prop · H1031d6 · 2013-09-18 00:00:00 — Inom EU och i andra internationella sammanhang finns stora möjligheter att utbyta kunskap och erfarenheter med andra länder. Det årliga internationella kriminologisymposiet, som på uppdrag av regeringen arrangeras av Brå, bidrar också till att både hämta hem och sprida sådan kunskap. Sammantaget finns mycket omfattande nationell och internationell kunskap om hur verk- samheter inom rättsväsendet kan utvecklas och förbättras. Genom att inhämta och omsätta denna kunskap i praktiken kan resursanvändningen inom rättsväsendet bli mer effektiv och ändamålsenlig. Förstärkt rättskedjeperspektiv i brottmålshanteringen Stora mängder brottmål hanteras av de myndigheter som ingår i rättskedjan. För att åstadkomma ett utvecklat samarbete mellan myndigheterna med fokus på en effektiv, kvalitativ och kunskapsbaserad verksamhet har regeringen målmedvetet prioriterat arbetet med att myndigheterna gemensamt och med ett tydligt rättskedjeperspektiv tar ansvar för och utvecklar formerna för brottmålshanteringen. Genom att ta fram myndighetsgemensamma arbetssätt och standarder har det gjorts möjligt att koppla ihop myndigheternas it-stöd och därigenom – med beaktande av den personliga integriteten – effektivisera flera delar i brottmålsprocessen. Att brottsanmälningar, förundersökningsprotokoll och stämningsansökningar härigenom kan hanteras elektroniskt mellan myndigheter innebär att onödig pappershantering och dubbelregistreringar undviks. Det sparar tid och pengar som det också ger ökade möjligheter till service gentemot medborgarna. Dessutom skapas påtagligt förbättrade möjligheter till statistik och uppföljning när ett ärende kan följas elektroniskt genom rättskedjan. Det möjliggör en mer kunskapsbaserad styrning av verksamheterna och därigenom ett bättre resursutnyttjande. skapas ny och unik kunskap om brott och brottslighet som i sin tur kan lägga grunden för en effektivare brottsbekämpning. Regeringens satsning på att digitalisera brottmålshanteringen fortsätter och nio myndigheter deltar nu i det praktiska genomförandearbetet. avgörs över 90 000 brottmål vid landets domstolar. Handläggning av brottmål och genomförande av huvudförhandling i sådana mål är en central och resurskrävande del av rättsväsen- Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av brottmålsprocessen för att skapa ett mer ändamålsenligt brottmålsförfarande. I uppdraget har bland annat ingått att överväga hur handläggningen av brottmål i högre grad kan anpassas till vad som behövs i det enskilda fallet. Utredningen, som antagit namnet , överlämnade sitt betänkande till . Enligt utredningen är det grundläggande att öka parternas inflytande och medverkan i processen för att anklagelser om brott ska kunna prövas inom rimlig tid och med hög kvalitet. Utredningen föreslår därför bland annat att rättegången ska bli mer förutsebar för den enskilde, att domstolens och åklagarens roller ska bli tydligare, att handläggningen av målen ska anpassas efter vad målet kräver, att åtgärder för att minska risken för inställda huvudförhandlingar ska vidtas och att stödet till målsäganden ska förbättras. Tonvikten i straffprocessen ska ligga i första instans. Betänkandet bereds i . En proposition planeras . överlämnades också betänkande till . Utredningen har haft i uppdrag att göra en bred översyn av nämndemannasystemet och föreslår flera åtgärder för att skapa ett modernt nämndemannasystem som även kan bidra till att upprätthålla allmänhetens förtroende för domstolarna. Utredningen föreslår bland annat att var och en ska kunna ansöka till uppdrag som nämndeman och att minst hälften av nämndemännen ska väljas från den grupp av kandidater som inte är nominerade av ett politiskt parti (s.k. fri kvot). Vidare föreslås att nämndemän inte längre ska medverka i hovrätt och kammarrätt och att antalet nämndemän i underrätt ska minska från tre till två. Även detta förslag bereds i . En proposition planeras . Ungefär en tredjedel av verksamheten vid landets domstolar avser mål i förvaltningsdomstolarna som främst avgör tvister mellan myndigheter och enskilda. I syfte att bidra till en modernare och mer flexibel förvaltningsprocess har en rad förändringar genomförts av de processregler som styr handläggningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Bland annat har ytterligare måltyper flyttats ner från kammarrätten till förvaltningsrätten och vissa formkrav har tagits bort. tillsatte regeringen också en 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 utredning med uppdrag att överväga ytterligare åtgärder som bör genomföras för att göra förvaltningsprocessen mer modern och effektiv. Domstolarnas verksamhet påverkas även av andra reformer. En utredning om bättre förutsättningar för gode män och förvaltare har föreslagit olika åtgärder för att skapa bättre förutsättningar för dessa, bland annat att ansvaret för vissa utredningsåtgärder förs från tingsrätterna till överförmyndarna. Regeringen har för avsikt att behandla frågorna i en proposition . 2.4.3Kraftfulla åtgärder och skärpta straff utsätts tusentals personer för brott i . För många av de drabbade medför brottsligheten konsekvenser på både kort och lång sikt. För en del sätter brottsligheten spår som påverkar deras trygghet och livskvalitet . Samhället måste i alla lägen kraftfullt markera att brott inte accepteras. Tillsammans med andra åtgärder utgör straffsystemet ett viktigt led i samhällets brottsbekämpning. De straffskärpningsreformer som regeringen genomfört följs nu av fortsatta åtgärder för att ytterligare förstärka brottsbekämpningen. En viktig målsättning för regeringen är att skärpa straffen för allvarliga våldsbrott. genomfördes en straffskärpningsreform på detta område men regeringen ser behov av ytterligare åtgärder som tydliggör allvaret av sådan brottslighet. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att överväga och föreslå ändringar av straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott. Syftet är att åstadkomma en höjd straffnivå för dessa brott. Förslagen ska redovisas . Regeringen har också tagit initiativ till en höjd straffnivå för fridskränkningsbrott. utsätts tusentals personer i för upprepade kränkningar som kraftigt begränsar deras trygghet och frihet. ingår våldsbrott eller hot om våld i problematiken. Det handlar inte sällan om kvinnor som utsätts för brott av en partner eller före detta partner. För att straffen för fridskränkningsbrotten bättre ska åter- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 spegla denna brottslighets allvar har minimistraffet för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning höjts från fängelse till fängelse . Vidare har tillämpningsområdet för fridskränkningsbrotten utvidgats så att även skadegörelse och överträdelse av kontaktförbud kan ingå. Det gör det möjligt att ta bättre hänsyn till en större del av den utsatta personens hela situation. Regeringen har vidare tagit initiativ till en skärpt sexualbrottslagstiftning. Skärpningarna, som trädde i kraft , innebär bland annat att bestämmelsen om våldtäkt har utvidgats. Det har gjorts tydligt att även situationer där ett offer möter övergreppet med passivitet omfattas av våldtäktsbrottet. För att stärka skyddet för barn har även tillämpningsområdet för grovt sexuellt övergrepp mot barn utvidgats och straffminimum för brottet höjts från fängelse till fängelse . Vidare har skyddet mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp mot barn i andra länder stärkts genom att kravet på att gärningen inte bara ska vara straffbar i utan även i det land gärningen begicks avskaffats. har preskriptionstiden för utnyttjande av barn för sexuell posering förlängts. Regeringen har även tagit initiativ till att ett nytt brott, kränkande fotografering, har införts i . Regleringen, som trädde i kraft , tar sikte på fotografering som sker olovligen och i hemlighet i privata miljöer. Som ett led i regeringens omfattande arbete för att motverka och förhindra hedersrelaterat våld och förtryck har flera åtgärder vidtagits för att förhindra att unga gifts bort mot sin vilja. Att själv bestämma vem man vill ingå äktenskap med är en ovillkorlig rätt för alla. Trots att den nuvarande lagstiftningen på flera sätt ger uttryck för att tvångsäktenskap och barnäktenskap inte accepteras i förekommer det att unga människor tvingas ingå äktenskap. En särskild utredare har därför haft i uppdrag att bland annat se över relevant lagstiftning i syfte att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Utredarens förslag bereds inom . Även på andra områden finns det behov av att överväga skärpningar i straffsystemet. Regeringen har bland annat gett en särskild utredare i uppdrag att vid behov lämna förslag som stärker det straffrättsliga skyddet vid förmögenhets- En stor del av den brottslighet som drabbar människor i deras vardag utgörs av sådan brottslighet. Det handlar exempelvis om stölder, skadegörelse och bedrägerier. Karaktären på förmögenhetsbrotten har ändrats i takt med samhällsutvecklingen. Den tekniska utvecklingen har exempelvis gjort det lättare att begå brott som drabbar många. Det visar inte minst det ökade problemet med bluffakturor. I utredarens uppdrag ingår bland annat att ta ställning till om sådana omständigheter som att brottsligheten haft systematiska inslag, som till exempel vid bluffakturor, eller omständigheter som kan innebära en särskild integritetskränkning, som till exempel vid bostadsinbrott, bör få större betydelse vid bedömningen av hur allvarligt brottet är. Uppdraget ska redovisas . lämnade sitt betänkande Allmän skyldighet att hjälpa nödställda? (SOU 2011:16). Utredningen bereds inom . Vidare har en särskild utredare haft i uppdrag att överväga skärpta straff för storskaliga dataintrång och andra angrepp mot informationssystem. Den nuvarande straffskalan för dataintrång som sträcker sig upp till fängelse kom till i en annan tid och tillgodoser enligt utredaren inte dagens skyddsbehov, till exempel när det gäller storskaliga eller på annat sätt allvarliga angrepp mot informationssystem. Utredaren föreslår därför att det införs en särskild straffskala för grovt dataintrång. Straffskalan ska sträcka sig från fängelse till fängelse . Utredarens förslag bereds inom . Illegal narkotikahandel utgör ett allvarligt hot mot samhället som äventyrar såväl människors hälsa och livskvalitet som staters lagliga ekonomi, stabilitet och säkerhet. Narkotikahandeln hänger även ofta samman med annan kriminalitet och utgör en bas för den organiserade brottsligheten. Den straffrättsliga regleringen har en central roll i narkotikabekämpningen. Strafflagstiftningen måste ge uttryck för en sträng syn på all illegal narkotikahantering och tydligt förmedla samhällets avståndstagande. För att på ett trovärdigt sätt kunna möta de problem som narkotikabrottsligheten för med sig måste det straffrättsliga regelverket vara effektivt och ha en ändamålsenlig utformning. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av den straffrättsliga regleringen för narkotikabrott och narkotikasmugglingsbrott. Syftet är att åstadkomma en modern straffrättslig reglering som tydligt ger uttryck för en sträng och konsekvent syn på all illegal hantering av narkotika. I uppdraget, som ska redovisas , ingår bland annat att ta ställning till vilka omständigheter som särskilt bör beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt och att överväga behovet av förändringar i straffskalorna. Kampen mot grov organiserad brottslighet och terrorism fortsätter I arbetet för att skapa ett tryggt samhälle för alla lägger regeringen stor vikt vid kraftfulla åtgärder mot den grova organiserade brottsligheten och ett strategiskt arbete mot terrorism. Den organiserade brottsligheten har blivit allt mer synlig under . Denna brottslighet är både sofistikerad och välplanerad. Brottsligheten kännetecknas också av att det alltid är flera personer som, på olika sätt och i olika skeden, är delaktiga i den brottsliga verksamheten. För att ytterligare stärka brottsbekämpningen på detta område har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att se över om de straffrättsliga åtgärderna mot organiserad brottslighet behöver skärpas. Utredaren ska bland annat överväga om kriminaliseringen av brott på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadiet bör utvidgas och om straffskalan för förberedelse och stämpling bör förändras. För några i sammanhanget vanligt förekommande brottstyper ingår också att ta ställning till om det finns skäl att se över de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt. Uppdraget ska redovisas . Många kriminella är beroende av penningtvätt för att kunna föra över sina brottsvinster till den legala ekonomin. Genom att försvåra penningtvätt kan samhället göra brottsligheten mindre lönsam. För att underlätta bekämpningen av penningtvätt övervägs en ny straffrättslig reglering och nya bestämmelser om förverkande av egendom som har varit föremål för penningtvätt. För att förbättra möjligheterna att komma åt brottsvinster, men även egendom avsedd för finansiering av terrorism, övervägs också införandet av en möjlighet att 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 belägga sådan egendom med ett förbud för personen i fråga att disponera den. En framgångsrik bekämpning av den grova brottsligheten förutsätter att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till effektiva tvångsmedel. Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel har föreslagit att de tidsbegränsade lagarna om hemlig tvångsmedelsanvändning, bland annat regleringen i lagen om hemlig rumsavlyssning, ska permanentas. Utredningens förslag bereds i . Ett förstärkt arbete mot den grova organiserade brottsligheten kräver även åtgärder på vapenområdet. Tillgång till skjutvapen utgör inte sällan en förutsättning för att grova brott ska komma till stånd. Förekomsten av skjutvapen kan också medföra att en uppkommen våldssituation får betydligt svårare följder än vad den annars skulle ha fått. Lagstiftningen bör därför vara utformad så att den i möjligaste mån motverkar förekomsten av illegala skjutvapen och att vapen kommer till brottslig användning. genomfördes därför vissa skärpningar i vapenlagstiftningen. Regeringen överväger ytterligare skärpningar. bereds ett betänkande som bland annat innehåller förslag om skärpta straff för grova vapenbrott. För att minska antalet illegala vapen i genomfördes en tidsbegränsad vapenamnesti. Resultatet får anses som mycket gott. Under amnestin, som pågick , lämnades över 15 000 skjutvapen och ammunition in till polisen. Därutöver har och fått ett gemensamt uppdrag av regeringen att verka för att minska införseln av illegala skjutvapen till . Regeringens initiativ till en nationell mobilisering mot den grova organiserade brottsligheten, som involverar tio myndigheter inom och utom rättsväsendet, har inneburit ett mer omfattande och uthålligt arbete . De nya arbetsformerna har bidragit till snabbare kommunikationsvägar och ett utökat informationsutbyte mellan myndigheterna. I ett nationellt operativt råd beslutas till exempel hur och var landets åtta aktionsgrupper mot grov organiserad brottslighet ska genomföra insatser. Det finns också ett nationellt, och åtta regionala, underrättelsecenter där myndigheterna arbetar nära tillsammans. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Regeringens ambition är att arbetet mot denna typ av brottslighet ska intensifieras ytterligare. Eftersom ekonomisk är en av de starkaste drivkrafterna bakom grov organiserad brottslighet är arbetet med att minska de kriminella vinsterna angeläget. Ett effektivt brottsutbytesarbete förutsätter myndighetssamverkan. Det innebär också att varje enskild myndighet måste säkerställa god kompetens och förmåga inom det egna ansvarsområdet. Det är viktigt att myndigheterna fortsätter att utveckla detta arbete och följer upp såväl egna som gemensamma insatser. Detta är även något som belyste i sin granskning av statens insatser för att komma åt vinster från brottslig verksamhet (RiR 2010:26). I syfte att stärka myndigheternas samverkan för att mer effektivt återföra vinster från brottslig verksamhet har regeringen gett berörda myndigheter i uppdrag att utveckla och följa upp samverkan på brottsutbytesområdet. Uppdraget ska redovisas inom ramen för den särskilda satsningen mot grov organiserad brottslighet. Som en följd av uppdraget upphör den nationella specialistfunktionen för brottutbytesfrågor. Specialistfunktionen har spelat en viktig roll i att etablera de grundläggande formerna för samverkan mellan myndigheterna. I myndigheternas utvärdering av funktionen bedöms samverkan bli ännu mer effektiv om funktionen upphör och dess uppgifter förs in i den särskilda satsningen mot grov organiserad brottslighet. Bland annat breddas samarbetet till att omfatta fler myndigheter. Regeringen har vidare tillsatt en utredning som ska redovisa i vilken omfattning myndigheterna har utnyttjat den stärkta möjlighet att komma åt kriminellas brottsvinster som följer av gjorda skärpningar i lagstiftningen om förverkande. I arbetet mot grov organiserad brottslighet krävs också ett väl utvecklat internationellt samarbete samt att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till effektiva arbetsmetoder. har arbetet inom EU resulterat i nya möjligheter att utbyta information som underlättar myndigheternas arbete. Det har införts en möjlighet att söka uppgifter i andra EU- länders DNA-, fingeravtrycks- och fordonsregister. Vidare har det skapats förutsättningar till bättre information om vilken brottslighet som svenska medborgare kan ha begått utomlands. Polisen ska även vid vissa allvarligare brott kunna söka uppgifter i EU:s viseringsdatabas samt i EU:s databas med fingeravtryck från asylsökande. Inom EU pågår även annat viktigt arbete för att förbättra det internationella samarbetet rörande grov organiserad brottslighet och terrorism. kunskapsutbyte med andra länder är i dessa sammanhang centralt. Genom att dela erfarenheter om hur grov organiserad brottslighet och terrorism kan förebyggas och hanteras kan arbetet utvecklas utifrån bästa möjliga kunskap. Terrorism hotar våra grundläggande fri- och rättigheter. Respekt för och försvar av dessa fri- och rättigheter är en förutsättning för effektiv terrorismbekämpning och en skyldighet för staten. Säkerhetspolisen har huvudansvaret för att förebygga och bekämpa terrorism. har fler myndigheter och andra aktörer viktiga roller i detta arbete varför det krävs ett nära och väl fungerande samarbete mellan dessa. Om ett attentat skulle inträffa behöver myndigheterna vara väl förberedda. En viktig del i det förberedande arbetet består bland annat av samövningar för att effektivt kunna hantera konsekvenserna av ett sådant attentat. Det förberedande arbetet innebär även att se till att det finns tillfredsställande skydd för samhällsviktiga anläggningar och funktioner som är anpassat efter hotbild och sårbarhet. En annan grundbult i strategi mot terrorism är det förebyggande arbetet för att minska risken för attentat och personers vilja att begå terroristbrottslighet i eller utomlands. Hotbilden mot och svenska intressen förändras . En problematik som ökat i omfattning är att personer reser från till konfliktområden för att få träning i väpnad strid. Internet fortsätter fungera som plattform för våldsbejakande propaganda och som medel för att sprida information om hur attentat kan genomföras. För att kunna möta morgondagens hot är det nödvändigt att fortsätta utveckla arbetet och kontinuerligt lära av erfarenheter. Svensk polis har bland annat dragit lärdomar av och vidtagit åtgärder efter självmordsattentatet i och terroristattentaten i . Behovet av samverkan för att kunna avvärja och avbryta terroristattentat och annan grov brottslig verksamhet har aktualiserats i samband båda dessa händelser. Under vissa förutsättningar kan Försvarsmakten lämna stöd till polisen vid terrorismbekämpning. svarsmakten har haft i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att möjliggöra denna samverkan. I sin redovisning pekar myndigheterna bland annat på behovet av att fortlöpande analysera förändringar i hotbilder för att bedöma med vilka resurser Försvarsmakten kan ge stöd till polisen. Myndigheterna har även pekat på behovet av att fortsätta de samverkansförberedande åtgärderna för att öka förutsättningarna att stöd kan ges inom de tidsramar som terrorismbekämpning kräver. Regeringen instämmer i myndigheternas slutsatser om ett fördjupat samarbete i frågorna och avser att fortsatt följa frågan. I syfte att underlätta genomförandet av polisiära insatser, bland annat i samband med bekämpning av terrorism och annan grov brottslighet, bör Försvarsmakten i högre utsträckning än kunna stödja polisen med medeltung helikopterkapacitet för att främst förflytta men också andra specialenheter. Ett sådant arbete kommer att påbörjas (se vidare under utgiftsområde 6 avsnitt 3.4.1.1 Politikens inriktning). En av regeringens utgångspunkter i nationella strategi mot terrorism är att arbetet behöver bygga på väl utvecklad samverkan, såväl nationellt som internationellt. Regeringen följer därför arbetet med den nationella strategin noga. Utredningen om förstärkt skydd mot främmande makts underrättelseverksamhet har vidare lämnat förslag som syftar till att på olika sätt skärpa och förstärka den straffrättsliga regleringen om rikets säkerhet. Förslagen bereds i . Förstärkta insatser mot återfall i brott Brottsaktiva personer som upprepade gånger begår brott står för en relativt stor del av den totala brottsligheten i samhället. Ur såväl ett mänskligt som ett samhällsekonomiskt perspektiv finns det mycket att vinna på att rikta insatser mot den återfallskriminella gruppen. En enda avslutad kriminell karriär betyder mycket. För att nå framgång i det återfallsförebyggande arbetet krävs insatser inom flera olika områden. Det kan exempelvis krävas åtgärder som rör vård, boende, försörjning och fritid. De aktörer som behöver bidra är därmed många. Rättsväsendet har också en viktig del i det återfallsförebyggande arbetet. Individer som har en 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 kriminell livsstil måste på ett tydligare sätt bli föremål för rättsväsendets åtgärder. Mot denna bakgrund har polisen fått i uppdrag av regeringen att bedriva en nationell satsning mot livsstilskriminellas brottslighet. Som en del av uppdraget har polisen tagit fram en vägledning om hur polismyndigheterna på ett strukturerat sätt ska identifiera och arbeta kring livsstilskriminella. Målet är att polisen ska begränsa dessa personers handlingsutrymme att begå brott. var mer än 1 000 livsstilskriminella individer föremål för åtgärder inom ramen för satsningen, vilket resulterade i en mängd domar och vårdinsatser. Satsningen fortsätter och en utvärdering av arbetssättet pågår. Eftersom en stor del av de livsstilskriminella blir föremål för kriminalvård har också Kriminalvården en viktig roll i det återfallsförebyggande arbetet. Att förbereda de intagna för ett liv i frihet är en av myndighetens viktigaste uppgifter. En fängelsepåföljd fyller flera viktiga syften. Den ska ses som en markering från samhället och ger en möjlighet för den dömde att förbereda sig för ett nytt liv, utan kriminalitet. Tiden i anstalt ger möjlighet att samordna och fokusera insatser kring individerna. Genom att redan i början av verkställigheten planera för en individuellt utformad och väl planerad verkställighet kan Kriminalvården bedriva ett strukturerat och individanpassat arbete. För att ytterligare stärka insatser mot våldsamma män har regeringen gett Kriminalvården i uppdrag att genomföra en kraftfull och långvarig satsning riktad mot denna grupp. Kriminalvården får därigenom förutsättningar att fokusera ytterligare på åtgärder ägnade att förstärka det återfallsförebyggande arbetet för våldsbrottsdömda. Fokus ska bland annat ligga på att i samverkan med berörda aktörer planera och förbereda tiden efter frigivning. För att insatserna ska få betydelse i ett längre perspektiv krävs att andra aktörer tar vid där Kriminalvårdens uppdrag slutar.