prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — I departementspromemorian En samlad organisation på det funktionshinderspolitiska området (Ds 2013:40) har det gjorts en sådan översyn och förslag lämnas till en samlad organisation på det funktionshinderspolitiska området. Promemorian har remissbehandlats (se även under avsnitt 6.6. Förslag till lag om upphävande av lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening Regeringens förslag: Lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening ska upphävas. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: I enlighet med de förslag till en samlad organisation på det funktionshinderspolitiska området som lämnas i Ds 2013:40 avser regeringen att inordna de delar av verksamhet som utgör ett statligt åtagande i Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam). Inordnandet bör ske . En förutsättning för detta är att medlemmarna i den ideella föreningen (), dvs. staten och Kommuner och Landsting, beslutar att upplösa HI. Som en följd av att HI upplöses bör lagen (1998:1214) om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter till , ideell förening upphävas . 6.8.13:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning Regeringens förslag: Anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning ändrar namn till 3:1 Myndigheten för delaktighet. Anslaget 3:1 Myndigheten för delaktighet får användas för myndighetens förvaltningsutgifter. Skälen för regeringens förslag: I enlighet med de förslag till en samlad organisation på det funktionshinderspolitiska området som lämnas i Ds 2013:40 avser regeringen att inordna de delar av verksamhet som utgör ett statligt åtagande i Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam). Handisam bör därmed byta namn till Myndigheten för delaktighet för att bättre spegla dess utökade verksamhet och det mer samlade uppdraget, det tvärsektoriella perspektivet och uppgiften att stimulera och utveckla kunskapsbildningen. Anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning bör därför byta namn till 3:1 Myndigheten för delaktighet. Anslaget bör användas för förvaltningsutgifter för Myndigheten för delaktighet. Tabell 6.2 Anslagsutveckling 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning 1Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2Motsvarar 52 587 tkr prisnivå. 3Motsvarar 52 587 tkr prisnivå. 4Motsvarar 52 587 tkr prisnivå. Anslaget får användas för Myndigheten för handikappolitisk samordnings (Handisam) förvaltningsutgifter. Regeringen anser att myndigheten fullgjort sina åtaganden för . Regeringen avser att besluta om att delar av HI:s nuvarande uppgifter som kan anses vara ett statligt åtagande inordnas Handisam i samband med att HI avvecklas. Regeringen avser vidare besluta om att byta namn på Handisam till myndigheten till Myndigheten för delaktighet, för att markera det mer samlade uppdraget, det tvärsektoriella perspektivet och uppgiften att stimulera och utveckla kunskapsbildningen. På detta sätt ges bättre förutsättningar för ett mer effektivt och kunskapsbaserat arbete. Organisationsförändringen kommer även innebära vissa administrativa effektiviseringar. Förändringen beräknas träda i kraft . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 6.3 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning Förändring till följd av: till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2013. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2017 är preliminär. 3Anslaget minskas till följd av beräknade samordningsvinster i samband med e-förvaltningsprojekt som genomförs i statsförvaltningen. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 3:1 Myndigheten för handikappolitisk samordning . , 2016 och 2017 beräknas anslaget till , respektive . 6.8.23:2 Bidrag till handikapporganisationer Tabell 6.4 Anslagsutveckling 3:2 Bidrag till handikapporganisationer 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag till handikapporganisationer för att stödja organisationerna i deras arbete för att personer med funktionsnedsättning ska uppnå full delaktighet och jämlikhet i samhället. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Reglerna för statsbidrag till handikapporganisationer finns i förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slår fast att personer med funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser angående statens åtgärder i syfte att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen. Regeringen anser att stödet till handikapporganisationerna är viktigt för att uppfylla detta åtagande. Tabell 6.5 Härledning av anslagsnivån 2014–2017, för 3:2 Bidrag till handikapporganisationer Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2012/13:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 3:2 Bidrag till handikapporganisationer . , 2016 och 2017 beräknas anslaget till , respektive . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 7 Politik för sociala tjänster Området omfattar omsorg om äldre människor, verksamhet inom individ- och familjeomsorg och stödinsatser till personer med funktionsnedsättning. Individ- och familjeomsorg avser arbete med den sociala barn- och ungdomsvården, missbruks- och beroendevården, hemlöshet, stöd och hjälp till brottsoffer, ekonomiskt bistånd, nationella och internationella adoptioner. Området omfattar även det förebyggande generella föräldrastödet riktat till alla föräldrar i form av regeringens nationella strategi för ett utvecklat föräldrastöd. Kommunerna ansvarar för insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453), SoL och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Verksamheten finansieras främst genom kommunalskatt, statsbidrag och avgifter. Statsbidrag fördelas via anslaget 1:1 Tabell 7.1 Utgiftsutveckling inom Politik för sociala tjänster Kommunalekonomisk utjämning, utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. För LSS finns ett särskilt utjämningssystem mellan kommunerna (anslag 1:2 Statligt utjämningsbidrag för LSS-kostnader, utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner). beräknas utgifterna för området Politik för sociala tjänster öka med , främst till följd av ökade utgifter för assistansersättningen. Ut- gifterna inom området beräknas 2013 till . Det understiger anvisade medel med . Utgifterna blev lägre än anvisade medel. 4:2 Vissa statsbidrag inom funktionshindersområdet 4:3 Bilstöd till personer med funktionsnedsättning 4:4 Kostnader för statlig assistansersättning 4:5 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 4:7 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. 4:8 Ersättning för vanvård i den sociala barn- och 4:10 Myndigheten för internationella adoptionsfrågor Summa Politik för sociala tjänster 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2013 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 inom och enligt LSS Kommunernas kostnader för vård och omsorg om äldre, individ- och familjeomsorg och stöd- och serviceinsatser till personer med funktionsnedsättning uppgick till 2012 (192,2011). Diagram 7.1 Kommunens kostnader fördelat efter vård och omsorg om äldre, individ- och familjeomsorg samt stöd- och serviceinsatser till personer med funktionsnedsättning 2012 Vård och omsorg om äldre Källa: , Kommunernas och Landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Kommunernas finanser 2012; RS för kommuner. *) Med kostnader avses bruttokostnaden minskad med dels interna intäkter, dvs. intäkter från andra förvaltningar i kommunen, dels för intäkter från försäljning av verksamhet till andra kommuner och landsting. Kostnaderna är dock inte justerade för kommunernas ersättning från för personlig assistans enligt SFB som ingår i posten Insatser till personer med funktionsnedsättning. Denna ersättning uppgick till . Kostnaderna för vård och omsorg om äldre uppgick till , för individ- och familjeomsorg till samt för insatser till personer med funktionsnedsättning till . Jämfört med 2008 har de totala kostnaderna för dessa verksamheter ökat vilket motsvarar . Åtgärder inom individ- och familjeomsorg svarar för den högsta kostnadsökningen, . Insatser till personer med funktionsnedsättning samt vård och omsorg om äldre ökade . Politiken för sociala tjänster omfattar följande övergripande nationella mål: Omsorg om äldre människor: –kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, –kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, –bemötas med respekt, samt –ha tillgång till god vård och omsorg. Individ- och familjeomsorg: –att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekonomiskt och socialt utsatta situationer, –att stärka skyddet för utsatta barn. Personer med funktionsnedsättning: –en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Regeringens nationella strategi för ett utvecklat föräldrastöd: –att alla föräldrar med barn ska erbjudas föräldrastöd under hela barnets uppväxt. –Myndigheten för internationella adoptionsfrågor har enligt instruktionen som huvudsaklig uppgift att skapa en hög kvalitet i den internationella adoptionsverksamheten i . Antalet personer med LSS-insatser har ökat –2012, medan exempelvis antalet äldre med hemtjänst och i särskilt boende minskat något jämfört med . Antalet inskrivna personer med missbruk- eller beroendeproblem som avser boende har också minskat något. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 7.2 Antal personer med insatser från inom olika områden samt antal vårddygn i frivillig institutionsvård för missbruksvård 2006, 2009, 2010, 2011 och 2012 Antal personer med funktionsnedsättning med hemtjänst eller bostad med särskilt service enligt antal placerade i heldygnsvärd3 med behovsprövad öppenvårdsinsats den 1 november3 Personer inom missbruks- och beroendevården4 antal inskrivningar i bistånd som avser boende antal med individuellt behovsprövade öppna insatser antal inskrivning i frivillig institutionsvård/familjehem antal vårddygn i frivillig institutionsvård under resp. år Mängdstatistik , 2010, 2011 och 2012. I definitionen för hemtjänst ryms även personer som endast får matdistribution, trygghetslarm eller snöröj- Tillförlitlig könsindelad statistik saknas. Uppdelningen på kvinnor och män avser 2012. Personnummerbaserad statistik , 2010 och 2011. Uppgifter om heldygnsinsatser samlas in på individnivå och uppgifter om öppenvårdsinsatser samlas in på mängdnivå. I statistiken går det inte att utläsa hur många personer som på grund av missbruk hade minst en av de nämnda insatserna. En och samma person kan få flera biståndsinsatser och kan en och samma person dessutom få flera insatser. Fler män än kvinnor fick insatser enligt LSS 2012 och skillnaden har ökat något . Fler pojkar än flickor är placerade i heldygnsvård och skillnaden har även här ökat . Fler pojkar än flickor får också behovsprövade öppna insatser, men skillnaden är här oförändrad . Inom missbruks- och beroendevården är det betydligt fler män än kvinnor som får insatser, skillnaden är i detta fall oförändrad (siffror finns inte ). Se vidare tabell 7.2 Främja kunskapsutveckling och kvalitet Regeringen stödjer på olika sätt huvudmännens arbete att utveckla kvaliteten inom hela . Det sker bland annat genom ett långsiktigt arbete för ökad kunskaps- och kvalitetsutveckling, ökad valfrihet samt genom uppföljning och tillsyn. Öppna jämförelser har införts för att skapa transparens, stimulera till förbättringsarbete och underlätta fria val. Inrättandet av regionala utvecklingsledare är en av flera stödinsatser, på både regional och nationell nivå, för att stimulera en evidensbaserad praktik. Regeringen och SKL har utarbetat en plattform som anger inriktningen för överenskommelser inom detta område. En ny myndighet för tillsyn har skapats, för en effektivare och starkare tillsyn. ingick regeringen och Kommuner och Landsting en överenskommelse om inriktningen på arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik i . Avsikten är att arbetet ska konkretiseras i årliga överenskommelser för att stödja huvudmännens insatser inom detta område. Den överenskommelse som ingåtts omfattar bl.a. uppbyggnad av ett regionalt stöd till kunskapsutveckling, lokalt förbättringsarbete och ökad samverkan. Statskontoret har regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera överenskommelserna. Statskontoret konstaterar att regionala stödstrukturer har utvecklats utifrån regionala förutsättningar och behov, och att det främst är kommuner som använder dem. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 har staten och Kommuner och Landsting ingått årliga överenskommelser om stöd till utveckling av en mer evidensbaserad missbruks- och beroendevård bl.a. genom uppbyggnad av en långsiktig struktur för kunskapsförsörjning och samverkan mellan kommuner, landsting, lokala FoU-verksamheter, universitet och högskolor. I alla län finns regionala utvecklingsledare vilka har direktkontakt med personer som arbetar i vården. Utvecklingsarbetet har fått namnet Kunskap till praktik och ingår i den bredare överenskommelsen om stöd till en evidensbaserad praktik. En viktig del av Kunskap till praktik är att skapa en fungerande samverkan mellan huvudmännen lokalt. Tillgänglig och säker information Strategin för nationell eHälsa syftar till att förbättra informationshanteringen inom hälso- och sjukvården och . har regeringen gjort en kraftig förstärkning av satsningen på att stimulera utvecklingen av eHälsa i . Målen är bl.a. att öka antalet e- tjänster för medborgarna inom , att öka användningen av mobila dokumentations- och informationssystem samt andelen digitala trygghetslarm. Ett stimulansbidrag på 2013 har avsatts till kommuner för att utveckla eHälsa i . Regionala samordnare ska bidra till att genomföra insatserna på regional och lokal nivå. Kommuner och Landsting stödjer och driver på utvecklingen. Ett resultat av tidigare års satsning är att all sjukvårdslegitimerad personal i kommunerna nu har tillgång till säker roll- och behörighetsidentifikation. Ett annat viktigt resultat är att en Internetbaserad lösning för åtkomst till information i Nationell patientöversikt (NPÖ) har tagits fram, vilket innebär en bättre informationsförsörjning inom den kommunala vården till en låg kostnad för kommunerna. Genom att stimulera kommuner att införa valfrihetssystem enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) vill regeringen stärka den enskilda människans möjlighet till delaktighet Särskilda medel har avsatts för att underlätta införande av valfrihetssystem. Sammanlagt har gått till kommunerna –2013. hade 133 kommuner infört valfrihetssystem enligt LOV och hade 42 kommuner fattat beslut om att valfrihetssystem ska införas. Det är vanligast att erbjuda valfrihet inom . hade 45 kommuner sökt stimulansmedel, men ännu inte fattat beslut om de skulle införa ett valfrihetssystem. 35 kommuner har efter utredning beslutat att inte införa ett valfrihetssystem enligt LOV. Äldre vill kunna välja Enligt undersökningar uppskattar de flesta äldre att ha möjlighet att kunna välja utförare av hemtjänst. är det viktigt att personer som behöver stöd för att kunna göra ett aktivt val också kan få det. Det rör sig t.ex. om personer med olika medicinska diagnoser och personer som på grund av hög ålder är bräckliga och minnessvaga (, Valfrihetssystem ur ett befolknings- och patientperspektiv. Enligt finns cirka 900 enskilda utförare verksamma inom valfrihetssystemen. I ett 50-tal av kommunerna finns det bland dessa utförare sådana som erbjuder en särskild inriktning eller specialkompetens i sin verksamhet, exempelvis särskild språkkompetens. I ett tiotal kommuner erbjuder utförare vad som kan kallas för särskild kulturell eller religiös kompetens. Det finns även exempel på utförare som är hbtcertifierade. Inga större skillnader i kvalitet och kostnader, men nöjdare brukare Det går inte att se några större entydiga skillnader när det gäller kvalitet mellan kommunala och enskilda utförare. Enligt har kommunala utförare ett bättre resultat när det t.ex. gäller personaltäthet och personalens kompetens. Enskilda utförare lyckas bättre när det handlar om andelen äldre som har genomförandeplaner och som riskbedömts (S2012/11253/FST). I Statskontorets rapport, Lagen om valfrihetssystem, framkommer att kostnaderna ökat något mer i kommuner som infört LOV, vilket kan förklaras med initialt ökade administrationskostnader samt det faktum att ett valfrihets- system enligt LOV inte skapar någon priskonkurrens mellan utförarna. Statskontorets undersökningar visar att brukarna är mer nöjda med i kommuner som tillämpar LOV än i övriga kommuner. En annan slutsats i rapporten är att LOV ökar förutsättningarna för bättre kostnadskontroll i kommunerna. Konkurrens och valfrihet har studerats har haft regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera konkurrensförhållandena i kommunernas valfrihetssystem. Inom ramen för detta uppdrag har presenterat vissa åtgärdsförslag som syftar till att öka kvalitetskonkurrensen i kommunernas valfrihetssystem och på så sätt öka brukarnas valfrihet. Förslagen vänder sig till de kommuner som har bestämt sig för att införa LOV och fokuserar bl.a. på öppenhet, långsiktighet samt värdet av att utforma förfrågningsunderlag som stimulerar till profilering. har haft regeringens uppdrag att genomföra en pilotsatsning med s.k. utvecklingscheckar inom äldreomsorgen i syfte att främja tillkomsten av innovationer inom äldreomsorgen. Enligt har utvecklingscheckar bl.a. resulterat i en särskild enhet för äldre på en vårdcentral som även inkluderar hemtjänst, ett socialt arbetskooperativ som tillsammans med arbetar med äldreomsorg och satsningar på kultur inom äldreomsorgen. Vägledning för upphandling och uppföljning har haft i uppdrag att ta fram ett vägledande underlag för upphandling och uppföljning av vård och omsorg om äldre. Syftet är att i upphandlingsförfarandet tydliggöra de lagstadgade kvalitetskrav som gäller för äldreomsorgen enligt socialtjänstlagen. Vägledningen, som publicerades , tydliggör kommunens ansvar att säkerställa kvaliteten i den vård och omsorg som levereras. Kommunernas sammanlagda kostnader för vård och omsorg om äldre 2012 var . , avsåg vård och 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 omsorg om äldre i särskilt boende. Kostnaderna för vård och omsorg om äldre i ordinärt boende uppgick till 2012 och har ökat med jämfört med . Kostnaderna för hemtjänst och boendestöd har enligt ökat vilket, enligt myndigheten, kan vara en effekt av att kommunerna omvandlar sina serviceboenden till trygghetsboenden vilka då räknas som ordinära boenden. En annan orsak till ökningen är anvisningarna för hur kostnader för hälso- och sjukvård enligt 18 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL, ska redovisas i det kommunala räkenskapssammandraget. Tabell 7.3 Kommunens kostnader för vård och omsorg om Vård och omsorg i Vård och omsorg i Källa: , Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 , Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Kommunernas finanser 2012, RS för kommuner. Regeringen har avsatt stimulansbidrag (2007–2011) till kommuner () och landsting (). Syftet har varit att höja kvaliteten i omsorgen och vården om äldre personer inom sju prioriterade områden – rehabilitering, socialt innehåll, demensvård, läkemedelsgenomgångar, förebyggande arbete, kost och nutrition samt läkartillgång. fick medlen en mer prestationsbaserad utformning. har haft regeringens uppdrag att följa upp satsningen. Enligt senaste redovisning har stimulansmedlen enligt huvudmännen, främjat ett bättre samarbete mellan huvudmännen inom samtliga områden. Med stimulansmedlen finansierades anställningar, utbildning till stora personalgrupper (t.ex. i demenskunskap och rehabiliterande förhållningssätt), handledning inom 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 demensvård, socialt innehåll, kost och nutrition och rehabilitering. ska lämna en slutrapport med en samlad redogörelse avseende användningen av stimulansbidraget. Inflytande, delaktighet, självständighet och trygghet har genomfört den nationella brukarundersökningen Vad tycker de äldre om äldreomsorgen? (2012). Svarsfrekvensen för personer med hemtjänst var varav hade svarat själva (totalt antal tillfrågade personer 89 436). För personer i särskilt boende var svarsfrekvensen varav hade svarat själva (totalt antal tillfrågade personer 61 521). De allra flesta uppgav sig vara positiva till sin hemtjänst och sitt särskilda boende, enligt de äldres och de anhörigas sammantagna bedömning. var mycket nöjda eller ganska nöjda med sin hemtjänst. Motsvarande andel för särskilt boende var . Det finns ingen signifikant skillnad mellan kvinnor och män. De flesta svarande i undersökningen upplevde personalens bemötande som bra och att deras förtroende för personalen var högt, både bland personer med hemtjänst och i särskilt boende. Andelen äldre som uppgav att de känner sig trygga med sin hemtjänst eller i sitt särskilda boende var . En ny fråga som hade med 2012 var om den äldre upplevt sig blivit kränkt av personalen. Bland äldre personer med hemtjänst uppgav att de inte känt sig kränkta, att de upplevt sig kränkta och att de hade känt sig kränkta . Motsvarande siffror för personer i särskilt boende var att inte upplevt sig kränkta, och . Kränkthet är ett begrepp som kan tolkas olika och därmed ha olika betydelse för den enskilda personen. kommer därför att analysera resultaten mer ingående framöver. Områden som fick sämre resultat handlade om inflytande och delaktighet. De äldre upplever bl.a. att de har svårt att påverka tiderna för när de ska få den hjälp de behöver. Äldreguiden, presentation av uppgifter för öppna jämförelser inom vården och omsorgen om äldre, redovisar nu uppgifter . Uppgifterna bygger på förhållandena och de inhämtas från 312 kommuner och stadsdelar (, och ) samt över 4 600 hemtjänst- och boendeenheter. Nästan samtliga boendeenheter i undersökningen () erbjuder en kontaktperson och en fast kontakt med en legitimerad personal. I är det av enheterna som erbjuder tillgång till en kontaktperson. Skillnader finns i kommunernas tidsgarantier när det gäller trygghetslarm. av landets kommuner och stadsdelar lovar att de kommer och att de kommer . Övriga kommuner har ingen tidsgaranti. En något högre andel äldre i särskilt boende har en aktuell genomgång av sina läkemedel jämfört med föregående år. Resultaten i landet varierar dock, från till . Enligt undersökning är det av personerna som använder olämpliga läkemedel. av personerna i särskilt boende och av personerna i använder tio eller fler läkemedel. har haft regeringens uppdrag att betala ut en prestationsersättning till kommuner som redovisat en plan för hur kommunen på frivillig väg kommer att arbeta för att ta fram och utforma lokala värdighetsgarantier, eller som har utformat minst tre värdighetsgarantier med stöd av vägledning. (Hur lokala värdighetsgarantier inom äldreomsorgen kan utformas, 2011). I Lägesrapport för lokala värdighetsgarantier inom äldreomsorgen (2012), redovisas att 136 kommuner ansökte om prestationsersättning och 117 av dessa beviljades medel. Totalt har 106 kommuner utformat minst tre godkända lokala värdighetsgarantier.