prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — Trots vad som sägs i punkt 1 i den här artikeln och artikel 400.1 f får de behöriga myndigheterna, när medlemsstaterna antar nationella lagar vari det fastställs att strukturåtgärder måste vid tas inom en bankgrupp, kräva att de institut inom bankgruppen som har insättningar som omfattas av ett insättningsgaranti system i enlighet med och rådets direktiv /19/EG av om system för garanti av insätt ningar (1) eller ett likvärdigt insättningsgarantisystem i tredjeland ska tillämpa en gräns för stora exponeringar men inte lägre än mellan e och och därefter på delgruppsnivå i enlighet med artikel 11.5 för exponeringar inom gruppen, om dessa exponeringar består av exponeringar mot en enhet som inte tillhör samma delgrupp vad gäller struk turåtgärderna i fråga. Vid tillämpning av denna punkt ska följande villkor vara upp fyllda: a)Alla enheter inom samma delgrupp vad gäller strukturåtgär der ska betraktas som en kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning. b)De behöriga myndigheterna ska tillämpa en enhetlig gräns för de exponeringar som avses i första stycket. Tillämpningen av denna metod ska inte påverka effektiv tillsyn på gruppnivå och får inte leda till en oproportionerlig negativ inverkan på hela eller delar av det finansiella systemet i andra medlemsstater eller i unionen som helhet eller utgöra eller skapa ett hinder för den inre marknadens sätt att fungera. (1) EGT L 135, 31.5.1994, s. 5. Innan de behöriga myndigheterna antar de strukturåtgär der som avses i punkt 6 rörande stora exponeringar, ska de före offentliggörandet av beslutet att anta strukturåtgärderna underrätta rådet, kommissionen, de berörda behöriga myndigheterna och samt lägga fram relevanta kvantitativa eller kvalitativa uppgifter om a)räckvidden för de verksamheter som är föremål för struk turåtgärderna, b)en förklaring om varför sådana åtgärder anses vara passande, verksamma och proportionerliga som skydd för insättare, och c)en bedömning av åtgärdernas sannolika positiva eller nega tiva inverkan på den inre marknaden på grundval av infor mation tillgänglig för medlemsstaten. Befogenheten att anta en genomförandeakt för godkän nande eller avvisande av de föreslagna nationella åtgärder som avses i punkt 7 delegeras till kommissionen, som ska agera i enlighet med det förfarande som avses i artikel 464.2. Inom efter att ha mottagit den underrättelse som avses i punkt 7 ska avge ett yttrande till rådet, kommis sionen och den berörda medlemsstaten om de punkter som nämns i den punkten. De berörda behöriga myndigheterna får också avge yttranden till rådet, kommissionen och den berörda medlemsstaten om de punkter som nämns i den punkten. Med största beaktande av de yttranden som avses i andra styc ket ska kommissionen, om det föreligger robusta och starka belägg för att åtgärderna har en negativ inverkan på den inre marknaden som uppväger fördelarna för den finansiella stabili teten, efter att ha mottagit underrättelsen avvisa de föreslagna nationella åtgärderna. Annars ska kommis sionen godkänna de föreslagna nationella åtgärderna och åtgärderna kan vid behov bli föremål för ändringar. Kommissionen ska enbart avvisa de föreslagna nationella åtgär derna, om den anser att de föreslagna nationella åtgärderna leder till en oproportionerlig negativ inverkan på hela eller delar av det finansiella systemet i andra medlemsstater eller i unionen som helhet och därmed utgör eller skapar ett hinder för den inre marknadens sätt att fungera eller för den fria rörligheten för kapital i enlighet med bestämmelserna i . Kommission ska i sin bedömning beakta EBA:s yttrande och de uppgifter som har lagts fram i enlighet med punkt 7. Europeiska unionens officiella tidning L 176/233 Innan åtgärderna löper ut får de behöriga myndigheterna föreslå nya åtgärder för förlängning av tillämpningsperioden med en ytterligare period varje gång. I så fall ska den under rätta kommissionen, rådet, de berörda behöriga myndigheterna och . Godkännande av dessa nya åtgärder ska vara under kastat den process som anges i denna artikel. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av artikel 458. Överensstämmelse med kraven för stora exponeringar Om en exponering i undantagsfall överstiger den gräns som anges i artikel 395.1, ska institutet utan dröjsmål anmäla värdet på exponeringen till de behöriga myndigheterna, som, när omständigheterna föranleder det, får medge institutet en viss tidsfrist inom vilken det ska se till att gränsvärdet efterlevs. Om det belopp på som avses i artikel 395.1 är tillämpligt, får de behöriga myndigheterna genom beslut i varje enskilt fall tillåta att gränsen på i förhållande till institutets godtagbara kapital överskrids. Om förpliktelserna för institut, individuellt eller på under gruppsnivå, enligt denna del inte uppfylls med stöd av artikel 7.1 eller om bestämmelserna i artikel 9 tillämpas på moderinstitut i en medlemsstat, ska åtgärder vidtas för att säkerställa en lämplig riskfördelning inom gruppen. Beräkning av ytterligare kapitalbaskrav för stora exponeringar i handelslagret Det överskjutande belopp som avses i artikel 395.5 b ska beräknas genom att välja av de beståndsdelar i den samlade exponeringen mot kunden eller gruppen av kunder med inbör des anknytning i fråga som har det högsta kapitalkravet för specifik risk enligt del tre avdelning IV kapitel 2 och/eller krav enligt artikel 299 och del tre avdelning V, varvid summan ska vara lika med det överskjutande belopp som avses i arti kel 395.5 a. 2.Om överskottet inte har funnits i , ska det ytterligare kapitalkravet vara av de krav som avses i punkt 1 för däri ingående beståndsdelar. 3.Från och med den tionde dagen efter det att överträdelsen har uppkommit ska de beståndsdelar som har valts ut i enlighet med punkt 1 hänföras till respektive rad i kolumn 1 i tabell 1 i stigande ordning utifrån krav för specifik risk enligt del tre avdelning IV kapitel 2 och/eller kraven enligt artikel 299 och del tre avdelning V. Det ytterligare kapitalbaskravet ska mot svara summan av kravet för specifik risk i del tre avdelning IV kapitel 2 och/eller kraven i artikel 299 och del tre avdelning V för dessa beståndsdelar, multiplicerade med respektive faktor i kolumn 2 i tabell 1. Kolumn 1: Överskott utöver gränsvärdena Kolumn 2: Faktor (grundat på procentandelen av det godtagbara kapitalet) Förfaranden för att förhindra institut från att undvika ytterligare kapitalbaskrav Instituten får inte avsiktligt undvika de ytterligare kapitalbaskrav som anges i artikel 397, vilka de annars skulle ådra sig för sådana exponeringar som överskrider den gräns som fastställs i artikel 395.1 så snart sådana exponeringar har förelegat i , genom att tillfälligt överföra exponeringarna i fråga till ett annat bolag inom eller utom samma grupp och/eller genom att företa skentransaktioner för att stänga exponeringen och i stället skapa en ny exponering. Instituten ska ha system som säkerställer att varje överföring som har den verkan som avses i första stycket anmäls till de behöriga myndigheterna. 1.Vid tillämpningen av artiklarna 400–403 ska garanti in kludera andra kreditderivat som erkänns enligt del tre avdelning II kapitel 4, med undantag för kreditlänkade obligationer. 2.Om inte annat följer av punkt 3 i denna artikel, ska en förutsättning för att kreditriskskydd (betalt eller obetalt) ska kunna erkännas, i de fall då detta är tillåtligt enligt artiklarna 400-403, vara att detta sker i enlighet med de krav för godtag barhet och andra krav som anges i del tre avdelning II kapitel 4. L 176/234 Europeiska unionens officiella tidning 3.Om ett institut stöder sig på artikel 401.2, ska det för att betalt kreditriskskydd ska erkännas krävas att de relevanta kra ven i del tre avdelning II kapitel 3 är uppfyllda. För tillämp ningen av denna del ska ett institut inte ta hänsyn till den säkerhet som avses i artikel 199.5–199.7, såvida detta inte är tillåtet enligt artikel 402. 4.Institut ska i möjligaste mån analysera sina exponeringar mot utgivare av säkerheter, tillhandahållare av obetalt kreditrisk skydd och underliggande tillgångar enligt artikel 390.7 när det gäller möjliga koncentrationer och om lämpligt vidta åtgärder och rapportera viktiga resultat till den behöriga myndigheten. Följande exponeringar ska undantas från tillämpningen av artikel 395.1: a)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på nationella rege ringar, centralbanker eller offentliga organ vilka utan stäl lande av säkerhet skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. b)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på internationella organisationer eller multilaterala utvecklingsbanker vilka utan ställande av säkerhet skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. c)Tillgångsposter som utgörs av fordringar för vilka nationella regeringar, centralbanker, internationella organisationer, mul tilaterala utvecklingsbanker eller offentliga organ har lämnat uttryckliga garantier, om fordringar utan säkerhet på den enhet som ställt garantin skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. d)Andra exponeringar gentemot nationella regeringar, central banker, internationella organisationer, multilaterala utveck lingsbanker eller offentliga organ eller exponeringar garante rade av dessa, om fordringar utan säkerhet på den enhet som exponeringen gäller eller som ställt garantin skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. e)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på delstatliga rege ringar eller lokala myndigheter i medlemsstater där sådana krav skulle tilldelas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2 eller som utgör andra exponeringar mot eller ga rantier från sådana delstatliga regeringar eller lokala myndig heter, vilka ska åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. f) Exponeringar gentemot de motparter som anges i arti kel 113.6 eller artikel 113.7, om de skulle tilldelas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. Exponeringar som inte uppfyller dessa kriterier, oavsett om de undantas från artikel 395.1 eller ej, ska behandlas som exponeringar gente mot tredje part. g)Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det finns säkerhet i form av kontanta medel insatta hos det långivande institutet eller hos ett institut som är moderföretag eller dotterföretag till det långivande institutet. h)Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det finns säkerhet i form av depositionsbevis, utgivna av det lån givande institutet eller av ett institut som är moderföretag eller dotterföretag till detta och förvarade hos något av dem. i)Exponeringar på grund av outnyttjade kreditfaciliteter som klassificeras som lågriskposter utanför balansräkningen i bi laga I, förutsatt att ett avtal har ingåtts med kunden eller gruppen av kunder med inbördes anknytning enligt vilket utnyttjas, om det har fastställts att leda till att gränsvärdet enligt arti kel 395.1 överskrids. j)Handelsexponeringar mot centrala motparter samt bidrag till obeståndsfonden för centrala motparter. k)Exponeringar mot insättningsgarantisystem enligt direktiv /19/EG till följd av finansieringen av sådana system, om de institut som är medlemmar i systemet har en rättslig eller avtalsmässig skyldighet att finansiera systemet. Kontanta medel som tas emot för en kreditlänkad obligation som givits ut av institutet samt insättningar eller mottagna lån från en motpart till institutet, vilka omfattas av ett avtal om nettning av poster i balansräkningen vilket godkänts enligt del tre avdelning II kapitel 4 ska anses hänförliga till led g. De behöriga myndigheterna får helt eller delvis undanta följande exponeringar: a)Säkerställda obligationer i enlighet med artikel 129.1, 129.3 och 129.6. b)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på delstatliga rege ringar eller lokala myndigheter i medlemsstater där sådana krav skulle tilldelas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2 eller som utgör andra exponeringar mot eller ga rantier från sådana delstatliga regeringar eller lokala myndig heter, vilka ska åsättas riskvikten enligt del tre avdel ning II kapitel 2. Europeiska unionens officiella tidning L 176/235 c)Exponeringar, även andelar eller andra typer av innehav, som ett institut har gentemot sitt moderföretag, andra dotterföre tag till moderföretaget eller sina egna dotterföretag, under förutsättning att dessa företag är föremål för samma grupp baserade tillsyn som institutet självt i enlighet med denna förordning, direktiv /87/EG eller med motsvarande standarder i ett tredjeland. Exponeringar som inte uppfyller dessa kriterier, oavsett om de är undantagna från arti kel 395.1 eller ej, ska behandlas som exponeringar gentemot tredje part. d)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra ex poneringar, även andelar eller andra typer av innehav, gente mot regionala eller centrala kreditinstitut till vilka kreditinsti tutet är knutet i ett nätverk enligt bestämmelser i lag, bolags ordning eller motsvarande och vilka enligt dessa bestämmel ser är ansvariga för likviditetsutjämning inom nätverket. e)Tillgångsposter som utgörs av kreditinstituts fordringar på och andra exponeringar gentemot kreditinstitut, varav ett är verksamt på icke-konkurrensutsatt grund och erbjuder eller garanterar lån enligt bestämmelser i lag eller sin bolags ordning för att främja specifika sektorer i ekonomin under någon form av statlig övervakning och med begränsningar för utnyttjandet av sådana lån, under förutsättning att re spektive exponeringar uppkommer genom sådana lån som förmedlas till låntagarna via kreditinstitut eller genom garan tierna för dessa lån. f)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra ex poneringar gentemot institut, förutsatt att dessa expone ringar inte utgör sådana instituts kapitalbas, inte varar än till påföljande bankdag och inte är angivna i en viktig handelsvaluta. g)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på centralbanker i form av föreskrivna minimireserver som förvaras hos dessa centralbanker i deras nationella valutor. h)Om den behöriga myndigheten beslutar det, tillgångsposter som utgörs av fordringar på nationella regeringar i form av lagstadgade likviditetskrav som hålls i statspapper och anges och finansieras i deras nationella valutor, förutsatt att den kreditvärdering av dessa stater som utfärdats av ett utsett externt ratinginstitut, motsvarar "investment grade". i)av remburser med medel-lågrisk utanför balansräk ningen och outnyttjade kreditmöjligheter med medel-lågrisk utanför balansräkningen enligt bilaga I och, efter godkän nande av de behöriga myndigheterna, av andra garan tier än kreditgarantier som grundas på bestämmelser i lag eller föreskrifter och som av ömsesidiga garantifonder med ställning som kreditinstitut ställs ut till medlemmar. j)Rättsligt föreskrivna garantier som används när ett lån som finansieras genom utfärdande av hypoteksobligatio ner betalas till låntagaren före den slutliga registreringen av hypoteket i fastighetsregistret, förutsatt att garantin inte an vänds för att minska risken i beräkningen av de riskvägda exponeringsbeloppen. k)Tillgångar som utgörs av krav på och andra exponeringar mot erkända börser. De behöriga myndigheterna får använda undantaget enligt punkt 2 endast om följande villkor är uppfyllda: a)Den specifika karaktären hos exponeringen, motparten eller förhållandet mellan institutet och motparten eliminerar eller minskar den risk som är förenad med exponeringen. b)Återstående koncentrationsrisker kan hanteras genom andra lika effektiva metoder såsom de arrangemang, processer och mekanismer som anges i artikel 81 i direktiv /36/EU. De behöriga myndigheterna ska informera om huruvida de avser att använda något av de undantag som föreskrivs i punkt 2 i enlighet med leden a och b i den här punkten och ska samråda med om detta val. Beräkning av effekten av användningen av kreditriskreducerande metoder För beräkningen av exponeringars värde enligt arti kel 395.1 får ett institut tillämpa "fullständigt justerat expone ringsvärde", beräknat enligt del tre avdelning II kapitel 4, med beaktande av kreditriskreducering, volatilitetsjusteringar och eventuell löptidsobalans (E*). Ett institut som har tillstånd att använda egna estimat av LGD-värden och konverteringsfaktorer för en exponeringsklass enligt del tre avdelning II kapitel 3 får, under förutsättning att de behöriga myndigheterna ger sitt tillstånd, tillämpa effekterna av finansiella säkerheter vid beräkningen av exponeringsvärden enligt artikel 395.1. De behöriga myndigheterna ska endast bevilja det tillstånd som avses i föregående stycke, om institutet kan göra ett estimat av effekterna av finansiella säkerheter på deras exponeringar sepa rat från andra aspekter som är relevanta för LGD-värdet. L 176/236 Europeiska unionens officiella tidning De estimat som institutet tagit fram ska vara tillräckligt lämpliga för att reducera exponeringsvärdet i syfte att efterleva bestäm melserna i artikel 395. Om ett institut har tillstånd att använda egna estimat av effek terna av finansiella säkerheter, ska det göra detta på ett sätt som är förenligt med den metod som valts för att beräkna kapital baskraven i enlighet med denna förordning. Institut som har tillstånd att använda egna estimat av LGD- värden och konverteringsfaktorer för en exponeringsklass enligt del tre avdelning II kapitel 3 och som inte beräknar värdet på sina exponeringar enligt den metod som avses i första stycket i denna punkt får använda den fullständiga metoden för finansi ella säkerheter eller den metod som anges i artikel 403.1 b för beräkningen av exponeringarnas värde. Ett institut som använder den fullständiga metoden för finansiella säkerheter eller som har tillstånd att använda den metod som beskrivs i punkt 2 i denna artikel vid beräkning av exponeringsvärden för det ändamål som avses i artikel 395.1 ska genomföra återkommande stresstester av sina kreditriskkon centrationer, även i fråga om det realiserbara värdet av eventu ellt mottagen säkerhet. De periodiska stresstester som avses i första stycket ska gälla risker som kan orsakas av potentiella förändringar av förhål landena på marknaden vilka kan få negativa konsekvenser för institutets kapitaltäckning och risker vid brådskande realisering av säkerheter. De stresstester som utförs ska vara tillräckliga och lämpliga för bedömningen av dessa risker. Om det periodiska stresstestet visar på ett lägre realiserbart värde av en mottagen säkerhet än vad som skulle få beaktas vid användning av den fullständiga metoden för finansiella sä kerheter eller den metod som beskrivs i punkt 2, ska värdet av den säkerhet som får tas med i beräkningen av exponerings värden enligt artikel 395.1 minskas i motsvarande grad. De institut som avses i första stycket ska i sina strategier för att bemöta koncentrationsrisker inbegripa följande: a)Strategier och processer för att bemöta risker till följd av löptidsobalanser mellan exponeringar och det eventuella kre ditriskskyddet för dessa. b)Strategier och processer i fall då ett stresstest indikerar ett lägre realiserbart värde för säkerheter än som beaktas vid användning av den fullständiga metoden för finansiella sä kerheter eller den metod som beskrivs i punkt 2. c)Strategier och processer för koncentrationsrisker till följd av tillämpningen av tekniker för reducering av kreditrisker, sär skilt vid stora indirekta kreditexponeringar (exempelvis mot en enskild utgivare av värdepapper som tagits emot som säkerhet). Exponeringar till följd av lån säkerställda med panträtt Vid beräkningen av exponeringsbelopp i enlighet med artikel 395 får ett institut minska värdet på en exponering eller en del av en exponering som är fullständigt säkrad av fastighet i enlighet med artikel 125.1 med det intecknade beloppet av marknadsvärdet eller pantlånevärdet för den berörda fastigheten, men inte med av marknadsvärdet eller av pantlånevärdet i de medlemsstater som har infört strikta krite rier för beräkning av pantlånevärdet genom lagar eller andra föreskrifter, om samtliga följande villkor är uppfyllda: a)De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna har inte åsatt en högre riskvikt än för exponeringar eller delar av exponeringar som är säkrade genom bostadsfastigheter i en lighet med artikel 124.2. b)Exponeringen eller en del av exponeringen är fullständigt säkrad genom i)panträtt i bostadsfastigheter, eller ii)en bostadsfastighet i en transaktion med fastighetsleasing där leasegivaren bibehåller fullt ägande av bostadsfastig heten och leasetagaren ännu inte har utövat sin rätt att köpa. c)De krav som anges i artiklarna 208 och 229.1 är uppfyllda. Vid beräkningen av exponeringsvärden i enlighet med ar tikel 395 får ett institut minska värdet på en exponering eller en del av en exponering som är fullständigt säkrad av fastighet i enlighet med artikel 126.1 med det intecknade beloppet av marknadsvärdet eller pantlånevärdet för den berörda fastigheten, men inte med av marknadsvärdet eller av pantlånevärdet i de medlemsstater som har infört strikta krite rier för beräkning av pantlånevärdet genom lagar eller andra föreskrifter, om samtliga följande villkor är uppfyllda: a)De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna har inte åsatt en högre riskvikt än för exponeringar eller delar av exponeringar som är säkrade genom kommersiella fastighe ter i enlighet med artikel 124.2. b)Exponeringen är fullständigt säkrad genom i)panträtt i kontorsfastigheter eller andra kommersiella fas tigheter, eller ii)kontorsfastigheter eller andra kommersiella fastigheter och exponeringar som avser transaktioner med fastighets leasing. Europeiska unionens officiella tidning L 176/237 c)De krav som anges i artiklarna 126.2 a, 208 och 229.1 är uppfyllda. d)De kommersiella fastigheterna ska vara helt uppförda. Ett institut får behandla en exponering mot en motpart som härrör från en omvänd repa enligt vilken institutet av motparten har förvärvat av den säkrade skulden oberoende pan trätter i tredje parters fasta egendom som ett antal enskilda exponeringar mot var och en av dessa tredje parter, under för utsättning att samtliga följande villkor är uppfyllda: a)Motparten är ett institut. b)Exponeringen är fullständigt säkrad genom de panträtter i dessa tredje parters fasta egendom som institutet har förvär vat, och institutet kan göra dessa rätter gällande. c)Institutet har sett till att kraven i artiklarna 208 och 229.1 är uppfyllda. d)Institutet blir innehavare av de fordringar som motparten har gentemot tredje parterna i händelse av motpartens fallis semang, insolvens eller likvidation. e)Institutet rapporterar i enlighet med artikel 394 till de be höriga myndigheterna totalbeloppet för de exponeringar mot varje annat institut som behandlas i enlighet med denna punkt. I detta syfte ska institutet förutsätta att det har en exponering mot varje tredje part för beloppet på den fordran som motpar ten har mot den tredje parten i stället för motsvarande belopp för exponeringen mot motparten. Återstoden av exponeringen mot motparten, om en sådan återstod finns, ska även fortsätt ningsvis behandlas som en exponering mot motparten. b)behandla den del av exponeringen som har säkerhet i form av marknadsvärdet på erkända säkerheter som om den gjorts mot tredje part i stället för mot kunden, om exponeringen garanteras genom säkerhet och under förutsättning att den säkrade delen av exponeringen skulle åsättas en motsvarande eller lägre riskvikt jämfört med riskvikten för den ej säkrade exponeringen gentemot kunden enligt del tre avdelning II kapitel 2. Den metod som anges i första stycket led b får inte användas av ett institut om det föreligger en obalans mellan löptiden för exponeringen och löptiden för skyddet.