prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — Ett institut ska använda de metoder som anges i avsnitt 3 eller 5 på alla OTC-derivattransaktioner och transaktioner med lång avvecklingscykel för vilka institutet inte fått tillstånd enligt punkt 1 att använda metoden med interna modeller. Inom en koncern får en kombination av dessa metoder använ das på permanent basis. Inom ett institut får en kombination av dessa metoder endast användas, om en av metoderna används för de fall som anges i artikel 282.6. 5.Ett institut som fått tillstånd i enlighet med punkt 1 att använda metoden med interna modeller får inte återgå till att använda metoderna i avsnitt 3 eller 5, såvida det inte fått till stånd till detta av den behöriga myndigheten. De behöriga myn digheterna ska ge sitt tillstånd om institutet kan styrka att det finns goda skäl till detta. 6.Om ett institut inte längre uppfyller kraven i detta avsnitt, ska det anmäla detta till den behöriga myndigheten och an tingen a)redovisa en plan för den behöriga myndigheten för hur det åter ska kunna uppfylla kraven, eller b)styrka för den behöriga myndigheten att effekterna av den bristande efterlevnaden är oväsentliga. Om ett institut fått tillstånd i enlighet med artikel 283.1 att använda metoden med interna modeller vid beräkningen av exponeringsvärde för vissa av eller alla de transaktioner som anges i den punkten, ska dessa transaktioners exponeringsvärde mätas på nettningsmängdsnivå. I detta syfte ska institutet använda en modell genom vilken a)prognosfördelningen anges för de förändringar av nettnings mängdens marknadsvärde som kan tillskrivas förändringar av relevanta marknadsvariabler, som räntor och växelkurser, b)nettningsmängdens exponeringsvärde vid varje framtida tid punkt beräknas utifrån marknadsvariablernas förändringar. 2.För att modellen ska fånga upp effekterna av marginalavtal ska modellen för säkerhetens värde uppfylla de kvantitativa och kvalitativa kraven samt datakraven för metoden med interna modeller i enlighet med detta avsnitt och institutet får endast ta med godtagbara finansiella säkerheter enligt artiklarna 197, 198och 299.2 c och d i sina prognosfördelningar för föränd ringar av nettningsmängdens marknadsvärde. 3.Kapitalbaskravet för motpartsrisken avseende de motparts exponeringar för vilka institutet tillämpar metoden med interna modeller ska vara det högsta av följande: a)Kapitalbaskravet för de exponeringar som beräknas utifrån effektiv EPE med aktuella marknadsdata. b)Kapitalbaskravet för dessa exponeringar, beräknat utifrån ef fektiv EPE med en enda enhetlig kalibrering av stresstesterna för alla motpartsexponeringar som metoden med interna modeller tillämpas på. Med undantag för motparter för vilka man konstaterat en specifik korrelationsrisk enligt artikel 291.4 och 291.5 ska in stituten beräkna exponeringsvärdet som produkten av alfa (α) multiplicerat med effektiv EPE enligt följande: Exponeingsvärde ¼ α · effektiv EPE α = 1,4, såvida inte de behöriga myndigheterna kräver ett högre värde på α eller tillåter instituten att använda egna estimat i enlighet med punkt 9. Effektiv EPE ska beräknas genom att förväntad exponering (EEt) estimeras som den genomsnittliga exponeringen t, där beräkningen av genomsnittet ska grunda sig på relevanta marknadsriskfaktorers möjliga framtida värden. I modellen ska EE estimeras vid en följd av framtida tidpunkter: t1, t2, t3 osv. 5.Effektiv EE ska beräknas rekursivt som effektiv EEtk ¼ max feffektiv EEtk–1; EEtkg den aktuella tidpunkten betecknas med t0, och effektiv EEt0 är lika med den aktuella exponeringen. Effektiv EPE är lika med genomsnittlig effektiv EE under den framtida exponeringens första år. Om alla avtal inom nett ningsmängden löper ut inom mindre än , ska EPE vara lika med medelvärdet av EE fram till dess att alla avtal inom nett ningsmängden har löpt ut. Effektiv EPE ska beräknas som det vägda medelvärdet av effektiv EE: min f1 ar; löptidg effektiv EEtk · tk där vikterna tk ¼ tk – tk–1 tillämpas, om den framtida expone ringen beräknas som är ojämnt fördelade över tiden. Europeiska unionens officiella tidning L 176/177 7.Instituten ska beräkna måtten för EE eller toppexponering utifrån en fördelning av exponeringarna som tar hänsyn till möjligheten att denna kan vara annat än normalfördelad. 8.Ett institut får för varje motpart använda ett mått på den fördelning som beräknas enligt modellen vilket är försiktigare än produkten av α och effektiv EPE beräknat enligt ekvationen i punkt 4. 9.Utan hinder av punkt 4 får de behöriga myndigheterna tillåta att instituten använder egna estimat av α, där a)α ska vara lika med kvoten av det interna kapitalet vid en fullständig simulering av motpartsexponeringen för samtliga motparter (täljare) och det interna kapitalet baserat på EPE (nämnare), och b)EPE i nämnaren ska uppfattas som ett fast utestående be lopp. Vid estimering i enlighet med denna punkt får α inte understiga 1,2. 10.Vid estimering av α enligt punkt 9 ska ett institut säker ställa att täljare och nämnare beräknas på ett sätt som över ensstämmer med modellmetodiken, parameterspecifikationerna och portföljsammansättningen. Den metod som används för att estimera α ska bygga på institutets egen behandling av internt kapital, vara väl dokumenterad och bli föremål för oberoende validering. Institutet ska dessutom se över sina estimat av α minst varje kvartal och oftare om portföljens sammansättning varierar över tiden. Institutet ska också bedöma modellrisken. 11.Ett institut ska visa de behöriga myndigheterna att dess egna estimat av α leder till att täljarvärdet för de olika motpar terna beaktar väsentliga källor till beroende mellan fördelningar av marknadsvärden på transaktioner eller transaktionsportföljer för de olika motparterna. I de egna estimaten av α ska instituten ta hänsyn till graden av storleksmässig diversifiering inom port följerna. 12.Vid övervakningen av hur estimat enligt punkt 9 har använts, ska de behöriga myndigheterna ta hänsyn till den be tydande variation i estimaten av α som följer av risken för felangivelser i de modeller som används för täljaren, särskilt där det förekommer konvexitet. 13.Där så är befogat ska volatiliteten och korrelationen för de marknadsriskfaktorer som används i modellerna för mark nads- och kreditrisken villkoras med avseende på kreditriskfak torn för att återspegla eventuella ökningar av volatiliteten eller korrelationen under en ekonomisk nedgång. Exponeringsvärde för nettningsmängder som omfattas av ett marginalavtal Om nettningsmängden omfattas av ett marginalavtal och marknadsvärderas , får ett institut använda ett av de följande EPE-måtten: a)Effektiv EPE utan beaktande av eventuella säkerheter som innehas eller ställs genom marginalavtal samt eventuella sä kerheter som har ställts till motparten oavsett daglig vär dering och marginalavtal eller aktuell exponering. b)Ett tillägg för att ta hänsyn till exponeringens potentiella ökning under den avtalade marginalriskperioden samt det värde som är störst av i)den aktuella exponeringen, inklusive alla säkerheter som innehas eller har ställts, utom begärda säkerheter och säkerheter som är föremål för tvist, ii)den största nettoexponeringen, inberäknat säkerheter en ligt marginalavtalet, som inte skulle utlösa en begäran av säkerhet. Detta belopp ska avspegla alla tillämpliga trös kelvärden, minsta transfereringsbelopp, oberoende belopp och initialsäkerheter enligt marginalavtalet. c)Om modellen beaktar effekterna av marginalavtal i estime ringen av EE, får institutet använda modellens EE-mått direkt iekvationen i artikel 284.5, förutsatt att de behöriga myn digheterna ger sitt tillstånd till detta. De behöriga myndighe terna ska endast bevilja detta tillstånd, om de är förvissade om att effekterna av marginalavtal i estimeringen av EE be aktas korrekt i modellen. Med avseende på led b ska instituten beräkna tillägget som den förväntade positiva ökningen av transaktionernas marknads värde . Förändringar av säkerhetens värde ska avspeglas genom de schabloniserade volatilitetsjuste ringarna i enlighet med kapitel 4 avsnitt 3 eller genom de egna estimaten av volatilitetsjusteringar enligt den fullständiga meto den för finansiella säkerheter, men inga betalningar för säker heten får förekomma . Marginalrisk perioden styrs av de minimiperioder som anges i punkterna 2–5. För transaktioner med daglig omprövning av marginalsä kerhet och daglig marknadsvärdering ska marginalriskperioden i modellen för beräkning av exponeringsvärde med marginalavtal vara minst a)för nettningsmängder som endast består av repor, värdepappers- eller råvarulån samt marginallånetrans aktioner, och L 176/178 Europeiska unionens officiella tidning b) för alla övriga nettningsmängder. 3.För punkt 2 a och b gäller följande undantag: a)För alla nettningsmängder där antalet transaktioner översti ger 5 000 under ett kvartal ska marginal riskperioden för vara minst 20 bank dagar. Detta undantag ska inte gälla institutens handelsrela terade exponeringar. b)För nettningsmängder som innehåller en eller flera trans aktioner i samband med antingen en illikvid säkerhet eller ett OTC-derivat som är svårt att ersätta, ska marginalrisk perioden vara minst . Ett institut ska avgöra om säkerheten är illikvid eller om OTC- derivaten är svåra att ersätta vid påfrestningar på marknaderna, som utmärks av att det saknas varaktigt aktiva marknader där en motpart inom skulle erhålla ett flertal pris noteringar som inte skulle förändra marknaden eller utgöra ett pris som avspeglar en underkurs på marknaden (för säkerheter) eller en överkurs (för OTC-derivat). Ett institut ska överväga om de transaktioner eller värdepapper som det innehar som säkerhet är koncentrerade till en viss motpart och om institutet skulle kunna ersätta dessa transaktio ner eller värdepapper, om denna motpart plötsligt skulle utträda från marknaden. 4.Om ett institut under de senaste två kvartalen har varit inblandat i fler än två tvister om marginalsäkerhetskrav avse ende en viss nettningsmängd, vilka har varat längre än den till lämpliga marginalriskperioden enligt punkterna 2 och 3, ska institutet under de påföljande två kvartalen för denna nettnings mängd tillämpa en minst dubbelt så lång marginalriskperiod som den som anges i punkterna 2 och 3. 5.Om omprövning av marginalsäkerhet sker med N dagars mellanrum, ska marginalriskperioden vara minst lika lång som den period som anges i punkterna 2 och 3, F, plus N dagar minus . Det innebär följande: Marginalriskperioden ¼ F þ N – 1 6.Om den interna modellen beaktar marginalsäkerhetens effekt på förändringar av nettningsmängdens marknadsvärde, ska institutet modellera säkerheter, utom kontanta medel i samma valuta som själva exponeringen, tillsammans med expo neringen i sina beräkningar av exponeringsvärdet för OTC-deri vat och transaktioner för värdepappersfinansiering. 7.Om ett institut inte kan modellera säkerheter tillsammans med exponeringen, får det i beräkningarna av exponeringsvärdet för OTC-derivat och transaktioner för värdepappersfinansiering inte ta hänsyn till effekten av säkerheter, förutom kontanta medel i samma valuta som själva exponeringen, såvida det inte använder antingen volatilitetsjusteringar som uppfyller vill koren för den fullständiga metoden för finansiella säkerheter med egna estimat av volatilitetsjusteringarna eller de schabloni serade volatilitetsjusteringarna i enlighet med kapitel 4. Ett institut som använder metoden med interna modeller ska i sina modeller bortse från att exponeringsvärdets effekt minskar på grund av en klausul i ett avtal om säkerhet, enligt vilken säkerheten ska ställas om motpartens kreditkvalitet för sämras. Hantering av motpartskreditrisk – styrdokument, processer och system Varje institut ska fastställa och upprätthålla ramar för hantering av motpartstrisk. Dessa ramar ska omfatta a)styrdokument, processer och system för att säkerställa iden tifiering, mätning, hantering, godkännande och intern rap portering av motpartsrisker, och b)processer för att säkerställa att dessa styrdokument, processer och system efterlevs. Dessa styrdokument, processer och system ska vara principiellt sunda, tillämpas med integritet och dokumenteras. Dokumenta tionen ska innehålla en förklaring av de empiriska metoder som används för att mäta motpartsrisken. De ramar för hantering av motpartsrisk som krävs enligt punkt 1 ska beakta marknadsrisker, likviditetsrisker och rättsliga och operativa risker som är knutna till motpartsrisker. I synner het ska ramarna säkerställa att institutet följer följande principer: a)Det får inte inleda affärsverksamhet med en motpart utan att bedöma dennes kreditvärdighet. b)Det ska vederbörligen beakta kreditrisker vid och före av veckling. c)Dessa risker ska hanteras så övergripande som möjligt på motpartsnivå, med aggregering av motpartsexponeringar och andra kreditexponeringar, och på företagsomfattande nivå. Ett institut som använder metoden med egna modeller ska på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt visa att det inom ramen för hantering av motpartsrisk beaktar lik viditetsrisker för samtliga följande krav: a)Eventuella inkommande marginalsäkerhetskrav vid mark nadsstörningar och förändringar av variationsmarginal eller andra slags marginalsäkerheter, som initialsäkerhet eller obe roende säkerhet. Europeiska unionens officiella tidning L 176/179 b)Eventuella inkommande krav på återlämnande av överskju tande säkerhet som ställts av motparter. c)Krav som följer av en eventuell nedgradering av den externa värderingen av institutets egna kreditkvalitet. Ett institut ska säkerställa att återanvändningen av säkerheter är utformad på ett sätt och med ett perspektiv som är förenligt med institutets likviditetsbehov och inte äventyrar dess förmåga att ställa eller återlämna säkerheter . 4.Ett instituts ledningsorgan och verkställande ledning ska medverka aktivt i och se till att tillräckliga resurser avsätts till hanteringen av motpartsrisker. Ledningen ska vara medveten om den använda modellens begränsningar och underliggande antaganden och genom en formell process ta reda på vilken inverkan dessa begränsningar och antaganden kan ha på resul tatens tillförlitlighet. Ledningen ska också vara medveten om osäkerheten på marknaden, om operativa frågor och om hur modellen tar hänsyn till sådana faktorer. 5.De dagliga rapporterna om institutets exponeringar för motpartsrisker i enlighet med artikel 287.2 b ska bedömas på tillräckligt hög ledningsnivå med befogenheter att kunna ge nomdriva såväl minskningar av positioner som har tagits av enskilda kredithandläggare eller handlare som minskningar av institutets samlade exponering för motpartsrisker. 6.De ramar för hantering av motpartsrisker som institutet upprättat enligt punkt 1 ska tillämpas i förening med interna kredit- och handelslimiter. Dessa limiter ska vara konsekvent relaterade till institutets riskmätningsmodell på ett sätt som kredithandläggare, handlare och verkställande ledning har god kännedom om. Ett institut ska ha en formell process för rap portering till lämplig ledningsnivå av eventuella fall där risk gränserna överskridits. 7.Mätning av hur krediter utnyttjas på daglig basis och intra dagsbasis ska ingå i ett instituts mätningar av motpartsrisk. Institutet ska mäta den aktuella exponeringen både brutto och netto efter avdrag för erhållna säkerheter. Det ska på portfölj- och motpartsnivå beräkna och övervaka maximal exponering eller potentiell framtida exponering inom det konfidensintervall som institutet har valt. Institutet ska beakta stora eller koncent rerade positioner med avseende på grupper av motparter med inbördes anknytning, branscher och marknader. 8.Ett institut ska inrätta och upprätthålla rutiner och ett strikt program för stresstest. Den verkställande ledningen ska regelbundet och minst kvartalsvis se över resultaten av stresstes terna och hänsyn ska tas till dessa resultat i de styrdokument och de gränsvärden för motpartsrisk som fastställts av lednings organet eller den verkställande ledningen. Om stresstesterna visar på särskild sårbarhet för en viss kombination av omstän digheter, ska institutet snabbt vidta åtgärder för att dessa risker ska hanteras. Organisationsstruktur för hanteringen av motpartsrisker Ett institut som använder metoden med interna modeller ska inrätta och upprätthålla a)en riskkontrollenhet som uppfyller villkoren i punkt 2, och b)en enhet för förvaltning av säkerheter som uppfyller vill koren i punkt 3. Riskkontrollenheten ska ansvara för utformning och ge nomförande av hanteringen av motpartsrisker, inbegripet inle dande och fortlöpande validering av den egna modellen, och ska ha följande uppgifter och uppfylla följande krav: a)Den ska ansvara för utformning och genomförande av in stitutets system för hantering av motpartsrisker. b)Den ska utarbeta dagliga rapporter och analysera resultaten från institutets riskmätningsmodell. Analysen ska bland an nat omfatta en utvärdering av förhållandet mellan måtten för motpartsriskens exponeringsvärden och handelslimiterna. c)Den ska kontrollera indatas integritet samt utarbeta och analysera rapporter om resultaten från institutets riskmät ningsmodell, som bland annat ska omfatta en utvärdering av förhållandet mellan måtten för riskexponeringen och kre dit- och handelslimiterna. d)Den ska vara oberoende i förhållande till de affärsdrivande kredit- och handelsenheterna och fri från otillbörlig påver kan. e)Den ska ha tillräckliga personalresurser. f)Den ska rapportera direkt till institutets verkställande led ning. g)Dess arbete ska vara nära integrerat med institutets dagliga kreditriskhantering. h)Dess resultat ska utnyttjas som en integrerad del av plane ring, övervakning och kontroll av institutets kreditriskprofil och samlade riskprofil. L 176/180 Europeiska unionens officiella tidning av säkerheter ska ha följande upp gifter och funktioner: a)Beräkna och begära marginalsäkerhet, hantera tvister om marginalsäkerhetskrav och rapportera nivåer på oberoende belopp, initialsäkerheter och variationsmarginaler korrekt och . b)Kontrollera att de data som används för att begära margi nalsäkerhet är tillförlitliga samt se till att de är konsekventa och regelbundet görs förenliga med alla relevanta datakällor inom institutet. c)Bevaka omfattningen av återanvändning av säkerheter och eventuella ändringar av institutets rättigheter till eller i sam band med de säkerheter som det ställer. d)Rapportera till lämplig ledningsnivå om vilka slags tillgångar som återanvänds som säkerhet och vilka villkor som gäller för återanvändningen, bland annat instrument, kreditkvalitet och löptid. e)Bevaka i vilken mån de tillgångar som institutet godtar som säkerhet är koncentrerade till vissa typer av tillgångar. f)Regelbundet och minst kvartalsvis till den verkställande led ningen lämna information om förvaltningen av säkerheter, bland annat information om vilka slags säkerheter som er hållits och ställts, storlek och åldrande samt orsak till tvister om marginalsäkerhetskrav. Den interna rapporteringen ska även avspegla tendenser när det gäller dessa siffror. 4.Den verkställande ledningen ska avsätta tillräckliga resur ser till den enhet för förvaltning av säkerheter som krävs enligt punkt 1 b för att säkerställa att dess system fungerar tillräckligt väl, mätt i punktlighet och korrekthet med avseende på margi nalsäkerhetskrav från institutets sida respektive institutets punkt lighet när det gäller svar på marginalsäkerhetskrav från motpar ternas sida. Den verkställande ledningen ska se till att enheten har tillräckliga personalresurser för att behandla krav och tvister även under allvarliga marknadskriser och göra det möjligt för institutet att begränsa antalet stora tvister till följd av han delsvolymerna. Översyn av systemet för hantering av motpartsrisker Varje institut ska regelbundet genomföra en oberoende översyn av sitt system för hantering av motpartsrisker inom ramen för sin egen internrevision. Denna översyn ska inbegripa verksam heten vid både den kontrollenhet och den enhet för förvaltning av säkerheter som föreskrivs enligt artikel 287 och ska särskilt omfatta minst följande: a)Kontroll av att dokumentationen av system och processer för hantering av motpartsrisker är tillfredsställande enligt artikel 286. b)Organisation av den kontrollenhet för motpartsrisker som krävs enligt artikel 287.1 a. c)Organisation av den enhet för förvaltning av säkerheter som krävs enligt artikel 287.1 b. d)Integrering av åtgärderna för att mäta motpartsrisker i den dagliga riskhanteringen. e)Processsen för att godkänna prissättningsmodeller för risk och värderingssystem som används av personalen inom af färs- och administrationsavdelningar. f)Validering av alla betydelsefulla ändringar av processen för mätning av motpartsrisker. g)Omfattningen av de motpartsrisker som beaktas av riskmät ningsmodellen. h)Tillförlitligheten hos ledningens informationssystem. i)Hur riktiga och fullständiga data om motpartsrisker är. j)Att juridiska termer i avtal om säkerheter och nettning korrekt avspeglas vid mätning av exponeringsvärde. k)Kontroll av konsekvens, aktualitet och tillförlitlighet hos datakällor som används för egna modeller, inbegripet dessa datakällors oberoende. l)Hur riktiga och lämpliga antagandena om volatilitet och korrelationer är. m)Beräkningarnas tillförlitlighet vid värdering och riskomvand ling. n)Kontroll av modellens tillförlitlighet genom täta utfallstest i enlighet med artikel 293.1 b–e. o)Kontroll av att kontrollenheten för motpartsrisker och en heten för förvaltning av säkerheter följer relevanta rättsliga bestämmelser. Instituten ska se till att den exponeringsfördelning som genereras av den interna modell som används för att beräkna effektiv EPE är väl integrerad i institutets dagliga hantering av motpartsrisker samt att modellens resultat beaktas vid kredit godkännande, hantering av motpartsrisker, intern kapitalalloke ring och företagsstyrning. Europeiska unionens officiella tidning L 176/181 2.Institutet ska visa de behöriga myndigheterna att det har använt en modell som i stort uppfyller de krav som anges i detta avsnitt för att beräkna de exponeringsfördelningar som ligger till grund för beräkningen av EPE under innan institutet fick tillstånd av de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 283 att använda metoden med interna modeller. 3.Den modell som används för att generera fördelningen av exponeringarna ska ingå i de ramar för hantering av motparts risker som krävs enligt artikel 286. Ramarna ska även omfatta mätning av hur beviljade krediter har utnyttjats, aggregering av motpartsexponeringar med andra kreditexponeringar och allo kering av internt kapital. 4.Utöver EPE ska ett institut mäta och hantera aktuella ex poneringar. Om lämpligt ska institutet mäta den aktuella expo neringen både brutto och netto efter avdrag för erhållna säker heter. Ett institut uppfyller användningskravet om det använder andra mått för motpartsrisk, exempelvis toppexponering, som bygger på den exponeringsfördelning som genererats genom samma modell som för beräkningen av EPE. 5.Ett institut ska ha systemkapacitet att skatta EE , såvida det inte kan förvissa de behöriga myndigheterna om att dess exponeringar för motpartsrisker är sådana att det är till räckligt med mindre frekventa beräkningar. Institutet ska också beräkna EE enligt en tidsprofil för pro gnoshorisonter som i tillräcklig utsträckning återspeglar tids strukturen för framtida betalningsflöden och avtalens löptid samt på ett sätt som motsvarar exponeringarnas grad av väsent lighet och sammansättning. 6.Exponeringen ska mätas, övervakas och kontrolleras för alla avtal inom en nettningsmängd och inte bara i ettårsperspektivet. Institutet ska ha metoder för att iden tifiera och kontrollera motpartsrisker i fall då exponeringen ökar bortom ettårsgränsen. Den prognostiserade exponerings ökningen ska även vara ett av ingångsvärdena i institutets in terna modell för internt kapital.