prop · H003156 · 2013-05-29 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:156 Erkännande och verkställighet av utevarodomar Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnas förslag till lagändringar som krävs för att genomföra delar av rambeslutet om verkställighet av utevarodomar. Med begreppet utevarodom avses att beskriva att personen i fråga inte var personligen närvarande vid den förhandling som resulterade i den dom eller det beslut som är föremål för verkställighet. Rambeslutet syftar till att stärka den enskildes rättssäkerhet samt att förenkla och effektivisera det rättsliga samarbetet. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ändrar i fem andra redan antagna rambeslut som reglerar det straffrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna i EU, bl.a. arresteringsorderrambeslutet. Dessa fem rambeslut reglerar på olika sätt när en medlemsstat ska erkänna och verkställa en annan stats utevarodom. Det har visat sig utgöra ett hinder för det rättsliga samarbetet att frågan om utevarodomar inte är konsekvent reglerad. Avsikten med rambeslutet om verkställighet av utevarodomar är därför att åstadkomma en så likartad reglering som möjligt. På så sätt tydliggörs vilka utevarodomar som kan verkställas över gränserna. Rambeslutet syftar däremot inte till att harmonisera nationella regler om när en utevarodom får meddelas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2012/13:156 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk Förslag till lag om ändring i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen Ärendet ............................................................och dess beredning Det straffrättsliga samarbetet inom EU och principen Den ursprungliga regleringen avseende utevaro i rambesluten om ömsesidigt erkännande av domar Det svenska genomförandet av rambesluten Rambeslutet om verkställighet av Rambeslutet om verkställighet av beslut Rambesluten om överförande av frihetsberövande påföljder och om övervakning av vissa icke Rambeslutet ............................om verkställighet av utevarodomar Rambeslutets terminologi och syfte Överväganden ..............................................................och förslag Ikraftträdande ....................................och övergångsbestämmelser Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen ............................ Bilaga 1 Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ................. Bilaga 3 Rambeslutet om verkställighet av bötesstraff ...................... Rambeslutet om verkställighet av beslut om Förteckning över remissinstanserna................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 2012/13:156 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, 2.lag om ändring i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen, 3.lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder dels att 3 kap. 1 § ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 3 § och 5 kap. 6 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken till 3 kap. ska lyda Särskilda villkor för överlämnande av svenska medborgare. av rådets rambeslut /584/RIF av rådets rambeslut /584/RIF Lagen tillämpas inte i staterna, ändrat genom rådets förhållande till en medlemsstat om rambeslut /299/RIF1. tillämpas inte i förhållande till en särskilt beslut har avbrutit tillämp- ningen av rambeslutet i för- unionen genom ett särskilt beslut hållande till den staten. rambeslutet i förhållande till den I detta kapitel finns allmänna bestämmelser om en arresteringsorder. I 2 kap. finns bestämmelser om förutsättningar för överlämnande. I 3 kap. finns bestämmelser om I 3 kap. finns bestämmelser om särskilda villkor för överlämnande. särskilda villkor för överlämnande av svenska medborgare. I 4 kap. finns bestämmelser om I 4 kap. finns bestämmelser om utredning och tvångsmedel vid det utredning och tvångsmedel vid det bestämmelser om att lagen i vissa bestämmelser om att lagen i vissa fall inte skall tillämpas i förhållande fall inte ska tillämpas i förhållande 1EUT L 81, 27.3.2009, s. 24 (Celex 32009F0299). I 5 kap. finns bestämmelser om beslutsförfarandet vid överlämnande. I 6 kap. finns bestämmelser om verkställighet av ett beslut om överlämnande och om beslut om bl.a. utvidgat överlämnande. I 7 kap. finns bestämmelser om överförande av en frihetsberövande påföljd till . I 8 kap. finns bestämmelser om återförande av personer som har överlämnats till och om tillstånd till transport genom . Överlämnande får inte beviljas 1. om en begäran, trots att den utfärdande myndigheten har beretts tillfälle att inkomma med komplettering, till form eller innehåll är så bristfällig att den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en prövning av frågan om överlämnande, heten inte lämnar sådana garantier heten inte lämnar sådana garantier som enligt 3 kap. 1 och 2 §§ krävs som enligt 3 kap. 2 § krävs för att för att överlämnande skall få överlämnande ska få beviljas, 5 kap. 4 § skall överlämnas till en 5 kap. 4 § ska överlämnas till en utlämnas för brott eller om han utlämnas för brott eller om han eller hon skall överlämnas enligt eller hon ska överlämnas enligt (2002:329) om (2002:329) om samarbete 5. om det enligt 2 kap. 8 § andra 5. om det enligt 2 kap. 8 § andra mot ett villkor som har uppställts mot ett villkor som har uppställts vid utlämning eller överlämnande vid utlämning eller överlämnande 6. om det avser verkställighet av har dömts ut efter en förhandling där den eftersökte inte var har bekräftat att något av villkoren i artikel 4a.1 i rambeslutet är uppfyllt. Om garantier som avses i 3 kap. Om garantier som avses i 3 kap. 1 och 2 §§ har lämnats av en 2 § har lämnats av en utländsk utländsk myndighet, skall rätten i myndighet, ska rätten i beslutet om beslutet om överlämnande ange att det är ett villkor för överlämnandet att garantierna kommer att uppfyllas. Beslut i fråga om överlämnande av föremål som enligt 4 kap. 7 § har tagits i beslag skall om möjligt meddelas av rätten i samband med beslutet i fråga om överlämnande av den eftersökte. överlämnande ange att det är garantierna kommer att uppfyllas. Beslut i fråga om överlämnande av föremål som enligt 4 kap. 7 § har tagits i beslag ska om möjligt meddelas av rätten i samband med beslutet i fråga om överlämnande av den eftersökte. Denna lag träder i kraft . 2012/13:156 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § och 3 kap. 11 § lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen ska ha följande lydelse. Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av rådets rambeslut /214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff. Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av rådets rambeslut /214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff, ändrat genom rådets rambeslut /299/RIF1. En verkställbarhetsförklaring får inte meddelas 1.om det för samma gärning meddelats dom eller beslut i eller ien annan stat och domen eller beslutet i den andra staten, vid ett fällande avgörande, har verkställts, 2.om gärningen helt eller delvis begåtts i och den inte motsvarar brott enligt svensk lag eller om en tillämpning av 35 kap. 7 § innebär att preskription inträtt, 3.om den dömde inte hade fyllt när brottet begicks, 4.om en sådan förklaring inte skulle vara förenlig med bestämmelser om immunitet, 5.om bötesstraffet har beslutats efter ett skriftligt förfarande och intyget inte anger att den dömde personligen eller genom behörigt ombud underrättats om sin rätt att bestrida samt om tidsfristen för detta, eller 6.om bötesstraffet har meddelats vid en rättegång där den dömde personligen inte inställt sig och intyget inte anger att denne personligen eller genom 5.om bötesstraffet har beslutats efter ett skriftligt förfarande och det inte har bekräftats i intyget att den dömde personligen eller genom behörigt ombud underrättats om sin rätt att bestrida samt om tidsfristen för detta, eller 6.om bötesstraffet har meddelats efter en förhandling där den dömde inte var personligen närvarande och om det inte har bekräftats i intyget att något av 1EUT L 81, 27.3.2009, s. 24 (Celex 32009F0299). behörigt ombud informerats om villkoren i artikel 7.2 ij i Prop. förfarandet eller att den dömde rambeslutet är uppfyllt. har förklarat att han eller hon inte motsätter sig bötesstraffet. Denna lag träder i kraft . 2012/13:156 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § och 3 kap. 11 § lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen ska ha följande lydelse. Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av rådets rambeslut /783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande. Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av rådets rambeslut /783/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande, ändrat genom rådets rambeslut /299/RIF1. En verkställbarhetsförklaring får utöver vad som anges i 10 § inte meddelas om 1.det för samma gärning som ligger till grund för beslutet om förverkande har meddelats dom eller beslut i eller i en annan stat och domen eller beslutet i den andra staten, vid ett fällande avgörande, har verkställts, 2.det enligt 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan svensk lag har meddelats beslut att inte väcka åtal för det brott som ligger till grund för beslutet om förverkande, 3.en sådan förklaring inte skulle vara förenlig med bestämmelser om immunitet och privilegier, 4. beslutet om förverkande har meddelats vid en rättegång där den mot vilken beslutet riktar sig inte varit närvarande och det av intyget inte framgår att denne personligen eller genom behörigt ombud informerats om rättegången, eller att denne har meddelat att beslutet inte bestrids, eller 4. beslutet om förverkande har meddelats efter en förhandling där den mot vilken beslutet riktar sig inte var personligen närvarande och om det inte har bekräftats i intyget att något av villkoren i artikel 8.2 e i rambeslutet är uppfyllt, eller 1EUT L 81, 27.3.2009, s. 24 (Celex 32009F0299). 5. den gärning, som ligger till grund för beslutet om förverkande, helt Prop. 2012/13:156 eller delvis har begåtts i och inte motsvarar brott enligt svensk lag eller preskription har inträtt enligt 36 kap. 15 § . Denna lag träder i kraft . 2012/13:156 3 Ärendet och dess beredning antogs rådets rambeslut /299/RIF om ändring 2002/584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på ett avgörande när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen (rambeslutet om verkställighet av utevarodomar, EUT L 81, 27.3.2009, s. 24). rambeslutet antogs hade godkänt ett utkast till rambeslut (prop. 2008/09:20, bet. 2008/09:JuU9, 2008/09:31). Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar finns intaget som bilaga 1. Rambeslutet om verkställighet av utevarodomar ändrar vissa bestämmelser i följande fem rambeslut: 2002/584/RIF om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (arresteringsorderrambeslutet, EGT L 190, , s. 1), 2005/214/RIF erkännande på bötesstraff (rambeslutet om verkställighet av bötesstraff, EUT L 76, 22.3.2005, s. 16), 2006/783/RIF erkännande på beslut om förverkande (rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande, EUT L 328, 24.11.2006, s. 59), 2008/909/RIF erkännande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen (rambeslutet om överförande av frihetsberövande påföljder, EUT L 327, 5.12.2008, s. 27) och 2008/947/RIF erkännande på domar och övervakningsbeslut i syfte att övervaka alternativa påföljder och övervakningsåtgärder (rambeslutet om övervakning av vissa icke frihetsberövande påföljder, EUT L 337, 16.12.2008 s. 102). Rambeslutet om överförande av frihetsberövande påföljder och rambeslutet om övervakning av vissa icke frihetsberövande påföljder har ännu inte genomförts i svensk rätt. Deras genomförande behandlas i betänkandet Internationell straffverkställighet (SOU 2013:21), vilket för närvarande bereds inom . I detta ärende behandlas därför endast förslag till lagstiftning för genomförande av rambeslutet om verkställighet av utevarodomar i de delar det ändrar i arresterings- orderrambeslutet, rambeslutet om verkställighet av bötesstraff samt rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande. rambeslut finns intagna som bilagorna 2 4. Inom har det utarbetats en promemoria, Erkännande och verkställighet av utevarodomar inom Europeiska unionen (Ds 2012:53). I promemorian föreslås ändringar i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet bötesstraff inom Europeiska unionen erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Prop. 2012/13:156 Europeiska unionen. Promemorians lagförslag finns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2012/7665/BIRS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. 4.1Det straffrättsliga samarbetet inom EU och principen om ömsesidigt erkännande Det internationella straffrättsliga samarbetet innebär att stater bistår varandra i pågående brottsutredningar eller inför och under rättegångar i brottmål, men också att en stat hjälper en annan stat med att verkställa en straffrättslig påföljd eller ett beslut om särskild rättsverkan av brott. Det straffrättsliga samarbetet innebär traditionellt att en stat ansöker om hjälp med en viss åtgärd hos en annan stat, varefter den sistnämnda staten beslutar om åtgärden ska vidtas eller inte. Inom EU pågår ett omfattande arbete med att ersätta denna traditionella form av mellanstatligt samarbete med ett samarbete som bygger på principen om ömsesidigt erkännande av domar och beslut. Principen har som utgångspunkt att medlemsstaterna inte ska ifrågasätta varandras domar och beslut utan i stället direkt verkställa dem, trots eventuella olikheter i medlemsstaternas materiella och processuella reglering. Den verkställande staten får endast göra en formaliserad och begränsad prövning av om domen eller beslutet ska erkännas och verkställas. Genom att erkänna och verkställa domar och beslut utan någon ytterligare materiell prövning uppnås ett enklare, snabbare och effektivare samarbete. Med dessa utgångspunkter har ett antal rättsakter förhandlats fram inom EU. Den första rättsakt som antogs var arresteringsorderrambeslutet. Rambeslutet ersätter den utlämningsreglering som tidigare gällde mellan medlemsstaterna. Därefter har flera rättsakter antagits som grundas på principen om ömsesidigt erkännande, varav flertalet rört verkställighet av domar och slutliga beslut. De första av dessa var rambesluten om verkställighet av bötesstraff och om verkställighet av beslut om förverkande. Rambesluten innebär att bötesstraff och beslut om förverkande som meddelats i en medlemsstat ska kunna verkställas i en annan medlemsstat. Vidare har rådet antagit rambesluten om överförande av frihetsberövande påföljder och om övervakning av vissa icke 2012/13:156 frihetsberövande påföljder. Dessa rambeslut skapar möjligheter för en dömd person att kunna verkställa påföljden i sitt hemland. I avsnitt 4.3 redogörs närmare för det svenska genomförandet av dessa rättsakter. 4.2Den ursprungliga regleringen avseende utevaro i rambesluten om ömsesidigt erkännande av domar och beslut I alla de rambeslut som redogjorts för i föregående avsnitt finns bestämmelser som gör det möjligt för den verkställande staten att under vissa förutsättningar vägra erkännande och verkställighet på grund av att domen eller beslutet har meddelats efter en förhandling där den dömde inte var närvarande. Enligt artikel 5.1 i arresteringsorderrambeslutet kan den verkställande myndigheten uppställa villkor om att den dömde ska ges möjlighet till en förnyad prövning och vid denna ha rätt att närvara, i de fall den eftersökte i den utfärdande medlemsstaten har dömts utan att ha varit personligen närvarande vid förhandlingen och inte heller personligen varit kallad till denna. Lämnas ingen sådan garanti får ett överlämnande vägras. I rambesluten om verkställighet av bötesstraff respektive beslut om förverkande finns det bestämmelser som innebär att den verkställande staten kan vägra verkställighet om bötesstraffet (artikel ) eller beslutet om förverkande (artikel 8.2 e) har meddelats efter en förhandling i den dömdes utevaro. Bestämmelserna skiljer sig åt i viss mån men innebär i huvudsak att verkställighet kan vägras om inte den utfärdande myndigheten intygar att personen eller behörig företrädare för denne underrättats om förhandlingen alternativt att personen har uppgett att han eller hon inte bestrider bötesstraffet eller beslutet om förverkande. I rambeslutet om överförande av frihetsberövande påföljder anges att den verkställande myndigheten får vägra att erkänna en dom och verkställa en påföljd när det är fråga om en utevarodom (artikel 9.1 i). Det får dock inte ske om den utfärdande myndigheten i intyget angett att personen kallats personligen eller via en behörig företrädare underrättats om tid och plats för den förhandling som ledde till att domen meddelades i personens frånvaro, eller att personen har meddelat att han eller hon inte bestrider saken. En likalydande bestämmelse återfinns i artikel 11.1 h i rambeslutet om övervakning av icke frihetsberövande påföljder. 4.3Det svenska genomförandet av rambesluten Arresteringsorderrambeslutet har genomförts i svensk rätt genom lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder (prop. 2003/04:7, bet. 2003/04:JuU8, rskr. 2003/04:107) och förordningen (2003:1178) om överlämnande till enligt en europeisk arresteringsorder. En europeisk arreste- Prop. 2012/13:156 ringsorder innebär en begäran om att en annan medlemsstat ska gripa och överlämna en eftersökt person för lagföring eller för verkställighet av en frihetsberövande påföljd. I lagen anges de närmare förutsättningarna och villkoren för ett sådant överlämnande från . Där anges ett antal vägransgrunder, vars tillämpning kan medföra att något överlämnande inte sker. Vidare finns bestämmelser som innebär att i vissa situationer kan ställa upp särskilda villkor gentemot den utfärdande staten innan ett överlämnande sker. Beslut i fråga om överlämnande fattas av domstol. Om överlämnandet avser verkställighet av en utevarodom anges i 3 kap. 1 § lagen om en europeisk arresteringsorder att överlämnande får beviljas endast om den utfärdande myndigheten lämnar garantier om att den eftersökte kommer att ges möjlighet till en förnyad prövning i den utfärdande medlemsstaten och att där bli dömd efter en rättegång vid vilken han eller hon har möjlighet att närvara. Lämnas inga sådana garantier är det hinder mot överlämnande enligt 2 kap. 3 § 2 samma lag. 4.3.2Rambeslutet om verkställighet av bötesstraff Rambeslutet om verkställighet av bötesstraff har genomförts i svensk rätt genom lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen (prop. 2008/09:218, bet. 2009/10:JuU3, rskr. 2009/10:33). Lagen omfattar såväl svenska bötesstraff som sänds över till en annan stat inom EU för verkställighet, som bötesstraff som översänds från en annan medlemsstat till för verkställighet. Med svenska bötesstraff avses enligt 1 kap. 2 § böter enligt 25 kap. och företagsbot enligt 36 kap. samma balk samt beslut om rättegångskostnader och avgift enligt lagen (1994:419) om brottsofferfond. I 1 kap. 3 § anges vad som är att anses som ett utländskt bötesstraff. i är behörig att ansöka om verkställighet av svenska böter utomlands (2 kap. 1 §). Detta kan bli aktuellt bl.a. om tillgångar finns i en annan medlemsstat och det kan antas att det finns fördelar med en indrivning i den staten. Det är samma myndighet som också är behörig att pröva om utländska bötesstraff ska erkännas och verkställas i (3 kap. 4 §). Om finner att förutsättningar föreligger att erkänna och verkställa ett utländskt bötesstraff meddelas en s.k. verkställbarhetsförklaring. Beslutet kan överklagas till allmän domstol. Har ett utländskt bötesstraff meddelats i den dömdes utevaro får någon verkställbarhetsförklaring inte meddelas, om inte intyget anger att den dömde personligen eller genom behörigt ombud informerats om förfarandet eller att den dömde har förklarat att han eller hon inte motsätter sig bötesstraffet (3 kap. 11 § 6). 2012/13:156 4.3.3 Rambeslutet om verkställighet av beslut om Rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande har genomförts i svensk rätt genom lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen (prop. 2010/11:43, bet. 2010/11:JuU16, rskr. 2010/11:186). Lagen behandlar såväl när svenska beslut om förverkande sänds över till en annan medlemsstat för verkställighet där, som när utländska beslut om förverkande översänds till från en annan medlemsstat för verkställighet här. På motsvarande sätt som vad gäller bötesstraff anges i 1 kap. 2 och 3 §§ vilka svenska respektive utländska beslut om förverkande som omfattas av lagen. Enligt 2 kap. 1 § är det i som är behörig att ansöka om verkställighet av svenska beslut om förverkande utomlands. Förutsättningarna för detta är likartade de som gäller för verkställighet av bötesstraff, bl.a. att den förverkade egendomen finns i en annan medlemsstat och att det kan antas att det finns fördelar med en verkställighet i den staten. är också behörig att pröva om utländska beslut om förverkande ska kunna erkännas och verkställas i (3 kap. 4 §). Om förutsättningar finns meddelas en s.k. verkställbarhetsförklaring. beslut kan överklagas till allmän domstol. Har ett utländskt beslut om förverkande meddelats i den dömdes utevaro får någon verkställbarhetsförklaring inte meddelas, om det inte av intyget framgår att den som beslutet riktar sig emot personligen eller genom behörigt ombud informerats om rättegången eller att han eller hon meddelat att beslutet inte bestrids (3 kap. 11 § 4). I promemorian Erkännande och verkställighet av beslut om utvidgat förverkande inom Europeiska unionen (Ds 2012:51) föreslås att lagens tillämpningsområde ska utvidgas till att omfatta även beslut om utvidgat förverkande enligt 36 kap. 1 b § och motsvarande beslut som meddelats i en annan medlemsstat. Reglerna föreslås träda i kraft . Promemorian bereds i .