prop · H10348 · 2013-11-26 00:00:00 — Kommittén anser dock att dessa tidpunkter innebär för stora begränsningar av möjligheterna till deltagande i val och stannar vid att den sista anmälningsdagen bör vara den dag som infaller före valdagen. Med en sådan reglering anser kommittén att det i normalfallet bör kunna föreligga klarhet i vilka partier som deltar i valet redan när den förtidsröstning som kommunerna och utlandsmyndigheterna anordnar inleds, dvs. på utlandsmyndigheter tidigast före valdagen och på övriga förtidsröstningsställen tidigast före valdagen. En stor majoritet av remissinstanserna ställer sig bakom förslaget. kommun och anser dock att tidpunkten bör tidigareläggas för att handläggningen av anmälningsärendena, inklusive ett eventuellt överklagande, ska kunna avslutas innan förtidsröstningen påbörjas. Regeringen kan konstatera att den av kommittén föreslagna fristen ligger så nära valdagen att den tid som står till buds för beredning och beslutsfattande samt kungörande av anmälningarna hos och för överklagande och överprövning hos (se avsnitt 6.2.3) inte kommer att vara tillräcklig för att ett slutligt avgörande av vilka partier som ställer upp i ett val alltid med säkerhet ska finnas tillgängligt innan förtidsröstningen börjar. Det finns inte heller några garantier för att samtliga beslut har hunnit kungöras , särskilt inte om det kommer in många sena anmälningar och vissa av dessa dessutom behöver 2013/14:48 kompletteras innan prövningen av anmälningarna sker. Risken för att det, när förtidsröstningen inleds före valdagen, kan finnas oklarheter i fråga om partialternativen är något som påverkar både väljarna och partierna negativt. Regeringen konstaterar att förslag, att förlägga senaste tidpunkten för anmälan av deltagande minst före valdagen, i och för sig ger mer realistiska förutsättningar att få klarlagt vilka partier som ställer upp i valet när förtidsröstningen inleds. förslag innebär dock en större begränsning än kommitténs i det nuvarande systemet i fråga om möjligheterna att sent i en valrörelse forma ett partialternativ och ställa upp i val. Vid en avvägning mellan detta intresse å ena sidan och intresset av att det under hela förtidsröstningsperioden skapas klarhet i vilka partialternativ som står till buds å den andra, anser regeringen att intresset av att i största möjliga utsträckning tillåta sena anmälningar väger tyngre. I likhet med kommittén anser regeringen därför att en anmälan om deltagande i val bör kunna göras före valdagen vid ett ordinarie val. Förslaget innebär att en anmälan kan lämnas in före valdagen. Vid prövning av när anmälan inkommit bör normala rutiner och regler om inkomna handlingar i 10 § förvaltningslagen (1986:223) kunna tillämpas av . Senaste tidpunkten för anmälan av deltagande i omval och extra val Den frist för anmälan av partier som ska gälla i ordinarie val bör som utgångspunkt även gälla vid extra val och omval. Om regeringen utnyttjar sin möjlighet att utlysa extra val ska valet hållas (3 kap. 11 § första stycket RF). Någon särskild tidsgräns för att anordna extra val i en kommun ställs inte upp i någon författning. Inte heller vid omval finns någon författningsreglerad tidsgräns inom vilken valet ska hållas. I samtliga fall är det dock en given utgångspunkt att valet ska anordnas så snart som det är praktiskt möjligt och lämpligt. Det kan inte uteslutas att det kan vara nödvändigt att genomföra ett extra val eller ett omval från beslutet (jfr SOU 1987:6 s. 127 f.). För fall då ett extra val eller omval undantagsvis kan komma att utlysas än från beslutet bör, som kommittén föreslår, gälla att en anmälan om deltagande som görs senare än före valdagen ska godtas om den har kommit in till inom från beslutet. Kontroll av förväxlingsbara partibeteckningar Den nuvarande regleringen om registrering av partibeteckning innebär att ett parti som anmäler sin partibeteckning för registrering erbjuds ett administrativt skydd mot att något annat parti registrerar en förväxlingsbar partibeteckning för samma val. Partiet skyddas dock inte mot att en snarlik beteckning används av något annat parti som inte har valt att ansöka om registrering av sin beteckning. Det finns inte heller något som hindrar ett sådant parti från att beställa valsedlar med den förväxlingsbara partibeteckningen. Enligt regeringens mening har denna ordning påtagliga nackdelar från demokratisynpunkt. Den skapar möjligheter för ett parti att vinna röster genom att väljare vilseleds att ta fel valsedlar i valet. För att stärka skyddet för partibeteckningarna föreslår kommittén att det obligatoriska anmälningsförfarandet för partier som vill delta i val ska kompletteras med en regel som inom ramen för det förfarandet hindrar anmälan av förväxlingsbara partinamn. Regeringen instämmer, i likhet med en stor majoritet av remissinstanserna, i kommitténs bedömning. En sådan förstärkning av skyddet för beteckningarna är till fördel inte bara för partierna utan även för väljarna. Regeringen delar kommitténs uppfattning att denna reglering bör utformas på motsvarande sätt som de nuvarande bestämmelserna för registrering av partibeteckning. Kommittén föreslår att också den nuvarande regleringen om registrering av partibeteckning kompletteras med ett krav på förväxlingsprövning i förhållande till partibeteckningar som har anmälts eller ska anses anmälda för deltagande i val. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att samma slags förväxlingsprövning måste göras i båda dessa förfaranden för att skyddet ska bli heltäckande. efterlyser ett klargörande av hur en ansökan om registrering av partibeteckning förhåller sig till en anmälan om deltagande i val. Myndigheten menar att en registrering bör betraktas som huvudalternativet för att skydda en partibeteckning och anser att en anmälan om deltagande i val inte ska prövas före för registrering av partibeteckning. Regeringen anser emellertid att det inte finns skäl att skapa sämre möjligheter till skydd för partibeteckningen för ett parti som inte har ett visst dokumenterat väljarstöd eller av andra skäl väljer att inte ansöka om registrering än för de partier som ansöker om sådan registrering. Prövningen bör göras på samma grunder i båda dessa förfaranden. anser att det är angeläget att kunna underlåta att registrera en anmälan om deltagande i val om ett parti inte har för avsikt att fullfölja ett deltagande i val men möjligen vill blockera partibeteckningar. För regeringen framstår ett sådant system dock som riskfyllt ur rättssäkerhetssynpunkt. Det synes nämligen svårt att skapa goda förutsättningar för förutsebarhet i ett system för handläggning av registreringsärenden om registreringsmyndigheten ska pröva de sannolika motiven bakom anmälningarna. Regeringen delar därför inte uppfattning att det bör införas en sådan reglering i vallagen. Ingen lämplighetskontroll av partibeteckningar Några remissinstanser anser att det finns behov av att kunna avslå en anmälan av en partibeteckning som är olämplig utifrån andra aspekter än att den är förväxlingsbar med en annan beteckning som är anmäld i valet. frågar sig om inte ett utrymme borde finnas för att vägra registrering särskilt då det står klart att själva exponeringen av ett ord innefattar en brottslig gärning eller när användningen av ett kännetecken står i strid med konventionsförbindelser. Även menar att det finns behov av att ge myndigheten stöd för att göra en lämplighetsprövning av partibeteckningar och neka en registrering t.ex. om en partibeteckning är sådan att dess användning innebär hets mot folkgrupp eller annan brottslig gärning eller av andra skäl är kvalificerat olämplig. Regeringen konstaterar att de nuvarande bestämmelserna i 2 kap. vallagen om registrering av partibeteckning inte ger stöd för en prövning av lämpligheten av de partibeteckningar som partierna anmäler för registrering. Enligt regeringens uppfattning innebär den nuvarande regleringen en rimlig avvägning av partiernas intresse att själva bestämma vilken beteckning man vill att väljarna ska förknippa partiet med å ena sidan och intresset från ett väljarperspektiv av att begränsa risken för sammanblandning mellan beteckningar å andra sidan. Från demokratisk synpunkt bör den offentliga inblandningen i partiernas handlingsutrymme i samband med val, bl.a. vid valet av partinamn, begränsas till ett minimum. De ändringar som föreslås när det gäller krav på förhandsanmälan av partibeteckningar medför inte att det nu finns anledning att ändra detta grundläggande synsätt. Enligt regeringens uppfattning bör den nuvarande regleringen om förväxlingsprövning inte kompletteras med regler om en lämplighetsprövning. Det finns dock anledning att följa utvecklingen för att kunna ta förnyad ställning i frågan om det visar sig att det finns behov av det. Inget krav på anmälan av kandidater eller dokumenterat väljarstöd I likhet med kommittén anser regeringen att det inte är nödvändigt att ställa upp krav på att ett parti som anmäler sitt deltagande i valet även måste anmäla ett visst antal kandidater. framhåller kan kommitténs förslag visserligen leda till att partier som får röster i valet inte har några eller väldigt få kandidater som kan utses för de mandat partiet får. Det kan leda till att partier som vinner mandat i fullmäktigeförsamlingen inte har tillräckligt många kandidater för att partiets mandat ska vara besatta under hela mandatperioden. Regeringen anser dock att dessa förhållanden inte utgör tillräckliga skäl för att ställa krav på förhandsanmälan av ett visst minsta antal kandidater i samband med anmälan om deltagande. Det är enligt regeringens mening viktigt att möjligheten för partierna att komplettera sina listor med valbara kandidater hålls öppen . Av förslaget om samtycke till kandidatur i avsnitt 7.1 framgår att regeringen anser att nya kandidater bör kunna anmälas före valet. På valdagen kommer det därmed att stå klart för väljarna vilka personer som kandiderar för ett parti. Mot den bakgrunden bör några särskilda krav på anmälan av minsta antal kandidater inte ställas upp i samband med partiernas anmälan av deltagande i val. För att regleringen inte ska innebära för stora administrativa bördor för nya partier anser regeringen i likhet med kommittén att det inte heller bör ställas krav på att ett parti som enbart anmäler sitt deltagande i val, utan att ansöka om registrering av sin partibeteckning, ska redovisa att det har ett visst dokumenterat stöd bland väljarna (jfr 2 kap. 3 § vallagen). Inget krav på särskild organisationsform I regeringsformen definieras ett parti som varje sammanslutning eller grupp av väljare som uppträder i val under särskild beteckning (3 kap. 1 § tredje stycket RF). Definitionen infördes i riksdagsordningen i samband med den partiella författningsreformen 1969 och överfördes därefter med en mindre ändring till regeringsform. I förarbetena framhålls att, liksom tidigare vid röstsammanräkning, varje sammanslutning eller Prop. 2013/14:48 väljargrupp som förekommer på en valsedel ska godtas vid sammanräk- ningen utan egentlig prövning (prop. 1968:27 s. 217). Några associationsrättsliga krav ställs alltså inte på ett parti för att det ska få delta i mandatfördelningen. Ett parti kan snarare, i regeringsformens mening, sägas vara bildat av sina väljare genom deras valhandling (SOU 1987:6:122). Det partibegrepp som används i regeringsformen tillämpas även i vallagen när det gäller t.ex. röstsammanräkning och mandatfördelning. Av 3 kap. 7 § första stycket RF följer nämligen att mandaten fördelas mellan partier, vilka alltså i den nuvarande regleringen definieras i 1 §. I vallagen används dock även begreppet parti med en innebörd som inte syftar på valsedlarna i ett val utan på partiorganisationer som kan agera även mellan valen, bl.a. genom att ansöka om registrering av en partibeteckning. De politiska partierna utgör själva kärnan i den representativa demokratin (bet. KU1973:26 s. 16 och 17). Normalt brukar partier uppfylla de krav som ställs för att en ideell förening ska ha rättshandlingsförmåga. I princip krävs bara att föreningen har antagit stadgar av inte alltför ofullständig beskaffenhet och därutöver utsett en styrelse. Det förekommer dock att politiska grupperingar bedriver sin verksamhet i former som inte uppfyller dessa krav. En sådan politisk gruppering är enligt den nuvarande ordningen alltså inte utesluten från att delta i mandatfördelningen. Till skillnad från kommun anser regeringen att det inte finns anledning att tro att det finns risk för att problemen med påhittade partier blir större än om krav på viss organisatorisk form för ett parti som vill anmäla sig till val inte ställs upp. Regeringen delar tvärtom kommitténs uppfattning att ett parti som inte formellt har antagit stadgar och utsett styrelse inte bör vara uteslutet från att ställa upp i val. Om ett sådant krav skulle ställas upp skulle regleringen enligt regeringens uppfattning innebära en alltför stor begränsning av möjligheterna att delta i val i förhållande till vad som gäller enligt dagens ordning. Regeringen anser således, i likhet med kommittén, att det inte finns skäl att ändra nuvarande ordning. Vilka politiska grupperingar som har möjlighet att delta i mandatfördelningen avgörs enligt nuvarande ordning så sent som på valdagen. När ett krav på förhandsanmälan införs avgörs detta i stället . Den nuvarande regleringen i 3 kap. 1 § tredje stycket och 7 § första stycket RF blir med denna ordning missvisande, eftersom det av definitionen inte framgår att det bara är sådana väljargrupper som på förhand har anmält sitt deltagande i valet under en särskild beteckning som avses. Till skillnad från anser regeringen att det inte är nödvändigt att slå fast en definition av partibegreppet i regeringsformen. Den nuvarande definitionen bör därför tas bort. Regeringen vill dock betona att den föreslagna ändringen inte innebär någon ändring i sak i fråga om möjligheterna för en sammanslutning eller väljargrupp att ställa upp i val utan att ha organiserat verksamheten på sådant sätt att kraven för att vara en juridisk person är uppfyllda. 2013/14:48 Som påpekar medför den ändring som föreslås att också hänvisningen i 3 kap. 13 § RF till 3 kap. 1 § tredje stycket RF bör tas bort. Ny ogiltighetsgrund för valsedlar En konsekvens av en ordning med obligatorisk förhandsanmälan av partier som vill delta i val blir att valsedlar som upptar partier som inte anmälts inte kan beaktas vid röstsammanräkningen. De ska i stället anses ogiltiga. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning att detta bör återspeglas i bestämmelserna om valsedlars ogiltighet (13 kap. 7 § vallagen). Som anför är det rimligt att valsedlar med partibeteckningar som inte är anmälda i valet behandlas på samma sätt vid den preliminära rösträkningen som valsedlar utan partibeteckningar. Detta bör återspeglas i bestämmelserna om preliminär rösträkning (11 kap. 2 § vallagen). menar att det finns behov av att överväga om valmyndigheterna har stöd för den behandling av personuppgifter som dessa kommer att behöva utföra i samband med prövningen av anmälningar av partier inför val. Regeringen gör bedömningen att de ändamål för behandling av personuppgifter som anges i lagen (2001:183) om behandling av personuppgifter i verksamhet med val och folkomröstningar får anses omfatta behandling som behövs för att handlägga anmälningar om deltagande i val. Uppgifterna behövs bl.a. för att framställa valsedlar och för sammanräkning av valresultatet. efterlyser vidare klargöranden av vilka kriterier som ska ligga till grund för registrering av anmälan, vilka brister som kan utgöra skäl att neka registrering och vilka uppgifter som får begära in av anmälaren. Regeringen menar att de rutiner som tillämpas inom ramen för den nuvarande regleringen om registrering av partibeteckningar i huvudsak torde kunna ligga till grund också för handläggningen av anmälningsärenden. När en anmälan om deltagande i val har registrerats av bör myndigheten lämna den för kungörande i Post- och . Detta bör ske fortlöpande. 6.2.2En särskild anmälan behöver inte alltid göras Regeringens förslag: Om ett parti anmäls för deltagande i val till , gäller anmälan också för val till landstings- och kommunfullmäktige i hela landet samt för val till . I övriga fall gäller anmälan endast för det val som anmälan avser. Ett parti som är representerat i en beslutande församling ska vid nästa val anses ha anmält deltagande i val i den omfattning som skulle ha gällt om partiet gjort en särskild anmälan om deltagande i val till den aktuella beslutande församlingen. Ett parti som har registrerat sin partibeteckning och anmält samtliga sina kandidater ska anses ha anmält deltagande i valet. En anmälan om deltagande i ordinarie val ska utan särskild anmälan också gälla vid ett eventuellt omval i det val som anmälan avser. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan invändningar. kommun menar dock att en anmälan för val till inte per automatik bör gälla val till samtliga landstings- och kommunfullmäktige. anser att det bör krävas att ett parti gör en förhandsanmälan för deltagande i varje val som partiet avser att delta i. Partier som är representerade bör enligt inte heller anses anmälda till nästa val, bortsett för fall då det sker omval. Om kommitténs förslag ändå genomförs anser att det bör införas ett system med avanmälan av deltagande. Skälen för regeringens förslag: Kommittén föreslår bl.a. att de partier som har registrerat sin partibeteckning och anmält samtliga kandidater ska anses anmälda för deltagande i det val anmälan avser och att någon ytterligare anmälan då inte ska behövas. Vidare föreslår kommittén att en anmälan om deltagande i ett ordinarie val även ska gälla som en anmälan vid ett eventuellt omval i samma val. Genom sin anmälan av kandidater eller en anmälan i det ordinarie valet får ett parti enligt regeringens uppfattning anses med erforderlig tydlighet ha visat sin avsikt att ställa upp i valet. Den föreslagna ordningen torde innebära förenklingar av administrationen inför val både för partierna och för . Regleringen innebär även att risken för oönskade konsekvenser med anledning av eventuella missuppfattningar om vad regelverket kräver från partiernas sida minskar avsevärt. Regeringen ställer sig därför bakom dessa förslag. Kommittén föreslår även att en formell anmälan inför ett val inte ska behöva göras av partier som redan finns representerade i den församling som valet gäller. För dessa partier föreslås representationen i den beslutande församlingen få verkan som en anmälan till nästa val. För partier som är representerade i föreslås att någon formell anmälan inte ska behöva göras, vare sig till riksdagsvalen eller de lokala och regionala valen eller till Europaparlamentsvalen. kommun påpekar att den föreslagna regleringen riskerar att leda till att det uppkommer tomma stolar i fullmäktigeförsamlingarna. framhåller också att det kan komma in samtycken till kandidatur för ett parti som ska anses anmält på den grunden att det är representerat men som inte har för avsikt att ställa upp med egna kandidater. Regeringen gör bedömningen att den föreslagna ordningen visserligen skulle kunna leda till att ett parti som ställer upp i inte har någon etablerad partiorganisation i kommunerna och landstingen och därför inte anmäler några kandidater i dessa val. I den utsträckning partier saknar kandidater kommer detta att stå klart senast dagen före valdagen. Risken för att ett sådant parti får väljarnas stöd, när väljarna får kännedom om att partiet saknar kandidater, och att det därmed uppkommer tomma stolar bör dock inte överdrivas. Regeringen anser inte att denna risk innebär att det finns skäl att frångå kommitténs förslag. Regeringen ställer sig alltså bakom kommitténs förslag i denna del. 2013/14:48 Regeringen delar inte uppfattning att den föreslagna regleringen medför att det behövs en reglering för avanmälan av partier som ska anses anmälda men som inte avser att delta i ett val. Regeringens förslag: Ett beslut som avser en anmälan om deltagande i val får överklagas inom från kungörandet eller, om beslutet inte kungjorts, inom från den dag då klaganden fick del av beslutet. Kommitténs förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: anser att det av bestämmelsen bör framgå att utgångspunkten för klagorätten ska tas i kungörandet av beslutet avseende anmälan om deltagande. Övriga remissinstanser har inga invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om vilka beslut enligt vallagen som får överklagas finns i 15 kap. Vissa beslut som fattar får överklagas till . Nämndens beslut får inte överklagas. Av 15 kap. 3 § 3 vallagen framgår att bl.a. beslut om registrering av partibeteckning får överklagas. Kommittén föreslår att beslut i ett ärende om anmälan av ett parti för deltagande i val ska kunna överklagas på liknande sätt som ett beslut om registrering. Det saknas enligt regeringens mening skäl att göra någon åtskillnad mellan den prövning av förväxlingsbarheten avseende partibeteckningar som ska göra i samband med registrering av en partibeteckning och motsvarande prövning som ska göras vid anmälan om deltagande i val enligt det nu aktuella förslaget. Det parti som har gjort en anmälan om deltagande i val måste kunna få ett beslut som går partiet emot överprövat av . Men även ett beslut att godkänna en anmäld beteckning bör kunna komma under bedömning efter ett överklagande. Det kan bli aktuellt t.ex. om ett annat parti anser att den anmälda beteckningen är förväxlingsbar med det egna partiets registrerade eller anmälda partibeteckning. Eftersom en anmälan av deltagande i val bör kunna göras av ett parti utan att krav ställs på att partiet är en juridisk person, bör ett sådant parti även ha möjlighet att överklaga ett beslut att inte registrera dess anmälan av en partibeteckning för deltagande i val. När det gäller ett beslut som rör en anmälan om deltagande i val bör överklagandefristen, som påpekar, bestämmas till från den dag beslutet kungjorts i Post- och , om ett sådant kungörande skett. Om avslår en anmälan kungörs det beslutet inte. Då bör fristen för överklagande, som kommittén föreslår, bestämmas till från den dag då klaganden fick del av beslutet. Obligatoriskt samtycke till kandidatur Regeringens förslag: Den som kandiderar för ett parti som anmält sitt deltagande i ett val ska skriftligen ha samtyckt till kandidaturen. sådant samtycke ska ges in till den centrala valmyndigheten eller, i den utsträckning som regeringen bestämmer, senast fredagen före valdagen. En förklaring om samtycke till anmälan av kandidater som avses i 2 kap. 9 § andra stycket vallagen ska anses som ett samtycke till kandidaturen för det parti förklaringen avser. Om en person som inte har samtyckt till en kandidatur för ett visst parti trots det har tagits upp på en valsedel för det partiet ska namnet betraktas som obefintligt. Kommitténs förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Kommittén föreslår dock inte att en förklaring om samtycke till ett partis anmälan av kandidater ska anses som ett samtycke till kandidatur. Remissinstanserna: Kommitténs förslag tas över lag emot positivt av Samtliga landsting tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget och samtliga kommuner som har yttrat sig är positiva till att det införs ett krav på samtycke till kandidatur. Flera kommuner, bl.a. kommun, kommun, och kommun, framhåller att förslaget har positiva effekter såväl för valprocessen och förtroendet för valsystemet som för skyddet av enskildas rätt till självbestämmande. Ett par kommuner, kommun och , pekar särskilt på vikten av att väljarna informeras om kravet på samtycke. Förslaget avstyrks av och . är problemet med ofrivilliga kandidaturer inte så omfattande att det finns behov av en förändring av reglerna. reglering ändå ska ske, anser att ett samtycke i efterhand är