prop · H003184 · 2013-08-08 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2012/13:184 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för verksamheten inom m.m. och . Utvecklingen i under 20122013 ................................ Koncentration på kärnområden och fortsatta reformer .................... Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna ...................... och dess uppföljning........................ EU:s anslutning till för de mänskliga Samarbete med parlamentariska församlingen och kongressen...... Övergripande frågor under 20122013........................................... 6.1.1Europadomstolens dömande verksamhet och 6.1.2Europarådets kommissarie för mänskliga 6.1.5Rättigheter för homosexuella, bisexuella och transpersoner (hbt) .......................................... Rasism och intolerans ..................................... 6.1.9Rättigheter för personer med Yttrande- och mediefrihet ............................... 6.1.12Europeiska sociala stadgan och Europeiska kommittén för sociala rättigheter ................... 6.2Ett utökat samarbete om demokrati- och rättsstatsfrågor 20 Världsforum för demokrati .............................. Relationer till andra länder och utvecklingen i vissa medlemsstater .. Konflikten mellan och ...................... Relationer till internationella ..................................organisationer 8.2Organisationen för säkerhet och samarbete i Bilaga 1: Ny organisationsstruktur..30 Skr. 2012/13:184 Bilaga 2: Förteckning över medlems- och kandidatländer samt observatörsländer.32 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Den reformering av som generalsekreteraren Jagland initierade håller nu på att genomföras. del arbete innan reformprocessen kan avslutas. råder olika syn på verksamhetens prioriteringar. särskilt från Syd- och , ser gärna att man håller kvar vid den bredare dagordningen som bland annat Warszawa-deklarationen från 2005 gav uttryck för. Staterna från Nord- och ger ett mer tydligt stöd för generalsekreteraren att fokusera verksamheten på de tre kärnområdena, främjande av de mänskliga rättigheterna, rättsstatens principer och det demokratiska samhällsskicket. och 2015, som förhandlas och som med all sannolikhet kommer att bygga på nominell nolltillväxt, kommer dock att tvinga fram tydligare prioriteringar liksom en ytterligare bantning av sekretariatet, vilket kan bli en smärtsam process för organisationen. Den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna () brottas fortsatt med en stor inströmning av klagomål. har domstolen dock lyckats vända utvecklingen från en kraftigt ökande målbalans när det gäller inneliggande ej avgjorda mål till en minskning av denna balans (från som högst cirka 150 000 till nuvarande cirka 113 000 mål). De reformer som genomförts genom protokoll 14 till har visat sig ha önskad effekt, men utvecklingen måste fortlöpande hållas under uppsikt. reformprogram för domstolen och hela konventionssystemet har lagts fast i den så kallade Brightondeklarationen som antogs under det brittiska Arbetet med implementeringen av deklarationen pågår i ministerkommittén och i dess olika expertgrupper för frågor om de mänskliga rättigheterna. På det säkerhetspolitiska området finns alltjämt konflikterna mellan och samt mellan och på I båda fallen har tonläget dock sänkts och inlägg i ministerkommittén rörande de båda konflikterna görs alltmer sällan från berörda parter. Valen i de georgiska utbrytarregionerna under föranledde dock vissa kritiska inlägg, inte minst från EU- delegationens sida och generalsekreterarens senaste rapportering om uppföljningen av ledde också till också en del tydliga markeringar från EU och flera medlemsstater främst vad gäller den fortsatta ryska truppnärvaron. Det återstår att se hur regimskiftet i kommer att påverka agerande i ministerkommittén i Generalsekreteraren fortsätter att rapportera om konflikten men frågan togs inte upp på dagordningen för ministermötet . har det varit en stående punkt på dagordningen för Medan det brittiska ordförandeskapet gav tydliga avtryck i ministerkommitténs arbete, främst genom antagandet och genomförandet av den så kallade Brightondeklarationen, kan detta inte sägas rörande de ukrainska, albanska, eller andorranska ordförandeskapen. Det ukrainska ordförandeskapet präglades av den ökande kritiken mot rättsstatsutvecklingen i , vilken illustrerades av inte minst den uppmärksammade behandlingen av och en rad andra rättsfall. Det albanska ordförandeskapet hade en hög ambitionsnivå med en rad konferenser och seminarier i , sannolikt av betydelse inrikespolitiskt, men utan att ge några mer konkreta resultat för verksamheten inom organisationen. ordförandeskaps- prioriteringar, med starkt fokus på utbildningsområdet, får anses ligga något vid sidan av organisationens nuvarande prioriteringar. har utöver utvecklingen i tagit upp den politiska utvecklingen i och och har generalsekreteraren uppmärksammat utvecklingen i . , som alltjämt inte är medlem av organisationen, följs noga inom . har uttalat sig med anledning av dödsdomar som meddelats i och . Kommissionen för demokrati genom lag () får allt större betydelse och tas regelmässigt i anspråk för granskning av konstitutionella lagstiftningsprojekt i medlemsstaterna. Så har varit fallet med bland annat , och . har den nya kontroversiella lagstiftningen i granskats. Också stater utanför medlemsstatskrets kan beviljas medlemskap och antog ministerkommittén som fullvärdig medlem av kommissionen. I flera medlemsstater verkar det råda en viss övervakningsutmattning när det gäller att fullgöra sina gjorda åtaganden på MR-området. Denna tar sig uttryck i kritik mot övervakningsorganens arbetssätt och mot innehållet i dessas rapporter och rekommendationer. För att undvika att legitimiteten i övervakningssystemet undergrävs har flera stater i ministerkommittén tydligt uttalat förtroende för systemet, även om det finns viss förståelse för att det funnits brister i övervakningen i enskilda fall. Så har skett tydligast från EU och från de nord- och västeuropeiska staterna. Romafrågor, barns rättigheter samt frågor om rättigheter för homosexuella, bisexuella och transpersoner (hbt), har haft fortsatt hög prioritet i . Till dessa frågor har generalsekreteraren också lagt kampen mot korruption, som är ett ökande problem i många medlemsstater och som kan utgöra ett hot mot rättsstatens fundament. Grannskapspolitiken anses vara en prioriterad fråga främst bland länder i . Samarbetsprogram för åren 20122013 har ingåtts med , och och Europarådskontor har upprättats i och . Ett mer begränsat samarbetsavtal med är under utarbetande. Religionsfrihet för minoriteter är ett område som har ägnats ökad uppmärksamhet och en särskild debatt härom anordnades i ministerkommittén. Frågan har sin uppkomst i många staters oro för behandlingen av kristna minoriteter i första hand i grannländerna. Andra stater, däribland har velat lägga mer fokus på spänningsfältet mellan religionsfriheten och yttrandefriheten i medlemsstaterna. Mediefrihet och skydd av journalister ägnas fortsatt särskild En strategi om förvaltning av internet antogs under En första rapport om implementeringen av strategin ska avges av fokusera på problemet med så kallade hatbrott på internet. Wallenbergåret har högtidlighållits också av vid en ceremoni , varvid en utställning om har kort därefter på svenskt och ungerskt initiativ beslutat instifta ett som kommer att delas ut . lanserade generalsekreteraren en reformprocess med målet att stärka som en politisk och initiativtagande organisation. Konkret skulle verksamheten koncentreras till färre projekt och organisationen blir mer flexibel. En ytterligare prioritering var att utveckla och göra mer synligt och relevant för Reformprocessen ska vara genomförd 2014 då generalsekreterarens mandatperiod löper ut. Syftet med den första fasen av reformen som inleddes var att skapa förutsättningar för förbättrad intern styrning och förbereda för ytterligare strategiska åtgärder. Den andra fasen av reformen som inleddes syftade till att definiera strategiska prioriteringar för och omsätta dessa i konkreta och ändamålsenliga insatser genom nya verktyg och arbetsmetoder. De strategiska besluten är nu fattade och konsolidering och genomförande av beslutade åtgärder pågår. Insatser för att minska har 100 tjänster avskaffats och de personalrelaterade besparingarna uppskattas till . har fattat beslut om inrättandet av ett tredje pensionssystem för nyanställda som är billigare för Program och budget har slagits samman och fastställs Den operativa verksamheten har decentraliserats till En ny mellanstatlig struktur för 20122013 inrättades genom ministerkommitténs beslut . 2013 genomfördes en översyn av mandaten för de mellanstatliga Arbetet med att stärka kontakterna med andra internationella organisationer och det civila samhället fortsätter. fortsatte arbetet med översynen av samtliga annat att instruera de kommittéer som är knutna till respektive konvention att inom ramen för tillgängliga resurser regelbundet se över de konventioner som ligger inom respektive kommittés ansvarsområde för att rapportera och föreslå åtgärder. De uppmanades vidare att regelbundet uppmuntra staterna att se över sina ratifikationer respektive till de olika konventionerna. Beslut togs även om en översyn av reglerna för avgifter när icke-medlemsstater önskar bli eller är Skr. 2012/13:184 part i en konvention och om utvidgad rösträtt i kommittéer. Även övervakningssystemet för staternas åtaganden på MR-området är under översyn. hölls en tematisk debatt med utgångspunkt i en rapport från generalsekreteraren med förslag om hur övervakningsorganen bättre ska kunna koncentrera arbetet till särskilda huvudfrågor i olika stater, bättre koordinera sina besök och hur insamlad information bättre kan struktureras och användas. Detta arbete pågår. Angående reformen av och , se avsnitt 3. 3Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna Sedan antagandet 1950 har den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () fått en allt större betydelse för skyddet av mänskliga rättigheter i . Ett stort problem som hotat att allvarligt försvaga detta skydd är domstolens svårigheter att hantera den ökande tillströmningen av klagomål. Medlemsstaterna och domstolen försöker finna lösningar på problemet. En viktig milstolpe i reformarbetet nåddes då ändringsprotokoll nummer 14 till trädde i kraft. Genom dess ikraftträdande har domstolens effektivitet ökat väsentligt, framför allt genom att en enskild domare i stället för som tidigare tre, har fått rätt att avvisa och avskriva klagomål i enklare fall. Trots detta stod det klart att ytterligare reformer krävdes. i Interlaken , under det schweiziska ordförandeskapet i , gav ny kraft åt arbetet. Den följdes av en högnivåkonferens i under det turkiska ordförandeskapet och en i året därefter under det brittiska ordförandeskapet. skedde en minskning av målbalansen (/2012 hade 151 600 mål i balans som hade minskat till 128 000 mål i balans). fortsatte målbalansen att gå ned och domstolen hade ca 113000 mål i balans. 3.2Brightonkonferensen och dess uppföljning Reformen av och därmed sammanhängande frågor hade mycket hög prioritet även under det brittiska ordförandeskapet i högnivåkonferens i med ambitionen att få till stånd beslut om konventionsändringar, främst i syfte att stärka i den så kallade 2012 fattades beslut om hur uppföljningen av deklarationen skulle ske. Sammanfattningsvis innehåller Brightondeklarationen: -förslag till åtgärder för att bättre implementera på nationell nivå, -förslag om att skriva in susidiaritetsprincipen i konventionens preambel, -förslag om att korta tidsfristen för anförande av klagomål till domstolen, -förslag om hur domstolen bäst kan hantera sin stora målbalans, -förslag om ändrad åldersgräns för domare i domstolen, -förslag på åtgärder för att förbättra verkställigheten av domstolens domar i medlemsstaterna, -förslag om att inleda en översyn om hur konventionssystemet bör utformas på lång sikt. Ett av de första och viktigaste resultaten av uppföljningen av Brightondeklarationen blev utarbetandet av protokoll nr 15 till konventionen. Detta antogs vid ministermötet och öppnades för undertecknande . Ett tjugotal stater har hitintills undertecknat protokollet, däribland . Protokollet kräver ratifikation i flertalet medlemsstater innan det kan träda i kraft. Protokollet innehåller väsentligen följande: -ändring av den tid som den enskilde har på sig att klaga till domstolen från den tidpunkt då det nationella beslutet eller den nationella domen vinner laga kraft från (art. 35(1)), -ändring av regeln att en domares mandattid upphör senast till att en domarkandidat inte får vara när den () begär att en stat ska skicka in en kandidatlista (art. 23(2)), -hänvisning till subsidiaritetsprincipen och staternas bedömnings- marginal i konventionens preambel, -ändring av kriterierna i art. 35(3) (b) för upptagande av ett klagomål till sakprövning genom att avskaffa kravet på att en föregående prövning av nationell domstol ska ha skett för att bestämmelsen ska kunna tillämpas, -upphävande av parternas vetorätt i art. 30 när en kammare vill hänskjuta ett mål till prövning i stor sammansättning till den stora kammaren (Grand Chamber). Brightondeklarationen innehåller också ett förslag om att utarbeta ett tilläggsprotokoll till konventionen som gör det möjligt för staterna att inhämta rådgivande yttranden från domstolen. Ett sådant förslag har Förslaget, som remitterats till domstolen och PACE för yttrande, förväntas kunna antas av ministerkommittén . Utöver förslagen till konventionsändringar och tilläggsprotokoll, innehåller deklarationen även åtgärder som syftar till att förbättra nationellt genomförande av och medlemsstaternas verkställighet av domar. I deklarationen uppmärksammas även att EU:s anslutning till Skr. 2012/13:184 kommer att främja en enhetlig tillämpning av de mänskliga rättigheterna inom . Vidare uppmanas medlemsstaterna att snabbt slutföra förhandlingarna avseende EU:s anslutning till (jfr avsnitt 4 nedan, EU:s anslutning till för de mänskliga rättigheterna). Uppföljningen av Brightondeklarationen kommer att kräva ett omfattande arbete med konventionsändringar och andra åtgärder. Beslutet riktar sig till flera aktörer: ministerkommittén, styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH), medlemsstaterna, generalsekreteraren och domstolen. uppmanas bland annat att överväga hur de stater som bäst behöver det kan få hjälp att genomföra konventionen. Vidare ska ministerkommittén försöka förbättra sina arbetsmetoder för övervakningen av verkställigheten av domar. Medlemsstaterna uppmanas att vidta de åtgärder som krävs enligt deklarationen och att rapportera till ministerkommittén om vad de har gjort. gav CDDH ett omfattande uppdrag att ta fram förslag och rapporter utifrån Brightondeklarationen utöver de ändrings- och tilläggsprotokoll som nämnts ovan. Vidare ska CDDH utarbeta en handbok med goda exempel på inhemska rättsmedel och en samling praktiska tips om hur offentliganställda kan informeras om staternas skyldigheter enligt konventionen. CDDH ska dra slutsatser och lägga fram eventuella förslag till åtgärder gällande repetitiva klagomål, möjlighet att utse extra domare vid behov och problemet att staterna alltför ofta försummar att verkställa domar inom rimlig tid. Slutligen ska CDDH utarbeta en rapport med synpunkter och förslag rörande konventionssystemets framtid på lång sikt, inklusive framtida roll, och se över proceduren för övervakning och verkställighet av domstolens domar och ministerkommitténs roll i denna. 4EU:s anslutning till för de mänskliga rättigheterna Genom Lissabonfördraget uppstod en skyldighet för EU att ansluta sig Så snart fördraget trädde i kraft uppmanade att skyndsamt lägga fram ett förslag om Därefter inleddes informella diskussioner under det svenska ordförandeskapet i EU . presenterade ett förslag till förhandlingsmandat och beslut om mandatet fattades vid rådet för rättsliga och inrikes frågor () För EU:s del sköts förhandlingarna med av EU- Samråd med medlemsstaterna sker i rådsarbetsgruppen för grundläggande fri- och rättigheter (FREMP). sköts förhandlingarna av styrkommittén för mänskliga rättigheter, Det tekniska arbetet med att utarbeta ett utkast till anslutningsfördrag ägde i ett första skede rum i en informell arbetsgrupp (CDDH/UE) som hade CDDH:s uppdrag att utforma förslag till avtalslösningar för Gruppen bestod av fjorton medlemmar, sju från EU:s medlemsstater och sju från övriga medlemsstater i . inleddes och kunde CDDH/UE presentera ett komplett utkast till anslutningsfördrag. Vid en urtima session av CDDH i meddelades dock att utkastet inte var acceptabelt för EU:s Interna EU-samråd pågick därefter och våren Förhandlingarna mellan och EU om anslutningsavtalet återupptogs i en ad hoc-grupp under CDDH bestående av 47 medlemsstater och EU. Ad hoc-gruppen har hållit Vid det femte mötet nåddes en överenskommelse på förhandlarnivå mellan EU och medlemsstater om de texter som ska reglera EU:s anslutning till , framför allt ett anslutningsavtal. Ett antal steg återstår nu innan texterna kan antas slutgiltigt. börja med ska begära yttrande över anslutningsavtalets förenlighet med . medlemsstater komma överens om de interna EU-regler som rör anslutningen och godkänna anslutningsavtalet innan ett enhälligt rådsbeslut kan fattas om att underteckna avtalet. ska anta anslutningsavtalet. vidtar ratifikationsprocessen då samtliga parter ska ratificera anslutningsavtalet innan det kan träda i kraft. 5 Samarbete med parlamentariska församlingen och kongressen Samarbetet mellan och den () förenklades och intensifierades och denna utveckling fortsatte under 20122013. sammankallas den gemensamma kommittén för PACE och ministerkommittén () när behov föreligger och viktiga substansfrågor ska diskuteras, inte som tidigare med automatik. Informationsutbytet har ökat genom att PACE:s ordförande och PACE-rapportörer har bjudits in till dialog med ministerkommittén eller andra relevanta rapportörs- eller arbetsgrupper. Ordföranden för rapportörs- eller arbetsgrupper har inbjudits även till informationsutbyte med PACE:s olika kommittéer. Dessa dialoger kommer att fortsätta. Informationsutbyte skedde även med Kongressen för lokala och regionala myndigheter under 20122013. Utöver ovanstående rapporterade PACE:s respektive Kongressens generalsekreterare om verksamheten i ministerkommittén i anslutning till de olika sessionerna. Övergripande frågor under 20122013 6.1.1Europadomstolens dömande verksamhet och ministerkommitténs övervakning De till anslutna staterna är underkastade jurisdiktion och därmed skyldiga att respektera och verkställa domstolens avgöranden. Detta följer direkt av konventionsförpliktelsen. Att så sker är avgörande för övervaknings- systemets trovärdighet. Enligt ska ministerkommittén övervaka verkställigheten av domar i berörda medlemsstater. har betydande problem uppstått när vissa domar som kräver lagstiftningsåtgärder eller konkreta åtgärder i det enskilda fallet inte verkställts. Detta kan ha flera orsaker; bristande ekonomiska resurser, politiskt motstånd, eller ren oförmåga. inkom 35 nya mål till regeringen och ytterligare 3 nya mål mot . avslutades handläggningen hos regeringen i 613 mål. Detta är en exceptionellt hög siffra som har sin grund i att och avvisade eller avskrev ett mycket stort antal mål om utvisning till och att dessa avslutades hos regeringen . I dessa mål hade domstolen begärt inhibition av verkställigheten och målen blev därför ärenden även i . De allra flesta av målen rörande utvisning till avslutades genom beslut om avvisning eller avskrivning, men ett antal av dem är fortfarande föremål för prövning. meddelades 15 domar i mål mot . Bland dessa kan nämnas domen i målet , som avgjordes av domstolen i stor sammansättning. Klaganden hade gjort gällande att en fällande dom mot honom för tjänstefel hade kränkt hans rätt till yttrandefrihet (artikel 10) och rätt till respekt för hans privat- och familjeliv (artikel 8). Domstolen fann dock enhälligt att de åberopade bestämmelserna i konventionen inte var tillämpliga. I målet Vejdeland m.fl. anförde klagandena att det faktum att de blivit dömda för hets mot folkgrupp stred mot deras rätt till yttrandefrihet. fann att den inskränkning av deras yttrandefrihet som domen inneburit varit proportionerlig och att den därmed inte utgjorde en kränkning av yttrandefriheten. I målet Strömblad kom fram till att de svenska domstolarnas handläggning av ett vårdnads- och umgängesmål tagit alltför och därför kränkt klagandens rätt till privat- och familjeliv enligt artikel 8. Klaganden tillerkändes ideellt skadestånd och ersättning för rättegångskostnader. Målet rörde livränta och fann att det faktum att klaganden inte fått rätt till muntlig förhandling inte utgjorde en kränkning av hans rätt till en rättvis rättegång enligt artikel 6. I målet H.N. fann att det inte skulle utgöra en kränkning av artikel 3 att utvisa klaganden till . m.fl. 11 rörde utvisning till och domstolen fann att verkställighet skulle innebära en kränkning av artikel 3 i konventionen. Till grund för bedömningen lades bland annat att klagandenas politiska verksamhet i , som i huvudsak bedrivits efter att och de inhemska migrationsdomstolarna prövat målet, inneburit att det fanns en risk att de skulle utsättas för tortyr eller förnedrande behandling vid ett återvändande. Klaganden tilldömdes ersättning för rättegångskostnader. Även målet Nacic m.fl. rörde utvisning. fann att det inte skulle utgöra en kränkning av artikel 3 eller artikel 8 i konventionen att utvisa klagandena till Kosovo. Av domstolens beslut i mål mot kan nämnas målet som rörde frågan om ett konkursbeslut utgjort en kränkning av rätten till egendomsskydd i artikel 1 tilläggsprotokoll 1 till . avvisade målet som uppenbart ogrundat. I målet beslutade att avvisa klagomålet på grund av att klaganden inte uttömt inhemska rättsmedel. Domstolen fann att effektiva rättsmedel för prövningar av konventionskränkningar funnits tillgängliga i vid tiden för prövning av klagomålet och att klaganden varit skyldig att uttömma dessa. Slutligen beslutade i målet Neij och Sunde att avvisa klagomålet som uppenbart ogrundat. Detta mål rörde den så kallade Pirate-bay domen och frågan om de straff och skadestånd som utdömts för brott mot upphovsrättslagen innebar en kränkning av klagandenas rätt till informationsfrihet enligt artikel 10. meddelades domar i åtta mål mot som rörde utvisning till , varav sex av målen rörde kristna irakier från och som åberopat skyddsbehov på grund av religiös tillhörighet medan två av målen rörde åberopad risk för hedersrelaterat våld. fann i samtliga mål att det inte skulle utgöra en kränkning av artikel 2 och/eller artikel 3 i konventionen att utvisa klagandena till . Avgöranden mot andra stater och har meddelat 28 domar i stor sammansättning (Grand Chamber). Bland dessa kan följande nämnas. I målet Von (No. 2) mot var frågan om en tidningspublicering av bilder på prinsessan av och hennes man under en semester utgjort en kränkning av deras privatliv. fann att bilden varit publicerad i en artikel vars innehåll varit av allmänt intresse och att de inhemska domstolarna funnit en rimlig balans mellan klagandenas privatliv och publicistens rätt till yttrandefrihet. Det förelåg således ingen kränkning av artikel 8. Von II-målet avgjordes som målet mot , som rörde en tidning som hade publicerat två artiklar om en känd skådespelares arrestering och senare dom för narkotikainnehav. Företaget som publicerade tidningen hade av tyska domstolar dömts för att ha kränkt skådespelarens privatliv. fann att domen mot företaget stred mot rätten till yttrandefrihet bland annat eftersom artiklarna rörde offentlig juridisk information som var av intresse för allmänheten.