prop · H003148 · 2013-04-16 00:00:00 — Detta innebär att utlänningen, med stöd av ett undantag från kravet på arbetstillstånd (s.k. AT-UND, 5 kap. 4 § UtlF), måste ha arbetat som ansökan om uppehållstillstånd handlagts. Vidare ska anställningen omfatta en tidsperiod om från ansökningstillfället. Dessutom ska anställningen uppfylla de krav som anges i 6 kap. 2 § första stycket UtlL, dvs. att anställningen gör det möjligt för utlänningen att försörja sig och att lönen, försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen (5 kap. 15 a § och 5 kap. 18 § andra stycket 7 UtlL). Vidare kan en utlänning som beviljats en visering för att besöka en arbetsgivare i , eller som rest in viseringsfritt i detta syfte, beviljas tillstånd utan att lämna landet, under förutsättning att anställningen avser ett arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft och att arbetsgivaren skulle förorsakas olägenheter om utlänningen måste lämna för att göra en ansökan eller om det annars föreligger särskilda skäl (5 kap. 18 § tredje stycket UtlL). När och var ska ansökan om EU-blåkort göras? Av de inledande skälen i blåkortsdirektivet anges att avsikten med direktivet är att komma till rätta med arbetskraftsbristen inom Europeiska unionen genom att främja tredjelandsmedborgares inresa och rörlighet i syfte att ta en högkvalificerad anställning under vistelser . Syftet är således inte att de utlänningar som redan lagligen vistas och arbetar inom unionen ska medges EU-blåkort utan avsikten är att fler personer ska söka sig hit. studier som ska leda fram till en doktorsexamen, bör efter avslutade Prop. 2012/13:148 studier kunna ansöka om ett EU-blåkort i . forskarnivån krävs slutförda kursfordringar om minst 240 högskolepoäng varav minst 60 högskolepoäng på avancerad nivå, avlagd examen på den avancerade nivån eller motsvarande utländsk utbildning eller motsvarande kvalifikationer. En utlänning som ansöker om rätt att vistas i en medlemsstat som forskare i den mening som avses i det s.k. gästforskardirektivet11 i syfte att genomföra ett forskningsprojekt är enligt artikel 3.2 d undantagen från blåkortsdirektivets tillämpningsområde (jfr avsnitt 7). Däremot uppställer blåkortsdirektivet inget hinder mot att gästforskare kan omfattas av direktivets bestämmelser efter det att ett sådant forskningsprojekt har avslutats. I blåkortsdirektivets skäl 8 anges bl.a. att direktivet inte bör hindra dem som vill stanna kvar på en medlemsstats territorium för att bedriva en betald ekonomisk verksamhet och som vistats lagligt där enligt andra ordningar. Som exempel nämns studerande som just har avslutat sina studier enligt det s.k. studentdirektivet12 eller forskare som beviljats inresa enligt det s.k. gästforskardirektivet. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att även en utlänning som beviljats tillstånd att utföra forskning i enligt ett mottagningsavtal som har ingåtts enligt lagen (2008:290) om godkännande av forskningshuvudmän att ta emot gästforskare efter det att ett forskningsprojekt har avslutats bör medges rätt att ansöka om ett EU-blåkort under vistelsen i . I de fall familjemedlemmar till en utländsk gäststuderande eller gästforskare redan vistas här i landet bör dessa ges möjlighet att ansöka om förlängning av uppehållstillstånden under vistelsen i när anknytningspersonen beviljats EU-blåkort. Bestämmelser om när en ansökan om EU-blåkort ska göras och vilka som kan komma i fråga för att ansöka om ett EU-blåkort efter inresan i landet, bör tas in i det föreslagna kapitlet om EU-blåkort i utlännings- lagen. Bör arbetsgivaren få ansöka om ett EU-blåkort? Enligt artikel 10.1 ska medlemsstaterna fastställa huruvida ansökningar om EU-blåkort ska göras av den berörde utlänningen och/eller av hans eller hennes arbetsgivare. Enligt gällande ordning ska en utlänning som vill ha uppehållstillstånd och arbetstillstånd i själv ha ansökt om och beviljats sådana tillstånd före inresan hit (5 kap. 18 § och 6 kap. 4 § UtlL). I promemorian görs bedömningen att det saknas anledning att frångå denna ordning och låta en arbetsgivare ansöka om EU-blåkort för utlänningens räkning. anser att när det gäller högkvalificerade samt högkvalificerade och därtill reglerade yrken bör för- och nackdelarna med en ordning där även arbetsgivare ges möjlighet att ansöka om EU- blåkort för en utlännings räkning övervägas närmare. Regeringen anser att det är mindre lämpligt att införa en särreglering när det gäller ansökningsförfarandet för vissa kategorier av arbetstagare och yrken. 11EUT L 289, 3.11.2005, s. 15 (Celex 32005L0071). 12EUT L 375, 23.12.2004, s. 12 (Celex 32004L114). 2012/13:148 Samma regler för vem som kan ansöka om uppehålls- och arbetstillstånd i bör gälla oavsett om det rör sig om en högkvalificerad anställning eller inte. Regeringen anser därför att den möjlighet som ges i direktivet att föreskriva att arbetsgivare ska kunna ansöka om EU-blåkort för utlänningens räkning inte bör utnyttjas. Regeringens bedömning: Några lagändringar är inte nödvändiga med anledning av direktivets bestämmelser om inom vilken tid ett beslut i ett ärende om EU-blåkort ska meddelas och om komplettering av ansökan. Möjligheten enligt direktivet att avslå en ansökan om EU-blåkort om sökanden inte inom en fastställd tidsfrist gett in kompletterande beslutsunderlag bör inte utnyttjas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har något att invända Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 11.1 första stycket ska sökanden skriftligen underrättas om beslut i ett ärende om EU- blåkort och senast efter det att ansökan lämnades in. Beslutsunderrättelse ska ske enligt förfarandet i nationell lagstiftning. Om de uppgifter eller handlingar som lämnats till stöd för ansökan är otillräckliga ska, enligt artikel 11.2, sökanden anmodas att komplettera sin ansökan inom en tidsfrist som fastställts av behöriga myndigheter. I dessa fall får beslut i ärendet meddelas senare än efter ansökan. Sökanden ska då informeras om att tiden för beslut kommer att förlängas. Om sökanden inte inkommer med kompletterande uppgifter inom den fastställda tidsfristen får ansökan avslås. Någon generell reglering av den tid inom vilken ett ärende om uppehållstillstånd ska avgöras finns inte i utlänningslagen. Däremot finns vissa bestämmelser om tidsfrister i utlänningsförordningen som har sin grund i olika EU-direktiv. I 4 kap. 21 a § UtlF anges att ärenden om uppehållstillstånd på grund av anknytning (familjeåterförening) ska, om det inte finns särskilda skäl, avgöras senast från det att ansökan lämnades in. Vidare finns i 8 kap. 10 a10 b §§ UtlF vissa tidsfrister för handläggning av ärenden som rör varaktigt bosatta i och ärenden om uppehållstillstånd för medborgare i och för tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. För att uppfylla blåkortsdirektivets krav i artikel 11.1 första stycket om beslutsunderrättelse föreslås i promemorian att en ny bestämmelse tas in i utlänningsförordningen som överensstämmer med direktivets reglering avseende handläggningstid och komplettering av ansökan. Regeringen delar den bedömning som görs i promemorian att direktivets krav om beslutsunderrättelse och komplettering av ansökan kan regleras på förordningsnivå. Några lagändringar behövs Prop. 2012/13:148 alltså inte med anledning av direktivet i denna del. Någon motsvarighet till den ordning som föreskrivs i direktivet att en ansökan om EU-blåkort får avslås om utlänningen inte efterkommer en begäran om kompletterande underlag förekommer inte beträffande andra uppehålls- och arbetstillstånd i . Den möjlighet som ges enligt direktivet att införa en sådan avslagsgrund bör därför inte utnyttjas. 9.3Följder av att beslut inte fattas inom angiven tidsfrist Regeringens bedömning: Blåkortsdirektivets krav i fråga om följder vid överskridande av tidsfristen för handläggning av ansökan om EU- blåkort leder inte till någon författningsåtgärd inom ramen för detta lagstiftningsärende. Promemorians bedömning överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: () anför att de överväganden angående JO:s tillsyn som redovisas i promemorian inte synes inkludera förhållandet att JO:s tillsyn är extraordinär. JO:s resurser är starkt begränsade och den granskningsverksamhet som bedrivs kan inte likställas med reguljär tillsyn. Justitiekanslern () har med utgångspunkt från de intressen som JK främst har att beakta inga synpunkter att anföra beträffande de förslag och bedömningar som görs i promemorian. Skälen för regeringens bedömning: I artikel 11.1 andra stycket anges att följderna av att ett beslut inte fattats inom handläggningstiden ska regleras i nationell lagstiftning. Motsvarande bestämmelser om följder av att ett beslut inte fattas inom en angiven tidsfrist återfinns i andra EU-direktiv på migrationsområdet, bl.a. i det s.k. familjeåterföreningsdirektivet13 och i direktivet om varaktigt bosatta14. Vid genomförandet i svensk rätt av dessa direktiv (prop. 2005/06:72 respektive prop. 2005/06:77) gjorde regeringen bedömningen att den tillsynsverksamhet som åligger ombudsmän () och Justitiekanslern () tillgodoser de krav som de två direktiven ställer upp i fråga om följder vid överskridande av handläggningsfrister. 2005/06:77 s. 168 anförs följande: JO utövar tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra författningar (12 kap. 6 § regeringsformen). JO har tillsyn över att de som utövar offentlig verksamhet efterlever lagar och andra författningar samt i övrigt fullgör sina åligganden (1 § lagen 1986:765 med instruktion för ombudsmän, ). Under JO:s tillsyn står bl.a. 13Rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening (EUT L 251, 3.10.2003, s. 12, Celex 30023L0086). 14Rådets direktiv /109/EG av om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (EUT L 16, 23.1.2004, s. 44, Celex 32003L0119). tillkännagivande begär att regeringen låter utreda frågan om bristen på Prop. 2012/13:148 reguljär tillsyn inom migrations- och socialförsäkringsområdet (bet. 2011/12:KU6). har tillkännagett för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen ska låta utreda frågan om ordinarie tillsyn inom migrations- och socialförsäkringsområdet (rskr. 2011/12:160). Denna fråga bereds inom . 9.4Tillståndstid och permanent uppehållstillstånd Regeringens förslag: Ett EU-blåkort ska beviljas för högst . Om anställningstiden är kortare än ska EU-blåkort beviljas för anställningstiden med ett tillägg av , dock inte längre än . Tillståndstiden för EU-blåkort ska förlängas om villkoren för ett sådant tillstånd är uppfyllda. Den sammanlagda tillståndstiden för ett eller flera EU-blåkort utfärdade av får inte överstiga . En utlänning som haft EU-blåkort i i sammanlagt , eller som haft EU-blåkort under en del av tidsperioden och uppehållstillstånd för arbete enligt bestämmelserna om arbetskraftsinvandring under resterande del av tidsperioden, får beviljas permanent uppehålls- tillstånd. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att en särskild bestämmelse som anger att permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har haft EU-blåkort utfärdat av ska tas in i utlänningslagen. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i anser att det bör förtydligas i lagtexten om det är den lönenivå som gällde då EU-blåkortet först beviljades som ska gälla även vid prövningen av ansökan om förlängning av tillståndstiden. Förvaltningsrätten i framför vissa synpunkter på beräkningen av tillståndstiden för EU-blåkort. Vidare ifrågasätter förvaltningsrätten nödvändigheten av att införa en ny särskild paragraf om att permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som haft EU-blåkort utfärdat av i sammanlagt . och anser att direktivets möjlighet att bevilja EU-blåkort i stället bör utnyttjas. Föreningen i Världen är positiv till att EU-blåkort kan beviljas med en maximal giltighetstid . Skälen för regeringens förslag Av inresevillkoren i artikel 5.1 framgår att ett giltigt anställningskontrakt eller bindande anställningserbjudande om högkvalificerad anställning i medlemsstaten ska visas upp. Enligt artikel 7.2 står det 2012/13:148 medlemsstaterna fritt att fastställa giltighetstiden för ett EU-blåkort på fackligt yttrande gäller även vid ansökan om förlängning och även om Prop. 2012/13:148 det är samma anställning som avses. Regeringen anser att något förtydligande i lagtexten inte är nödvändigt. I artikel 7.2 anges vidare att om anställningskontraktet omfattar en period som understiger den fastställda giltighetstiden ska EU-blåkortet utfärdas eller förnyas15 för den period som anställningskontraktet gäller jämte . Tillägget utöver kontraktstiden syftar till att ge utlänningen möjlighet att ansöka om nytt arbete under sin vistelse på medlemsstatens territorium. I promemorian anges att om anställningstiden är kortare än bör EU-blåkort utfärdas för anställningstiden med ett tillägg av . Detta gäller även vid förlängning av tillståndstiden för EU-blåkortet. Vid ansökan om nytt EU-blåkort för en ny högkvalificerad anställning ska även tillståndstiden för detta gälla för högst eller, om anställnings- tiden är kortare än , för anställningstiden jämte . Förvaltningsrätten i påpekar att för de fall anställningstiden uppgår till exempelvis och innebär den föreslagna regleringen att EU-blåkortet får en giltighetstid uppgående till och . Om anställningstiden uppgår till får EU- blåkortet däremot en giltighetstid . Förvaltningsrätten ifråga- sätter rimligheten i en sådan reglering. Som anges ovan ska ett EU-blåkort ges en maximal giltighetstid . Om anställningstiden understiger får tillståndstiden utökas med ytterligare . Detta innebär att om utlänningen erbjudits en anställning hos en arbetsgivare i exempelvis , ska ett första EU-blåkort beviljas . Vid en förlängningsansökan ska, om villkoren för EU-blåkort är uppfyllda, ett nytt EU-blåkort utfärdas och . Skulle anställningserbjudandet gälla och innebär detta att det första EU-blåkortet beviljas och vid en ansökan om förlängning av tillståndstiden ett nytt EU-blåkort utfärdas . I ett sådant förlängningsfall kan det således bli aktuellt med en kortare tids tillstånd. I den situation som Förvaltningsrätten i beskriver ovan får det första EU-blåkortet utfärdas med en giltighetstid och, efter ny ansökan, ytterligare ett EU-blåkort med en giltighetstid . Den föreslagna bestämmelsen om tillståndstider för EU-blåkort bör förtydligas i denna del. Om anställningserbjudandet avser en tillsvidareanställning ska ett första EU-blåkort gälla , med möjlighet till förlängning. Den sammanlagda tillståndstiden för EU-blåkort får, som framgår ovan, inte vara längre än . När det gäller reglerna om tillståndstid ställer Förvaltningsrätten i också frågan om EU-blåkort i kan beviljas trots att utlänningen tidigare haft EU-blåkort utfärdade av andra EU-stater som uppgår till en sammanlagd tillståndstid . Förvaltningsrätten uppfattar att uttrycket EU-blåkort i den i promemorian föreslagna 6 a kap. 7 § andra stycket avser EU-blåkort utfärdat i (jfr 6 a kap. 1 § första stycket). 15 Ordet förnyas har fallit bort i den svenska översättningen av blåkortsdirektivet. 2012/13:148 Det finns ingen bestämmelse i direktivet som anger att EU-blåkort utfärdade av andra medlemsstater uppgående till en viss sammanlagd tillståndstid ska utgöra hinder för att beviljas ett EU-blåkort i ytterligare en medlemsstat. Det enda krav som direktivet ställer upp i fråga om tillståndstid i en annan medlemsstat är kravet på minst arton månaders vistelse med stöd av ett EU-blåkort där för att få resa in och ansöka om EU-blåkort i en andra medlemsstat. Det bör således inte föreligga något hinder för en utlänning som vistats t.ex. i med ett EU- blåkort där, eventuellt efter att tidigare ha vistas i en annan medlemsstat med ett sådant tillstånd, att ansöka om och beviljas ett EU-blåkort i . Detta förhållande ska emellertid ses mot bakgrund av blåkorts- direktivets mer förmånliga regler i fråga om att ansöka om och beviljas ställning som varaktigt bosatt för den som har haft EU-blåkort i olika medlemsstater om (jfr avsnitt 12). Det bör dock vara upp till den enskilde utlänningen att avgöra om han eller hon vill utnyttja denna möjlighet i stället för att använda sig av möjligheten till ett nytt EU-blåkort i ytterligare en medlemsstat. Enligt nuvarande ordning får ett permanent uppehållstillstånd beviljas en utlänning som har haft uppehållstillstånd för arbete i sammanlagt (5 kap. 5 § första stycket UtlL). Blåkorts- direktivet behandlar inte frågor om permanenta uppehållstillstånd, däremot finns möjlighet enligt direktivet att bevilja den som har EU- blåkort ställning som varaktigt bosatt vistelse inom unionen. Om den som har EU-blåkort inte uppfyller förutsättningarna för att beviljas ställning som varaktigt bosatt i ska han eller hon lämna landet. Av blåkortsdirektivets skäl 7 framgår dock att direktivet inte bör påverka medlemsstaternas behörighet när det gäller att behålla eller införa nya nationella uppehållstillstånd för alla anställningssyften. Det anges vidare att de berörda tredjelandsmedborgarna bör få möjlighet att ansöka om ett nationellt uppehållstillstånd. Genom arbetet i den högkvalificerade anställningen har den som har EU-blåkort visat sig bidra till samhällsutvecklingen och fått en stark koppling till . I likhet med vad som gäller för en utlänning som beviljats nationella uppehållstillstånd och arbetstillstånd för arbetskraftsinvandring bör även en utlänning som haft ett EU-blåkort utfärdat av kunna beviljas ett permanent uppehållstillstånd i . I promemorian föreslås att en särskild bestämmelse med denna innebörd bör tas in i utlänningslagen (den föreslagna 5 kap. 5 a §). Förvaltningsrätten i påpekar att eftersom ett EU-blåkort är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd så torde ordinarie regler för uppehålls- och arbetstillstånd gälla om inte annat har föreskrivits. Mot denna bakgrund anser förvaltningsrätten att 5 kap. 5 § första stycket UtlL i sin nuvarande lydelse omfattar även de situationer som enligt förslaget skulle införas både genom tillägget till 5 § första stycket och den nya 5 a §. Om man trots detta vill förtydliga att den nuvarande regleringen i 5 § första stycket även omfattar EU-blåkort ifrågasätter förvaltningsrätten i vart fall nödvändigheten i att införa en ny 5 a §. Regeringen anser att det finns ett värde i att tydliggöra att även den som vistats i enbart med stöd av ett EU-blåkort i sammanlagt Prop. 2012/13:148 kan beviljas ett permanent uppehålls- Ett permanent uppehållstillstånd bör också kunna beviljas om utlänningen vistats här med stöd av ett EU-blåkort och under ytterligare en period med stöd av nationellt uppehållstillstånd för arbete om dessa perioder sammantaget utgör en tidsperiod . Det föreslås därför att det ska införas ett tillägg i nuvarande 5 kap. 5 § första stycket UtlL med denna innebörd. Däremot finns det inget behov av att införa en separat bestämmelse som motsvarar den i promemorian föreslagna 5 a § i utlänningslagen. 9.5Koppling till anställning och slag av arbete Regeringens förslag: EU-blåkort ska knytas till en viss anställning och avse ett visst slag av arbete. Därefter ska ett EU-blåkort endast knytas till ett visst slag av arbete. Vid beräkningen av den tvåårsperiod under vilken EU-blåkortet ska knytas till såväl anställning som slag av arbete ska även den tid som utlänningen haft ett tidigare EU-blåkort räknas in. En utlänning som vill byta till ett annat slag av arbete än det som EU-blåkortet är knutet till ska ansöka om ett nytt EU-blåkort. Detsamma gäller när utlänningen vill byta till en annan anställning. Den som har EU-blåkort och blir arbetslös får av från det att anställningen upphörde vistas i för att söka ny anställning. Regeringens bedömning: Möjligheten enligt blåkortsdirektivet att behålla anställningar som enligt nationell lagstiftning är förbehållen svenska medborgare bör utnyttjas. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens, förutom att det i promemorian föreslogs att ett EU-blåkort skulle knytas till en viss arbetsgivare och inte till en viss anställning. Remissinstanserna: anser att den föreslagna bestämmelsen om skyldighet att ansöka om nytt EU-blåkort vid byte av arbetsgivare enbart bör omfatta . ifrågasätter nödvändigheten av att knyta EU-blåkortet till ett visst slag av arbete , då detta riskerar att minska arbetstagarens rörlighet och därmed arbetsgivarnas möjlighet att ta del av kompetensen. Förvaltningsrätten i anser att det i fråga om arbetslöshet bör förtydligas från vilken tidpunkt perioden börjar löpa. Arbetsförmedlingen efterlyser ett förtydligande om det eventuella ansvaret för tillhandahållande av service och arbetsmarknadspolitiska åtgärder som ska gälla vid tillfällig arbetslöshet för personer med EU- blåkort. Skälen för regeringens förslag och bedömning Tillståndets koppling till en viss anställning och till ett visst slag av arbete Enligt artikel 12.1 första meningen ska innehavare av EU-blåkort av laglig anställning ha begränsad rätt till arbets- marknaden. ska han eller hon endast ha rätt till den anställning som uppfyller villkoren för inresa i artikel 5. Efter en anställningstid får medlemsstaterna enligt artikel 12.1 andra meningen låta innehavare av EU-blåkort åtnjuta samma behandling som landets egna medborgare när det gäller tillträde till högkvalificerade anställningar. De krav som ställs upp i artikel 12.1 motsvarar till stor del de villkor som gäller för beviljande av arbetstillstånd vid arbetskraftsinvandring i . Enligt 6 kap. 2 a § tredje stycket UtlL ska ett arbetstillstånd knytas till viss arbetsgivare och avse ett visst slag av arbete. Efter en sammanlagd tillståndstid ska tillståndet endast knytas till ett visst slag av arbete. Den möjlighet som ges enligt direktivets artikel 12.1 andra meningen avseende likabehandling med landets egna medborgare när det gäller tillträde till anställningar som innebär högkvalificerat arbete innebär att borttagande även av EU-blåkortets knytning till visst slag av arbete skulle kunna aktualiseras anställning. I promemorian görs bedömningen att det inte finns skäl att inom den fyraårsperiod som ett EU-blåkort kan gälla medge sådan likabehandling med svenska medborgare som utlänningen är kvar i systemet med EU-blåkort. ifrågasätter nödvändigheten av att knyta EU-blåkortet till ett visst slag av arbete , då detta riskerar att minska arbetstagarens rörlighet och därmed arbetsgivarnas möjlighet att ta del av kompetensen. anser att direktivets möjlighet till likabehandling med svenska medborgare ska utnyttjas. Regeringen anser att det är en lämplig ordning att den som har EU- blåkort först efter en ny ansökan kan byta till ett annat slag av arbete. Utlänningen kan alltså på så sätt beviljas nytt EU-blåkort för annat slag av arbete än det som låg till grund för beviljande av det första tillståndet om förutsättningarna för ett nytt tillstånd är uppfyllda. Detta innebär att systemet blir likadant som det som gäller för nationella arbetstillstånd. Någon anledning att anta att en sådan reglering minskar arbetstagares rörlighet och arbetsgivares möjlighet att ta del av kompetensen, såsom framfört, bedöms inte föreligga. Det är också önskvärt att de bestämmelser som införs med anledning av blåkortsdirektivet till så stor del som möjligt motsvarar den reglering som gäller för nationella arbetstillstånd. I lagrådsremissen föreslogs att ett EU-blåkort skulle knytas till en viss arbetsgivare och ett visst slag av arbete. Lagrådet har påpekat att enligt direktivets artikel 12.1 ska begränsningen inte vara knuten till en viss arbetsgivare utan till den anställning som uppfyller villkoren för inresa i artikel 5. Enligt Lagrådet innebär förslaget att knyta begränsningen till arbetsgivaren i stället för till anställningen en inte betydelselös saklig ändring.