prop · H10337 · 2013-11-05 00:00:00 — Ett snarlikt förfarande tillämpas också enligt 5 kap. 2 § vallagen för svenska medborgare som är folkbokförda här i landet. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att unionsmedborgare som genom den föreslagna regleringen ges rösträtt i Europa- parlamentsval och val till kommun- och trots att de inte är folkbokförda här i landet bör vara tvungna att senast före valdagen skriftligen anmäla hos den centrala valmyndigheten respektive att de vill bli upptagna i röstlängden. bör göras hos i fråga om val till eftersom en sådan ordning bidrar till att skapa en enhetlig reglering för alla utländska unionsmedborgare. Anmälan bör i övriga fall, som kommittén föreslår, kunna göras hos . att anmälan av kandidater i Europaparlamentsval och anmälan för rösträtt och valbarhet i val till kommunfullmäktige och bör En unionsmedborgare som efter särskild anmälan har tagits upp i röstlängd för val till kvarstår, enligt 5 kap. 3 § tredje stycket vallagen, där till dess han eller hon själv begär att bli struken eller när villkoren för rösträtt är uppfyllda. gälla för unionsmedborgare som tas upp i röstlängd för val till kommun- För diplomatiska företrädare och utsända konsuler och deras familjer anses som framgår ovan anknytningen till sändarstaten vara så stark att de i folkrättslig mening inte anses vara bosatta i beskickningslandet. Det framstår som rimligt att motsvarande bedömning bör kunna göras vid tolkningen av de nu aktuella EU-direktiven. Det innebär att dessa personer, även om de är unionsmedborgare, inte bör ha rätt att rösta i val till kommunfullmäktige och eller i val till påpekar att det bör klarläggas hur bosättningsvillkoret ska kontrolleras av myndigheten och och hur dessa personer ska identifieras och behandlas då personerna inte har ett personnummer eller ett samordningsnummer. information av betydelse för att utföra sådana kontroller finns tillgänglig i (). Personer med immunitet och Prop. 2013/14:37 privilegier är nämligen skyldiga att anmäla riktiga uppgifter om sin Sådan information bör på begäran kunna lämnas till och länsstyrelserna om det finns behov av att kontrollera bosättningen. Juridiska fakultetsstyrelsen vid framhåller att förslaget innebär rösträtt och valbarhet för personer som inte är folkbokförda i kommunen i vissa fall och att detta innebär att personer kan rösta och väljas utan att vara medlemmar i kommunen. Enligt fakultetsstyrelsens uppfattning bör dessa egenskaper följa varandra varför det bör övervägas om kommunallagen också ska ändras vad gäller vem som är medlem i kommunen. Regeringen har beslutat att utreda frågan om en modernisering av kommunallagen (dir. 2012:105). Enligt 10 kap. 1 § kommunallagen har varje medlem av en kommun eller ett landsting rätt att få lagligheten av kommunens eller beslut prövad genom att överklaga dem hos förvaltningsrätten. I 1 kap. 4 § samma lag anges att medlem av en kommun är den som är folkbokförd i kommunen, äger fast egendom i kommunen eller ska betala kommunalskatt där. I direktiven till utredaren anför regeringen bl.a. att sedan införandet av kommunallagen har det skett stora förändringar i samhället och medborgarna har blivit alltmer rörliga geografiskt. Utredaren ska därför särskilt ta ställning till om det finns behov av att kretsen taleberättigade enligt kommunallagen utvidgas eller på annat sätt ändras. Någon samlad undersökning av hur kommunallagens regler förhåller sig till unionsrätten har inte heller gjorts. Utredaren ska därför göra en sådan analys inom ramen för en översyn av kommunallagen. Utredaren ska vidare genomföra en lagteknisk översyn av hela kommunallagen. Uppdraget ska i dessa delar redovisas . Regeringen anser att resultatet av utredarens arbete inte bör föregripas och att det därför inte finns skäl att nu införa de ändringar i kommunallagen som fakultetsstyrelsen anser bör övervägas. Regeringens förslag: Genom ändringar i lagen om behandling av personuppgifter i verksamhet med val och folkomröstningar ges valmyndigheterna befogenhet att i val- och folkomröstningsdatabasen behandla uppgifter om röstberättigades och kandidaters födelsetid och Promemorians och kommitténs förslag överensstämmer i huvudsak Remissinstanserna: Ingen remissinstans motsätter sig förslagen. Skälen för regeringens förslag: I lagen (2001:183) om behandling av personuppgifter i verksamhet med val och folkomröstningar, förkortad valdatabaslagen, finns bestämmelser som tillämpas för , länsstyrelserna och vid behandling av personuppgifter i verksamhet med bl.a. val till . 2013/14:37 valdatabaslagen gäller i stället för personuppgiftslagen (1998:204) i den utsträckning inte annat följer uttryckligen av valdatabaslagen. I verksamhet med val och folkomröstningar får enligt 1 kap. 4 § valdatabaslagen valmyndigheterna behandla personuppgifter för tillhandahållande av information som behövs för framställning av röstlängder och röstkort inför ett val eller en folkomröstning, framställning av valsedlar och sammanräkning av valresultat och tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Uppgifter får också behandlas i databasen för att tillgodose samhällets behov av uppgifter i samband med val och folkomröstning (1 kap. 5 § valdatabaslagen). Bestämmelser om den s.k. val- och folkomröstningsdatabasen finns i 2 kap. valdatabaslagen. Databasen definieras i 2 kap. 1 § som en samling personuppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 1 kap. 4 och 5 §§ angivna ändamålen. Val- och folkomröstningsdatabasen får enligt 2 kap. 2 § valdatabaslagen innehålla uppgifter dels om personer som kan antas komma att vara röstberättigade den dag som ett val eller en folkomröstning ska hållas, dels om personer som är kandidater i val. Uppgifter om andra personer får behandlas bara om det behövs för handläggningen av ett ärende. När det gäller dem som är röstberättigade får databasen innehålla uppgifter om personnummer, namn, adress, folkbokföringsort, fastighets- beteckning, valdistrikt, medborgarskap och tidpunkt för invandring. För en person som inte är folkbokförd i får dessutom behandlas uppgift om tidpunkt för utvandring och för en anmälan enligt 5 kap. 2 § vallagen (2 kap. 3 §). När det gäller dem som är kandidater får databasen innehålla uppgifter om personnummer, namn, adress, folkbokföringsort, medborgarskap samt partibeteckning och övriga uppgifter som avses i 6 kap. 1–3 §§ vallagen på valsedlar där personen är upptagen. Av den nuvarande regleringen i artikel 10.1.a i direktiv /109/EG följer att kandidaten endast behöver uppge sin nationalitet och sin adress i bosättningsstaten till den behöriga valmyndigheten i kandidatstaten i samband med att han eller hon anmäler sig som kandidat. Av rådets direktiv /1/EU följer dock att kandidaten även ska lämna uppgift om sitt födelsedatum, sin födelseort och den senaste adressen i hemstaten. De uppgifter som ska lämnas kommer alltså att kompletteras med födelsetid och födelseort samt adress i hemstaten. vallagskommitté föreslår att regleringen i 2 kap. 3 och 4 §§ i valdatabaslagen ska kompletteras så att den ger klart och tydligt stöd för behandling av uppgift om födelsetid, både när det gäller dem som är röstberättigade och dem som är kandidater. Genom en sådan ändring kommer det stå klart att uppgift om födelsedatum får behandlas i fråga om personer som inte har ett svenskt personnummer. Valdatabaslagen behöver inte kompletteras för att ge valmyndigheterna rätt att behandla uppgift om adress i en kandidats hemstat, eftersom den nuvarande möjligheten för myndigheterna att behandla en uppgift om adress omfattar också sådana adresser. För att valmyndigheterna ska ha rättslig befogenhet att behandla uppgift om födelsetid för dem som är röstberättigade samt födelseort i fråga om dem som anmäler sig som kandidater i val är det dock nödvändigt att uppräkningarna i 2 kap. 3 och 4 §§ valdatabaslagen kompletteras med uppgift om såväl födelsetid som För att uppfylla direktivets krav bör regleringen i 2 kap. 3 och Prop. 2013/14:37 4 §§ valdatabaslagen därför kompletteras på angivet sätt. Regeringens förslag: Den nuvarande möjligheten för en kommun att, om det finns särskilda skäl, använda en sådan vallokal eller röst- ningslokal för förtidsröstning som inte uppfyller kraven på tillgänglig- het tas bort. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Den stora majoriteten av remissinstanserna, där- ibland Kommuner och Landsting, , Handi- kappförbunden och , tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Även länsstyrelserna ställer sig bakom förslaget. motsätter sig förslaget med hänvisning till att det kan leda till att kommunen måste använda lokaler som är belägna långt bort från valdistrikten. kommun menar att kombinationen av skärpningen av kravet på värdemässigt neutrala lokaler och kravet på tillgänglighet i samtliga val- och röstningslokaler medför betydande problem för kommunerna. kommun anser att det bör övervägas att ge kommunerna utrymme att kortvarigt, vid oförutsedda och akuta händelser, använda sig av en inte fullt ut tillgänglighetsanpassad lokal. tillstyrker förslaget men påpekar att ändringen får till följd att s.k. valbussar inte längre kommer att kunna användas för röstmottagning om dessa inte är tillgänglighetsanpassade. Skälen för regeringens förslag I allmänna förklaring av om de mänskliga rättigheterna slås fast att alla människor har lika värde och rättigheter och att var och en utan åtskillnad av något slag ska tillförsäk- ras de fri- och rättigheter som anges i förklaringen, bl.a. rätten att direkt eller genom valda representanter vara delaktig i handhavandet av allmänna angelägenheter (artiklarna 1, 2 och 21). slås även fast i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, som antogs av 1966 och som har anslutit sig till. Ett arbete har bedrivits inom för att stärka möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att åtnjuta sina grundläggande rättigheter. Efter ett initiativ från antog FN:s generalförsamling standardregler om delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning. internationella konventionen om rättigheter för personer med funktions- Konventionen har till syfte att främja, skydda och säkerställa det fulla och lika åtnjutandet av alla mänskliga rättigheter och grund- 2013/14:37 läggande friheter för alla personer med funktionsnedsättningar (artikel 1). Den innehåller inte några nya rättigheter men tydliggör staternas ansvar i förhållande till personer med funktionsnedsättningar. har anslutit sig till konventionen och dess protokoll om klagorätt för enskilda personer. Konventionen trädde i kraft i (prop. 2008/09:28, SÖ 2008:26). Enligt artikel 29 i konventionen ska staten garantera personer med funktionsnedsättning samma politiska rättigheter som alla andra. Detta omfattar skyldigheten att se till att personer med funktionsnedsättningar kan delta i det politiska livet genom att bl.a. säker- ställa att valprocedurer, anordningar och material är tillgängliga och lätta att förstå och använda. Principen om likabehandling i det allmännas verksamhet kommer till uttryck i regeringsformens målsättningsstadgande. En grundläggande utgångspunkt för denna verksamhet är således att den ska vara tillgänglig för alla människor i landet, utan åtskillnad på grund av t.ex. funktions- hinder (1 kap. 2 § femte stycket regeringsformen). I den nationella hand- lingsplanen för funktionshinderspolitiken framhålls att samhället ska utformas så att människor med funktionsnedsättningar i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet (prop. 2012/13:1, utg. omr. 9, s. 147 f.). I handlingsplanen lyfts även fram vikten av att personer med funktions- nedsättning ges ökade möjligheter och förutsättningar att delta i utfor- mandet av den kommunala demokratin. Enligt förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av handikappolitiken har samtliga statliga myndigheter ett ansvar att utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av målen för funktionshinderspolitiken. För att åstadkomma full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättning ska myndigheterna verka för att deras lokaler, verksamhet och information är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Vägledande i detta arbete är om delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning. Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) förmedlar bl.a. kunskap och tar fram riktlinjer som berör det ansvar som myndig- heterna har. I Handisams riktlinjer Riv hindren (2012) finns rekommen- dationer för vad som krävs för att en myndighet ska betraktas som till- gänglig. I dessa riktlinjer används begreppet myndighet genomgående med avseende på både statliga och kommunala myndigheter. Rekom- mendationerna omfattar därmed sådana lokaler för röstmottagning som kommunerna inrättar. För personer med nedsatt rörelseförmåga innebär kraven bl.a. att det ska finnas en användbar gångväg från parkerings- platsen eller hållplatsen till entrén och att entrén går att ta sig in genom utan att passera trappa eller trappsteg. Det rum eller utrymme inne i lokalen som används som val- eller röstningslokal ska lätt kunna nås och användas. För personer med nedsatt orienteringsförmåga gäller som huvudregel att de ska kunna förflytta sig självständigt och säkert inne i lokalen. För personer som har starkt nedsatt syn kan det vara nödvändigt att kunna erbjuda personlig ledsagning. Möjligheten att rösta utan hjälp från andra kan också påverkas av t.ex. vägvisningssystem, framkomlig- het, logistik, ljusförhållanden och valutrustning i val- och röstningsloka- lerna. Tillgänglighet till offentliga lokaler och allmänna platser Av 8 kap. 1 § (2010:900), förkortad PBL, framgår att byggnader ska utformas så att de inte bara är lämpliga för sitt ändamål och har en god form-, färg- och materialverkan utan också är tillgängliga och användbara för personer med nedsatt rörelse- eller orienterings- förmåga. Enligt 8 kap. 2 § första stycket PBL ska kraven uppfyllas på så sätt att de vid nybyggnad uppfylls för hela byggnaden. Vid ombyggnad ska kraven uppfyllas för hela byggnaden eller, om detta inte är rimligt, den betydande och avgränsbara del av byggnaden som påtagligt förnyas genom ombyggnaden. Vid annan ändring av en byggnad än ombyggnad ska kraven uppfyllas i fråga om ändringen. Enligt andra stycket samma paragraf ska hinder mot tillgänglighet till eller användbarhet av lokaler dit allmänheten har tillträde alltid avhjälpas, om hindret med hänsyn till de praktiska och ekonomiska förutsättningarna är enkelt att avhjälpa (prop. 2000/01:48 och bet. 2000/01:BoU5). När bestämmelsen om enkelt avhjälpta fel infördes angavs som målsättning att de åtgärder som avsåg befintliga lokaler och befintliga allmänna platser borde vara genomförda senast vid utgången av 2010 (prop. 2000/01:48 s. 8). Enligt 8 kap. 12 § PBL, som gäller allmänna platser, ska hinder mot tillgänglighet eller användbarhet alltid avhjälpas, om hindret med hänsyn till de praktiska och ekonomiska förutsättningarna är enkelt att avhjälpa. Med den nya har reglerna om enkelt avhjälpta hinder förtydligats och skärpts avseende tidpunkten och bedömnings- kriterierna för avhjälpandet i syfte att öka takten i arbetet med avhjälpan- det (prop. 2009/10:170 s. 262). Närmare preciseringar av vad som avses med enkelt avhjälpta hinder finns i föreskrifter och allmänna råd om avhjälpande av enkelt avhjälpta hinder till och i lokaler dit all- mänheten har tillträde och på allmänna platser (BFS 2011:13). Före- skrifterna gäller tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Möjligheten till undantag från tillgänglighetskravet för val- och röstningslokaler tas bort Röstning i val sker på röstmottagningsställen. Väljare röstar i första hand i sin vallokal på valdagen, men röstning kan även ske före och under valdagen i särskilda röstningslokaler för förtidsröstning som kommunerna och utlandsmyndigheterna har inrättat (7 kap. 1 § vallagen). Av 4 kap. 20 § första stycket vallagen följer att varje kommun ska se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som vallokaler och som i fråga om lokalisering, tillgänglighet och öppethållande ger väljarna goda möjligheter att rösta. Av 3 kap. 3 § tredje stycket vallagen följer att kommunerna också ansvarar för att det i kommunen finns röstningsloka- ler som på motsvarande sätt ger väljarna goda möjligheter att rösta. I röstningslokaler anordnas röstmottagning för förtidsröstning. Om en kommun anser att det av särskilda skäl finns behov av att använda en lokal som inte uppfyller tillgänglighetskravet som röstmottagningsställe, ska kommunen underställa frågan prövning. (3 kap. 3 § fjärde stycket och 4 kap. 20 § tredje stycket vallagen). Kommunen ska ange varför någon annan lokal inte kan användas i stället och vad 2013/14:37 kommunen tänker göra för att komma till rätta med bristen inför kommande val. avgör därefter om kommunen får använda lokalen i fråga för det aktuella valet (prop. 2004/2005:163 s. 71 f.). Enligt regeringens uppfattning är det en självklarhet att alla väljare ska ges så likartade förutsättningar som möjligt att utnyttja sin rösträtt. Eftersom tillgängligheten till röstmottagningsställen – både vallokaler och röstningslokaler för förtidsröstningen – är av grundläggande bety- delse för väljarnas möjlighet att utöva rösträtten, är det viktigt att de lokaler som inrättas för röstmottagningen anpassas så att alla väljare har lika tillgång till dem. Lokalernas utformning ska inte hindra väljare med nedsatt fysisk, psykisk, intellektuell eller sensorisk funktionsförmåga från att delta i val. Som nämns i föregående avsnitt var målsättningen, när bestämmel- serna om enkelt avhjälpta fel infördes i PBL, att de åtgärder som avsåg befintliga lokaler och befintliga allmänna platser skulle vara genomförda senast vid utgången av 2010. Det var också mot denna bakgrund som den nuvarande möjligheten att bevilja dispens vid särskilda skäl infördes genom vallag. Den undersökning som kommittén har gjort i fråga om omfattningen av beviljade undantag från kraven på till- gänglighet ger stöd för slutsatsen att dispensmöjligheten har varit motiverad i ett övergångsskede. I valen 2006 beviljades undantag från kraven för närmare 120 röstmottagningsställen. I valet till Europaparla- mentet 2009 hade antalet lokaler som var undantagna från dessa krav minskat till 30. val beviljades kommunerna undantag från tillgänglighetskraven för totalt 17 av sammanlagt 7 857 lokaler. Som skäl åberopade kommunerna att det inte funnits godtagbara alternativa lokaler, men de angav att de inför kommande val avsåg att komma tillrätta med bristerna. beslutade i samtliga fall att godkänna användningen av de lokaler som kommunerna underställde styrelsen för prövning (Rapport 2011:1 Erfarenheter från valen , s. 10). och kommun framhåller att en skärpning av kravet på tillgänglighet kan leda till att kommuner kan få problem med att hitta lämpliga lokaler att använda inom varje valdistrikt. Regeringen anser att risken för att det ska uppstå problem i kommunerna om förslaget genomförs framstår som liten. Det handlade val om ytterst få lokaler. Det är rimligt att anta att berörda kommuner som gått sedan dessa val i stort sett har kommit till rätta med de brister som då fortfarande förelåg. Som regeringen påpekade när möjlig- heten till undantag från tillgänglighetskravet infördes måste kommunerna vidta alla rimliga ansträngningar för att kunna tillhandahålla vallokaler och röstningslokaler som är tillgängliga för alla väljare (prop. 2004/2005:163 s. 72). Kommitténs förslag framstår som den riktiga och logiska konsekvensen av de ökade krav på tillgänglighet som följer av både den antagna funktionshinderspolitiken, folkrättsliga för- pliktelser och den nya . Regeringen ställer sig därför bakom kommitténs bedömning att den nuvarande möjligheten för en kommun att under vissa förutsättningar använda en lokal som röstmottagningsställe trots att lokalen inte är tillgänglighetsanpassad, bör tas bort. I motsats till kommun ser regeringen inte något behov av särskilda dispensmöjligheter i händelse av hastigt uppkomna och Prop. 2013/14:37 oförutsedda händelser nära inpå ett val. Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det behövs inga övergångsbestämmelser. Promemorians och kommitténs förslag och bedömning: Kommittén och promemorian föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Rådets direktiv /1/EU ska vara genomfört och tillämpas i valet till 2014. De lagändringar som rör genomförandet av direktivet bör således träda i kraft . Den lagändring som rör valdagen bör träda i kraft som övriga lagändringar. Lagarna bör träda i kraft . Regeringen bedömer att lagändringarna bör kunna behandlas i sådan tid att de kan träda i kraft . Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att inga övergångsbestämmelser behövs. Regeringens bedömning: De kostnader som kan uppkomma för och länsstyrelserna med anledning av förslagen ryms inom myndighetens befintliga anslagsramar. Regeringen bedömer att den nu föreslagna förändringen inte innebär en ambitionshöjning och att den kommunala finansieringsprincipen därför inte är tillämplig. Promemorians och kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att förslagen får ekonomiska konsekvenser i ett inledningsskede, då nya rutiner och formulär behöver arbetas fram. Skälen för regeringens bedömning: De nya uppgifter som får med anledning av ändringsdirektivet och den föreslagna lagstiftningen innebär bl.a. att myndigheten måste utarbeta nya rutiner för valbarhetskontroll inom ramen för det informationsutbyte som nu sker med andra valmyndigheter inom EU. Av artikel 1.1.c i ändringsdirektivet följer att medlemsstaterna ska utse en kontaktpunkt med uppgift att ta emot och förmedla de uppgifter som behövs för informationsutbytet. Kontaktpunkterna ska anmälas till kommissionen och föras upp i en förteckning över kontaktpunkter. kan förväntas leda till att det blir mer överskådligt vilka myndigheter i medlemsstaterna som kommer att delta i det administrativa Detta kommer sannolikt att underlätta förfarandet förekommer ett informationsutbyte mellan medlemsstater- nas behöriga myndigheter för att säkerställa att det inte förekommer dubbel röstning och dubbla kandidaturer. Det får antas att detta informationsutbyte kan kompletteras och utnyttjas för att fullgöra uppgiften att kontrollera valbarheten för unionsmedborgare som vill kandidera i valet till i . uppgifter som kandidaterna behöver lämna kommer identifieringsarbetet sannolikt också att underlättas. Den uppgift som har enligt den nuvarande ordningen, att på begäran av en svensk unionsmedborgare som bor i en annan medlemsstat utfärda valbarhetsintyg, blir med det aktuella förslaget av med. Det kan inte förväntas att det informationsutbyte som föreslås kommer att leda till en arbetsbelastning som förutsätter att ytterligare resurser De eventuella merkostnader som kan uppkomma i samband med planeringen och uppstarten av arbetet bedöms rymmas inom befintliga anslagsramar. I fråga om rösträtt och valbarhet i val till och till kommun- och för vissa unionsmedborgare konstaterar regeringen att förslaget medför viss kostnadsökning då dessa personer måste tas upp i röstlängden genom ett manuellt förfarande. rör sig dock om ett mycket begränsat antal personer, kanske ett tiotal. Regeringen gör därför den bedömningen att de eventuella merkostnader som förslaget skulle kunna medföra ryms inom valmyndigheternas Möjligheten till undantag, om kommuner har särskilda skäl att som röstningslokal använda en lokal som inte uppfyller kravet på tillgänglighet, tas bort. Huvudregeln, att en röstlokal ska uppfylla kraven