedel inte får lämnas för en utbildning som inte ger rätt till studiemedel för studier i eller annars inte rimligen bör medföra rätt till studiemedel (3 kap. 25 §). Av CSN:s föreskrifter (CSNFS 2001:1) framgår bl.a. att en utbildning som inte ger rätt till studiemedel i inte heller ger rätt till studiemedel utomlands. CSN har också föreskrivit om särskilda krav för vissa typer av utbildningar inom t.ex. hälso- och sjukvården. Regeringen anser, i likhet med remissinstanserna, att det är en rimlig utgångspunkt att utbildningar som inte ger rätt till studiemedel i inte heller ger rätt till studiemedel utomlands och att detta bör framgå av studiestödsförordningen. Den närmare regleringen av detta bör tas om hand i det fortsatta arbetet. Enligt CSN:s föreskrifter lämnas studiemedel för distansstudier utanför EES endast om det finns synnerliga skäl. Studiemedel för distansstudier inom EES lämnas i samma utsträckning som för distansstudier i . Regeringen bedömer i likhet med utredningen att studiemedel för distansstudier inom EES och i bör lämnas efter samma förutsättningar som vid distansstudier vid svenska läroanstalter. 2012/13:152 innebär att bestämmelserna anpassas till unionsrätten. Regeringen anser även i likhet med utredningen, till skillnad från några remissinstanser, att det är rimligt med en mer restriktiv inriktning när det gäller studiemedel för distansstudier i länder utanför EES och och att studiemedel då, liksom , endast bör lämnas om det finns synnerliga skäl. Regeringen anser att målen i fråga om utlandsstudier bättre kan nås genom studier på plats i ett annat land, men bestämmelserna om distansstudier bör som tidigare nämnts anpassas till . Utanför EES och är det dessutom ännu svårare att kontrollera att distansstuderande verkligen bedriver studier. Risken för fusk och felaktiga utbetalningar av statens medel är alltså större. Studiestödet måste vara långsiktigt samhällsekonomiskt hållbart och de utbetalningar som görs från systemet ska vara riktiga. Bestämmelserna i studiestödsförordningen skiljer sig åt beroende på om studierna bedrivs inom eller utanför . Inom är kraven som ställs i huvudsak desamma som för studier i . Läroanstalten eller utbildningen ska vara ställd under statlig tillsyn i det land där studierna bedrivs, och studierna ska motsvara eller vara jämförbara med studier som ger rätt till studiemedel i . Utanför ser kraven annorlunda ut. För en gymnasial utbildning ska CSN ha beslutat att utbildningen kan anses ha en godtagbar standard. Dessutom krävs det att motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i . CSN får i enlighet med studiestödsförordningen meddela ytterligare föreskrifter om rätt till studiemedel för studier utomlands. Myndigheten har utfärdat föreskrifter om godtagbar standard för gymnasial utbildning och om bedömning av gymnasial respektive eftergymnasial nivå (CSNFS 2001:1). Som har nämnts har CSN dock utvidgat möjligheten till studiemedel för gymnasiala studier inom EES och i med hänsyn till . hade cirka 550 personer studiemedel för gymnasiala studier utomlands. Detta kan jämföras med att det totalt var cirka 31 300 personer som hade studiemedel för studier på eftergymnasial nivå utomlands. 6.3.2Utökade möjligheter till gymnasiala studier inom EES och i Regeringens bedömning: Studiemedel för studier på gymnasial nivå inom EES och i bör lämnas oavsett om motsvarande studier med lika stor fördel kan bedrivas i . Kravet på att motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i bör endast kvarstå för studier på gymnasial nivå utanför EES och . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna, bl.a. (), , Kungl. Tekniska högskolan, , , och , tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. När det gäller prövningen av om en utländsk utbildning är gymnasial eller eftergymnasial efterlyser CSN CSN efterlyser även uttalanden i det fortsatta lagstiftningsarbetet om vilka kriterier som ska ligga till grund för prövningen av om en utbildning med lika stor fördel kan bedrivas i () menar att förslagen måste ses som en positiv reform utifrån regeringens mål för utlandsstudier, dvs. inte något som enbart är påtvingat av unionsrätten. Det bör också enligt ÖKS redovisas vilka ekonomiska eller andra överväganden som leder till att begränsningarna ska vara kvar för gymnasiala utbildningar utanför anser att studiestöd för gymnasiala studier ska lämnas efter samma regler som i , oberoende av i vilket land studierna bedrivs. Skälen för regeringens bedömning: Rätten till studiemedel för studier på gymnasial nivå utanför är begränsad, vilket har medfört att särlösningar har uppkommit för att studiemedel ändå ska Vissa utbildningar har i studiemedelshänseende betraktats som eftergymnasiala, trots att de är på en gymnasial nivå. exempelvis om språkstudier (avsnitt 6.4) och studier vid s.k. I praktiken kan det innebära att vissa teoretiska kurser behandlas mer positivt än yrkesutbildningar. Detta är enligt regeringens mening inte rimligt. Det gäller särskilt inom EU där och andra medlemsländer bedriver ett omfattande arbete inom bl.a. yrkesutbildningsområdet i syfte att stärka kvaliteten och underlätta rörligheten för studerande inom . rörlighet bör främjas. Det är bra för såväl de studerande själva som för att fler studerande skaffar sig erfarenhet av studier utomlands. likhet med utredningen anser regeringen därför att rätten till studiemedel för studier på gymnasial nivå bör vara densamma inom EES och i Kravet på att utbildningen inte med lika stor fördel kan bedrivas i bör därför tas bort för studier inom EES och Det samarbete som finns inom EU för att underlätta rörligheten i Prop. 2012/13:152 för studerande inom bl.a. yrkesutbildning och teoretisk utbildning saknas i stor utsträckning för gymnasiala utbildningar utanför EES och . Regeringen delar utredningens uppfattning att en utvidgning av rätten till studiemedel för gymnasiala studier till hela världen skulle kunna leda till så höga kostnader att dagens generösa studiemedelssystem inte kan behållas i sin helhet. Regeringen gör därför bedömningen, till skillnad från , att kravet på att en gymnasial utbildning inte med lika stor fördel kan bedrivas i bör kvarstå för utlandsstudier utanför EES och . Vid bedömningen av om en utbildning är på gymnasial eller eftergymnasial nivå ska enligt CSN:s föreskrifter (CSNFS 2001:1) den bedömning som görs för en motsvarande utbildning i vara vägledande. Om bedömningarna i och studielandet inte överensstämmer, ska en sammanvägning göras av samtliga faktorer som har betydelse för bedömningen. I likhet med utredningen anser regeringen att det inte är lämpligt att i lag eller förordning i detalj reglera hur bedömningen av utbildningars nivå ska göras. Regeringen anser att CSN även fortsättningsvis bör avgöra om en utbildning ska betraktas som gymnasial eller eftergymnasial och vilka kriterier som ska ligga till grund för prövningen av om en utbildning med lika stor fördel kan bedrivas i . Språkutbildningar har en särställning inom studiemedelssystemet. Språkstudier på gymnasial nivå utanför räknas, vid prövningen av rätt till studiemedel, som studier på eftergymnasial nivå. enlighet med studiestödsförordningen meddela ytterligare föreskrifter om rätt till studiemedel för studier utomlands. (CSNFS 2001:1) ska språkkurser på icke-akademisk nivå utanför anses vara på eftergymnasial nivå och studiemedel för dessa kurser ska som huvudregel endast lämnas till studerande som har grundläggande behörighet enligt högskoleförordningen (1993:100), dvs. Undantag från kravet på grundläggande behörighet kan dock göras om det finns särskilda skäl. språkstudier utanför ses som eftergymnasiala enligt CSN:s föreskrifter, behöver inte prövningen av om motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i göras. akademisk nivå innefattar även eftergymnasiala språkstudier som inte ger Studiemedel för en icke-akademisk språkkurs lämnas enligt CSN:s föreskrifter endast för studier i ett land där språket har officiell status. Det innebär att studiemedel kan lämnas för t.ex. språkstudier i engelska på och i men inte i . europeiska språk lämnas vidare normalt endast studiemedel för studier i Undantag kan dock göras för en studerande som är antagen till 2012/13:152 en eftergymnasial utbildning utanför och som behöver läsa en kortare förberedande kurs i undervisningsspråket i anslutning till denna utbildning. 6.4.2Utvidgade möjligheter till språkstudier Regeringens bedömning: Språkstudier bör ge rätt till studiemedel utifrån utbildningsnivå. Studiemedel för gymnasiala språkstudier inom EES eller i bör lämnas oavsett om språket har officiell status i studielandet eller inte. Studiemedel för gymnasiala språkstudier i ett land utanför EES och bör lämnas om språket har officiell status i studielandet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Enligt förslaget ska språkstudier på gymnasial nivå utanför EES och även fortsättningsvis berättiga till studiemedel, om språket har officiell status i studielandet och språket inte är europeiskt. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna, bl.a. (), , , och , tillstyrker förslaget. kommun anser dock att förslaget försvårar språkstudier för dem som vill fördjupa sina språkkunskaper direkt efter gymnasieskolan och förordar ett fortsatt undantag för språkstudier. CSN anför att studerande som är får minskade möjligheter till studiemedel för gymnasiala språkkurser utomlands som resultatet kan bli en marginellt sänkt examensålder från högskolan. Vidare anser CSN att nyttan med att bedriva språkstudier på plats utomlands, med daglig exponering för studiespråket, i stort sett alltid bör innebära att studierna inte med lika stor fördel kan bedrivas i . Föreningen i Världen invänder mot att språkstudier utanför EES och endast ska berättiga till studiemedel om språket inte är europeiskt. Skälen för regeringens bedömning Språkstudier utgör enligt gällande rätt en särart i studiemedelshänseende, eftersom de ses som eftergymnasiala trots att de inte alltid håller en För rätt till studiemedel för dessa studier krävs enligt huvudregeln gymnasiekompetens. En följd av detta kan vara att kursen t.ex. inte kan tillgodoräknas i en svensk högskoleexamen, även om den studerande har förbrukat veckor med studiemedel på Regeringen anser, i likhet med vad utredningen föreslår, att språkkurser i stället bör bedömas utifrån sitt innehåll vid avgörandet av om de ligger på gymnasial eller eftergymnasial nivå. Enligt regeringens mening framstår det som mer enhetligt, rättvist och rättssäkert att bedöma varje språkkurs utifrån dess specifika innehåll. Regeringen anser också att förändrade bestämmelser bör innebära ett studiemedelssystem för utlandsstudier som blir mer överblickbart för den De relativt få studerande som är och som därmed Prop. 2012/13:152 inte uppfyller åldersgränsen för rätt till studiemedel för studier på gymnasial nivå kan i stället välja att söka sig till språkstudier på en eftergymnasial nivå eller till andra eftergymnasiala studier. Utvidgade möjligheter till språkstudier inom EES och i Rätten till studiemedel för studier på gymnasial nivå bör vara densamma såväl inom EES och i som i (se avsnitt 6.3). Språkstudier på gymnasial nivå bör därför ge rätt till studiemedel enligt samma regler som för övriga studier på gymnasial nivå inom EES och i . Följaktligen bör studiemedel för språkstudier på gymnasial nivå inom EES och i kunna lämnas om utbildningen kan anses ha godtagbar standard och oavsett om språket har officiell status i studielandet eller inte. I enlighet med detta bör även studiemedel för språkstudier på eftergymnasial nivå som inte ger högskolepoäng inom EES och i kunna lämnas enligt samma förutsättningar. Språkstudier i europeiska språk utanför EES och Enligt gällande bestämmelser lämnas endast studiemedel för en ickeakademisk språkkurs utanför EES och om språket har officiell status i studielandet och språket inte är europeiskt. Regeringen anser, till skillnad från utredningen, att studiemedel för gymnasiala språkstudier utanför EES och bör kunna lämnas även om det är ett europeiskt språk, om språket har officiell status i studielandet. Det är rimligt att en studerande t.ex. ska kunna läsa engelska i såväl som eller . Regeringen bedömer att prövningen av om motsvarande studier inte med lika stor fördel kan bedrivas i inte bör göras för gymnasiala språkstudier utanför EES och . Studier utomlands i ett språk som har officiell status i studielandet kan enligt regeringens mening i princip aldrig bedrivas med lika stor fördel i , eftersom nyttan av den dagliga exponeringen av undervisningsspråket är större när studierna bedrivs på plats i studielandet. När det gäller språkstudier på eftergymnasial nivå utanför EES och som inte ger högskolepoäng anser regeringen att studiemedel bör få lämnas om studierna uppfyller de kvalitetskrav som gäller för övriga eftergymnasiala studier, dvs. oavsett språkets status i studielandet. 2012/13:152 7 Studiemedel i form av studiebidrag för utlandsstudier lämnas med samma generella belopp som för studier i . Studiemedel i form av studielån för utlandsstudier lämnas med högst det belopp som CSN fastställer med beaktande av levnadsomkostnaderna i varje land (3 kap. 24 § studiestödsförordningen). CSN har i sina föreskrifter (CSNFS 2001:1) fastställt specifika landsbelopp för studielån vid studier utomlands. När CSN fastställer landsbeloppen använder sig myndigheten av en metod som bygger på enkätutskick till beskickningarna i de olika länderna samt av uppgifter om kostnadsutveckling och inflation. Beskickningarna har tillfrågats om vad rimliga kostnader är för en studerande för mat, logi, lokala resor och övriga omkostnader. Inom har även underlag från studiestödsmyndigheterna i respektive land inhämtats. CSN har fastställt specifika landsbelopp för /13 för totalt 131 länder. Det svenska lånebeloppet för studier i vid heltidsstudier är 2013. I 18 länder utgår ett lånebelopp på 1 5001 600 konor . I 40 länder utgår ett högre lånebelopp än och i 73 länder utgår ett lägre lånebelopp än . Det högsta lånebeloppet lämnas för studier i () och det lägsta för studier på (). 7.1.2Ett enhetligt studiemedelsbelopp för studier i och utomlands Regeringens bedömning: Studielån för utlandsstudier bör lämnas med samma belopp som för studier i . Studiestödslagens bestämmelser om studielånebeloppen bör således gälla även vid utlandsstudier. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser, bl.a. Centrala (), , , , , Studentråd och , tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. kommun anser att det är viktigt att kontinuerligt följa upp och utvärdera sammansättningen av gruppen utlandsstuderande när det gäller ålder, kön och socioekonomisk bakgrund i samband med eventuella förändringar enligt utredningens förslag. Det finns enligt kommunen en risk för att förändringarna av studiemedlets storlek kan innebära att möjligheterna för utlandsstudier inte blir likvärdiga, utan beroende av att de studerande även har andra finansieringskällor än studiemedel. Skälen för regeringens bedömning: Studiemedlens storlek och Prop. 2012/13:152 studiebidragets andel av medlen regleras för studier i i studiestödslagen (3 kap. 1113 §§). När det gäller storleken på det belopp som utgör studielån vid utlandsstudier, de s.k. landsbeloppen, fastställs de av CSN med beaktande av levnadsomkostnaderna i varje land enligt studiestödsförordningen. Regeringen anser emellertid att bestämmelserna i studiestödslagen om studiemedlens totalbelopp bör gälla även för utlandsstudier. Det är visat att nuvarande metod för att fastställa de specifika landsbeloppen vid studier utomlands har vissa brister. Metoden har bedömts av utredningen och även av CSN som inte helt tillförlitlig. Utredningen har i en jämförelse av de specifika landsbeloppen med OECD:s prisindex visat att i de flesta länderna som ingår i OECD:s prisjämförelse överstiger de fastställda beloppen behovet av studiemedel. Det innebär att studielånebeloppen inte skulle behöva vara så höga som CSN har fastställt. Nuvarande lånebelopp återspeglar således inte alltid levnadsomkostnaderna i studieländerna.