prop · H1034 · 2013-09-24 00:00:00 — Någon fördelning görs då inte på föräldrapenningens olika ersättningsnivåer. Med dagens regelverk kan därför en förälder ta ut föräldrapenning på sjukpenningnivå eller grundnivå utan att den andra föräldern har avstått någon rätt att få föräldrapenning. I samband med hearing har flera myndigheter och organisationer påtalat att det inte är ovanligt att detta kan skapa konflikter. Vidare kan med dagens regelverk den förälder som avstår rätt till föräldrapenning till den andra föräldern inte bestämma vilken ersättningsnivå avståendet avser dvs. i vad mån avståendet avser förmånen på sjukpenningnivån/grundnivån eller lägstanivån. Den förälder som efter avstående från den andra föräldern har fått rätt till föräldrapenning kan således 2013/14:4 fritt välja på vilken ersättningsnivå som hon eller han ska ta ut föräldrapenning, under förutsättning att det finns dagar på sjukpenningnivå/grundnivå och på lägstanivå kvar för barnet. Ovanstående kan åskådliggöras med följande exempel från . Eftersom det oftast är kvinnor som tar ut föräldrapenning på sjukpenningnivån först och under flest antal dagar, utgår exemplet från ett sådant uttagsmönster. En mamma börjar ta ut föräldrapenning på sjukpenningnivån och tar först ut förmånen för de som finns avsatta för henne. Därefter avstår pappan rätt till föräldrapenning till förmån för henne. Eftersom de dagar som avstås inte är uppdelade på sjukpenningnivå och lägstanivå kan detta få som följd att mamman kan fortsätta att ta ut föräldrapenning på sjukpenningnivå, dock maximalt . För pappan återstår endast de på sjukpenningnivå som är reserverade för honom. Därutöver har han på lägstanivå kvar att ta ut för barnet. Den omständigheten att den förälder som först tar ut föräldrapenning för barnet således har en möjlighet att ta ut huvuddelen av dagar med ersättning enligt sjukpenningnivå kan enligt vara konfliktdrivande, särskilt i de fall där föräldrarna har separerat. Nuvarande lagstiftning kan anses ha en olämplig konstruktion när den utgår från att den som tar ut föräldrapenning först ska kunna påverka vilka dagar som finns kvar att ta ut för den andra föräldern. Eftersom modern i de flesta fall tar ut föräldrapenning först får hon i praktiken företräde att välja ersättningsnivå även om de nuvarande bestämmelserna i sig är könsneutrala. Förutsättningar för en jämn fördelning av föräldrapenningen Det finns flera orsaker till att föräldrar har ett ökat fokus på att utformningen av lagstiftningen även i praktiken ska vara könsneutral. En orsak kan vara att det finns ett ökat intresse av att dela lika på föräldraledigheten. Båda föräldrarna förutsätts ha ett jämbördigt och gemensamt ansvar för barnet vilket gör det otillfredsställande att reglerna är utformade så att en av föräldrarna kan bestämma över på vilken ersättningsnivå han eller hon ska ta ut föräldrapenningen, även om det inverkar på den andres möjligheter att välja ersättningsnivå. En förälders ekonomiska möjligheter att vara hemma med barnet påverkas av på vilken ersättningsnivå återstående föräldrapenning kan tas ut. Vilken ersättningsnivå som återstår för den andra föräldern att ta ut föräldrapenning på kan således påverka de faktiska möjligheterna till föräldraledighet och umgänge med barnet, vilket kan bli särskilt påtagligt för särlevande med begränsade ekonomiska resurser. Nuvarande regler gagnar därmed inte föräldrarnas förutsättningar för att kunna samarbeta om barnet och dess försörjning. De kan även försvåra planeringen för föräldrarna då det inte är fullt ut reglerat på vilken ersättningsnivå som vardera föräldern har rätt till föräldrapenning. Utgångspunkten måste enligt regeringen vara att även föräldrapenningens ersättningsnivåer ska vara delade lika mellan föräldrarna, för att därigenom ge båda föräldrarna lika möjlighet att bestämma över på vilken nivå han eller hon vill ta ut föräldrapenning. För att förtydliga båda föräldrarnas ansvar för barnet samt minska konflikter mellan föräldrar anser regeringen därför att föräldrar med gemensam vårdnad om ett barn ska få rätt till föräldrapenning på sjukpenningnivå eller grundnivå och på lägstanivå vardera. Vidare ska föräldrar som avstår rätt att få föräldrapenning till den andra föräldern dessutom ange vilken ersättningsnivå sådant avstående avser. Det innebär att den förälder som även fortsatt önskar att ta ut ersättning på sjukpenningnivå behöver ett avstående från den andra föräldern om sammantaget på den nivån. Det kan i sammanhanget nämnas att ett avstående kan återtas i den mån det inte har utnyttjats av den andra föräldern. Föräldrarnas fördelning av rätten till föräldrapenning fortsätter således att gälla tills någon återtar avståendet helt eller delvis. Dagens rättstillämpning när det gäller återkallelse av ett avstående bygger på ett avgörande av Kammarrätten i (mål nr. har emellertid beviljat prövningstillstånd i ett liknande fall (mål nr. Om en sådan återkallelse görs torde det då enligt regeringens mening ligga i sakens natur att den förälder som har avstått rätt till föräldrapenning på en viss angiven ersättningsnivå endast kan återta föräldrapenningen på samma ersättningsnivå. Har en förälder t.ex. avstått rätt till föräldrapenning på sjukpenningnivå för ett visst antal dagar så är det som den andra föräldern har kvar på sjukpenningnivå eller grundnivå som kan återtas. En fördelning av föräldrapenningens ersättningsnivåer på det sätt som föreslås är enligt regeringen ägnad att driva på utvecklingen så att fler föräldrar tar gemensamt ansvar, i linje med det som anges i . I remissvaren från bl.a. LO och DO förordas fler reserverade månader respektive en fullt ut individualiserad föräldrapenning. Detta är dock en fråga som till största del ligger utanför denna propositions fokusområde. Regeringen vill värna om familjernas självbestämmande, principerna om valfrihet och makt över livssituationen samt möjligheten för båda föräldrarna att vara föräldralediga med föräldrapenning och att dela ansvaret för barnet. En jämn fördelning av föräldraledigheten mellan föräldrarna främjar jämställdheten på arbetsmarknaden och ger båda föräldrarna möjlighet att kombinera barn och arbete. Regeringen anser att förslaget om lika fördelning mellan föräldrarna av det antal dagar för vilka föräldrapenning kan lämnas på sjukpenning/grundnivån respektive lägstanivån kommer att bidra till ett jämställt uttag av föräldrapenning. En sådan fördelning tydliggör föräldrarnas lika rätt till föräldrapenning. När en förälder aktivt måste välja att avstå rätt till föräldrapenning med ett visst värde kan det medföra att fler dagar för vilka föräldrapenning kan lämnas på sjukpenning/grundnivå finns kvar för männen i förhållande till vad som råder . Män har som regel högre inkomster än kvinnor, varför de ekonomiska incitamenten för männen att ta ut föräldrapenning kan öka om fler dagar på sjukpenningnivå kvarstår för dem än vad som kan vara fallet . Färre konflikter med tydliga regler Det förekommer att föräldrar inte tar ut föräldrapenning för de dagar som är avsatta för dem och heller inte vill avstå föräldrapenning till den andra 2013/14:4 föräldern. Det finns dock inga tillgängliga uppgifter om hur ofta detta förekommer. Med gällande regler kan en förälder få föräldrapenning på sjukpenningnivå utan avstående. Med förslaget kan en förälder, utan avstående, få maximalt på sjukpenningnivå och resterande på lägstanivå. I de fall den andra föräldern inte använder sina dagar eller avstår dem kan därför föräldraledigheten, och därmed vården och omsorgen om barnet i hemmet, komma att begränsas av ekonomiska skäl. Ur ett barnperspektiv är det olyckligt om barnets tid med föräldrarna riskerar att bli kortare till följd av förslaget än vad som annars hade kunnat vara fallet vilket och påpekat i sina yttranden. En tydligare fördelning av ersättningsnivåer mellan föräldrarna innebär också att möjligheterna att välja ersättningsnivå minskar för den förälder som först tar ut föräldrapenning än vad som är fallet . Regeringen anser dock att det torde vara förhållandevis sällsynt att en förälder medvetet vill försämra förutsättningarna för den andra förälderns föräldraledighet eller som ett led i en konflikt för egen del inte tar ansvar för sitt barn och dess bästa avseende längd på ledighet m.m. Ordningen med gemensam vårdnad bygger på tanken att föräldrarna ser till barnets bästa och vill samarbeta om barnet. Om den gemensamma vårdnaden i enskilda fall inte utövas på det sätt som är avsett, kan det snarare bli aktuellt att diskutera vårdnadsfrågan än att regelverket för föräldrapenning ska anpassas utifrån en risk att några få föräldrar inte ser till det bästa för sitt barn. Utgångspunkten bör vara att rätten till föräldrapenning fördelas utifrån ett gemensamt ansvar för barnet i enlighet med vad som uttrycks i och i . Regeringen anser att konflikterna mellan föräldrarna snarare bör minska än öka med förslaget, när det redan från början står klart hur många dagar på olika ersättningsnivåer som vardera föräldern disponerar över. Risken att en förälder tar ut hög ersättning under en majoritet av dagarna utan att den andra föräldern fullt ut inser konsekvenserna av detta upphör. Förslaget bör också öka möjligheterna för barnet att knyta an till båda föräldrarna genom att det gynnar ett mer jämställt uttag av föräldrapenning. Fördelarna med en tydlig fördelning av föräldrapenningens ersättningsnivåer mellan föräldrarna väger enligt regeringens bedömning tyngre än nackdelen av att ett fåtal föräldrar medvetet skulle motverka uttaget av föräldrapenning och föräldraledigheten och därmed orsaka en kortare ledighet för barnet. Det är enligt regeringens uppfattning viktigt att båda föräldrarna får lika rätt till föräldrapenning på de olika ersättningsnivåerna och att föräldrarna med detta som utgångspunkt sedan i samförstånd och dialog kan besluta hur föräldraledighet och föräldrapenning på de olika ersättningsnivåerna ska fördelas mellan dem. Regeringen anser att förslaget om fördelning av ersättningsnivåer mellan föräldrarna skapar bättre förutsättning för detta än vad dagens regler gör vilket även är positivt för barnen. Föräldrapenning före barnets födelse En gravid kvinna kan ta ut föräldrapenning från och med den före beräknad förlossning. Så sker ofta för att kvinnan ska få möjlighet att vila under den senare delen av graviditeten och inför förlossningen. Möjlighet finns även att ta ut föräldrapenning i samband med besök i mödravården samt för båda föräldrarna att ta ut föräldrapenning vid föräldrautbildning. Enligt ISF:s rapport och sjukpenning vid graviditet (2011:6), tog av förstföderskorna ut föräldrapenning före barnets födelse, . Med en likafördelning av ersättningsnivåerna mellan föräldrarna kan det antal dagar med ersättning på sjukpenningnivå som kvinnan kan få efter barnets födelse komma att minska jämfört med . Ett alternativ skulle kunna vara att vid fördelningen mellan föräldrarna räkna av dagar som utnyttjats före barnets födelse innan dagarna fördelas mellan föräldrarna, vilket ISF föreslår i sitt remissvar. Även räknas de dagar som används före barnets födelse av från de totalt med föräldrapenning som modern har rätt till. De kvinnor som tar ut föräldrapenning före barnets födelse har ett lägre antal dagar för vilka de kan få föräldrapenning efter barnets födelse än vad männen har. Trots det är kvinnor ofta föräldralediga under betydligt än . Möjligheten att få föräldrapenning för tid före barnets födelse har således inte någon avgörande betydelse för föräldraledighetens längd för vare sig barnet eller för kvinnorna. Regelverket garanterar även i fortsättningen stor valfrihet och flexibilitet, med möjlighet att komma överens om en fördelning av dagarna som passar familjen och den unika situationen. ISF:s förslag skulle inkräkta på den andra förälderns rätt till dagar, och kunna reducera den andra förälderns rätt till ersättning på sjukpenning/grundnivå från 195 , utifrån hur den gravida kvinnan väljer att ta ut föräldrapenning före barnets födelse. Det förslaget skulle även medföra att kvinnan har en exklusiv rätt att välja att använda föräldrapenningen på den andra förälderns bekostnad, vilket kan medföra liknande konflikter som de regeringens förslag försöker motverka. Förslaget skulle även innebära att tydligheten i regelverket går förlorad. Uttaget före barnets födelse skiljer sig mycket åt mellan olika föräldrapar, fördelningen av dagar efter barnets födelse skulle därför se mycket olika ut. Regeringen bedömer också att det skulle medföra ökade administrativa kostnader. Regeringen anser att utgångspunkten att båda föräldrarna har rätt till hälften var av föräldrapenningen ska värnas, och att det sedan, utifrån barnets bästa och föräldrarnas vilja, ska finnas möjlighet att omfördela dagarna mellan sig med undantag för de s.k. reserverade dagarna. Mot bakgrund av detta anser regeringen att uttag av föräldrapenning före barnets födelse, liksom är fallet , inte ska påverka fördelningen av antalet dagar med föräldrapenning mellan föräldrarna. I anslutning till förlossningen och den hemma finns en möjlighet för den andra föräldern att få med tillfällig föräldrapenning, vanligtvis kallade pappadagar. Rätten till ersättning finns för den fader eller därmed likställd som avstår förvärvsarbete eller arbetslöshetsersättning, under sammantaget . De s.k. pappadagarna an- 2013/14:4 vänds för av alla barn. Adoptivföräldrar får vardera av dessa ersättningsdagar. har i sitt yttrande påpekat att som en följd av denna lagstiftning får fadern mer än barnets mor från föräldraförsäkringen. Regeringen anser dock att faderns särskilda rätt till de s.k. pappadagarna har ett annat huvudsyfte och innebär andra krav än för föräldrapenningen (12 kap 10 och 11 §§ SFB). Huvudsyftet med de s.k. pappadagarna är att fadern ska ha möjlighet att vårda äldre barn i familjen under moderns vistelse på sjukhuset och att hjälpa modern i hemmet efter hemkomsten. 1984/85:78 s. 72). För att fadern ska få rätt till de med tillfällig föräldrapenning krävs dock inte att han vårdar barnet som vid uttag av föräldrapenning. Med anledning av ovanstående anser regeringen inte att de med tillfällig föräldrapenning kan jämställas med vanlig föräldrapenning och att därför inte ska påverka förslaget om en jämn fördelning av föräldrapenning med ersättning på sjuk/grundnivå respektive lägstanivå. 6Begränsning av antalet ersättningsdagar efter barnets fyraårsdag Föräldrapenning vid barns födelse infördes för närmare , och utformades så att kvinnor och män gavs en möjlighet att med ekonomisk ersättning vara lediga tillsammans med sina nyfödda barn. Över tid har antalet dagar för vilka det kan lämnas föräldrapenning utökats och uppgår nu . Flera olika övre tidsgränser för uttag av ersättningen har existerat sedan införandet, nuvarande åttaårsgräns infördes . Föräldrapenningen används huvudsakligen under barnets första levnadsår, då grunden läggs för en djup och nära kontakt mellan barn och förälder. har andelen dagar som tas ut av män ökat, införandet av reserverade dagar har påverkat hur föräldrapenningen används och fördelas mellan föräldrarna. Inspektionen för socialförsäkringen beskrev i sin ? Reformer inom föräldraförsäkringen (Socialförsäkringsrapport 2012:4), att den första reserverade månaden, införd 1995, hade stor effekt på den grupp pappor som inte alls använde föräldrapenningen före reformen och därmed utjämnade skillnader i uttag bland olika grupper av pappor, medan den andra reserverade månaden i högre utsträckning påverkade svenskfödda pappor, pappor med medelinkomst och pappor med gymnasieutbildning till att öka sitt uttag ytterligare. är det fortfarande en relativt hög andel barn vars pappor inte har tagit ut en enda dag med föräldrapenning när barnet var . För barn födda var andelen . Möjligheten att ta ut föräldrapenning upphör när barnet fyller Prop. 2013/14:4 eller den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret i För barn födda var det som hade en pappa som inte tagit ut någon dag när barnet fyllt . visar i sin , vad ökar sannolikheten för ett jämställt föräldrapenninguttag? (Socialförsäkringsrapport 2013:8), att andelen föräldrar som fördelar uttaget av föräldrapenning mellan sig enligt en 40/60-procentig fördelning, gradvis växer för varje barnkull. Måttet innebär att av dagarna ska tas ut av män och högst av kvinnor, eller tvärtom. För barn födda var det av föräldrarna som fördelat dagarna enligt 40/60 när barnet var , medan motsvarande siffra för barn födda var mer än dubbelt så hög, . Rapporten visar, i likhet med andra studier, att sannolikheten för ett jämställt uttag är högre för föräldrar med högre utbildning och inkomst. Särskilt betydelsefullt är det att mamman har hög utbildning. Att mamman har en högskoleutbildning som är eller längre mer än fördubblar sannolikheten för ett jämställt uttag än om mamman enbart har gymnasieutbildning. resultat visar också att sannolikheten påverkas olika beroende på föräldrarnas inbördes inkomstförhållanden. Sannolikheten för ett jämställt uttag fördubblas om mamman är höginkomsttagare, medan den minskar om pappan är höginkomsttagare. Resultatet av studien visar att när mamman har en hög inkomst, som utgör en majoritet av den totala hushållsinkomsten, är det möjligt med för henne, men när papporna är i motsvarande situation är paren i låg utsträckning beredda att avvara hans inkomst. För barn som är födda i är uttaget av föräldrapenning i huvudsak koncentrerat till barnets tidiga år. När barnet har fyllt har huvuddelen av de utnyttjats. Diagram 6.1 Kvarvarande dagar med föräldrapenning vid barnets tvåårsdag Sysselsättning bland kvinnor och män Föräldrapenningens regelverk med inkomstbaserad ersättning ger incitament för kvinnor och män att först etablera sig på arbetsmarknaden, innan de bildar familj. Förvärvsfrekvensen är generellt högre bland föräldrar än bland dem utan barn. hade av alla barn i åldrarna 0–mammor som förvärvsarbetade. Motsvarande siffra för män med barn i samma ålder var . När barnen är yngre är sysselsättningsgraden i regel lägre för kvinnorna, men inte för männen. Det finns förutom könsskillnader även skillnader mellan olika hushållstyper. Ensamstående män med barn har lägre sysselsättningsgrad än sammanboende och gifta. Det omvända gäller för kvinnor med barn. Andelen kvinnor med barn som arbetar heltid har stadigt ökat , till 2012, men det är fortfarande stor skillnad i förhållande till män med barn där jobbar heltid. Bland ensamstående pappor arbetar heltid vilket kan jämföras med att enbart av de ensamstående mammorna arbetar heltid (SCB, 2012). Utrikes födda kvinnors arbetskraftsdeltagande är lågt och det tar innan de etablerar sig på arbetsmarknaden. Deltagandet skiljer sig tydligt från det för inrikes födda och för män som är födda utomlands. var sysselsättningsgraden (antalet sysselsatta i åldern 15–, av den totala befolkningen i samma åldersgrupp) för utrikes födda män och för utrikes födda kvinnor. För inrikes födda män och kvinnor var motsvarande siffra (SCB, 2012). Det finns dock stora variationer inom gruppen utrikes födda. Flyktingar och övriga skyddsbehövande och deras anhöriga samt personer födda utanför har lägre sysselsättningsgrad än andra grupper födda utomlands. Bland anhöriga till skyddsbehövande är det hälften av kvinnorna och av männen som aldrig arbetat i (Förmån och fälla, nyanländas uttag av föräldrapenning, SOU 2012:69). Diagram 6.2 Andelen sysselsatta efter tid i , män och kvinnor som invandrat 2005, barnets ålder vid invandringstillfället. Källa: Bearbetningar, Med rätt att delta SOU 2012:69. Försenad etablering och lägre sysselsättningsgrad för utrikes födda har flera orsaker och det är viktigt att betona att gruppen är heterogen. utbildning, humankapital, tillgången till nätverk samt diskriminering kan vara viktiga förklaringsfaktorer till försenad etablering. Regeringen tillsatte 2012 utredningen om ökat arbetskraftsdeltagande bland nyanlända utrikes födda kvinnor och övriga anhöriginvandrare (). Utredningen har haft i uppdrag att föreslå åtgärder för att öka arbetskraftsdeltagandet och påskynda etableringen på arbetsmarknaden för den nämnda gruppen. I delbetänkandet Förmån och fälla, nyanländas uttag av föräldrapenning, (SOU 2012:9), konstaterar utredningen bland annat att föräldrapenningens nuvarande regelverk möjliggör ett långvarigt och intensivt uttag av föräldrapenning även för barn som är äldre när de kommer till och att detta kan vara en bidragande orsak till att etableringen på arbetsmarknaden blir försenad för nyanlända kvinnor. möjliggör lång föräldraledighet för äldre barn En bedömning om en person tillhör den svenska socialförsäkringen görs med utgångspunkt i socialförsäkringsbalken (SFB), EU:s förordningar och socialförsäkringskonventioner. Både EU:s förordningar och konventioner som har ingått med andra länder kan ha företräde framför SFB. I socialförsäkringsbalken regleras vem som omfattas av svensk socialförsäkring, som är uppdelad i en bosättningsbaserad och en arbetsbaserad försäkring. Föräldrapenning på lägstanivå är en bosättningsbaserad försäkring och föräldrapenning på sjukpenningnivå är en arbetsbaserad försäkring. Föräldrapenning på grundnivån är en bosättningsbaserad eller en arbetsbaserad försäkring beroende på om föräldern uppfyller det s.k. 240-dagarsvillkoret eller inte. En person omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen från och med den tidpunkt då personen anses vara bosatt i . En person som arbetar i omfattas av den arbetsbaserade försäkringen. För personer som omfattas av och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen gäller särskilda regler. Föräldrapenningens nuvarande konstruktion medför att föräldrar som kommer från utlandet till med ett barn som t.ex. är tilldelas lika många dagar för vilka föräldrapenning kan lämnas som när ett barn föds i , dvs. Detta möjliggör en längre föräldraledighet även för äldre barn, och kan därmed medföra en försenad etablering på arbetsmarknaden. I delbetänkande Förmån och fälla – nyanländas uttag av föräldrapenning (SOU 2012:9), beskrivs att av samtliga flyktingmottagna kvinnor som invandrat –2009 var det (6 802 kvinnor) som tog ut föräldrapenning . Bland övriga anhöriginvandrare är motsvarande siffra (1 913 kvinnor). Utredningen gör även en fördjupad kartläggning av uttaget av föräldrapenning bland nyanlända föräldrar som är flyktingar eller anhöriginvandrare från länder utanför EU och . I fokus är de som fick uppehållstillstånd . För att underlätta analysen har en uppdelning i två grupper gjorts, dels de kvinnor som fick fler barn i och dels de som inte fick fler barn . Av de föräldrar som inte fick fler barn var det ca 2 100 kvinnor som tog ut föräldrapenning för barn som fötts utanför . Av dessa kvinnor var det som tog ut föräldrapenning året efter invandringstillfället och det genomsnittliga uttaget var . Var tredje kvinna tog ut med föräldrapenning. Det var dock ovanligt att ta ut ett stort antal dagar i rad. Bland dessa kvinnor var det också som inte tog ut någon dag alls med föräldrapenning . Som jämförelse tog män som kom med barn till och inte fick fler barn ut ett i genomsnitt betydligt lägre antal dagar än vad kvinnorna gjorde, och av fäderna tog inte ut en enda dag med föräldrapenning i . För den grupp som kommer med barn och som senare får Prop. 2013/14:4 fler barn i är uttaget av föräldrapenning längre och mer intensivt än för övriga, vilket är förväntat. Behovet av att vara hemma med yngre, nyfödda barn är större än för äldre och möjligheterna till längre uttag är större eftersom föräldrarna får rätt till föräldrapenning för det nyfödda barnet. Även för denna grupp hade männen ett i genomsnitt mindre uttag av föräldrapenning än vad kvinnorna hade. Att män tar ut färre dagar än kvinnor överensstämmer även med fördelningen av ersättningsdagar mellan kvinnor och män födda i .