prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — a)Skriftliga riktlinjer och processer för värderingsprocessen, inklusive klart definierat ansvar för de olika områden som ingår i värderingen, marknadsinformationskällor och översyn av deras lämplighet, riktlinjer för användning av icke-obser verbara indata som ger uttryck för institutets antaganden om vilka faktorer marknadsaktörerna skulle beakta vid prissätt ning av positionen, hur ofta den oberoende värderingen ska ske, tidpunkt för slutkurser, processer för värderingsjuste ringar, verifikationsprocesser vid månadsslut och vid enskilda tillfällen. b)Rapporteringsvägarna för den avdelning som är ansvarig för värderingsprocessen ska vara tydliga och oberoende av af färsavdelningen. Europeiska unionens officiella tidning L 176/71 ska sluta hos ledningsorganet. 3.Instituten ska omvärdera positionerna i handelslagret minst en gång . 4.Instituten ska alltid när så är möjligt marknadsvärdera sina positioner, även när man tillämpar kapitalkravsreglerna på han delslagret. 5.Vid marknadsvärdering ska institutet använda den mer försiktiga sidan av köp- och sälj-kurserna såvida institutet inte kan slutavräkna till mittkurs. Om instituten tillämpar detta un dantag ska de var sjätte månad informera sina behöriga myn digheter om de berörda positionerna och lägga fram bevis för att de kan slutavräkna till mittkurs. 6.När marknadsvärdering inte är möjlig ska instituten ge nomföra en försiktig modellvärdering av sina positioner och portföljer, även vid beräkning av kapitalbaskraven för positio nerna i handelslagret. 7.Instituten ska uppfylla följande krav vid modellvärdering: a)Den högsta ledningen ska känna till för vilka delar av han delslagret eller andra positioner som redovisas till verkligt värde en modellvärdering görs, och förstå betydelsen av den påtagliga osäkerhet som detta leder till för verksamhe tens risk/resultatrapportering. b)Marknadsinformation ska i möjligaste mån inhämtas från samma källa som marknadspriserna, och frekventa bedöm ningar ska göras av marknadsvärdets lämplighet för den sär skilda position som värderas och av modellens parametrar. c)I möjligaste mån ska sådana värderingsmetoder användas som är allmänt vedertagna på marknaden för olika finansi ella instrument eller råvaror. d)Om modellen utvecklas av institutet ska den baseras på lämpliga antaganden som har bedömts och kritiskt granskats av parter som har lämpliga kvalifikationer och som står oberoende från utvecklingsprocessen. e)Det ska finnas formella processer för ändringskontroller. En säkerhetskopia av modellen ska bevaras och med jämna mellanrum användas för att kontrollera värderingarna. f)De riskhanteringsansvariga ska vara medvetna om modeller nas svagheter och om hur dessa bäst återspeglas i värderings resultaten. g)Institutens modeller ska regelbundet granskas i syfte att kontrollera resultatets pålitlighet, vilket ska innefatta en be dömning av om gjorda antaganden är lämpliga, analys av resultaträkningseffekter kontra riskfaktorer och jämförelse mellan faktiska slutavräkningsvärden och modell resultat. I fråga om led d ska modellen utvecklas eller godkännas obe roende av handlarbordet och den ska prövas genom oberoende tester, inbegripet validering av de matematiska grunderna, de gjorda antagandena och dataprogrammeringen. 8.Instituten ska genomföra oberoende priskontroller utöver den dagliga marknadsvärderingen eller modellvärderingen. fiering av marknadspriser och indata för modellen ska göras av en person eller enhet som är fristående från personer eller enheter som drar fördel av handelslagret, minst en gång eller oftare, beroende på marknadens eller handelsverk samhetens art. Om inga oberoende prissättningskällor finns eller om källorna är mer subjektiva kan det vara lämpligt med för siktighetsåtgärder som t.ex. prisjusteringar. 9.Instituten ska fastställa och upprätthålla metoder för att bedöma behovet av prisjusteringar. 10.Instituten ska göra en formell bedömning av följande prisjusteringar: ej intjänade räntemarginaler, slutavräkningskost nader för öppna positioner, operativa risker, marknadsprisosä kerhet, kostnader vid förtida avslut, investerings- och finansie ringskostnader, framtida administrativa kostnader och – där detta är relevant - modellrisk. 11.Instituten ska fastställa och upprätthålla metoder för att beräkna justeringar av den löpande värderingen av mindre lik vida positioner, vilka särskilt kan uppkomma på grund av mark nadsstörningar eller institutsbetingade förhållanden som t.ex. koncentrerade positioner och/eller positioner för vilka den ur sprungligen tilltänkta innehavsperioden har överskridits. Institu ten ska, när så är nödvändigt, göra sådana justeringar utöver eventuella ändringar av positionens värde som gjorts för den finansiella rapporteringen och utforma dessa så att de avspeglar positionens bristande likviditet. Vid dessa processer ska institu ten beakta flera olika faktorer för att avgöra om en prisjustering är nödvändig för mindre likvida positioner. Dessa faktorer in nefattar a)hur det skulle ta att säkra positionen eller riskerna inom positionen, b)köp- och säljmarginalernas volatilitet och genomsnittliga spread, c)tillgången till marknadsnoteringar (marknadsgaranternas an tal och identitet) och handelsvolymernas volatilitet och ge nomsnitt, inklusive handelsvolymer då marknaderna är ut satta för stress, L 176/72 Europeiska unionens officiella tidning d)marknadskoncentrationer, e)hur man har innehaft positionen, f)i vilken omfattning modellvärdering använts vid värderingen, g)effekten av andra modellrisker. Om instituten använder värderingar av tredje part eller modellvärderingar, ska de överväga om en prisjustering ska göras eller ej. Instituten ska dessutom överväga behovet av att göra justeringar för mindre likvida positioner och regelbundet undersöka om de fortsatt är ändamålsenliga. Instituten ska också uttryckligen bedöma behovet av prisjusteringar som avser ovissheten hos de parametrar som används för modellerna. e) Den ska noga övervakas. Övervakningen ska garanteras genom ändamålsenliga processer. 2.Kraven i punkt 1 gäller utan att det påverkar tillämp ningen av kraven som gäller säkrade positioner utanför handels lagret. 3.Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 gäller att om ett institut säkrar en kreditriskexponering utanför handelslagret el ler en motpartsriskexponering med ett kreditderivat som bok förts i dess handelslager, genom intern säkring, ska expone ringen utanför handelslagret eller motpartsriskexponeringen inte anses vara säkrad när det gäller beräkning av de riskvägda exponeringsbeloppen, såvida inte institutet från en godtagbar tredje part som tillhandahåller kreditriskskydd förvärvar ett mot 13.När det gäller komplexa produkter, inbegripet värdepap svarande kreditderivat som uppfyller kraven på ofinansierat kre periseringsexponeringar och kreditderivat på n:te förfall ska in stituten uttryckligen bedöma behovet av prisjusteringar för att avspegla dels den modellrisk som är förenad med användning av eventuellt oriktiga värderingsmetoder och dels den modellrisk som är förenad med användning av icke-observerbara (och eventuellt oriktiga) kalibreringsparametrar i värderingsmodellen. ska utarbeta förslag till tekniska standarder för till syn för att fastställa de villkor enligt vilka kraven i artikel 105 ska tillämpas enligt punkt 1 i den här artikeln. ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn för kommissionen . ditriskskydd i handelslagret. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 299.2 h i ska varken den interna eller den externa kreditderivatsäkringen tas upp i handelslagret vid beräkning av kapitalkrav, om ett sådant kreditriskskydd förvärvats av tredje man och godkänns som säkring av en exponering utanför han delslagret när det gäller beräkning av kapitalkravet. Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. 1.En intern säkring ska särskilt uppfylla följande krav: a)Den ska inte i första hand vara avsedd att undgå eller minska kapitalbaskraven. b)Den ska dokumenteras korrekt och underkastas särskilda interna processer för godkännande och revision. 1.Instituten ska antingen använda den schablonmetod som föreskrivs i kapitel 2 eller, om de behöriga myndigheterna ger sitt godkännande i enlighet med artikel 143, den metod baserad på intern riskklassificering ("internmetoden") som föreskrivs i kapitel 3 vid beräkning av riskvägda exponeringsbelopp enligt artikel 92.3 a och f. 2.För handelsexponeringar och för bidrag till obeståndsfon den för en central motpart ska instituten tillämpa den behand ling som anges i kapitel 6 avsnitt 9 för att beräkna de riskvägda exponeringsbeloppen enligt artikel 92.3 a och f. För alla andra typer av exponeringar mot en central motpart ska instituten behandla exponeringarna på följande sätt: c)Den ska behandlas enligt marknadsmässiga villkor. d)Den marknadsrisk som uppkommer genom den interna säk ringen ska hanteras dynamiskt i handelslagret inom de till låtna limiterna. a)För andra typer av exponeringar mot en kvalificerad central motpart, som exponeringar mot ett institut. b)För andra typer av exponeringar mot en icke kvalificerad central motpart som exponeringar mot ett företag. Europeiska unionens officiella tidning L 176/73 3.Vid tillämpning av denna förordning ska exponeringar mot värdepappersföretag i tredjeland och exponeringar mot kreditinstitut i tredjeland och exponeringar mot clearingorgani sationer och börser i tredjeland behandlas som exponeringar mot ett institut endast om tredjelandet tillämpar tillsyns- och regleringskrav på den enheten som minst motsvarar de krav som tillämpas i unionen. 4.Vid tillämpning av punkt 3 får kommissionen, genom genomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland tillämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten till fortsätta att behandla expo neringar mot de enheter som avses i punkt 3 som exponeringar mot institut, under förutsättning de relevanta behöriga myndig heterna före har bedömt att det berörda tredjelandet är lämpligt för denna metod. Användning av kreditriskreduceringsteknik enligt schablonmetoden och internmetoden 1.När det gäller en exponering för vilken ett institut till lämpar schablonmetoden enligt kapitel 2 eller internmetoden enligt kapitel 3 men utan att använda sina egna estimat av LGD-värden (loss given default) och konverteringsfaktorer enligt artikel 151, får institutet använda kreditriskreducering i enlighet med kapitel 4 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp vid tillämpning av artikel 92.3 a och f eller, om relevant, förväntade förlustbelopp vid den beräkning som avses i artikel 36.1 d och artikel 62 c. 2.När det gäller en exponering för vilken institutet tillämpar internmetoden genom att använda sina egna estimat av LGD- värden och konverteringsfaktorer i enlighet med artikel 151, får institutet använda kreditriskreducering i enlighet med kapitel 3. Behandling av värdepapperiserade exponeringar enligt schablonmetoden och internmetoden 1.Om ett institut använder schablonmetoden enligt kapitel 2 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för den expone ringsklass som de värdepapperiserade exponeringarna tillhör enligt artikel 112, ska institutet beräkna riskvägda exponerings belopp för en värdepapperiseringsposition i enlighet med artik larna 245, 246 och 251–258. Institut som använder schablon metoden får också använda internmetoden om detta tillåts en ligt artikel 259.3. 2.Om ett institut använder internmetoden enligt kapitel 3 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för den expone ringsklass som de värdepapperiserade exponeringarna tillhör enligt artikel 147, ska institutet beräkna riskvägt exponerings belopp i enlighet med artiklarna 245, 246 och 259–266. Med undantag av internmetoden, i de fall den endast används för en del av de värdepapperiserade exponeringar som ligger bakom en värdepapperisering, ska institutet använda den metod som gäller för den övervägande delen av de värdepapperiserade exponeringar som ligger bakom denna värdepapperisering. 1.Institut som tillämpar schablonmetoden ska behandla all männa kreditriskjusteringar i enlighet med artikel 62 c. 2.Institut som tillämpar internmetoden ska behandla all männa kreditriskjusteringar i enlighet med artikel 159, artikel 62 d samt artikel 36.1 d. Vid tillämpning av denna artikel och kapitlen 2 och 3 ska all männa och specifika kreditriskjusteringar inte omfatta reserve ringar för allmänna risker i bankrörelse. Institut som använder internmetoden och tillämpar scha blonmetoden för en del av sina exponeringar på gruppnivå eller individuell nivå, i enlighet med artiklarna 148 och 150, ska fastställa hur stor del av den allmänna kreditriskjusteringen som ska ske enligt schablonmetoden för behandling av all männa kreditriskjusteringar respektive internmetoden för be handling av allmänna kreditriskjusteringar, enligt följande: a) När ett institut som ingår i konsolideringen enbart tillämpar internmetoden ska, i tillämpliga fall, detta instituts allmänna kreditriskjusteringar följa den behandling som anges i punkt 2. b)När ett institut som ingår i konsolideringen enbart tillämpar schablonmetoden ska, i tillämpliga fall, detta instituts all männa kreditriskjusteringar följa den behandling som anges i punkt 1. c)Resterande kreditriskjusteringar ska fördelas proportionellt efter den andel riskvägda exponeringsbelopp som ska be handlas enligt schablonmetoden respektive internmetoden. L 176/74 Europeiska unionens officiella tidning ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som specificerar beräkningen av specifika och allmänna kredit riskjusteringar i enlighet med tillämpliga redovisningsregler, för följande: a)Exponeringsvärde enligt den schablonmetod som avses i ar tikel 111; b)Exponeringsvärde enligt den internmetod som avses i artik larna 166–168. c)Behandling av förväntade förlustbelopp enligt artikel 159. d)Exponeringsvärde för beräkning av de riskvägda expone ringsbelopp för värdepapperiseringspositioner som avses i artiklarna 246 och 266. e)Fastställande av fallissemang enligt artikel 178. ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn för kommissionen . Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. A v s n i t t 1 A l l m ä n n a p r i n c i p e r Exponeringsvärdet för en tillgångspost ska vara dess redo visade värde efter tillämpning av specifika kreditriskjusteringar, ytterligare värdejusteringar i enlighet med artiklarna 34 och 110 samt andra reduceringar av kapitalbasen som är hänförliga till tillgångsposten. Exponeringsvärdet för en post utanför balans räkningen som ingår i förteckningen i bilaga I ska utgöra föl jande procentandel av dess nominella värde efter reducering av specifika kreditriskjusteringar: a)om det är en högriskpost. b)om det är en medelriskpost. c)om det är en medel-/lågriskpost. d)om det är en lågriskpost. De poster utanför balansräkningen som avses i första stycket, andra meningen, ska indelas i riskkategorier enligt bilaga I. Om ett institut använder den fullständiga metod för finansiella säkerheter som anges i artikel 223 ska exponeringsvärdet för värdepapper eller råvaror som sålts, ställts som säkerhet eller lånats ut inom ramen för en repa eller värdepappers- eller rå varulån, samt marginallån, ökas med lämplig volatilitetsjustering för sådana värdepapper eller råvaror i enlighet med artiklarna 223–225. 2.Det exponeringsvärde för ett derivatinstrument som ingår iförteckningen i bilaga II ska fastställas i enlighet med kapitel 6, varvid effekterna av avtal om novation och andra nettningsöver enskommelser ska beaktas vid tillämpningen av dessa metoder i enlighet med kapitel 6. Exponeringsvärdet för repor, värdepap pers- eller råvarulån, långfristiga transaktioner och marginallån kan fastställas antingen i enlighet med kapitel 6 eller kapitel 4. 3.Om en exponering är föremål för förfinansierat kreditrisk skydd får det tillämpliga exponeringsvärdet för denna post änd ras i enlighet med kapitel 4. Varje exponering ska hänföras till någon av följande expone ringsklasser: a)Exponeringar mot nationella regeringar eller centralbanker. b)Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter. c)Exponeringar mot offentliga organ. d)Exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker. e)Exponeringar mot internationella organisationer. f)Exponeringar mot institut. g)Exponeringar mot företag. h)Exponeringar mot hushåll. i)Exponeringar säkrade genom panträtt i fastigheter. j)Fallerande exponeringar. Europeiska unionens officiella tidning L 176/75 k)Exponeringar som är förenade med särskilt hög risk. l)Exponeringar i form av säkerställda obligationer. m)Poster som avser positioner i värdepapperisering. n)Exponeringar mot institut och företag med ett kortfristigt kreditbetyg. o)Exponeringar i form av andelar eller aktier i företag för kollektiva investeringar (fond). p)Aktieexponeringar. q)Övriga poster. Beräkning av riskvägda exponeringsbelopp 1.För att beräkna riskvägda exponeringsbelopp ska riskvikter tillämpas på alla exponeringar, undantaget de som räknats av från kapitalbasen, i enlighet med bestämmelserna i avsnitt 2. Tillämpning av riskvikter ska bygga på den exponeringsklass som exponeringen hänförs till och, i den omfattning som anges iavsnitt 2, dess kreditkvalitet. Kreditkvaliteten får fastställas genom hänvisning till kreditbedömningar gjorda av externa kre ditvärderingsinstitut, eller kreditbedömningar gjorda av export kreditorgan i enlighet med avsnitt 3. 2.Vid riskvägning enligt punkt 1 ska exponeringsvärdet mul tipliceras med den riskvikt som anges i, eller som fastställts enligt, avsnitt 2. 3.Om en exponering är föremål för kreditriskskydd får den tillämpliga riskvikten för denna post ändras i enlighet med kapitel 4. 4.Riskvägda exponeringsbelopp för positioner i värdepappe riseringar ska beräknas i enlighet med kapitel 5. 5.Exponeringar för vilka det inte finns någon beräkning i avsnitt 2 ska åsättas en riskvikt på . 6.Med undantag för exponeringar som ger upphov till kärnprimärkapital, övrigt primärkapital för kapitaltäcknings ändamål eller supplementärkapital, får ett institut, efter för handsgodkännande från de behöriga myndigheterna, besluta att inte tillämpa kraven i punkt 1 i denna artikel på institutets exponeringar mot en motpart som är dess moderföretag, dot terföretag, syskonföretag eller företag som står i ett sådant sam band som avses i artikel 12.1 i direktiv /349/EEG. riga myndigheterna får bevilja godkännande om följande villkor är uppfyllda: a)Motparten är ett institut, ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag, ett finansiellt institut, ett kapitalförvaltningsbolag eller ett företag som tillhandahål ler anknutna tjänster och omfattas av tillfredsställande till synskrav. b)Motparten ingår utan förbehåll i samma konsolidering som institutet. c)Samma processer för riskbedömning, riskmätning och kont roll gäller för motparten som för institutet. d)Motparten är etablerad i samma medlemsstat som institutet. e)Det finns inga rådande eller förutsedda väsentliga praktiska eller rättsliga hinder för att motparten snabbt ska kunna överföra medel ur kapitalbasen eller återbetala skulder till institutet. Om institutet i enlighet med denna punkt får tillstånd att inte tillämpa kraven i punkt 1, får det åsätta en riskvikt på . Med undantag för exponeringar som ger upphov till kärnprimärkapital, övrigt primärkapital för kapitaltäcknings ändamål eller supplementärkapital, får ett institut, efter för handstillstånd från de behöriga myndigheterna, besluta att inte tillämpa kraven i punkt 1 i denna artikel på motparter med vilka institutet har ingått ett avtalsgrundat eller lagstadgat insti tutionellt skyddssystem som skyddar dessa institut och särskilt säkerställer deras likviditet och solvens för att vid behov und vika konkurs. De behöriga myndigheterna får bevilja godkän nande om följande villkor är uppfyllda: a)De krav som anges i punkt 6 a, d och e är uppfyllda. b)Ordningen är sådan att det institutionella skyddssystemet från lätt tillgängliga medel kan ge det stöd som krävs enligt dess åtagande. c)Det institutionella skyddssystemet förfogar över lämpliga och enhetligt fastställda system för övervakning och klassificering av risker, som ger en fullständig översikt över risksituationen för samtliga enskilda medlemmar och för det institutionella skyddssystemet som helhet, och motsvarande möjligheter till inflytande. Dessa system ska på lämpligt sätt följa expone ringar som fallerat i enlighet med artikel 178.1. L 176/76 Europeiska unionens officiella tidning d)I det institutionella skyddssystemet genomförs egna risk bedömningar vars resultat vidarebefordras till de enskilda medlemmarna. e)Det institutionella skyddssystemet ska en gång upp rätta och offentliggöra en konsoliderad rapport som omfattar en balansräkning, en vinst- och förlustredovisning, en läges rapport och en riskrapport för det institutionella skydds systemet som helhet, eller en rapport som omfattar en ag gregerad balansräkning, en aggregerad vinst- och förlustre dovisning, en lägesrapport och en riskrapport för det insti tutionella skyddssystemet som helhet. f)Medlemmarna i det institutionella skyddssystemet är skyldiga att i förväg anmäla om de önskar lämna det institutionella skyddssystemet. g)Flerfaldig användning av sådana delar som är godtagbara för beräkning av kapitalbasen (nedan kallat dubbel användning) liksom varje otillbörligt skapande av kapitalbas mellan med lemmarna av det institutionella skyddssystemet ska elimine ras. h)Det institutionella skyddssystemet ska grundas på medlem skap av många kreditinstitut med en i huvudsak homogen affärsprofil. i)De relevanta behöriga myndigheterna ska med jämna mel lanrum godkänna och övervaka att de system som avses i leden c och d är tillräckliga. Om institutet i enlighet med denna punkt beslutar att inte till lämpa kraven i punkt 1, får det åsätta en riskvikt på . A v s n i t t 2 R i s k v i k t e r Exponeringar mot nationella regeringar eller centralbanker 1.Exponeringar mot nationella regeringar och centralbanker ska åsättas en riskvikt på om inte punkterna 2–7 till lämpas. 2.Exponeringar mot nationella regeringar och centralbanker för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvär deringsinstitut ska åsättas en riskvikt enligt tabell 1 som mot svarar kreditvärderingen från det externa kreditvärderingsinstitu tet i enlighet med artikel 136. 3.Exponeringar mot ECB ska åsättas riskvikten . 4.Exponeringar mot medlemsstaters nationella regeringar och centralbanker som är uttryckta och finansierade i den na regeringens och nationella valuta ska åsättas riskvikten . 5.Till och med ska samma riskvikt åsättas sådana exponeringar mot medlemsstaters nationella re geringar eller centralbanker vilka uttrycks och finansieras i en medlemsstats nationella valuta som skulle tillämpas på sådana exponeringar som uttrycks och finansieras i den egna nationella valutan. 6.För exponeringar som anges i punkt 5 gäller följande: a)ska de beräknade riskvägda exponeringsbeloppen vara av den riskvikt som åsatts dessa exponeringar i enlighet med artikel 114.2. b)ska de beräknade riskvägda exponeringsbeloppen vara av den riskvikt som åsatts dessa exponeringar i enlighet med artikel 114.2. c)ska de beräknade riskvägda expone ringsbeloppen vara av den riskvikt som åsatts dessa exponeringar i enlighet med artikel 114.2.