prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — Av jämförelser som publicerades framgår att av kommunerna i landet har undersökt och använt barnets och föräldrarnas uppfattning för att utveckla verksamheten. av kommunerna har följt upp resultatet av insatser i dygnsvård på gruppnivå. Ersättning för vanvård i samhällsvården , den myndighet som på regeringens uppdrag inrättats för att pröva rätten till ersättning för barn som omhändertogs i samhällsvård och då utsattes för allvarliga övergrepp eller försummelser, har varit verksam . Nämndens uppdrag är att handlägga och besluta i ersättningsfrågor efter det att ansökan lämnats till nämnden. De första besluten fattades . Fram till och med hade 309 ansökningar beviljats. Ersättningen lämnas med ett schablonbelopp om . ansökte närmare 3 600 ensamkommande barn om asyl i , vilket motsvarar en ökning jämfört med . Majoriteten av dem som har sökt asyl är pojkar 15–, från framför allt och . (Årsredovisning 2012, ). De flesta ensamkommande barn och unga placeras på HVB. Samarbetet med skolan kan ibland vara problematiskt för de ungdomar som inte är skolpliktiga, dvs. för de asylsökande ensamkommande barnen. Det har uppmärksammats i tillsynen att utformningen av undervisningen för de ensamkommande barnen varierar mer och tycks fungera sämre än för andra placerade ung- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 (Tillsynsrapport , ). har i uppdrag att kartlägga de behov som ensamkommande barn har och analysera om dessa barns behov möts. Uppdraget ska redovisas . (SiS) drev 25 ungdomshem med sammanlagt 645 platser, inklusive platser för sluten ungdomsvård (640 ). Antalet ungdomar som skrevs in för tvångsvård ökade från 1 148 ungdomar 2011 till 1 210 ungdomar 2012 (pojkar och flickor). Beläggningen sjönk något till (2011). Möjligheten att placera ungdomar omgående har ökat för pojkar – året innan. För flickor har emellertid möjligheten att placera omgående minskat från 2012 (SiS årsredovisning 2012). Antalet inskrivna ungdomar som skrevs in för vård enligt LSU minskade drastiskt 2012 jämfört med året innan, 46 ungdomar (42 pojkar och 4 flickor) 2012 mot 79 ungdomar (76 pojkar och 3 flickor) 2011. Den genomsnittliga strafftiden vid frigivning ökade något – från (SiS årsredovisning ). Tillsyn av de särskilda ungdomshemmen har genomfört 98 inspektioner vid de 25 särskilda ungdomshemmen, både anmälda och oanmälda. I den anmälda tillsynen har utövandet av de särskilda befogenheterna granskats. har också granskat ett urval särskilda befogenheter per institution. Vid inspektionerna har tagit del av dokumentation och intervjuat institutionsföreståndare och övrig personal. Inspektörerna har även samtalat med ungdomar. Sammanlagt har 246 samtal med ungdomar genomförts. har dragit två övergripande slutsatser när det gäller tillsynen av de särskilda ungdomshemmen. Först konstaterar att SiS bör förankra de riktlinjer som utarbetats avseende tillämpningen av s.k. teckeneko- nomi, liksom reglerna i förvaltningslagen om dokumentation och underrättelse om beslut. Teckenekonomi innebär att man systematiskt uppmärksammar och premierar önskade beteenden för att motivera och förstärka önskvärda handlingar. Vidare konstaterar att ungdomarna på SiS är övervägande positiva till vistelsen, trots att de kan bli föremål för ytlig kroppsbesiktning, drogtester och andra begränsningsåtgärder. Det tyder enligt på att institutionerna beaktar deras rättigheter (Tillsynsrapport , ). För att ungdomarna, klienterna och personalen ska ha en trygg och säker miljö har personalen rätt att i vissa situationer använda s.k. särskilda befogenheter. Tillämpningen av de särskilda befogenheterna, som är lagstadgade, har diskuterats i fokusgrupper med ungdomar och klienter. Resultaten av sammanlagt 26 fokusgrupper som genomfördes har sammanställts och de visar att personalens förmåga att bemöta ungdomar och klienter på ett respektfullt sätt är avgörande för hur tillämpningen av befogenheterna uppfattas. Vid utskrivningen erbjuds ungdomarna en intervju avseende deras tid på institutionen. intervjuades av ungdomarna som vårdats enligt LVU. Av de som intervjuades anser att de har kunnat komma till tals, anser att de har kunnat framföra sina åsikter när utskrivningen planerades och av ungdomarna tycker att personalen har tagit sig tid att prata med dem när de har behövt prata. tycker att personalen har förstått vad de vill ha hjälp med och anser att de har fått hjälp med de problem som de har velat ha hjälp med. Det finns inga större skillnader mellan pojkar och flickor eller i jämförelse med föregående år (SiS årsredovisning ). Av de ungdomar som har avtjänat sluten ungdomsvård intervjuades vid utskrivningen. av dessa anser att personalen har förstått vad de vill ha hjälp med, anser att de har fått den hjälp de har behövt och tycker att personalen har tagit sig tid att prata när de har behövt det. av LSU-dömda ungdomar uppger att de har kunnat komma till tals och framföra sina åsikter vid planering och utskrivning (SiS årsredovisning ). 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Kommunerna ska sörja för att familjerådgivning erbjuds alla som begär det och de är skyldiga att erbjuda samtal under sakkunnig ledning i syfte att nå enighet i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge. Samarbetssamtalen syftar till att finna lösningar som är till för barnets bästa. Utredningar, lägesrapporter och den statliga tillsynen visar att det skett en positiv utveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården, bl.a. avseende öppna insatser och förebyggande arbete. öppna jämförelser visar också på en positiv utveckling, exempelvis beträffande andelen kommuner som har en bemannad socialjour dygnet runt. Dock finns det fortfarande stora skillnader mellan kommunerna. tillsyn visar även att det fortsatt förekommer brister inom den sociala barn- och ungdomsvården, bl.a. finns det skillnader i vården vid HVB mellan ensamkommande barn och övriga. Vidare behöver kompetensen hos personalen inom den sociala barn- och ungdomsvården utvecklas. Samverkan med hälso- och sjukvården behöver också förbättras så att placerade barn får tillgång till den vård de behöver. Enligt har alla barn rätt till trygga uppväxtvillkor och till att få utvecklas i sin egen takt och utifrån sina egna förutsättningar. Föräldrarna har huvudansvaret för att tillgodose barnets behov och säkerställa de rättigheter som barnet har. Staten ska ge lämpligt bistånd till föräldrarna under barnets uppväxt. Detta gäller oavsett om föräldrarna är sammanlevande eller inte. Kommunerna har enligt socialtjänstlagen ett övergripande ansvar för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. I det arbetet ingår att utreda barns behov av skydd eller stöd när det kan finnas behov av åtgärder från samhällets sida. Av socialtjänstlagen framgår att ansvaret även omfattar stöd till föräldrar som inte är sammanboende eller separerade i de fall då de har svårt att komma överens i frågor som rör barnets vårdnad, boende eller umgänge. (SOU 2011:51) har lämnat förslag om att en försöksverksamhet med s.k. separationsteam bör prövas i ett antal kommuner i syfte att individanpassa stödinsatser där flera olika professioner samverkar. En separation kan ställa stora krav på föräldrarna och bidra till konflikter dem emellan, vilket drabbar barnen i familjen. Föräldrarna kan behöva ett omfattande och samlat stöd i en sådan process. presenterade en förstudie där man redovisar förutsättningarna för att bedriva försöksverksamhet med separationsteam. Förstudien visade att separationsteam bör betraktas som en samverkansform där olika myndigheter gemensamt kan erbjuda familjer ett samordnat stöd och insatser utifrån det regelverk och det uppdrag som gäller för den ordinarie verksamheten. Utgångspunkten bör vara en helhetssyn på familjen och fokus för verksamheten ska vara barnets bästa. anger att det är angeläget att en försöksverksamhet med separationsteam genomförs som därefter följs upp och utvärderas. När ett barn behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna ska socialnämnden sörja för att barnet tas emot i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende. har då en skyldighet att minst var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs. När barnet varit placerat i samma familjehem , ska socialnämnden särskilt överväga om det finns anledning att flytta vårdnaden till en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Som ett ytterligare led kan även en adoption övervägas för barn som varit långvarigt placerade utifrån en bedömning i det enskilda fallet. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 lämnade kommunerna knappt 300 yttranden över nationella adoptioner, dvs. adoptioner av barn 0–födda i . Flertalet av yttrandena () avsåg adoption av styvbarn. gällde adoption av barn i familjehem, dvs. sådana fall där de presumtiva adoptivföräldrarna hade eller har haft barnet i sin vård. Resterande av yttrandena avsåg övriga nationella adoptioner av barn i åldrarna 0–. Antalet yttranden över styvbarnsadoptioner, som genomgående är vanligast förekommande, har legat på av det totala antalet yttranden, bortsett som avvek från denna nivå (Familjerätt 2012). Även om det förekommer relativt stora fluktuationer mellan olika år, fortsätter den generella trenden att allt färre barn adopteras till . förmedlades 466 utländska barn, varav 199 flickor och 267 pojkar, för adoption genom de auktoriserade adoptionssammanslutningarna. Det innebär en minskning jämfört med året innan. Myndigheten för internationella adoptioner () har även prövat 44 ärenden om s.k. enskild adoption, dvs. ärenden som inte förmedlas via de auktoriserade organisationerna p.g.a. att det föreligger särskilda skäl, så som tidigare anknytning. Antalet sådana ärenden ligger relativt stabilt . Kommunerna har genomfört drygt 1 300 utredningar om medgivande till internationell adoption. Antalet medgivandeutredningar var nästan identisk med föregående år. Det innebär ett trendbrott med minskande antal medgivandeutredningar. Som del i tillsynen över organisationerna genomför en enkätundersökning med samtliga föräldrar som adopterat. Föräldrarna var generellt sett nöjda med organisationernas arbete men ett visst missnöje fanns vad gäller brist på information föräldrarna väntade på barnbesked och på att informationen om barnet inte visade sig stämma fullt ut. har arbetat med att stärka stödet till adopterade som söker sitt ursprung. Arbetet har bedrivits i samråd med berörda adoptionsorganisationer, adopterades organisationer, myndigheter, yrkesverksamma och genom möten med utländska aktörer i ursprungsländer. Aktuell forskning på området har setts över och bildar en grund för arbetet. Som resultat av arbetet finns nu en samlad, kvalitetssäkrad kunskap och vägledning som vänder sig till adopterade, deras familjer och vänner samt yrkesverksamma inom exempelvis . I takt med att den ekonomiska och sociala situationen förbättras i många av de ursprungsländer som samarbetat med, förbättras familjernas möjligheter att själva sörja för sina barn och länderna klarar i större utsträckning av att adoptera barn som är i behov av en ny familj nationellt. Det är i grunden en positiv utveckling. Som en följd minskar sedan ett tiotal år antalet barn som adopteras till , även om fluktuationen mellan vissa år varit relativt stor. Nya ursprungsländer har därför blivit aktuella i den svenska internationella adoptionsverksamheten som komplexiteten i förmedlingsverksamheten ökat. Tillsynsbehovet har därmed vuxit. fick mot den bakgrunden ökat anslag för att utveckla och förstärka tillsynen, men även för att intensifiera utbildnings- och informationsinsatser till yrkesverksamma samt för att utveckla stödet till adopterade som söker information om sitt ursprung. Detta stödbehov har ökat . Enligt socialtjänstlagen (SoL) har den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Biståndet ska tillförsäkra den enskilde en skälig levnadsnivå och utformas så att det stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigt liv. Rätten till bistånd bygger på en individuell behovsbedömning och är relaterad till hela hushållets behov. Om den enskilde är arbetslös har socialnämnden, enligt väl etablerad praxis, rätt att kräva att han eller hon står till arbetsmarknadens förfogande på heltid och är villig att ta anvisat arbete. Det innebär också en skyldighet att delta i verksamheter som anordnas för arbetslösa inom ramen för den nationella arbetsmarknadspolitiken. Genom 4 kap. 4 § SoL har socialnämnden rätt att kräva av den som får försörjningsstöd ska delta i av nämnden anvisad praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet om den enskilde inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. har en skyldighet att samråda med Arbetsförmedlingen. Utbetalningarna av ekonomiskt bistånd uppgick till att jämföra med 2011. I beloppen –2011 ingår även utbetalningar av introduktionsersättning till flyktingar och andra skyddsbehövande. Statistiken bör dock tolkas försiktigt p.g.a. ändrad uppgiftsinsamling och den etableringsreform som trädde i kraft . Reformen innebar att flyktingar och andra skyddsbehövande och deras anhöriga som deltar i etableringsinsatser har rätt till statlig etableringsersättning, vilket reducerar behovet av ekonomiskt bistånd. Antalet hushåll som fått ekonomiskt bistånd uppgick till 225 100 (5,av befolkningen). Fördelningen av biståndsmottagandet mellan kvinnor och män var i stort sett helt jämn (kvinnor och män). 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 7.2 Utbetalt ekonomiskt bistånd och antal biståndsmottagare 1990–2012 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 Utbetald introduktionsersättning (vä axel) Utbetalt ekonomiskt bistånd (vä axel) Antal biståndshushåll exkl intr. (hö axel) Introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar upphävdes men övergångsbestämmelser gäller. I officiella statistik över ekonomiskt bistånd inkluderas introduktionsersättning –2011 saknas uppgifter om utbetald introduktionsersättning. Försörjningsstödet är uppdelat i en för riket gällande norm (riksnormen) samt en del som avser rätt till ersättning för skäliga kostnader för ett antal andra behovsposter, exempelvis boendekostnader. För exempelvis en ensamstående vuxen utan barn uppgår riksnormen till . För en ensamstående vuxen med två barn (fyra och ) uppgår riksnormen till . Ett hushålls behov av försörjningsstöd beräknas normalt genom att riksnormen läggs ihop med skäliga kostnader för boende, hushållsel m.m. Från detta belopp avräknas sedan hushållets totala inkomster och transfereringar. Undantag görs emellertid för av inkomster av anställning för den som haft försörjningsstöd i följd. Denna särskilda beräkningsregel (jobbstimulans) gäller sedan för den enskilde av . Den som före lagändringen hade ekonomiskt bistånd och tog ett tillfälligt arbete eller höjde sin arbetsinkomst kunde riskera att det ekonomiska biståndet minskade i samma omfattning som inkomstökningen, dvs. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 marginaleffekten uppgick till . Genom införandet av jobbstimulansen lönar det sig alltid ekonomiskt att ta ett arbete för den som haft försörjningsstöd . publicerar öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd. har det tillkommit kvalitetsindikatorer inom ett antal områden, exempelvis helhetssyn och samordning, kunskapsbaserad verksamhet, självbestämmande och integritet samt tillgänglighet. I det följande nämns resultaten inom några av dessa områden. Personer med insats från kan även ha behov av insatser från andra myndigheter. Av öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd 2012 framgår bl.a. att av landets kommuner och stadsdelar har en gemensam skriftlig rutin tillsammans med Arbetsförmedlingen för hur de ska samarbeta för att stödja enskilda biståndsmottagare. Motsvarande uppgifter för samverkan med är , med primärvården och med den psykiatriska öppenvården . Rutiner för barn som far illa De flesta familjer som kommer i kontakt med gör det på grund av att de har ett behov av ekonomiskt bistånd. Barnen lever i en del av dessa familjer under problematiska förhållanden. Det är då viktigt att se till att en barnavårdsutredning snabbt kommer till stånd. Förekomst av aktuella rutiner för aktualisering av barn som far illa ingår som en indikator i öppna jämförelser. Indikatorn visar att i av kommunerna bedrivs verksamhet med ekonomiskt bistånd och barn- och ungdomsvård av samma personal och chef och en rutin för aktualisering av barn som misstänks fara illa är därför inte relevant. I av kommunerna finns en gemensam rutin för hur aktualisering ska gå till men i av kommunerna saknas en sådan rutin. Strukturerad mall för utredningar För att det ska vara möjligt för att hjälpa människor att bli självförsörjande måste individens eller familjens behov av stöd och hjälp Ett utredningsstöd i form av en strukturerad utredningsmall kan tjäna som stöd för handläggaren och främja en helhetssyn på människors situation. I vissa fall är det emellertid inte motiverat att göra en omfattande utredning, t.ex. om behovet är av engångskaraktär. Öppna jämförelser visar att av kommunerna systematiskt använder en strukturerad mall för att utreda biståndssökandes helhetssituation. En indikator för tillgänglighet är bl.a. förekomst av arbetsbefrämjande insatser. Av öppna jämförelser framgår att av landets kommuner kan tillhandahålla någon form av kommunalt finansierad arbetsbefrämjande insats för unga vuxna och som kan påbörjas inom en månad från nybesök. Tillgången till insatser för arbetslösa unga säger dock, enligt , inte något om insatsernas kvalitet. insatser ska utformas och genomföras tillsammans med den enskilde. Att personer med försörjningsproblem snabbt och effektivt får stöd för att uppnå självförsörjning är viktigt. anser att en planering för hur den enskilde ska uppnå självförsörjning bör, efter en grundlig utredning, dokumenteras i en genomförandeplan som sedan är utgångspunkt för uppföljning och utvärdering. Öppna jämförelser visar att av kommunerna regelmässigt upprättar en genomförandeplan tillsammans med den enskilde . I av kommunerna undertecknas genomförandeplaner alltid av den enskilde och i av kommunerna följs den regelmässigt upp tillsammans med den enskilde minst . Arbetslöshet den vanligaste orsaken Enligt statistik över försörjningshinder och ändamål med ekonomiskt bistånd 2011 framgår att det mest förekommande försörjningshindret är relaterat till arbetslöshet. hade ca 107 000 personer (av biståndsmottagarna) ett försörjningshinder som huvudsakligen hade med arbetslöshet att göra. Otillräcklig eller ingen ersättning från sjukförsäkringen vid sjukdom var det näst vanligaste skälet, och omfattade 30 300 personer (). Det tredje mest vanliga skälet var det som benämns arbetshinder – sociala skäl. Med sådant arbetshinder avses en person som inte står till arbetsmarknadens förfogande och som bedömer ha nedsatt arbetsförmåga eller vars arbetsförmåga inte är klarlagd. Drygt 28 000 personer () registrerades under detta försörjningshinder. De åtgärder som kommunerna bedriver för arbetslösa biståndsmottagare är ofta organiserade inom särskilda arbetsmarknadsenheter. Enligt Kommuner och Landsting finns det arbetsmarknadsrelaterade åtgärder i av kommunerna och kostnaderna för åtgärderna uppgår enligt SCB:s räkenskapssammandrag till ca netto . Det saknas en samlad nationell kunskap om hur allmänt arbetar med ekonomiskt bistånd, dvs. vilka insatser som ges och vad de ger för resultat. Inom pågår ett statistikutvecklingsarbete för att samla in uppgifter om vilken typ av arbetsbefrämjande insatser som kommunerna erbjuder biståndsmottagare. Unga är överrepresenterade bland dem som får sin försörjning genom ekonomiskt bistånd. Bland de unga 18–hade ekonomiskt bistånd , att jämföra 2011. I den vuxna befolkningen som helhet uppgick denna andel till . Det är ingen större skillnad mellan män och kvinnor när det gäller mottagande av ekonomiskt bistånd bland de unga såväl som bland de äldre. Däremot är det stor skillnad beroende på var de är födda. För inrikes födda unga var andelen biståndsmottagare och för utrikes födda . Se vidare tabell 7.6. Jämfört med 1997, då biståndsmottagandet bland unga var som högst, har dock andelen unga som har bistånd nästan halverats. av de unga (18–) hade bistånd (dvs. långvarigt ekonomiskt bistånd). Bland unga var arbetslöshet betydligt vanligare som försörjningshinder än bland äldre. Drygt hälften av de unga hade arbetslöshet som försörjningshinder. Sociala skäl utgjorde försörjningshinder för av de unga. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 av de unga registrerats under benämningen annat försörjningshinder, vilket främst rörde ekonomiskt bistånd vid grundskole- och gymnasiestudier. Tabell 7.6 Andelen unga vuxna (18–) med ekonomiskt bistånd 2007–2012 18–24 år 18–24 år – Kvinnor, inrikes födda – Kvinnor, utrikes födda – Män, inrikes födda – Män, utrikes födda Introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar upphävdes men övergångsbestämmelser gäller. I officiella statistik över ekonomiskt bistånd inkluderas introduktionsersättning –2011. saknas uppgifter om utbetald introduktionsersättning. Andelen långvariga biståndsmottagare (bistånd under kalenderåret) fortsatte att öka. fick av biståndsmottagarna bistånd av året (fördelningen mellan kvinnor och män är i stort sett jämn). Av de långvariga biståndsmottagarna var inrikes födda och utrikes födda. För utrikesfödda har vistelsetiden i en avgörande betydelse för biståndsmottagandets omfattning och längd. Ju i , desto högre andel biståndsmottagande. Barn i hushåll med ekonomiskt bistånd Antalet barn som levde i hushåll med ekonomiskt bistånd uppgick till ca 132 000. Antalet barn minskade men andelen av alla barn i populationen () var oförändrad jämfört med . Se diagram 7.3. fick 36 200 ensamstående kvinnor med barn ekonomiskt bistånd, vilket uppskattningsvis utgör av denna hushållstyp i befolkningen. Ekonomiskt bistånd är vanligast förekommande i denna hushållstyp. hade av dessa hushåll ekonomiskt bistånd. Drygt hade andelen sjunkit till , sannolikt till följd av det förbättrade läget på arbetsmarknaden. , i samband med finanskrisen, började dock andelen att öka igen. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 andel är för ensamstående män med barn och för sammanboende par med barn. Diagram 7.3 Antal barn i hushåll med ekonomiskt bistånd 1990–2012 Introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar upphävdes men övergångsbestämmelser gäller. I officiella statistik över ekonomiskt bistånd inkluderas introduktionsersättning –2011. saknas uppgifter om utbetald introduktionsersättning. utökade möjligheter att anvisa en biståndsmottagare till praktik eller kompetenshöjande verksamhet om denne inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det är viktigt att samarbetet mellan kommuner och Arbetsförmedlingen, liksom med andra myndigheter, fungerar effektivt och att biståndsmottagare får stöd och insatser som är anpassade efter behov. Få kommuner har emellertid gemensamma rutiner för samverkan med andra myndigheter. Samverkan mellan och Arbetsförmedlingen inför beslut om lämpliga insatser bör därför utvecklas. Vidare ska särskilt uppmärksamma om en arbetssökande behöver ytterligare stöd för att kunna stå till arbetsmarknadens förfogande. arbete bör i ökad utsträckning baseras på bästa tillgängliga kunskap om vilka arbetssätt och insatser som bidrar till långsiktiga lösningar på människors försörjningsproblem. öppna jämförelser kan bidra positivt till denna utveckling. Arbetslöshet är den vanligaste orsaken till behov av ekonomiskt bistånd. Unga, ensamstående kvinnor med barn och utrikes födda är överrepresenterade bland biståndsmottagarna. Andelen långvariga biståndsmottagare ökar i alla åldrar. Det krävs breda och långsiktiga lösningar för att motverka denna utveckling.