prop · H10316 · 2013-10-15 00:00:00 — uppskattar tidsåtgången för att bygga ut det informationsutbyte som finns mellan och och timkostnaden för att ställa om sina IT-system till . Det motsvarar en kostnad på . uppskattar också tidsåtgången för att anpassa hanteringen av tullräkningarna till en timkostnad på . Det motsvarar en kostnad på . Sammantaget beräknar att regeringens förslag leder till en engångskostnad på samt till en besparing på . Av 32 § smugglingslagen följer att en särskild tullåklagare får föra talan i brott enligt smugglingslagen där det är uppenbart att brottets straffvärde svarar mot böter och att brottet inte ska föranleda någon annan påföljd. Tullåklagarna är verksamma inom . regeringens förslag kan innebära att fler tullbrott enligt 8 § smugglingslagen ska hanteras av en tullåklagare eftersom i fler fall än kommer att fatta beslut om mindre belopp. Detta för att beslut om mervärdesskatt vid import kommer att fattas av i de fall då importören är registrerad till mervärdesskatt i . Regeringen gör dock bedömningen att förslaget inte innebär några större förändringar av de särskilda tullåklagarnas verksamhet. Regeringen gör också bedömningen att de allmänna åklagarnas verksamhet inte heller kommer att påverkas i någon större omfattning av förslaget. engångskostnader bedöms kunna hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar inom utgiftsområdet. Kostnader och konsekvenser för Med som beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import då importören är registrerad till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen, blir respektive ansvarsområden mer renodlade jämfört med när uppbär skatten medan återbetalningen av denna skatt samt all annan mervärdesskatt hanteras av . Det är också en fördel om den myndighet som är ansvarig för skatt och som redan innehar kompetens på hela skatteområdet, även hanterar mervärdesskatt vid import. Vidare kommer en myndighet () att ansvara för information och service för i princip all mervärdesskatt, vilket kan antas vara till fördel för den som är registrerad till mervärdesskatt. Dessa skattskyldiga redovisar även annan mervärdesskatt till och får då en myndighet att vända sig till i sådana frågor. kommer också att få en bättre överblick av redovisningen, eftersom all mervärdesskatt som redovisas av mervärdesskatteregistrerade subjekt kommer att redovisas i mervärdesskattedeklarationen. bör därmed erhålla en helhetsbild av företagens verksamhet, vilket är en fördel ur kontrollsynpunkt. Vidare bör det av regeringen föreslagna informationsutbytet också omfatta de importer där redovisningen av mervärdesskatten även fortsättningsvis sker till . Sammantaget kan detta antas ge bättre förutsättningar för kontroller. beräknar att det skulle kosta att ställa om IT-systemen för att bl.a. säkerställa det av regeringen föreslagna informationsutbytet med . gör också bedömningen att det skulle behövas viss intern och extern information om hanteringen av mervärdesskatt vid import om förslaget genomförs. Uppskattningsvis uppgår engångskostnaden för att hantera intern och extern information till . gör vidare bedömningen att förslaget innebär att verkets arbetsuppgifter kommer att öka bl.a. till följd av ett behov av ökade kontroller. gör bedömningen att det inte krävs några stora verksamhetsförändringar som medför omorganisationer eller större förändringar i de strukturer som finns. uppskattar dock att de ökade arbetsuppgifterna inledningsvis medför en extra kostnad på samt att kostnaden för systemunderhåll medför en 2013/14:16 extra kostnad på . Sammantaget beräknar därmed att regeringens förslag leder till en engångskostnad för verket på och en årlig kostnad på . En samlad bedömning av resursbehov har gjorts i budgetpropositionen för . 8.1Förslaget till lag om ändring i tullagen (2000:1281) Ändringen föranleds av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § som innebär att mervärdesskatt vid import endast i vissa fall ska tas ut enligt denna lag. Under förutsättning att importören är registrerad till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen, ska sådan skatt i stället tas ut enligt skatteförfarandelagen (2011:1244), se kommentaren till 5 kap. 11 a §. Paragrafen kompletteras med ett nytt tredje stycke. Ändringen innebär att första och andra styckena endast är tillämpliga när skatt ska fastställas och betalas enligt det förfarande som gäller för tull enligt bestämmelserna i 5 kap. 11 §. Detta innebär att styckena inte är tillämpliga i de fall då mervärdesskatt vid import enligt 5 kap. 11 a § ska tas ut i enlighet med skatteförfarandelagen, dvs. i de fallen då är beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import. Se även avsnitt 5.2. Paragrafen är ny. I paragrafen anges att om vissa angivna förutsättningarna är uppfyllda, blir beskattningsmyndighet för mervärdesskatt som ska betalas med anledning av införsel eller import, i stället för . I dessa fall blir därmed regeln om beskattningsmyndighet i 5 kap. 11 § inte tillämplig. I det första stycket föreskrivs att under förutsättning att deklaranten, eller om deklaranten är ett ombud den för vars räkning ombudet handlar, är registrerad till mervärdesskatt i och denne agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen, ska mervärdesskatten vid införsel eller import inte längre tas ut enligt tullagen utan i enlighet med skatteförfarandelagen. Detta innebär att ska vara beskattningsmyndighet i stället för . Deklarant är antingen en person som avger en tulldeklaration i sitt eget namn eller en person i vars namn en tulldeklaration avges (artikel 4.18 i tullkodex). I det första fallet kan således ett indirekt ombud vara deklarant, eftersom sådana handlar för andras räkning men i ombudets eget namn (artikel 5.2 andra strecksatsen i tullkodex). avger således en tulldeklaration i sitt eget namn, men för en annan I första stycket föreskrivs därför att om deklaranten är ett ombud, är det inte ombudets registrering utan den för vars räkning ombudet handlar, dvs. uppdragsgivaren, vars registrering mervärdesskatt är det avgörande. Huruvida ombudet självt är registrerat till sådan skatt saknar därför betydelse för frågan om vem som ska vara Om sådan registring saknas, t.ex. om importören är en privatperson eller en näringsidkare som bedriver från mervärdesskatt undantagen verksamhet, gäller regeln i 5 kap. 11 § vilket innebär att Att begreppet deklarant används i paragrafen innebär att endast kan bli beskattningsmyndighet för importer där det anses finnas en deklarant, dvs. vid legal införsel (artikel 201 i tullkodex). I de fall det inte anses finnas någon deklarant, t.ex. vid olaglig införsel, blir den föreslagna bestämmelsen inte tillämplig, och förblir Om importören är registrerad till mervärdesskatt men inte agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen, t.ex. om en privatperson med en mervärdesskatteregistrerad enskild firma importerar en vara för privat bruk, gäller också regeln i 5 kap. 11 §. förblir därmed beskattningsmyndighet. Av det första stycket framgår också att med begreppet beskattningsbar person avses detsamma som i mervärdesskattelagen (1994:200). Begreppet definieras i 4 kap. 1 § mervärdesskattelagen. Av första stycket framgår vidare att deklaranten måste vara registrerad till mervärdesskatt då fattar ett tulltaxeringsbeslut avseende den aktuella importen. Om fattar beslut om registrering först efter tulltaxeringsbeslutet blir bestämmelsen inte tillämplig. Detta gäller även om registreringsbeslutet innebär att registreringen ska gälla från och med en tidpunkt före själva beslutet fattades. Av det andra stycket framgår att bestämmelsen avseende beskattningsunderlag i 5 kap. 11 § även är tillämplig i de fall omfattas av det första stycket. Bestämmelsens placering följer av Lagrådets förslag. Paragrafen är ny. I paragrafen anges när det föreligger en underrättelse- skyldighet för gentemot . att det finns en sådan uppgiftsskyldighet som avses i 10 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Underrättelseskyldigheten föreligger enligt första stycket under förutsättning att det finns anledning att anta att någon av de uppräknade situationerna är för handen. Rekvisiten överensstämmer med vad som enligt skattebrottslagen (1971:69) utgör skattebrott, förutom att något uppsåt inte Tidpunkten för uppgiftsskyldigheten kan därmed sammanfalla med den tidpunkt då det finns en skyldighet för att anmäla brott enligt 17 § skattebrottslagen. Eftersom något uppsåt inte krävs för underrättelseskyldigheten i denna paragraf behöver tidpunkterna 2013/14:16 inte sammanfalla. Rekvisitet anledning att anta innebär att tröskeln för underrättelse är lågt satt. Av andra stycket framgår att underrättelsen ska innehålla de omständigheter som ligger till grund för antagandet. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.9.3. Lagen träder i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla beträffande mervärdesskatt vid import för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Skattskyldighetens inträde regleras i 1 kap. 5 § ML. Av den bestämmelsen framgår att skattskyldigheten som huvudregel inträder då skyldigheten att betala tull enligt tullagstiftningen inträder. Tidpunkten för tullskuldens uppkomst regleras i artiklarna 201–208 eller 212 i tullkodex. I de fall en deklaration lämnas uppstår tullskulden då tulldeklarationen tas emot (artikel 201). Det innebär att den nya lagen ska tillämpas på mervärdesskatt där tulldeklarationen i fråga tagits emot . 8.2Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Ändringarna föranleds av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen (2000:1281). I första stycket 6 införs två nya punkter: d och e samt hänvisningar till dessa i punkterna a–c. I punkterna a–c anges vem som i tre olika fall är skattskyldig för mervärdesskatt vid import. Ändringen innebär att dessa tre punkter endast gäller om inte annat följer av punkterna d eller e. Av punkterna d och e framgår att om den som är skattskyldig enligt a– c är ett ombud och är beskattningsmyndighet, ska i stället den för vars räkning ombudet handlar vara skattskyldig. Uppdragsgivaren blir således skattskyldig i stället för ombudet. Ombud kan därmed inte längre bli skattskyldiga för mervärdesskatten vid import som redovisas för annans räkning när sådan skatt redovisas i mervärdesskattedeklaration. I de fall är beskattningsmyndighet gäller dock fortfarande punkterna a–c. Paragrafen reglerar vad som utgör beskattningsunderlaget vid import. Ändringen föranleds av införandet av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen. I första stycket första meningen görs ett tillägg som förtydligar att det är Prop. 2013/14:16 som fastställer varans värde för tulländamål. Den som vill begära omprövning eller överklaga ett av fastställt tullvärde ska därför även fortsättningsvis vända sig till , dvs. överklagandet eller omprövningen ska göras enligt det förfarande som gäller för tull. I andra stycket görs ett tillägg avseende de fall då varans värde för tulländamål fastställs av ett annat EU-lands tullmyndighet enligt bestämmelserna om s.k. enhetstillstånd. Av stycket framgår att i dessa fall ska varans värde för tulländamål utgöras av det värde som fastställts av det andra EU-landets tullmyndighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. Paragrafens andra stycke har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, med ett tillägg för punkten 6 e. Paragrafen reglerar för vilken redovisningsperiod som utgående skatt enligt huvudregeln ska redovisas. Ändringen föranleds av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen. Ett av syftena med den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen är att utgående och ingående mervärdesskatt vid import, i likhet med vad som gäller för unionsinterna förvärv, ska redovisas i . Före denna ändring av tullagen redovisades utgående mervärdesskatt i den ordning som gäller för tull. Att tullagen gäller för skatt som ska betalas till framgår bl.a. av 22 kap. 1 § andra stycket. Mervärdesskattelagen i dess nuvarande lydelse innehåller därför inte någon regel om när utgående skatt vid import ska redovisas. Paragrafen kompletteras därför med en ny fjärde punkt i vilken föreskrivs att utgående skatt ska redovisas för den period under vilken har utfärdat tullräkning eller tullkvitto för importen. I de fall ett enhetstillstånd åberopats och tullmyndigheten i ett annat EU-land har ställt ut ett motsvarande dokument i enlighet med artikel 221 i tullkodex, ska utgående skatt redovisas för den redovisningsperiod under vilken dokumentet har ställts ut. Därigenom kommer den utgående skatten att redovisas i som motsvarande ingående skatt ska dras av enligt 13 kap. 23 § (se kommentaren till 13 kap. 23 §). Ändringen innebär också att redovisningsskyldigheten inträder när tullräkning, tullkvitto eller motsvarande dokument ställts ut i stället för när sådana tagits emot. Punkten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, med ett tillägg för punkten 6 e. Paragrafen reglerar redovisningsskyldigheten för utgående skatt vid konkurs. I dess nuvarande lydelse omfattas endast utgående skatt hänförlig till omsättning eller förvärv. Ändringen föranleds av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen. Ändringen innebär att uppräkningen i första stycket kompletteras med utgående skatt hänförlig till import. I första stycket görs även en språklig ändring. Paragrafen reglerar redovisningsskyldigheten för utgående skatt vid överlåtelse av hela eller del av en verksamhet. I dess nuvarande lydelse omfattas endast utgående skatt hänförlig till omsättning eller förvärv. Ändringen föranleds av införandet av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen. Ändringen innebär att uppräkningen i första stycket kompletteras med utgående skatt hänförlig till import. I första stycket görs även en språklig ändring. Paragrafen i dess nuvarande lydelse reglerar tidpunkten för avdrag för mervärdesskatt vid import som upptagits i tullkvitto medan avdrag för skatt som upptagits i tullräkning regleras i 13 kap. 23 §. Ändringen föranleds av införandet av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen. Ändringen innebär att tidpunkten för avdrag för mervärdesskatt vid import inte längre kommer att regleras i denna paragraf. Detta kommer i stället att regleras i 13 kap. 23 § (se kommentaren till den paragrafen). I paragrafens första stycke görs en språklig ändring. regleras tidpunkten för avdrag för ingående skatt vid import i två paragrafer, 13 kap. 16 § och förevarande paragraf, beroende på om tullkvitto eller tullräkning utfärdats av . Ändringen föranleds av den nya paragrafen 5 kap. 11 a § i tullagen. Ändringen i första stycket i förevarande paragraf och i 16 § innebär att samma regel om tidpunkten för avdrag kommer att gälla oavsett om tullräkning eller tullkvitto ställts ut (se även kommentaren till 16 §). Genom den nya lydelsen kommer den ingående skatten vid import som huvudregel att redovisas i samma redovisningsperiod som motsvarande utgående skatt. Materiellt innebär det att ingående skatt som hänför sig till import ska dras av för den redovisningsperiod under vilken ställt ut tullräkningen eller tullkvittot. I de fall ett enhetstillstånd åberopats och tullmyndigheten i ett annat EU-land har ställt ut ett motsvarande dokument i enlighet med artikel 221 i tullkodex, ska ingående skatt dras av för den redovisningsperiod under vilken dokumentet har ställts ut. I andra stycket regleras det fall att motsvarande utgående skatt inte ska redovisas till . Det kan t.ex. inträffa att en importör registreras till mervärdesskatt först efter att fattat ett tulltaxeringsbeslut avseende en viss import, men att motsvarande avdrag ändå ska redovisas i mervärdesskattedeklaration. I det fallet blir andra stycket tillämpligt. Lagen träder i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla beträffande mervärdesskatt vid import för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Se kommentaren till ikraftträdande och övergångsbestämmelserna beträffande tullagen i avsnitt 8. Sammanfattning av betänkandet Förändrad hantering av importmoms (SOU 2013:1) är beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import. Det innebär att samtliga importörer redovisar och betalar utgående mervärdesskatt vid import till . Under förutsättning att importören är registrerad till mervärdesskatt i och har full avdragsrätt, kan mervärdesskatten återfås från genom att importören gör ett avdrag på motsvarande summa i skattedeklarationen (av den mervärdesskatt som betalas in till betalas av mervärdesskatteregistrerade importörer varför återbetalar nästan all denna mervärdesskatt). Eftersom avdraget görs än inbetalningen av skatten uppstår dock en negativ likviditetseffekt för importören. Utredningen föreslår att om en importör är registrerad till mervärdesskatt i , ska vara beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import. En importör som är registrerad till mervärdesskatt i kommer då att redovisa och betala skatten till i stället för till . Om importören har full avdragsrätt för mervärdesskatten innebär detta att importören inte längre behöver göra någon inbetalning av skatten, eftersom den utgående och ingående skatten redovisas i samma redovisningsperiod och tar ut varandra. Utredningens förslag skulle även leda till en något minskad administrativ börda för berörda importörer. De importörer som inte är registrerade till mervärdesskatt, t.ex. privatpersoner och företag som bedriver från mervärdesskatt undantagen verksamhet, kommer även i fortsättningen att redovisa och betala mervärdesskatten till (av den mervärdesskatt som betalas in till betalas av sådana importörer). Utredningen föreslår också att ett informationsutbyte mellan och byggs upp. Om utredningens förslag genomförs kommer även i fortsättningen ha tillgång till det underlag som ligger till grund för beskattningsunderlaget. behöver därför få relevant information om bl.a. tullvärdet för att kunna kontrollera redovisad mervärdesskatt. Genomförandet av ett informationsutbyte är därför enligt utredningens uppfattning en förutsättning för att förslaget ska kunna genomföras. Det får sedan förutsättas att använder informationen samt utformar och genomför lämpliga kontrollåtgärder. behöver också viss information från för att kunna bedöma vilken myndighet som ska vara beskattningsmyndighet. För att möjliggöra det föreslagna utbytet av information mellan myndigheterna föreslår utredningen också vissa ändringar i reglerna om offentlighet och sekretess. Utredningens förslag förutsätter också en viss förändring av det nuvarande systemet för utfärdande av tullräkningar. Importören ska alltid, dvs. även när ombud anlitas, få information från om det tullvärde som verket har beslutat om för respektive import. eftersom tullvärdet utgör underlaget för importörens redovisning av mervärdesskatt vid import till . I samband med detta anser utredningen att även ska upplysa importören om att uppgiften om tullvärdet har lämnats till . Konsekvenser av utredningens förslag Utredningen gör bedömningen att de positiva effekterna av förslaget framförallt består av likviditetsförbättringen och de minskade räntekostnaderna för mervärdesskatteregistrerade företag som importerar Om förslaget genomförs beräknas företagen som kollektiv erhålla minskade årliga räntekostnader på . Utredningen anser också att företagens administrativa börda skulle minska något om förslaget genomförs, då förslaget exempelvis innebär minskad risk för periodiseringsfel, färre betalningar att hantera och endast en myndighet att vända sig till när det gäller frågor om Den administrativa lättnaden är dock, enligt utredningens bedömning, liten i förhållande till den positiva En negativ effekt av att genomföra förslaget är att det medför Kostnaderna uppkommer p.g.a. att redovisningen av mervärdesskatten till staten kommer att senare-läggas, vilket i sin tur ger upphov till en räntekostnad. Det medför en årlig offentligfinansiell kostnad på brutto och cirka Vidare kommer och verksamheter att behöva förändras till viss del om förslaget införs. ökade arbetsuppgifter medan kommer att förlora en Enligt uppskattningar medför utredningens förslag att det uppstår en engångskostnad på som en årlig besparing på kan göras. Enligt beräkningar innebär denna besparing en minskning motsvarande cirka 2,4 årsarbetskrafter. att ett genomförande av utredningens förslag medför att det uppkommer en engångskostnad för verket på och en årlig Under förutsättning att förslaget till informationsutbyte genomförs anser utredningen att erhåller ett tillräckligt underlag för att kunna genomföra kontroller av mervärdesskatt vid import. förutsättningen bör förslaget inte påverka uppbörden negativt. förslaget får dessutom en helhetsbild av all mervärdesskatt som redovisas, vilket är en fördel ur kontrollsynpunkt. Om förslaget genomförs och blir beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import, blir skattebrottslagen (1971:69) tillämplig i stället för tullbrottsbestämmelsen i 8 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling även för den utgående mervärdesskatten vid import. Utredningen gör dock bedömningen att denna förändring inte kommer att ha några större effekter på den straffrättsliga ordningen eller möjligheten att beivra brott. Utredningen har även analyserat fyra alternativa förslag. I tre av dessa förslag blir fastställande och uppbörd av mervärdesskatt vid import kvar hos . I stället förändras utfärdandet av tullräkningar i de två första förslagen och i det tredje förslaget senareläggs betalningen av mervärdesskatten. Detta för att minska den negativa likviditetseffekt som uppkommer för importörer som har avdragsrätt för mervärdesskatt. Utredningen kommer dock fram till att samtliga dessa tre förslag leder till ett antal oönskade effekter p.g.a. att importörer i vissa situationer kommer att erhålla återbetalning från av mervärdesskatt för en import innan motsvarande inbetalning ska göras till . Vidare uppkommer ett antal andra negativa effekter såsom en ökad administrativ börda, att minskningen av den negativa likviditetseffekten inte skulle omfatta samtliga importer som görs av mervärdesskatteregistrerade importörer, att regleringen inte skulle bli enhetlig etc. Utredningen gör därför den samlade bedömningen att den minskning av den negativa likviditetseffekten som dessa tre förslag innebär inte uppväger nackdelarna med förslagen, varför förslagen inte bör genomföras. Det fjärde förslaget som utredningen har analyserat innebär att även i fortsättningen fastställer mervärdesskatten, men att uppbörden flyttas över till . Detta innebär i praktiken att importörer som är registrerade till mervärdesskatt i inte längre behöver betala in avdragsgill mervärdesskatt. Genom denna lösning skulle vissa krav kunna ställas på den som ska omfattas av det nya systemet, t.ex. krav på innehav av eget kredittillstånd. Det skulle kunna vara en fördel med hänsyn till uppbörden, men skulle innebära att systemet blir frivilligt (eftersom importörerna kan välja att ansöka om ett eget kredittillstånd). Ett sådant system innebär nackdelar som t.ex. en ökad administrativ börda för företag och för myndigheter p.g.a. att systemet blir komplicerat och icke enhetligt. Dessutom är mervärdesskatt vid import ofta avdragsgill vilket minskar nyttan med krav på t.ex. kredittillstånd. Uppdelningen leder också till andra negativa konsekvenser. Utredningen gör därför bedömningen att detta förslag inte bör genomföras. Fråga om avskaffande av tulltillägg Utredningen har analyserat huruvida tulltillägg på mervärdesskatt vid import bör avskaffas i de fall mervärdesskatten hade varit avdragsgill. Om utredningens förslag genomförs, behöver dock reglerna om tulltillägg inte ändras eftersom dessa regler inte längre kommer vara tillämpliga när är beskattningsmyndighet. I stället kommer reglerna om skattetillägg att vara tillämpliga. Detta innebär att något skattetillägg i regel inte utgår på avdragsgill mervärdesskatt vid import.