prop · H003148 · 2013-04-16 00:00:00 — Av 4 kap. 23 § UtlF framgår att tidsbegränsade uppehållstillstånd inte får beviljas än utlänningens pass gäller, om inte utlänningen är medborgare i , har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat, är anhörig till sådana medborgare eller det annars finns särskilda skäl. Denna bestämmelse blir också tillämplig när det gäller familjemedlemmar till den som har EU-blåkort, varför någon ytterligare författningsreglering i denna del inte är påkallad. Sammanläggning av familjemedlems vistelseperioder i olika EU-stater Enligt artikel 15.7 får avvikelse göras från familjeåterföreningsdirektivets artikel 15.1 när det gäller sammanläggning av vistelsetiden i olika medlemsstater vid beräkningen av kravet vistelse för att komma i fråga för ett eget uppehållstillstånd. Om en medlemsstat väljer att använda sig av denna möjlighet anges i artikel 15.8 att bestämmelserna i artikel 16 i blåkortsdirektivet om sammanläggning av vistelseperioder i olika medlemsstater för en innehavare av ett EU- blåkort ska gälla i tillämpliga delar. I artikel 15.1 i familjeåterföreningsdirektivet anges att make eller ogift Prop. 2012/13:148 partner samt barn som har uppnått myndig ålder har rätt att, efter ansökan, få ett eget uppehållstillstånd som är oberoende av anknytnings- personens senast vistelse i medlemsstaten, under förutsättning att familjemedlemmen inte har beviljats uppehållstillstånd av andra skäl än familjeåterförening. Vid genomförandet i svensk rätt av artikel 15.1 i familjeåter- föreningsdirektivet gjordes bedömningen att rätten att få ett uppehålls- tillstånd som är oberoende av anknytningspersonen inte föranledde några författningsändringar (prop. 2005/06:72 s. 47). Något krav vistelse i för att få rätt till ett eget uppehållstillstånd ställs inte upp i utlänningslagen. Uppehållstillstånd på grund av anknytning till en person som har EU-blåkort kan gälla för högst . Därefter gäller de vanliga reglerna om uppehållstillstånd på grund av anknytning om den som har EU-blåkort väljer att ansöka om permanent uppehållstillstånd i . Artikel 15.7 i blåkortsdirektivet är därför inte relevant för svenska förhållanden. Regeringens förslag: En familjemedlem till den som har EU-blåkort ska ha ansökt om och beviljats uppehållstillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd för familjemedlem får inte bifallas efter inresan. Detta gäller dock inte om ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats på grund av anknytning till en utlänning som har EU-blåkort. Om den som har EU-blåkort beviljats uppehållstillstånd för arbete och arbetstillstånd eller permanent uppehållstillstånd i får hans eller hennes medföljande familjemedlemmar ansöka om och beviljas fortsatt uppehållstillstånd under vistelsen i . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens förslag: I likhet med nu gällande ordning bör huvudregeln vara att en familjemedlem till den som har EU-blåkort ska ha ansökt om och beviljats ett uppehållstillstånd före inresan i . En ansökan om uppehållstillstånd bör dock i vissa fall kunna beviljas även när familjemedlemmen redan befinner sig här i landet. Det bör vara möjligt vid ansökan om förlängning av ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd på grund av att den som har EU-blåkort fått sitt tillstånd förlängt under vistelsen här eller på grund av anknytning till en gäststuderande eller gästforskare som efter ansökan beviljats EU-blåkort under vistelsen i . Familjemedlem kan i det senare fallet som grund för ansökan om förlängning av uppehållstillståndet åberopa anknytning till en utlänning som har EU-blåkort i . I avsnitt 9.7 föreslås att den som har EU-blåkort ska ges möjlighet att under vistelsen i ansöka om och beviljas ett nationellt uppehållstillstånd och arbetstillstånd enligt gällande regler för 2012/13:148 arbetskraftsinvandring och i avsnitt 9.4 föreslås att den som har EU- blåkort i vissa fall ska kunna beviljas permanent uppehållstillstånd i . Vidare föreslås i avsnitt 12 att den som har haft EU-blåkort under får beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Att den som beviljas sådan ställning ska beviljas permanent uppehålls- tillstånd framgår av 5 kap. 2 a § UtlL. Frågan om fortsatt uppehålls- tillstånd för familjemedlem bör även i dessa fall kunna prövas och beviljas när familjemedlemmen befinner sig i (jfr avsnitt 9.7). Regeringens förslag: Ett uppehållstillstånd som beviljats familjemedlem till den som har EU-blåkort får återkallas om förhållandet upphör eller om utlänningens EU-blåkort återkallas. Återkallelse av uppehållstillstånd för familjemedlem får även ske av hänsyn till allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. En redaktionell ändring har gjorts i den föreslagna återkallelse- bestämmelsen. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget att uppehållstillstånd som beviljats familjemedlem till en blåkortsinnehavare får återkallas om förhållandet upphör eller om arbetstagarens EU-blåkort återkallas. vill föreslå att en motsvarande möjlighet att återkalla uppehållstillstånd införs beträffande familje- medlemmar till arbetstagare som beviljats uppehålls- och arbetstillstånd enligt de nationella arbetstillståndsreglerna. Säkerhetspolisen anser att möjligheten att av säkerhetsskäl återkalla uppehållstillstånd för familje- medlem till innehavare av EU-blåkort närmare bör belysas. Skälen för regeringens förslag: I fråga om familjemedlemmar till den som har EU-blåkort ska familjeåterföreningsdirektivet vara tillämpligt förutom i de fall som särskilt anges i blåkortsdirektivets artikel 15. Återkallelse av uppehållstillstånd för familjemedlem till den som har EU- blåkort finns inte omnämnt i artikel 15. Av detta följer att bestämmelserna i familjeåterföreningsdirektivet ska gälla. Familjemedlemmarnas rätt till uppehållstillstånd grundar sig på att anknytningspersonen beviljats ett EU-blåkort och giltighetstiden för deras tillstånd är densamma som för EU-blåkortet. Om utlänningens EU- blåkort återkallas och han eller hon utvisas från kan det finnas skäl att även återkalla familjemedlemmarnas uppehållstillstånd. Vid bedömningen av om återkallelse bör ske bör beaktas hur som återstår av tillståndstiden, om det inverkar på barnens skolgång eller det annars finns skäl att låta familjemedlemmarna stanna kvar i till dess tillstånden löper ut. I 7 kap. 3 § UtlL anges under vilka förutsättningar ett uppehålls- tillstånd får återkallas för en utlänning som har rest in i landet. Det gäller bl.a. om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljats med stöd av bestämmelserna om familjeåterförening i 5 kap. 3 och 3 a §§ UtlL och förhållandet upphör (7 kap. 3 § andra stycket UtlL). även ske av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats makens Prop. 2012/13:148 eller sambons barn. Denna återkallelsegrund infördes med anledning av familjeåterföreningsdirektivet (prop. 2005/06:72 s. 48). påpekar att enligt artikel 6 i familjeåterföreningsdirektivet får en medlemsstat också återkalla ett uppehållstillstånd för en familjemedlem av skäl som rör allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsa. Möjligheten att av säkerhetsskäl återkalla ett uppehållstillstånd för familjemedlem till innehavare av EU-blåkort bör därför, enligt Säkerhetspolisen, belysas i den fortsatta beredningen. Utöver bestämmelsen om återkallelse av uppehållstillstånd om familjeförhållandet upphör finns i 7 kap. UtlL även andra bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd. Ett uppehållstillstånd får återkallas om det på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att utlänningen kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annan nordiskt land (7 kap. 3 § första stycket 3 UtlL), om utlänningen har registrerats på den spärrlista som avses i 3 § 2 lagen (2000:344) om Schengens informationssystem och det finns tillräckliga skäl för en återkallelse (7 kap. 5 § UtlL) och om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats i en stat tillhörande Europeiska unionen eller i , , eller och beslutet är grundat på att det finns ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten och på att utlänningen i den beslutande staten har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller utlänningen är skäligen misstänkt för att ha begått ett grovt brott eller att det finns starka skäl som tyder på att utlänningen avser att begå ett sådant brott (7 kap. 6 § UtlL). Vid genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet i svenskt rätt bedömdes att svensk lagstiftning överensstämde med bestämmelserna i artikel 6.2 om möjlighet att återkalla ett uppehållstillstånd för familjemedlem av hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Bestämmelsen föranledde därmed ingen författningsändring (prop. 2005/06:72 s. 50). Mot bakgrund av att det nu föreslås att bestämmelser om uppehålls- tillstånd för familjemedlemmar till den som har EU-blåkort tas in i utlänningslagens nya kapitel om EU-blåkort bör även bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd för dessa regleras i detta nya kapitel. Det bör således i det föreslagna kapitlet om EU-blåkort tas in en bestämmelse som föreskriver att ett uppehållstillstånd som beviljats familjemedlem till den som har EU-blåkort får återkallas om förhållandet upphör eller om utlänningens EU-blåkort återkallas. Det ska också av bestämmelsen framgå att ett uppehållstillstånd som beviljats familje- medlem till den som har EU-blåkort får återkallas om familjemedlemmen utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa. har i sitt remissvar tagit upp frågan om inte möjligheten att återkalla uppehållstillstånd borde införas även beträffande familjemedlemmar till arbetstagare som beviljats uppehålls- och arbetstillstånd enligt de nationella arbetstillståndsreglerna. Regeringen bedömer dock att denna fråga får beredas i ett annat sammanhang. Regeringens bedömning: Blåkortsdirektivets krav att en familjemedlem till en utlänning som har EU-blåkort ska ges tillträde till arbetsmarknaden utan krav på viss tids vistelse i landet tillgodoses genom gällande rätt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 15.6 får medlems- staterna, till skillnad från vad som gäller enligt artikel 14.2 i familjeåterföreningsdirektivet, inte uppställa en tidsfrist som villkor för familjemedlemmars tillträde till arbetsmarknaden. Vid genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet i svensk rätt bedömdes någon författnings- ändring med anledning av artikel 14.2 inte vara nödvändig. Vid beviljande av tidsbegränsat uppehållstillstånd i familjeåterförenings- ärenden beviljas familjemedlemmen automatiskt ett arbetstillstånd utan krav på viss tids vistelse i landet (prop. 2005/06:72 s. 51). Enligt 6 kap. 3 § UtlL får arbetstillstånd ges till en utlänning som har tidsbegränsat uppehållstillstånd, om inte skäl hänförliga till syftet med uppehållstillståndet talar häremot. Någon tidsfrist som villkor för tillträdet till arbetsmarknaden föreskrivs inte. Denna bestämmelse blir också tillämplig för familjemedlemmar till den som har EU-blåkort. Blåkortsdirektivets artikel 15.6 om familjemedlems tillträde till arbetsmarknaden utan krav på viss tids vistelse i tillgodoses således genom gällande rätt. Regeringens bedömning: Någon lagändring är inte nödvändig med anledning av blåkortsdirektivets krav att ett ärende om uppehållstillstånd för familjemedlem till den som har EU-blåkort ska avgöras senast från det att ansökan lämnades in. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt blåkortsdirektivet att göra avvikelser från familjeåterföreningsdirektivets bestämmelser om integrationsåtgärder är inte relevant för svenska förhållanden. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Artikel 15.3 i blåkortsdirektivet föreskriver att avvikelser får göras från familjeåterföreningsdirektivets bestämmelser om att medlemsstaterna får kräva att tredjelands- medborgare följer integrationsåtgärder i enlighet med nationell lagstiftning. Vid genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet i svensk rätt gjordes bedömningen att något krav på att den som ansöker om uppehållstillstånd på grund av familjeåterförening följer villkor för integration inte borde införas (prop. 2005/06:72 s. 44). Möjligheten enligt blåkortsdirektivet att göra avvikelser från familjeåter- föreningsdirektivets bestämmelser om integrationsåtgärder är inte relevant för svenska förhållanden. 2012/13:148 utföra eller utför arbete som inhyrd eller inlånad arbetskraft. Det materiella tillämpningsområdet för diskrimineringsförbudet är vittomfattande. Alla situationer med koppling till arbetet som kan uppstå mellan en arbetsgivare och en arbetstagare omfattas (prop. 2007/08:95 s. 498). Arbetsvillkor, lönevillkor och uppsägningsvillkor omfattas alltså av förbudet i diskrimineringslagen. När det gäller regler som specifikt behandlar arbetsvillkor inklusive löne- och uppsägningsvillkor och villkor som gäller hälsa och säkerhet på arbetsplatsen finns ingen särreglering som tar sin utgångspunkt i arbetstagares medborgarskap. Blåkortsdirektivets bestämmelse om att den som har EU-blåkort ska likabehandlas med landets egna medborgare i dessa avseenden tillgodoses således genom gällande rätt. Regeringens bedömning: Blåkortsdirektivets krav på likabehandling i fråga om föreningsfrihet tillgodoses genom gällande rätt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 14.1 b ska innehavare av EU-blåkort åtnjuta likabehandling med svenska medborgare i fråga om föreningsfrihet och frihet att tillhöra en arbetstagar- eller arbetsgivarorganisation eller någon annan organisation vars medlemmar utövar ett visst yrke. Likabehandling ska även gälla i fråga om förmåner som sådana organisationer tillhandahåller. Nationella bestämmelser om allmän ordning och allmän säkerhet ska dock inte åsidosättas. Av 2 kap. 25 § 1 RF följer att utlänning här i riket är likställd med svensk medborgare i fråga om föreningsfrihet om inte annat följer av särskilda föreskrifter i lag. Några föreskrifter som begränsar utlänningars möjligheter till föreningsfrihet eller frihet att tillhöra en arbetstagar- eller arbetsgivarorganisation finns inte. Enligt 2 kap. 11 § diskriminerings- lagen (2008:567) är diskriminering förbjuden i fråga om medlemskap eller medverkan i en arbetstagarorganisation, arbetsgivarorganisation eller yrkesorganisation och förmåner som en sådan organisation tillhandahåller sina medlemmar. Blåkortsdirektivets krav i nu aktuellt hänseende tillgodoses således genom gällande rätt. Regeringens bedömning: Blåkortsdirektivets krav på likabehandling i fråga om utbildning och yrkesutbildning tillgodoses genom gällande rätt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Prop. 2012/13:148 mot bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Enligt artikel 14.1 c ska innehavare av EU-blåkort åtnjuta likabehandling med svenska medborgare i fråga om utbildning och yrkesutbildning. Tillgång till utbildning inom skolväsendet grundas inte på medborgarskap, men förutsätter enligt skollagen (2010:800) bosättning i landet. Bosatt i landet är i detta avseende den som är eller ska vara folkbokförd enligt folkbokföringslagen (1991:1481). Eftersom anställ- ningen i ska avse , ska de utlänningar som har EU- blåkort folkbokföras enligt 3 § folkbokföringslagen. Av artikel 2 i direktivet följer att en högkvalificerad anställning förutsätter högre yrkeskvalifikationer. Med högre yrkeskvalifikationer avses enligt artikel kvalifikationer som kan styrkas genom bevis på högre utbildning eller, om undantag om detta föreskrivs i nationell lagstiftning, genom bevis yrkeserfarenhet som är jämförbar med högre utbildning och som är relevant inom det yrke eller den bransch som specificeras i anställningskontraktet eller anställnings- erbjudandet. Med hänsyn till de kvalifikationskrav som uppställs för att kunna få ett EU-blåkort är det knappast aktuellt för den som har ett sådant att söka till utbildning inom skolväsendet (gymnasieskolan eller lägre nivå), även om han eller hon uppfyller bosättningskravet. Familjemedlemmar till den som har EU-blåkort omfattas inte av direktivets krav på likabehandling i artikel 14.1 c. I de fall den som har EU-blåkort åtföljs av familjemedlemmar som vistas här i landet under ska även dessa folkbokföras enligt 3 § folkbok- föringslagen. Medföljande barn till den som har EU-blåkort kommer därmed ha tillgång till utbildning inom svenskt skolväsende och omfattas av skolplikten enligt 7 kap. skollagen. Bestämmelser om tillträde till högskoleutbildning vid statliga universitet och högskolor finns i huvudsak i högskoleförordningen (1993:100). Dessa bestämmelser gör inte skillnad på sökande på grund av medborgarskap. För utbildning på grundnivå och avancerad nivå i högskolan gäller enligt förordningen (2010:543) om anmälningsavgift och studieavgift vid universitet och högskolor att tredjelandsmedborgare ska betala anmälningsavgift och studieavgift. Personer som har uppehållstillstånd av andra skäl än studier eller har ställning som varaktigt bosatt är dock undantagna från sådana avgifter. En utlänning som har EU-blåkort har beviljats uppehållstillstånd av annat skäl än studier och kommer därför, liksom svenska medborgare, undantas från avgifterna. 2012/13:148 Yrkesutbildning och vuxenutbildning När det gäller vuxenutbildning, inklusive yrkesinriktad vuxenutbildning på gymnasial nivå, och utbildning i svenska för invandrare har de som är bosatta i landet möjlighet att delta i utbildning. Eftersom utlänningar som har EU-blåkort och deras familjemedlemmar kommer att vara folkbokförda i är bedömningen att de kommer att omfattas av bestämmelserna om tillgång till vuxenutbildning på samma sätt som andra kommuninvånare. När det gäller i huvudsak eftergymnasiala utbildningar inom Myndigheten för ansvarsområde finns det inte någon skillnad mellan utländska och svenska medborgares tillgång till utbildning och yrkesutbildning. En sökande måste enligt huvudregeln ha en fullständig gymnasieutbildning eller motsvarande kunskaper som kan ha förvärvats i ett annat land. De allra flesta utbildningar bedrivs på svenska och utbildningarna speglar i många fall arbetsmarknadens behov i . 11.4Erkännande av examensbevis m.m. Regeringens bedömning: Blåkortsdirektivets krav på likabehandling i fråga om erkännande av examensbevis, utbildningsbevis och andra yrkeskvalifikationer tillgodoses genom gällande rätt. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning Enligt artikel 14.1 d ska den som har EU-blåkort åtnjuta likabehandling med svenska medborgare i fråga om erkännande av examensbevis, utbildningsbevis för teoretiska utbildningar och andra yrkeskvalifika- tioner i enlighet med relevanta nationella förfaranden. I blåkorts- direktivets skäl 19 anges att yrkeskvalifikationer som en tredjelands- medborgare har förvärvat i en annan medlemsstat bör erkännas på samma villkor som en unionsmedborgares kvalifikationer, och kvalifikationer som har förvärvats i ett tredjeland bör beaktas i enlighet med och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer17. Erkännande av examens- och utbildningsbevis Möjligheten att få ett utländskt examens- eller utbildningsbevis bedömt är densamma oavsett sökandens medborgarskap. Universitets- och högskolerådet svarar för bedömningar av utländska utbildningar på 17 EUT L 255, 30.9.2005, s. 22 (Celex L32005L0036). Detta gäller oavsett i vilket land utbildningen Prop. 2012/13:148 genomförts. Blåkortsdirektivets krav på likabehandling när det gäller erkännande av examens- och utbildningsbevis tillgodoses således genom gällande rätt. och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer (yrkeskvalifikations- direktivet) innebär att den som har ett kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer som krävs för utövandet av ett yrke i en medlemsstat får utöva yrket i en annan medlemsstat om yrket är ett reglerat yrke i den medlemsstaten. Begreppet reglerat yrke behandlas i avsnitt 8.2. Yrkeskvalifikationsdirektivet gäller för EU-medborgare samt medborgare från , och (EES) samt . Yrkeskvalifikationsdirektivet har genomförts i genom bestämmelser i de författningar som reglerar respektive yrke. Sammantaget rör det sig om ett trettiotal yrken. I fråga om merparten av de reglerade yrkena uppställs i inget krav på medborgarskap i EU/EES eller för att få yrkeskvalifikationerna erkända enligt direktivet, utan denna rätt grundas endast på att kvalifikationerna är förvärvade i en stat inom EU/EES, se t.ex. patientsäkerhetsförordningen (2010:1369). I vissa fall uppställs dock krav på kompletterande utbildning, kunskaper i svenska språket eller om svenska författningar för att få behörighet att utöva yrket i . Enligt artikel 14.1 d ska innehavare av EU-blåkort som utfärdats i åtnjuta likabehandling med svenska medborgare när det gäller erkännande av yrkeskvalifikationer i enlighet med relevanta nationella förfaranden. Frågor om erkännande av yrkeskvalifikationer som avser reglerade yrken prövas av den myndighet som utsetts som behörig myndighet för yrket i . Om den som har EU-blåkort avser att söka annan anställning än den som låg till grund för beviljandet av EU- blåkortet och det för den nya anställningen ställs upp krav på erkännande av hans eller hennes yrkeskvalifikationer kommer det således att åligga t.ex. , eller Transportstyrelsen, för att nämna några av de behöriga myndigheterna, att pröva frågan om de yrkeskvalifikationerna kan ligga till grund för att få behörighet att utöva yrket här. Förfarandet i denna del baseras på var kvalifikationerna är förvärvade och är därför detsamma oavsett om sökanden är svensk eller utländsk medborgare. Därmed tillgodoses direktivets krav i denna del genom gällande rätt. 2012/13:148 ska jämställas med svenska medborgare när det gäller rätt till studiehjälp i form av studiebidrag och extra tillägg. Likabehandlingen ska gälla för studier i . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter i anslutning till bestämmelserna. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock även att bestämmelsen i 1 kap. 4 § studie- stödslagen, som jämställer vissa utländska medborgare med svenska medborgare, ska förtydligas till att avse medborgare i en EU/EES-stat eller . Remissinstanserna: () och (), vilka framför olika lagtekniska synpunkter, har ingen remissinstans något att invända mot förslaget. CSN önskar att det förtydligas att det är EU-blåkort beviljade i som avses i de nya bestämmelserna och att familjemedlemmars uppehållstillstånd ska vara grundade på anknytning till en person med EU-blåkort. CSN avstyrker förslaget om ändring av 1 kap. 4 § studie- stödslagen då nuvarande lydelse fungerar bättre med hänsyn till EU- rättens krav på likabehandling av barn till turkiska arbetstagare i enlighet med associeringsavtalet . ÖKS anser att de föreslagna ändringarna medför att blåkortsdirektivet genomförs på ett bra sätt, men vill dock göra en randanmärkning om att 1 kap. 47 §§ studiestödslagen inte är uttömmande då det finns avtal med effekter i studiestöds- hänseende t.ex. i associeringsavtalet med . Skälen för regeringens förslag