prop · H1031d3 · 2013-09-18 00:00:00 — 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 har det skett en positiv utveckling av arbete på djurskyddsområdet. Antal djurskyddskontroller är ungefär desamma som men den planerade kontrollen ökar. För länsstyrelserna är djurskyddsområdet prioriterat och flera satsningar görs för att bli effektivare och för att åstadkomma ett mer likartat arbetssätt över hela landet. Hållbar samhällsplanering och boende Indikatorerna avser målet inom utgiftsområde 18 att fysisk planering, byggande och lantmäteriverksamhet ska vara ändamålsenlig. Värdet utgör ett genomsnitt för samtliga länsstyrelser. För indikatorerna finns inget värde tillgängligt . Tabell 8.4 Indikatorer UO18 Högsta/lägsta värde Högsta/lägsta värde Högsta/lägsta värde Högsta/lägsta värde Verksamheten inom hållbar samhällsplanering och hållbart byggande har en positiv utveckling jämfört med . Det finns fortfarande varierande kvantitet och kvalitet på de insatser och aktiviteter som genomförs av länsstyrelserna, generellt har dock arbetet utvecklats positivt . har flertalet länsstyrelser arbetat aktivt gentemot kommunerna med att ge stöd, råd och utbildning. Samverkan och nätverkande har prioriterats för att öka kvaliteten i översikts- och detaljplaner. Fortsatta kompetenssatsningar har genomförts kring tillämpningen av nya plan och bygglagen (2010:900) både internt och externt. Till stor del visar länsstyrelserna att området är viktigt och prioriterat. Länsstyrelsernas regionala analyser, som redovisas till , ger en god bild av bostadsmarknaden i landets 21 län. Analyserna riktar sig framförallt till kommunerna, eftersom de ska fungera som ett stöd i kommunernas arbete med boendeplanering. De regionala analyserna utgör även ett värdefullt underlag för både och regeringen. Integration, migration och mänskliga rättigheter Indikatorerna avser målet om lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund som återfinns under utgiftsområde 13. Värdet utgör ett genomsnitt för riket. Tabell 8.5 Indikatorer UO13 Integration m.m. Högsta/lägsta värde 2Antal platser per 10 000 inv avs. nyanlända som har beviljats Högsta/lägsta värde 34,2/6,4 29,0/9,6 25,7/5,2 10 000 inv avs. Högsta/lägsta värde 11/1,1 9,9/1,1 9/0,5 Mottagande av vissa nyanlända invandrare Länsstyrelserna arbetar generellt sett strategiskt, ambitiöst och utvecklar verksamheten inom området. De har bedrivit ett intensivt arbete på den regionala nivån, deltagit aktivt i den nationella samverkan med övriga ansvariga aktörer samt på olika sätt bidragit till uppföljningen av etableringsreformen. Regeringen ser mycket positivt på det aktiva arbete som länsstyrelserna bedriver för att gemensamt utveckla och samordna verksamheten inom integrationsområdet. Länsstyrelsernas arbete med överenskommelser om mottagande för bosättning har också utvecklats väl. I det här sammanhanget kan särskilt lyftas fram den positiva utvecklingen av samverkansinsatser mellan olika länsstyrelser och olika delar av landet. Totalt sett bedöms utvecklingen som oförändrad i förhållande till föregående år, trots ett något försämrat resultat i form av platser. En gradvis ökad samordning av verksamhet rörande nyanländas etablering har också skett från länsstyrelsernas sida såväl av effektivitetsskäl som för att undvika ett konkurrensförhållande där platser för mottagande av ensamkommande barn riskerar att ställas mot platser för mottagande av övriga grupper. Länsstyrelserna har genomfört olika insatser för att skapa fler platser såsom kommundialoger, regionala samverkansmodeller och utbildningar. Som exempel kan den arbetsgrupp bestående av landshövdingarna i , , och län som bildats särskilt lyftas fram. Ett planerings- och uppföljningssystem har också tagits fram och prövats i syfte att få fram länsvisa s.k. inriktningsmål baserade på prognos om behovet av antalet asylplatser. Kommunförhandlingar har genomförts för att öka antalet platser för ensamkommande barn och framtagande av avsiktsförklaringar har skett, bland annat utifrån ett hållbarhets- och barnrättsperspektiv. Samverkan med sker såväl på strategisk som på operativ nivå. Det sker samarbete på regional nivå mellan nationella företrädare och personal inom länsstyrelserna, vilket ger förutsättningar för en spegling av det nationella arbetet till den regionala nivån. har ett arbete pågått för att genom en riskanalys kunna identifiera de hinder som finns för att nå målet om ett mottagande i balans. Resultatet av ovan redovisade åtgärder har dock inte nått upp till det behov som finns gällande platser till såväl asylsökande ensamkommande barn som till ensamkommande barn som beviljats uppehållstillstånd. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 analys av orsaker till detta är bland annat svårigheter att anpassa det kommunala mottagandet till den höga omsättningshastigheten, att möta behovet av bostäder för målgruppen, att tillgodose behoven för boende enligt föreskrifter och allmänna råd om HVB och att få fram familjehem. Den kraftiga ökningen av antalet asylsökande ensamkommande barn och det faktum att ökningen har varit uthållig ställer naturligtvis extra höga krav på ständiga resultatförbättringar, vilket utgör en utmaning för alla inblandade parter. Det är således viktigt att länsstyrelsernas förhandlingsarbete leder fram till väsentligt fler boendeplatser i kommunerna . För att minska utanförskapet krävs också ett samhälle präglat av full respekt för de mänskliga rättigheterna. Länsstyrelserna har fortsatt arbetat med att vidta åtgärder inom ramen för länsstyrelsernas handlingsplan för lika rättigheter och möjligheter 2010–2012 samt i enlighet med 5 § punkten 5 i förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. Överlag visar årsredovisningarna på att en rad insatser genomförts på olika nivåer och att samtliga länsstyrelser deltagit i samordningsarbetet av handlingsplanen. Årsredovisningar visar också att det kollektiva arbetet gett resultat genom att frågorna hos flera länsstyrelser tydligt integrerats i verksamheten. Utvecklingen överlag är i stort sett likvärdig med föregående år. Indikatorerna avser målet inom utgiftsområde 13 att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv med delmålen en jämn fördelning av makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet samt att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Värdet utgör ett genomsnitt för riket. För en av indikatorerna finns inget värde tillgängligt . 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 Tabell 8.6 Indikatorer UO13 Jämställdhet 35,0/65,0 34,2/65,8 Högsta/lägsta värde 36,8/32,5 36,8/31,3 Högsta/lägsta värde 66,9/63,2 68,7/63,2 2Anmälda misshandelsbrott inomhus mot kvinnor Antal per 100 000 Högsta/lägsta värde Vad avser länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering utifrån instruktionens uppgifter är utvecklingen inom området försiktigt positiv. Fler länsstyrelser har prioriterat arbetet och satsat på kvalitetsutveckling jämfört med föregående år. Liksom tidigare kan konstateras att de länsstyrelser som lyckas bäst med sitt arbete är de myndigheter som har en ledning som prioriterar frågan, och som arbetar strategiskt och systematiskt med jämställdhetsintegrering. Kännetecknande för detta är bland annat en hög kunskapsnivå om jämställdhetsintegrering, ett analytiskt förhållningssätt och ett utvecklingsdrivet arbete. Liksom uppvisar länsstyrelserna betydande insatser i genomförandet av uppdraget att motverka mäns våld mot kvinnor inklusive hedersrelaterat våld och förtryck, prostitution och människohandel för sexuella ändamål samt barn som bevittnat våld. Länsstyrelserna arbetar strategiskt och kan bedöma resultat av utförda insatser. Många länsstyrelser lyfter i sina årsredovisningar fram att de strävar efter att samtliga kommuner ska hålla en god kvalitet när det gäller insatser till våldsutsatta och våldsutövare så att det i förlängningen leder det till att dessa får relevant skydd och stöd oavsett vilken kommun individen bor i. i har i uppdrag att samordna arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. arbete har gett resultat och förbättrat insatserna mot människohandel för sexuella ändamål. Mot bakgrund av detta beslutade regeringen att ge i ett utökat uppdrag som också omfattar människohandel som sker i andra syften än för sexuella ändamål (Ju2013/1492/PO). inkom ca 465 000 ärenden till länsstyrelserna vilket är en minskning jämfört med (ca 533 000 ärenden). Den största ärendegruppen är lantbruksärenden som 2012 utgjorde av alla ärenden (258 000). Den totala ärendeminskningen jämfört med kan i sin helhet härledas till en minskning av dessa ärenden och kan till stor del förklaras med att beräkningssättet har förändrats. Årsuppgifterna är därför inte helt jämförbara. Antalet initiativärenden ökade med ca 38 000 ärenden. Även denna förändring återfinns inom området Lantbruk. Antalet beslutade ärenden per årsarbetskraft har sjunkit från 136 ärenden till 130 ärenden per årsarbetskraft men är detsamma som 2010. Den totala andelen ärenden som överklagats i relation till beslutade ärenden uppgick till . Det är en liten ökning jämfört med föregående års nivå på . Av de ärenden som avgjorts i högre instans har länsstyrelsernas beslut ändrats i av fallen. var motsvarande siffra och 2010 var denna andel . Det område som har högst andel ändrade beslut är Miljöfarlig verksamhet (). Antalet öppna ärenden uppgick till knappt 93 000, varav ca 6 800 var äldre än . Antalet öppna ärenden har minskat något . Femton länsstyrelser har beslutat fler ärenden än vad som kommit in till myndigheten . Variationerna mellan länsstyrelserna är dock små. Antalet öppna ärenden som är äldre än ligger i stort sett på samma nivå som 2011. En viss ökning av äldre ärenden kan ses inom lantbruksärendena medan de sjunkit inom området Övrig förvaltning. ska länsstyrelserna i sina verksamhetsplaner ange mål för handläggningstider för ett urval av ärendegrupper. Av en sammanställning som länsstyrelserna tagit fram över lämnade uppgifter i årsredovisningarna framgår att länsstyrelserna satt upp mål för 28 ärendeslag inom 18 ärendegrupper. Räknat som medeltal för alla 21 länsstyrelser klarades uppsatta mål för 16 ärendeslag . klarades uppsatta mål för 12 ärendeslag. Kortare handläggningstider och förbättrad måluppfyllelse jämfört med kan, i medeltal för samtliga länsstyrelser, ses inom överklagande av kommuns beslut enligt (detaljplaner såväl som lovärenden och förhandsbesked). Även ärendegruppen Stöd till landsbygdsutveckling (exklusive kompetensutveckling) är ett exempel där uppsatta mål och handläggningstiderna kortas jämfört med . Inom miljöområdet, såsom exempelvis prövning respektive tillsyn av miljöfarlig verksamhet och överklagande av kommuns beslut enligt , återstår en del arbete innan handläggningstiderna når de uppsatta målen även om utvecklingen i flera fall är positiv jämfört med . Även inom ärendegruppen Djurskydd ses en positiv utveckling dock utan att nå upp till uppsatta mål. genomförde länsstyrelserna för tredje året en gemensam brukarundersökning. Samtliga länsstyrelser deltog i undersökningen. Syftet med undersökningen var att följa upp utvalda verksamheter och få in underlag till ett förbättringsarbete. Genom undersökningen finns det en god möjlighet att såväl analysera den enskilda prestationer som att jämföra prestationer mellan länsstyrelserna. De verksamheter som undersöktes av samtliga länsstyrelser var detaljplaner, stöd till landsbygdsutvecklingsåtgärder, företagsstöd, tillstånd och dispenser avseende naturskydd samt överklagande av kommuns beslut enligt (lovärenden). Generellt får länsstyrelserna höga betyg för deras bemötande, engagemang och intresse. Resultaten visar bl.a. att respondenterna upplever kontakten med länsstyrelserna som väl fungerande när de väl etablerat kontakt, men att det finns barriärer i form av lågfungerande kommunikationskanaler. Vid en markägarenkät, som skickades ut till samtliga markägare i landet som fick någon form av formellt skydd –2011, uppgav av dem med ett naturvårds- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 avtal, av dem med ett biotopskyddsområde och av dem med ett naturreservat att de blev väl bemötta av myndighetens personal. De två förstnämnda hanteras av och det sistnämnda av länsstyrelserna. uppgick antalet årsarbetskrafter vid länsstyrelserna till 4 450 varav av arbetskraften utgjorde kvinnor och män. Det totala antalet årsarbetskrafter minskade med 21 jämfört med föregående år och har minskat med 85 årsarbetskrafter jämfört med . Andelen kvinnor har minskat jämfört med och andelen män har i motsvarande omfattning ökat. Den totala minskningen kan vara effekter av rationaliseringar och sparåtgärder som länsstyrelserna i olika sammanhang, bl.a. i de senaste årens budgetunderlag, redovisat som nödvändiga att genomföra för att möta en åtstramande ekonomisk situation. Nio länsstyrelser redovisar dock att de ökat sin personalstyrka . påbörjades en omfördelning av vissa uppgifter och resurser mellan länsstyrelserna i och med att de så kallade miljöprövningsdelegationerna och viss annan verksamhet koncentrerades till färre länsstyrelser. Detta kan delvis förklara de förändringar som skett på myndighetsnivå. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 Tabell 8.7 Antal årsarbetskrafter per länsstyrelse 2 632/1 818 Källa: Länsstyrelsernas årsredovisningar 2012 och 2011. Stora skillnader råder när det gäller årsarbetskrafternas fördelning på olika verksamheter. Av tabellen nedan framgår att Naturvård och miljöskydd är den klart största verksamheten följt av Lantbruk. av länsstyrelsernas totala årsarbetskraft arbetade 2012 inom Naturvård och miljöskydd. Förhållandet har varit detsamma . Inom miljöområdet kan konstateras att antalet årsarbetskrafter inom Förorenade områden, efterbehandling har ökat med drygt 16 och Vattenverksamhet med drygt 13 jämfört med medan antalet årsarbetskrafter inom Övergripande och gemensamt för naturvård och miljöskydd minskat med 22 årsarbetskrafter. Administration och myndighetsövergripande verksamhet, som är det tredje största området, har ökat något jämfört med . Minskningar kan ses inom Regional tillväxt och Krishantering. Tabell 8.8 Antal årsarbetskrafter per verksamhet Krishantering, skydd mot olyckor och civilt försvar 2 632/1 818 Källa: Länsstyrelsernas årsredovisningar 2012 och 2011. arbetade av den anställda personalen inom den kompetenskategori som benämns kärnkompetens. Detta är en tydlig ökning jämfört då utgjorde kärnkompetens. Det är främst andelen med oklassad kompetens och i viss mån stödkompetens som minskat. Andel anställda kvinnor och män Andelen anställda kvinnor vid länsstyrelserna är enligt uppgifter och andelen män vilket i stort är detsamma som 2011. Detta är en högre andel än staten totalt 2012, där andelen kvinnor är (män ). var av de anställda i ledningsfunktion kvinnor och män, vilket är en betydligt högre andel än för staten totalt, där andelen kvinnor var och män . För länsstyrelserna är skillnaderna små jämfört med året innan. var andelen kvinnor i ledningsfunktion vid länsstyrelserna (män ). De verksamheter som är mest kvinno- Jämställdhet (), m.m. (), Övrig Skydd av områden och arter m.m. (). var medelåldern för personalen vid länsstyrelserna , vilket är detsamma som för staten totalt. Kvinnor anställda vid länsstyrelserna hade en medelålder på och män . Bland länsstyrelsernas anställda tillhör flest åldersgruppen 35–() följt av åldersgruppen 55–(). Jämfört med 2007 har andelen anställda i ålderskategorin 55–sjunkit som andelen anställda i ålderskategorin 35- har ökat lika mycket. Förändringen finns också, om än inte lika markerad, för staten som helhet. Trenden från med ökad sjukfrånvaro jämfört med året innan förefaller fortsätta. ökade sjukfrånvaron vid 16 av 21 länsstyrelser och 2012 jämfört med ökade sjukfrånvaron vid 14 av 21 länsstyrelser och minskade endast vid sex. Elva av de länsstyrelser som uppvisar ökad sjukfrånvaro 2012 jämfört med året innan gjorde det också 2011. varierade den totala sjukfrånvaron vid länsstyrelserna mellan (i ) och (i ) av tillgänglig arbetstid. Kvinnors sjukfrånvaro varierade mellan (i ) och (i ). Männens sjukfrånvaro varierade mellan (i ) och (i ). Tjugo av 21 länsstyrelser redovisar högre sjukfrånvaro hos kvinnor än hos män. Medianvärdet för kvinnor var (3,2011) medan den för männen var (2,2011). För staten som helhet ökade sjukfrånvaron marginellt 2012 jämfört med det föregående året, med en total frånvaro på av den tillgängliga arbetstiden. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 var nästan dubbelt så hög som männens (mot ). () genomför en ekonomiadministrativ värdering av hur myndigheterna följer regler, främst inom områdena redovisning, finansiering och betalningsflöden. Av ESV:s rapport framgår att länsstyrelserna följer de ekonomiadministrativa bestämmelserna i samma utsträckning som genomsnittet av myndigheter. fick 11 länsstyrelser högsta möjliga ekonomiadministrativa värde. Utvecklingen är i detta avseende negativ. var motsvarande antal 13 och 2010 hade 14 länsstyrelser högsta möjliga värde. Kostnaderna för verksamheten vid landets 21 länsstyrelser uppgick till 2012. Detta är en ökning med jämfört med . Det är i första hand till verksamhet som finansieras med bidragsintäkter som den lilla ökningen mellan åren kan härledas. I stort sett har den totala kostnadsnivån varit stabil. Personalkostnaderna uppgick till , eller av de totala kostnaderna. Lokalkostnaderna uppgick till (), medan övriga driftskostnader inklusive finansiella kostnader och avskrivningar uppgick till (). De olika kostnadsslagens andel av de totala kostnaderna är oförändrade jämfört med . Anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m. finansierade länsstyrelsernas verksamhet 2012 med (nästan exakt samma som 2011, ). Detta motsvarar av den totala finansieringen. Vid denna beräkning har inte hänsyn tagits till att betalningar mellan länsstyrelserna för gemensamma stödfunktioner kan påverka fördelningen mellan olika finansieringsformer. Samma beräkningsteknik har använts för att kunna göra jämförelser över tiden. Länsstyrelseanslagets andel av den totala finansieringen har stadigt minskat mellan 2000–2010 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 för att åren därefter ligga på av total finansiering. Anslagets andel av den totala finansieringen varierar kraftigt mellan länsstyrelserna, från till . De länsstyrelser som ansvarar för gemensamma stödfunktioner har relativt övriga länsstyrelser högre andel bidragsfinansiering då betalningar från övriga länsstyrelser bokförs som inomstatliga bidrag. Medianvärdet för andel finansiering med förvaltningsanslaget är . Detta är något lägre än 2011 då medianvärdet var men är på samma nivå som 2010. Diagram 8.1 Länsstyrelsernas finansiering 2000–2012 Källa: egna beräkningar baserat på uppgifter i respektive länsstyrelses årsredovisning. Intäkter av bidrag, sammanlagt , utgjorde den näst största finansieringskällan med . I kronor är det en ökning med jämfört med . Bidragsfinansieringen motsvarade då av total finansiering. De största bidragsgivarna 2012 var med , med , Havs- och vattenmyndigheten med , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap med , med , Kammarkollegiet med och med . Härutöver har ett antal sakanslag, främst anslag 1:1 Regional tillväxt (utgiftsområde 19), finansierat verksamhet vid länsstyrelserna med sammanlagt (samma som 2011). Avgifter och övriga ersättningar har finansierat länsstyrelsernas verksamhet med sammanlagt , en ökning med jämfört med . Det ackumulerade anslagssparandet för anslag 5:1 Länsstyrelserna m.m. minskade , efter att ha legat stabilt kring av tilldelade medel under en följd av år. Detta som en konsekvens av att länsstyrelserna under vart och ett av dessa år haft kostnader som överstigit det årets tilldelade anslag. Delar av det ackumulerade anslagssparandet har använts för att finansiera verksamheten. Trenden bröts emellertid 2011 då anslagssparandet i stället byggdes på något från ca vid utgången av 2010 till ca . Vid utgången av 2012 hade det ackumulerade sparandet växt ytterligare och utgjorde ca (av tilldelat anslag). Sparandet varierar dock mellan länsstyrelserna. Fjorton länsstyrelser har överskott på mellan . Fem länsstyrelser ligger runt balans och endast två uppvisar tydliga underskott. En förklaring till den förbättrade ekonomiska situationen torde ligga i att olika former av åtgärdsprogram som flera länsstyrelser genomfört för att komma tillrätta med ekonomiska obalanser börjat ge effekt. Diagram 8.2 Anslagssparandets utveckling –2012 Prognosen (dnr S/2012/7564/SFÖ) indikerar att det ackumulerade anslagssparandet faller tillbaka något jämfört med . Prognosen innehåller dock ett betydande mått av osäkerhet. De indikatorer som presenteras i denna budgetproposition har valts med utgångspunkt i att de är kopplade till länsstyrelsernas insatser som de har rimlig relevans för att påvisa hur vissa nationella mål inom ett antal områden får genomslag på regional nivå. De ska därför i viss utsträckning kunna förklara i vilken grad länsstyrelsernas verksamhet bidrar till uppfyllelsen av dessa mål. Detta är första gången indikatorerna används och deras tillförlitlighet och förmåga att indikera måluppfyllelse måste ytterligare analyseras, prövas och utvärderas. Då tillgänglig data i de flesta fall saknas , och tidsserien därmed ännu är kort, begränsas möjligheten att analysera trender över tiden. Detta är emellertid ett övergående problem efterhand som data kommer att tillgängliggöras. Volatiliteten i värdena, dels mellan länsstyrelserna men även mellan åren, gör också indikatorerna svåranalyserade. Men en viss positiv utveckling kan påvisas genom indikatorerna Flertalet av indikatorerna uppvisar överlag en positiv utveckling de år data finns tillgängligt. Även om värdena uppvisar variation mellan länsstyrelserna är en slutsats att indikatorerna kan påvisa att länsstyrelserna genom sin verksamhet bidrar till att de nationella målen får genomslag på regional nivå. och av den årliga resultatbedömningen Analysen av föreliggande indikatorer får stöd genom utfallet av den årliga resultatbedömning som görs av länsstyrelsernas verksamhet. I de senaste årens bedömningar har resultatet varit bättre eller likvärdigt jämfört med närmast föregående år. Denna tendens fortsätter 2012 då bedömningen sammantaget visar att alla verksamheter som varit föremål för resultatbedömning kunnat genomföras på ett bättre sätt, eller likvärdigt, jämfört med . Det råder dock skillnader mellan de olika länsstyrelsernas resultat. Detta framgår bl.a. av länsstyrelsernas årsredovisningar (dnr S2013/1336/SFÖ), miljöredovisningarna (dnr S2013/1355/SFÖ), risk- och sårbarhetsanalyserna (dnr S2012/7902/SFÖ), budgetunderlagen (dnr S2013/1335/SFÖ) och länsstyrelsernas delårsrapporter (dnr S2013/5531/SFÖ). I syfte att få till stånd ökad effektivitet och väl fungerande rättssäkerhet har regeringen vidtagit åtgärder genom att viss länsstyrelseverksamhet samt länsstyrelsernas miljöprövningsdelegationer koncentrerats till färre länsstyrelser. Det är ännu för tidigt att utläsa vilken 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 1 påverkan dessa förändringar har på länsstyrelsernas resultat inom berörda områden. Länsstyrelserna arbetar i gemensamma utvecklingsprojekt för att bl.a. hitta effektivare arbetsformer och ytterligare utvecklad service i de olika verksamheterna. En viktig del, inte bara i upplevd service, utan också för hög effektivitet i olika samhällsfunktioner, utgörs av att handläggningstiderna kan hållas så korta som möjligt. Samtliga länsstyrelsers redovisning av mål och utfall för handläggningstider inom ett större urval av ärendegrupper bidrar till ökad transparens och möjliggör jämförelser mellan länsstyrelserna. Redovisningarna visar att en positiv utveckling återfinns inom allt fler ärendegrupper, även om vissa ärendegrupper hos många länsstyrelser inte når upp till uppsatta mål. Ett problem med att varje länsstyrelse sätter sina egna målvärden är att möjligheten att göra jämförelser försvåras.