prop · H003194 · 2013-09-18 00:00:00 — erkänner medlems staterna att det är viktigt att bekämpa kontaktsökning med barn även i andra sammanhang än internet, särskilt när kontakten inte sker via informations- och kommuni kationsteknik. Medlemsstaterna uppmuntras att straff belägga kontaktsökning som syftar till att förmå ett barn att träffa gärningsmannen för sexuella ändamål och som begås i barnets närvaro eller närhet, exempelvis genom att införa ett särskilt förberedelsebrott eller försök till brott enligt detta direktiv eller som en särskild form av sexuellt övergrepp. Oavsett vilken rättslig lösning medlemsstaterna väljer för att straffbelägga offline grom ning bör de se till att på ett eller annat sätt lagföra gärningsmännen till sådana brott. (20)Detta direktiv reglerar inte medlemsstaternas politik när det gäller frivilliga sexuella handlingar mellan barn som kan ses som ett normalt utforskande av sexualiteten inom ramen för människans utveckling, med beaktande av olika kulturella traditioner och rättstraditioner och nya sätt att etablera och upprätthålla kontakter mellan barn och ungdomar, även genom informations- och kom munikationsteknik. Sådana frågor faller utanför detta di rektivs tillämpningsområde. De medlemsstater som väljer att utnyttja de möjligheter som avses i detta direktiv gör detta som ett led i utövandet av sina befogenheter. (21)Medlemsstaterna bör ange försvårande omständigheter i sin nationella lagstiftning i enlighet med de tillämpliga regler om försvårande omständigheter som fastställts ge nom deras rättssystem. De bör se till att domare har möjlighet att beakta dessa försvårande omständigheter när de utmäter straffet för gärningsmännen, även om det inte finns någon skyldighet för domarna att tillämpa dessa försvårande omständigheter. Medlemsstaterna bör inte ange dessa försvårande omständigheter i sin lagstift ning när de är irrelevanta med tanke på det specifika brottets art. Relevansen av de olika försvårande omstän digheter som anges i detta direktiv bör utvärderas på nationell nivå för vart och ett av de brott som avses i detta direktiv. (22)Fysisk eller psykisk oförmåga bör inom ramen för detta direktiv även anses omfatta tillstånd av fysisk eller mental oförmåga till följd av narkotika- eller alkoholpåverkan. (23)Man bör i kampen mot sexuell exploatering av barn fullt ut använda sig av befintliga instrument om beslag och förverkande av utbyte av brott, som konvention mot gränsöverskridande organiserad brotts lighet och dess tilläggsprotokoll, konven tion om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott, rådets rambeslut /500/RIF av om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel till och av brott (1) samt rådets rambeslut /212/RIF av om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott (2). Användning av beslagtagna och för verkade hjälpmedel och utbyte av sådana brott som avses i detta direktiv för att understödja hjälp och skydd till brottsoffer bör uppmuntras. (24)Sekundär viktimisering av de offer för brott som avses i detta direktiv bör undvikas. I de medlemsstater där pro stitution eller medverkan i pornografi är straffbart enligt nationell straffrättslig lagstiftning bör det vara möjligt att inte väcka åtal eller utdöma straff enligt den lagstift ningen om barnet i fråga har begått dessa gärningar som ett resultat av att ha fallit offer för sexuell exploa tering, eller om barnet tvingats medverka i barnporno grafi. (25)Som ett instrument för tillnärmning av straffrätt föreskri ver detta direktiv straffnivåer som bör tillämpas utan att det påverkar medlemsstaternas specifika kriminalpolitik vad gäller barn som begår brott. (26)Brottsutredning och åtal bör underlättas för att ta hänsyn till svårigheterna för barn som är offer att anmäla sexu ella övergrepp och för att komma åt gärningsmännens anonymitet i cyberrymden. För att säkerställa att de brott som avses i detta direktiv kan utredas och lagföras fram gångsrikt bör utredning och lagföring i princip inte vara beroende av en anmälan eller angivelse av brottsoffret, eller dess företrädare, för att kunna inledas. Hur lång den tillräckliga långa tidsperioden för lagföring ska vara, bör fastställas i enlighet med nationell lagstiftning. (27)Effektiva utredningsverktyg bör göras tillgängliga för dem som ansvarar för att utreda och lagföra de brott som avses i detta direktiv. Dessa verktyg kan omfatta (1) EGT L 182, , s. 1. (2) EUT L 68, , s. 49. L 335/4 Europeiska unionens officiella tidning avlyssning av kommunikation, dold övervakning inklu sive elektronisk övervakning, övervakning av bankkonton eller andra ekonomiska utredningar, med beaktande av bl.a. proportionalitetsprincipen och de utredda brottens natur och allvar. Vid behov och i enlighet med nationell lagstiftning, bör sådana verktyg även inkludera möjlighe ten för brottsbekämpande myndigheter att använda dold identitet på internet. (28)Medlemsstaterna bör uppmana alla personer som har kännedom om eller hyser misstanke om sexuella över grepp mot eller sexuell exploatering av ett barn att rap portera till de behöriga myndigheterna. Det är varje med lemsstats ansvar att bestämma till vilka behöriga myndig heter sådana misstankar kan rapporteras. Sådana behö riga myndigheter bör inte inskränka sig till barnavårds myndigheter eller relevanta sociala myndigheter. Kravet om misstanke i god tro bör syfta till att förhindra att bestämmelsen åberopas för att rättfärdiga att anmälan av helt och hållet inbillade eller osanna uppgifter görs med ont uppsåt. (29)Reglerna om behörighet bör ändras i syfte att säkerställa att personer från unionen som begår sexuella övergrepp mot barn eller exploaterar barn sexuellt kan åtalas, även om de begår brotten utanför unionen, särskilt genom så kallad sexturism. Med barnsexturism bör förstås sexuell exploatering av barn av en eller flera personer som reser från sin vanliga miljö till ett resmål där de har sexuella kontakter med barn. Vad gäller den barnsexturism som sker utanför unionen uppmuntras medlemsstaterna att med tillgängliga nationella och internationella instrument inbegripet bilaterala eller multilaterala avtal om utläm ning, ömsesidigt bistånd eller överförande av lagföring att samarbeta med tredjeländer och internationella orga nisationer i syfte att bekämpa sexturism. Medlemsstaterna bör främja en öppen dialog och kommunikation med länder utanför unionen för att göra det möjligt att med stöd av relevant lagstiftning åtala gärningsmän som reser utanför unionens gränser som barnsexturister. (30)Åtgärder för att skydda barn som är brottsoffer bör vid tas med barnets bästa i främsta rummet och med beak tande av en bedömning av deras behov. Det bör vara lätt för barn som är brottsoffer att få tillgång till rättslig prövning och till åtgärder för att hantera intressekonflik ter när sexuella övergrepp mot eller sexuell exploatering av barn förekommer inom familjen. När en särskild fö reträdare bör utses för ett barn under en förundersökning eller rättegång, kan också en juridisk person, en institu tion eller en myndighet ikläda sig denna roll. Dessutom bör barn som utsatts för brott skyddas från sanktioner, t.ex. enligt den nationella lagstiftningen om prostitution, om de berättar om sin situation för behöriga myndighe Dessutom bör drabbade barns deltagande i straffrätts liga förfaranden i möjligaste mån inte orsaka dem ytter ligare trauma till följd av förhör eller visuell kontakt med gärningsmän. Goda kunskaper om barn och barns re aktionsmönster vid traumatiska upplevelser kommer att bidra till att säkra kvaliteten vid bevisupptagning och minska barnets stress under genomförandet av nödvän diga åtgärder. (31)Medlemsstaterna bör överväga att erbjuda barn som är brottsoffer hjälp . Alla skador som barn vållas genom sexuella övergrepp och sexuell exploa tering är betydelsefulla och bör behandlas. Skador till följd av sexuella övergrepp och sexuell exploatering är av sådan art att barnet bör få hjälp till dess att det har tillfrisknat i såväl fysisk som psykisk bemärkelse, vilket innebär att hjälp kan behövas även in i vuxen ålder. Man bör överväga att erbjuda hjälp och råd åt föräldrar eller vårdnadshavare till barn som är brottsoffer, såvida dessa inte är misstänkta för brottet i fråga, så att de kan bistå sitt barn under hela förfarandet. (32)I rambeslut /220/RIF fastställs en rad rättigheter för brottsoffer i samband med straffrättsliga förfaranden, bland annat rätten till skydd och ersättning. Barn som fallit offer för sexuella övergrepp, sexuell exploatering och barnpornografi bör dessutom få tillgång till juridisk rådgivning och, i enlighet med brottsoffrens roll i det berörda rättssystemet, till juridiskt ombud, även när det gäller att söka ersättning för skada. Sådan juridisk råd givning och sådant juridiskt ombud kan också tillhanda hållas av de behöriga myndigheterna för att söka ersätt ning från staten. Syftet med juridisk rådgivning är att offren ska kunna få information och rådgivning om de olika möjligheter som finns tillgängliga för dem. Den juridiska rådgivningen bör ges av en person med lämplig juridisk utbildning utan att denne nödvändigtvis behöver vara jurist. Tillgången till juridisk rådgivning och, i enlig het med brottsoffrens roll i det berörda rättssystemet, till juridiskt ombud bör vara kostnadsfri åtminstone när off ret inte har tillräckliga ekonomiska resurser, på ett sätt som är förenligt med medlemsstaternas interna förfaran den. (33)Medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att förebygga eller förhindra handlingar som är relaterade till främjande av sexuella övergrepp mot barn och barnsexturism. Olika förebyggande åtgärder skulle kunna övervägas, exempel vis utarbetande och förstärkning av en uppförandekod och självreglerande mekanismer inom turistindustrin, in förande av etiska regler eller kvalitetsmärkning för turis torganisationer som bekämpar barnsexturism eller in förande av en uttalad policy för att motverka barnsextu rism. Europeiska unionens officiella tidning L 335/5 (34)Medlemsstaterna bör fastställa och/eller stärka sina stra tegier för att förebygga sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn, inbegripet åtgärder för att motverka och minska den efterfrågan som ligger till grund för alla former av sexuell exploatering av barn, liksom åtgärder för att minska risken för att barn blir offer, med hjälp av information, kampanjer för att öka medvetenheten samt forsknings- och utbildningsprogram. Vid sådana initiativ bör medlemsstaterna inta ett synsätt som värnar om barnets rättigheter. Det är viktigt att säkerställa att informationskampanjer riktade till barn är lämpade för denna målgrupp och att de är tillräckligt lättbegripliga. Man bör överväga att införa hjälplinjer/te lefonjourer. (35)När det gäller systemet för att rapportera sexuella över grepp mot eller sexuell exploatering av barn och för att hjälpa barn i nöd bör användningen av de jourtelefon nummer 116 000 för försvunna barn, 116 006 för brottsoffer och 116 111 för barn som införts i hela unionen genom kommissionens beslut /116/EG av om att reservera den nationella nummerserien som börjar med 116 för harmoniserade nummer för harmoniserade tjänster av samhälleligt värde (1), uppmuntras och erfarenheter av hur dessa fun gerar bör beaktas. (36)Personer som i sin yrkesverksamhet kan väntas komma i kontakt med barn som fallit offer för sexuella övergrepp och sexuell exploatering bör få lämplig utbildning för att kunna identifiera och bemöta sådana brottsoffer. Sådan utbildning bör främjas för personer inom följande perso nalkategorier när de kan väntas komma i kontakt med barn som är brottsoffer: poliser, åklagare, advokater, do mare och domstolspersonal, personal inom barnhälsan samt inom hälso- och sjukvård, men även omfatta per soner i andra personalkategorier som i sitt arbete kan väntas komma i kontakt barn som fallit offer för sexuella övergrepp och sexuell exploatering. (37)För att kunna förebygga sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn bör interventionsprogram eller interventionsåtgärder riktade till sexualförbrytare er bjudas. Dessa interventionsprogram eller interventions åtgärder bör följa en bred, flexibel strategi med inriktning på de medicinska och psykosociala aspekterna och vara av icke-obligatorisk karaktär. Dessa interventionsprogram eller interventionsåtgärder påverkar inte interventionspro gram eller interventionsåtgärder som förordnas av behö riga rättsliga myndigheter. (38)Interventionsprogram eller interventionsåtgärder bör inte tillhandahållas som en automatisk rättighet. Det är med lemsstatens sak att avgöra vilka interventionsprogram el ler interventionsåtgärder som är lämpliga. (1) EUT L 49, , s. 30. (39)I syfte att förhindra och minimera risken för återfall bör gärningsmännen bli föremål för en bedömning av vilken fara de utgör, och risken för återfall i sexualbrott mot barn. Formerna för en sådan bedömning exempelvis vilken typ av myndighet som är behörig att beordra och genomföra bedömningen, eller under eller efter det straffrättsliga förfarandet denna be dömning bör genomföras samt formerna för faktiska interventionsprogram eller interventionsåtgärder som er bjuds efter denna bedömning bör vara förenliga med medlemsstaternas interna förfaranden. I samma syfte att förebygga och minimera återfall, bör gärningsmännen också ha möjlighet att delta i fungerande interventions program eller interventionsåtgärder på frivillig basis. Dessa interventionsprogram eller interventionsåtgärder bör inte inkräkta på nationella program för att behandla personer med psykiska störningar. (40)När det bedöms lämpligt med beaktande av dels vilken fara gärningsmännen utgör, dels risken för återfall i brott, bör dömda gärningsmän tillfälligt eller permanent kunna förhindras att utöva åtminstone yrkesverksamhet som inbegriper direkta och regelbundna kontakter med barn. Vid rekrytering för en befattning som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn ska en arbetsgivare ha rätt att bli informerad om i kriminalregistret intagna fällande domar för sexualbrott mot barn eller om befint liga diskvalifikationer mot att utöva viss verksamhet. Med arbetsgivare avses i detta direktiv även personer som bedriver organisationer som är aktiva inom frivilligverk samhet som omfattar tillsyn över barn och/eller omsorg om barn och som innebär direkt och regelbunden kon takt med barn. På vilket sätt som information överläm nas, till exempel via den berörda personen, liksom det exakta innehållet i informationen och vad som avses med organiserad frivilligverksamhet och med direkt och regel bunden kontakt med barn bör fastställas i enlighet med nationell lagstiftning. (41)Med vederbörligt beaktande av medlemsstaternas olika rättsliga traditioner utgår detta direktiv från att tillgång till kriminalregisteruppgifter endast beviljas av antingen de behöriga myndigheterna eller den berörda personen. Detta direktiv innebär inte någon skyldighet att ändra de nationella system som reglerar kriminalregistren eller till gången till dem. (42)Syftet med detta direktiv är inte att harmonisera reglerna vad avser berörda personers samtycke vid utbyte av in formation ur kriminalregister, dvs. huruvida sådant sam tycke ska krävas eller inte. Oavsett om samtycke krävs eller inte krävs enligt den nationella lagstiftningen inne bär detta direktiv ingen ny skyldighet att ändra den na lagstiftningen och de nationella förfarandena i detta hänseende. L 335/6 Europeiska unionens officiella tidning (43)Medlemsstaterna kan överväga att vidta ytterligare ad ministrativa åtgärder gentemot gärningsmännen, till ex empel genom att i sexualförbrytarregister registrera de personer som har dömts för något av de brott som avses i direktivet. Tillgången till dessa register bör begränsas i enlighet med nationella författningsprinciper och tillämp liga dataskyddsnormer, exempelvis genom att begränsa tillgången till rättsväsendet och/eller de brottsbekäm pande myndigheterna. (44)Medlemsstaterna uppmuntras att skapa mekanismer för uppgiftsinsamling eller kontaktpunkter på nationell eller lokal nivå, i samarbete med det civila samhället, i syfte att observera och analysera fenomenet sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn. För att kor rekt kunna utvärdera resultatet av åtgärder mot sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi bör unionen fortsätta sitt arbete med att utveckla metoderna för uppgiftsinsamling i syfte att få fram jämförbar statistik. (45)Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att skapa informationstjänster för att tillhandahålla information om hur man upptäcker tecken på sexuella övergrepp och sexuell exploatering. (46)Barnpornografi, som utgörs av bilder på sexuella över grepp mot barn, är en särskild typ av innehåll som inte kan tolkas som uttryck för en åsikt. För att bekämpa barnpornografi måste man minska spridningen av mate rial med sexuella övergrepp mot barn genom att försvåra för gärningsmännen att ladda upp sådant innehåll på webbsidor som är tillgängliga för allmänheten. Det krävs därför åtgärder för att avlägsna innehållet och gripa dem som producerar, sprider eller laddar ner bilder på barn som utsätts för sexuella övergrepp. För att understödja unionens ansträngningar att bekämpa barnpornografi bör medlemsstaterna göra sitt yttersta för att samarbeta med tredjeländer för att se till att sådant innehåll avlägsnas från servrar på deras territorium. (47)Trots sådana insatser är avlägsnande av barnpornografiskt innehåll ofta inte möjlig när origi nalmaterialet inte finns inom unionen, antingen beroende på att den stat där värdservrarna finns inte är samarbets villig, eller eftersom det visar sig ta särskilt att uppnå ett avlägsnande av materialet från den berörda staten. Mekanismer kan också inrättas för att blockera tillträde från unionens territorium till internetsidor som konstaterats innehålla eller sprida barnpornografi. Åtgär der som medlemsstaterna vidtar i enlighet med detta direktiv för att avlägsna eller, i lämpliga fall, blockera webbplatser som innehåller barnpornografi skulle kunna baseras på olika typer av offentliga åtgärder, lagstiftande, icke-lagstiftande, rättsliga eller andra åtgärder. Det bör i detta sammanhang noteras att detta direktiv inte påverkar sådana frivilliga åtgärder som vidtas av internetbranschen för att förhindra att deras tjänster missbrukas eller med lemsstaternas stöd för sådana åtgärder. Oavsett grunden för den åtgärd eller metod som väljs bör medlemsstaterna se till att det görs på ett sätt som tillförsäkrar användare och tjänsteleverantörer en tillfredsställande nivå vad gäller rättssäkerhet och rättslig förutsägbarhet. Både när det gäller avlägsnande och blockering av innehåll som in begriper övergrepp mot barn bör samarbete mellan of fentliga myndigheter etableras och stärkas, särskilt för att säkerställa att nationella förteckningar över webbplatser med barnpornografiskt material är så fullständiga som möjligt och för att undvika dubbelarbete. All sådan ut veckling måste ta hänsyn till slutanvändarnas rättigheter, vara förenlig med gällande lagliga och rättsliga förfaran den och Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Genom programmet för ett säkrare internet har ett nät av telefonjourer inrät tats i syfte att samla in information och säkerställa täck ning av och utbyte av rapporter om de mest förekom mande typerna av olagligt innehåll på nätet. (48)Syftet med detta direktiv är att ändra och utöka bestäm melserna i rambeslut /68/RIF. Eftersom de ändringar som görs är många och genomgripande bör rambeslutet för tydlighetens skull ersättas i sin helhet med avseende på de medlemsstater som deltar i antagandet av detta direktiv. (49)Eftersom målet med detta direktiv, nämligen att bekämpa sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på egen hand och därför, på grund av åtgärdernas omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, får unionen vidta åt gärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i den artikeln går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (50)Detta direktiv tar hänsyn till de grundläggande rättighe terna och beaktar de principer som framför allt erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig heterna, i synnerhet principen om skydd av människans värdighet, förbudet mot tortyr och omänsklig eller för nedrande behandling eller bestraffning, barnets rättighe ter, rätten till frihet och säkerhet, rätt till yttrande- och informationsfrihet, rätt till skydd av personuppgifter, rät ten till ett effektivt rättsmedel och rättvis rättegång samt principerna om laglighet och proportionalitet i fråga om brott och straff. Detta direktiv syftar till att säkerställa att dessa rättigheter och principer respekteras fullt ut och måste genomföras i enlighet med detta. Europeiska unionens officiella tidning L 335/7 (51)I enlighet med artikel 3 i protokollet (nr 21) om För enade kungarikets och ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Eu ropeiska unionens funktionssätt, har och meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv. (52) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet (nr 22) om ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar inte i antagandet av detta direktiv, som därför inte är bindande för eller tillämpligt på . HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Detta direktiv fastställer minimiregler om fastställande av brotts rekvisit och påföljder på området sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn, barnpornografi och kon taktsökning med barn för sexuella ändamål. Det inför också bestämmelser för att stärka åtgärderna för att förebygga sådana brott och förbättra skyddet av dess offer. I detta direktiv avses med a)barn: varje person som är , b)åldern för sexuellt självbestämmande: den ålder under vilken det enligt nationell lag är förbjudet att ägna sig åt sexuella handlingar med ett barn,: c)barnpornografi: i)allt material som avbildar ett barn som medverkar i en handling med uttrycklig eller simulerad sexuell innebörd, ii)varje avbildning av ett barns könsorgan för i första hand sexuella syften, iii)allt material som avbildar en person som framstår som ett barn som medverkar i en handling med uttrycklig eller simulerad sexuell innebörd eller varje avbildning av könsorganen på en person som framstår som ett barn för i första hand sexuella syften, eller iv)verklighetstrogna bilder av ett barn som medverkar i en handling med uttrycklig sexuell innebörd eller verklig hetstrogna bilder av ett barns könsorgan för i första hand sexuella syften, d)barnprostitution: utnyttjande av ett barn för sexuella hand lingar, där pengar eller någon annan form av betalning eller ersättning lämnas eller utlovas som betalning för barnets sexuella handlingar, oavsett om denna betalning, detta löfte eller denna ersättning görs till barnet eller till en tredje part, e)pornografisk föreställning: liveposering som riktar sig till en publik, även när det sker med hjälp av informations- och kommunikationsteknik, i)av ett barn som medverkar i en handling med uttrycklig eller simulerad sexuell innebörd, eller ii)av ett barns könsorgan för i första hand sexuella syften, f)juridisk person: ett rättssubjekt som har denna status enligt tillämplig lagstiftning, med undantag för stater eller offent liga organ vid utövandet av offentliga maktbefogenheter samt offentliga internationella organisationer. Brott som har samband med sexuella övergrepp