prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — Vad gäller tandvården förväntas variationerna i förskrivning över landet minska när rekommendationerna i de nationella riktlinjerna för tandvården som tagit fram börjar tillämpas i större utsträckning. Det preventiva arbetet med vårdhygien är viktigt för att bromsa resistensutvecklingen. Genom att minska förekomsten av infektioner minskas även behovet av antibiotikabehandling. Detsamma gäller barnvaccinationsprogrammet samt influensa- och pneumokockvaccination bland äldre som minskar antalet infektioner och därmed behovet av antibiotikabehandling. Diagram 5.12 Antal antibiotikarecept per 1 000 invånare, 2003–2012 Antal antibiotikarecept per 1 000 invånare Källa: (). Anm.: Åldersstandardiserade data. Strategi för ett samordnat arbete mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade sjukdomar har en strategi för ett samordnat arbete mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade sjukdomar (prop. 2005/06:50). Syftet med strategin är att bevara möjligheten att behandla bakteriella infektioner hos människor och djur. Insatserna i strategin inkluderar humanmedicin, veterinärmedicin och insatser för att motverka miljökonsekvenser av antibiotikaanvändning. uppföljning av strategin visade att det finns behov av en nationell funktion med uppdrag att samordna arbetet mot antibiotikaresistens. fick därför i uppdrag att under 2012‒2017, i samverkan med , initiera och ansvara för den nationella samverkansfunktionen. Arbetet med den nationella samverkansfunktionen har påbörjats och t.ex. arrangeras ett antibiotikaforum på den nationella . har dessutom inrättat ett kansli som har till syfte att stödja den nationella samverkansgruppens arbete. Regeringen har avsatt tillfälliga medel för en särskild patientsäkerhetssatsning under 2011‒ 2014 (avsnitt 4.8.1). En central del av patientsäkerhetssatsningen är att motverka utveck- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 lingen av antibiotikaresistens. Regeringen och Kommuner och Landsting har genom årliga överenskommelser enats om en prestationsbaserad ersättning för patientsäkerhetsarbetet i landstingen. Överenskommelsen syftar till att, genom ekonomiska incitament och med patientens behov i centrum, uppmuntra, stärka och intensifiera patientsäkerhetsarbetet i landstingen. uppföljning av patientsäkerhetsöverenskommelsen avseende rationell antibiotikaanvändning visade att fyra landsting nått de uppsatta målen, bl.a. genom att minska förskrivningen. Kraven i överenskommelsen har omarbetats till viss del. fördelas mellan de landsting som verkar för ökad följsamhet till vissa lokala behandlingsrekommendationer, minskar förskrivningen av antibiotika mot en nivå som motsvarar en mer rationell användning, samt verkar för att höja medvetenheten bland förskrivare genom att arbeta med återkoppling avseende deras personliga förskrivning. Som en del av regeringens patientsäkerhetssatsning har och reviderat behandlingsrekommendationen för halsfluss, utarbetat en ny behandlingsrekommendation för infektioner i tandvården och utvecklat en plan för revidering av övriga nu gällande behandlingsrekommendationer. Regeringen gav i uppdrag att genom en beteendevetenskaplig studie kartlägga och analysera vilka faktorer som påverkar läkares beteende vid förskrivning av antibiotika. Uppdraget kommer enligt omfatta fyra studier: en systematisk litteraturstudie, en fallstudie där fyra vårdcentraler ingår, en registerstudie i två län och en studie om följsamhet till riktlinjer om behandling av halsfluss. har även på regeringens uppdrag genomfört en undersökning om vilka attityder olika grupper i samhället har till antibiotikaanvändning. Av rapporten framgår att allmänhetens inställning och kunskap vad gäller antibiotikabehandling skiljer sig mellan bl.a. olika åldersgrupper. påtalar i rapporten att de bästa resultaten av interventioner uppnås om frågan kommuniceras parallellt till läkare, patienter och allmänhet på olika mötesplatser och i olika format. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ett förslag till ett nationellt kommunikationskoncept som sträcker sig framåt. Påverkansarbete inom EU och globalt för att motverka antibiotikaresistens Med ökad rörlighet av människor, djur och livsmedel är det allt viktigare att uppmärksamma problemet med antibiotikaresistens såväl nationellt som internationellt. Internationellt samarbete är en förutsättning för ett framgångsrikt arbete på nationell nivå. Antibiotikaresistens är en av fem övergripande prioriteringar inom ramen för strategin för samarbete med WHO – 2015. WHO satsar, mycket tack vare svenskt påverkansarbete, på en organisatorisk struktur för att ta antibiotikafrågan konkret framåt. har varit pådrivande om att det bör utvecklas globala övervakningssystem för att bättre kunna mäta resistensläget och sjukdomsbördan. avsatte regeringen medel för att stödja WHO i detta arbete. har tilldelats medel för att sända en expert till WHO och är en person på plats för att arbeta med antibiotikaresistens. Vidare har regeringen beslutat om bidrag till /ReAct för att stödja WHO i deras arbete med en global övervakningsplan och att samla berörda parter för att ta fram en konkret handlingsplan. /ReAct fick även bidrag för att fortsätta arbetet som initierade under EU-ordförandeskapet 2009 om behovet av nya antibiotika. Därutöver har fortsatt samarbetet om antibiotikaresistens inom ramen för de hälsosamarbetsavtal som upprättats mellan och respektive . Inom ramen för EU:s Nordliga Dimension leder , på regeringens uppdrag, en arbetsgrupp med fokus på antibiotikaanvändning och -resistens. Hälsa är ett prioritetsområde inom ramen för och arbete pågår med att identifiera mål och indikatorer. Arbetet koordineras av Nordliga Dimensionens Partnerskap för Hälsa och Socialt Välbefinnande (NDPHS) som är en internationell organisation med säte i . 5.7.2Beredskap och hantering av hälsohot ska vila på gedigen planering En god beredskap innebär att diverse berörda aktörer på alla nivåer – nationellt, regionalt och lokalt – bör säkerställa att det finns kapacitet att hantera olika typer av hälsohot. Hälsohot kan uppstå utan förvarning och ibland utgöras av nya och oväntade hälsohot. Beredskapsplaneringen bör därför ofta vara generell i stället för att vara inriktad mot en specifik orsak. Följande resultatredovisning fokuserar dock på hälsohot som förknippas med smittsamma sjukdomar, inklusive influensapandemier. Bakgrunden till detta fokus är inriktningen av avsnitt 5 Folkhälsopolitik och anslagen som faller under avsnittet. Beredskapsplanering för allvarliga smittsamma sjukdomar inklusive pandemisk influensa redovisade ett regeringsuppdrag om beredskapsplanering för utbrott av smittsamma sjukdomar. I rapporten föreslås mål för smittskyddsberedskapen som bl.a. innebär att planer för epidemiberedskap bör finnas i alla landsting och vara avstämda med smittskyddsläkarna. Av rapporten framgår även att det bör finnas en logistikplan för distribution av läkemedel och annat material under ett utbrott, kapacitetsplanering för vården och laboratorieverksamhet, samt samordnade övningar av utbrottshantering. redovisade även ett uppdrag om att revidera den nationella pandemiplanen. Rapporten utgör ett planeringsunderlag för en pandemisk influensa. Planeringsunderlaget är avsett att fungera som bakgrund och stöd för nationella myndigheter, smittskyddsläkare, beredskapschefer, beredskapssamordnare samt andra planeringsansvariga inom landstingens och kommunernas vård och omsorg. Planeringsunderlaget behandlar kommunikationsplanering och beredskapsläkemedel. Underlaget framhåller att landstingen måste ha en omsorgsfull planering för att möjliggöra omställningar för att säkra en väl fungerande primärvård och slutenvård under en pandemi. En pandemiplan bör vara en central del av landstingens, kommunernas och de privata aktörernas beredskapsplanering. Underlaget betonar vikten av att sektorer med samhällsviktig verksamhet har utvecklade pandemiplaner där planeringen baseras på andra åtgärder än skydd av personal genom förebyggande behandling med antivirala läkemedel. Anledningen till detta är osäkerheten kring läkemedlens användbarhet samt risken för resistensutveckling. Planeringsunderlaget lägger vidare fast grundläggande principer som att planeringen bör ta höjd för en allvarlig situation samt vara flexibel, effektiv och proportionerlig. Flexibilitet är nödvändigt för att hanteringen av pandemin ska kunna anpassas i enlighet med kunskapsutvecklingen och förloppet under pandemin. Stödåtgärder med anledning av narkolepsi efter vaccinering med Pandemrix Under influensapandemin 2009 vaccinerades en stor del av befolkning mot den pandemiska influensan A (H1N1). Ett stort antal biverkansrapporter om narkolepsi, där ett samband med pandemivaccinet Pandemrix misstänks, har därefter inkommit till . har med anledning av rapporterna genomfört studier som inledningsvis visade en ökad risk för barn och ungdomar att insjukna i narkolepsi efter vaccinering med Pandemrix, jämfört med barn och ungdomar som inte vaccinerats. En avslutad studie har också visat en ökad risk för narkolepsi hos unga vuxna, i åldersgruppen , som vaccinerats. Studien visade också att risken avtar successivt med stigande ålder, men att det inte är möjligt att närmare precisera en ålder då det inte finns en ökad risk. För ett stort antal andra sjukdomar som studerades kunde ingen säkerställd riskökning observeras. För att möta barnens, ungdomarnas och deras familjers behov av stöd beviljade regeringen –2013 ekonomiskt bidrag till . Dessutom har regeringen beslutat att tillsammans med sjukvårdshuvudmännen finansiera familjeveckor vid det nationella kompetenscentret för sällsynta diagnoser, . Vistelserna ger de drabbade familjerna möjlighet att möta andra i samma situation, få kunskap och utbyta erfarenheter. har kartlagt forskning med relevans för uppkomst och behandling av narkolepsi. Kartläggningen visar att det finns 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 områden med kunskapsbrist, men också att forskning om narkolepsins uppkomst har gjort stora framsteg . Regeringen har träffat en långsiktig, blocköverskridande överenskommelse om att staten ska ta det yttersta ansvaret för att de barn och ungdomar som var vid vaccinationstillfället och som drabbats av narkolepsi efter vaccineringen med Pandemrix, och som av Läkemedelsförsäkringen bedöms ha en läkemedelsskada, ska få ersättning. Det gäller efter det att begränsningen i läkemedelsförsäkringen om hur mycket ersättning som totalt kan lämnas till samtliga drabbade eventuellt aktualiseras. pågår en utredning om hur systemet för eventuella statliga utbetalningar ska utformas. Utvecklat samarbete inom EU och internationellt vad gäller hälsohot En effektiv hantering av hälsohot på nationell nivå förutsätter ett globalt samarbete samt att omvärlden följer internationella överenskommelser och vidtar förebyggande åtgärder. Från EU och WHO ökar kraven om att medlemsstaternas beredskapsplaner ska vara interoperabla, dvs. system och organisationer ska kunna samarbeta på flera olika nivåer. Detta ställer stora krav på den svenska beredskapen och att regionala och lokala planer fungerar tillsammans. Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till beslut om allvarliga gränsöverskridande hälsohot, vilket kan innebära utökade krav på medlemsstaternas beredskapsplanering. har förslaget förhandlats i rådet och formellt beslut förväntas . Generellt sett utgår kommissionens förslag från samma breda angreppssätt som WHO:s internationella hälsoreglemente (IHR). Förslaget ställer därutöver krav på att medlemsstaterna ska samordna åtgärder för att utveckla sin förmåga att hantera allvarliga gränsöverskridande hot mot människors hälsa. Förslaget innebär bl.a. att beredskapsplanernas kompatibilitet ska behandlas och att medlemsstaterna ska förse kommissionen med information om sina beredskapsplaner. Vidare ska medlemsstaterna konsultera varandra och kommissionen innan man antar sina planer eller reviderar dem. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Förslaget har beröringspunkter med den nya rättsakten för civilskydd vilken beskrivs under avsnitt 4 Samhällets krisberedskap inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap. 5.8Resultatredovisning: Samverkan – det gemensamma ansvaret för en god hälsa Insatser som främjar människors hälsosamma val och en positiv hälsoutveckling i befolkningen 5.7.3Säkra miljöer och produkter främjas utförs inom många samhällsområden och av flera av insatser på bred front ger regelbundet ut rapporter som följer miljöhälsan i . Rapporterna har omväxlande varit inriktade på barn och vuxna. Miljöhälsorapport och 2009 fokuserade på vuxna och Miljöhälsorapport och 2013 fokuserade på barn. Miljöhälsorapport om barns hälsa har tagits fram och publicerats av på uppdrag av . Miljöhälsorapport belyser t.ex. att astma och allergi bland barn fortsätter att öka men att antalet barn som utsätts för tobaksrök minskar. Regeringens insatser för säkra miljöer, produkter m.m. bedrivs inom ramarna för en rad områden. Utgiftsområden med beröringspunkter innefattar bl.a. 14 Arbetsmarknad och 18 Samhällsplanering, bostadsförsörj- miljö- och naturvård, effekter av luftföroreningar och kemikalier som är relevanta för utvecklingen av folkhälsan under utgiftsområde 20. Ett flertal myndigheters verksamhet bidrar till arbetet för säkra miljöer och produkter, t.ex. , , , , Kemikalieinspektionen, Transportstyrelsen, samt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Hälsoskyddsarbetet syftar till att undvika att människor får besvär eller blir sjuka av miljön. Det innebär t.ex. att se till att bostäder är fria från skadliga nivåer av radon, fukt och buller. Relevant i detta avseende är (1998:808) mål om att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Mot den bakgrunden är dialog och erfarenhetsutbyte mellan de olika aktörerna av betydelse. Följande avsnitt illustrerar hur regeringen bidragit till att främja samverkan mellan olika aktörer. Regeringen tog initiativ till fördjupad samverkan med näringslivet och ideella sektorn kring hälsofrämjande insatser med fokus på kost och fysisk aktivitet. I skrivelsen En folkhälsopolitik med människan i centrum (skr. 2011/12:166) aviserade regeringen sin avsikt att ta initiativ till ett forum för nationell samverkan för hälsofrämjande insatser. träffade ledande företag inom detaljhandeln på livsmedelsområdet samt inom tränings- och friskvårdsbranschen. Departementet tog även initiativ till flera förstudier i syfte att analysera förutsättningarna för fördjupad samverkan mellan offentliga, privata och ideella aktörer. Nästa steg i arbetet med Forum för hälsofrämjande inleddes genom inrättandet av en arbetsgrupp med företrädare för berörda myndigheter, branscher och organisationer. Ett av syftena med initiativet är att skapa ett forum för dialog, information och erfarenhetsutbyte. Ett annat syfte är att skapa förutsättningar för att koordinera och kommunicera insatser och bidra med underlag för att utveckla initiativ och strategier som utifrån den enskildes perspektiv främjar en positiv hälsoutveckling. Det finns omfattande internationella erfarenheter av samverkan mellan offentliga aktörer och näringslivet i branscher som har en koppling till hälsofrämjande i olika avseenden. Regeringens initiativ Forum för hälsofrämjande syftar till att pröva om sådan samverkan kan bidra positivt till en utveckling i i enlighet med det övergripande målet för folkhälsopolitiken. Forumet kommer att arbeta . ramen för detta utvecklingsarbete bör erfarenheterna och resultaten från Ett friskare beaktas (avsnitt 5.6.3). ska en utvärdering genomföras av i vilken utsträckning forumets syfte uppnåtts samt förslag på hur arbetet ska bedrivas efter utgången av 2014. 5.8.2Samverkansinitiativ inom flera områden Utöver det nystartade Forum för hälsofrämjande arbetar regeringen även med att stimulera samverkan genom flera andra strukturer. Andra exempel på samverkansstrukturer är regeringens råd för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor () (avsnitt 9.7). Rådet ska bistå regeringen i frågor med koppling till ANDT-området. Som nämndes under avsnitt 5.7.1 har i uppdrag att, i samverkan med , initiera och ansvara för en nationell samverkansfunktion för ett samordnat arbete mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade infektioner. Som ett led i det förebyggande arbetet mot hiv och sexuellt överförda infektioner har regeringen inrättat ett nationellt råd för samordning av arbetet i landet, Rådet för samordning av insatser mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar (). består av representanter för olika myndigheter, ideella organisationer, landsting och kommuner som på olika vis verkar för att minska smittspridningen i . Stärkt kunskapsstyrning – för ett effektivare folkhälsoarbete Regeringen anser att folkhälsoarbetet ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Därför har regeringen tagit en rad initiativ som syftar till att stärka kunskapsstyrningen och möjliggöra ett effektivare folkhälsoarbete. Under detta avsnitt lyfts flera aktuella initiativ fram, t.ex. inrättandet av en ny folkhälsomyndighet, utveckling av hälso- och sjukvårdens hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 arbete samt öppna jämförelser inom folkhälsoområdet. 5.9.1En ny folkhälsomyndighet bildas Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att förbereda och genomföra bildandet av en ny myndighet för folkhälsofrågor, (dir. 2013:33). Uppdraget genomförs i enlighet med regeringens bedömningar i propositionen En mer samlad myndighetsstruktur inom folkhälsoområdet (prop. 2012/13:116) . Bakgrunden till omorganisationen behandlas vidare under avsnitt 5.11.5. De uppgifter som myndigheterna och ansvarar för övergår till den nya myndigheten. Till den nya myndigheten förs även uppgifter inom folk- och miljöhälsorapporteringen och ansvar inom miljömålssystemet. Andra uppgifter som förs över till den nya myndigheten är vissa uppgifter som har enligt , (2010:900) och andra författningar inom dessa områden. verksamhet ska inledas . Förändringen innebär att och avvecklas och upphör vid utgången av 2013. beslutade om vissa lagändringar med anledning av omorganisationen (prop. 2012/13:116, bet. 2012/13:SoU27, rskr. 2012/13:280). 5.9.2Ett mer kunskapsbaserat hälsofrämjande arbete inom hälso- och sjukvården Regeringen framhåller i skrivelsen En folkhälsopolitik med människan i centrum (skr. 2011/12:166) att hälso- och sjukvården är en viktig aktör i arbetet med att främja hälsa och förebygga sjukdom. Arbetet med att stimulera ett förändringsarbete inom landstingen bör intensifieras så att hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande insatser systematiskt integreras i det löpande vårdarbetet. Mot denna bakgrund genomför regeringen flera åtgärder, t.ex. för att stödja införandet av sjukdomsförebyggande riktlinjer (avsnitt 4.5.2). 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Regeringen driver också frågan om en stärkt kunskapsstyrning inom hälso- och sjukvården i bredare bemärkelse, vilket beskrivs närmare i avsnitten 4.5 och 4.7. och resurseffektivitet kan också behöva beaktas i beslutsunderlaget. Regeringen gav därför i uppdrag att utreda vilket rekommendationssteg som bör komplettera evidensgraderingen på folkhälsoområdet. 5.9.3Utveckling av öppna jämförelser, ringen gav ett parallellt uppdrag till evidensgradering och hälsoekonomisk metodik Öppna jämförelser även inom folkhälsoområdet Öppna jämförelser av resultat, kvalitet, effektivitet, etc. är ett viktigt redskap för att driva utvecklingen inom hälso- och sjukvården framåt, enligt Vårdanalys rapport ljus för Öppna jämförelser? lämnade på uppdrag av regeringen förslag på hur arbetet med öppna jämförelser inom folkhälsoområdet bör läggas upp så att nästa redovisning av öppna jämförelser inom området kan ske . Regeringen gav i uppdrag att, i samverkan med och Kommuner och Landsting, fortsätta arbetet med öppna jämförelser inom folkhälsoområdet. Målet är att publicera öppna jämförelser inom folkhälsoområdet . Utveckling av evidensgradering och rekommendationer inom folkhälsoområdet För att öka kunskapen om evidensbaserade metoder och strategier på folkhälsoområdet gav regeringen i uppdrag att utreda vilket evidensgraderingssystem som bör gälla för bedömning av insatser inom folkhälsoområdet. föreslog att evidensgraderingssystemet GRADE (Grading of Recommendations Assessment, Development and Evaluation) bör användas för folkhälsoområdet, men konstaterade också att det finns ett antal utmaningar för tillämpning av systemet inom folkhälsoområdet. Myndigheten konstaterade att gradering av vetenskapligt stöd är en grundförutsättning för rekommendationer men att enbart evidensgradering är otillräckligt för att tjäna som underlag för rekommendationer på folkhälsoområdet. Andra aspekter som exempelvis etiska frågor, jämlikhet, främjande av individuellt självbestämmande, implementering att utreda vilka förutsättningar som behöver gälla för att myndigheten ska kunna arbeta med evidensgradering och rekommendationer. Av rapporterna framgår bl.a. att föreslår att GRADE bör användas tillsammans med rekommendationssteget DECIDE (Developing and Strategies to Support Informed Decisions and Practice Based on Evidence). Med de utredningar som gjort finns en bra grund för fortsatt arbete avseende evidensgradering och rekommendationer inom folkhälsoområdet. Utveckling av hälsoekonomisk metodik Regeringen anser att det är angeläget att öka kunskapen om vad som är kostnadseffektivt folkhälsoarbete. Det är viktigt att beslutsfattare vet vilka metoder som ger resultat, vilka sambanden är mellan insats och resultat, hur stora effekterna är samt om de står i rimlig proportion till kostnaderna. Metodiken för ekonomiska analyser av hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande insatser är inte lika väl utvecklad som inom sjukvården. Regeringen gav därför i uppdrag att genomföra en förstudie av hur metodiken för samhällsekonomiska bedömningar av åtgärder inom folkhälsoområdet kan utvecklas . ska också ge förslag till former för fortsatt utvecklingsarbete av metodiken på området. Utvärdering av uppföljningssystemet för den nationella folkhälsopolitiken I propositionen En förnyad folkhälsopolitik (prop. 2007/08:110) aviserades att möjligheterna till en effektiv utvärdering av insatser utifrån gällande mål- och uppföljningsstruktur noga skulle följas upp och vid behov skulle regeringen återkomma med förslag till ändringar i denna struktur. Statskontoret har därför haft regeringens uppdrag att utvärdera uppföljningssystemet för den nationella folkhälsopolitiken. I rapporten konstaterar bl.a. att det övergripande målet för den nationella folkhälsopolitiken bör kompletteras med delmål och att indikatorerna för uppföljningssystemet bör revideras. Vidare föreslås att en folkhälsopolitisk rapport bör utkomma en gång per mandatperiod samt att webbverktyget Folkhälsodata bör ges en vidgad målgrupp för att bli ett nationellt redskap för uppföljning av bestämningsfaktorerna för hälsa. I revisionsberättelse för , daterad , anges att årsredovisningen ger en i alla väsentliga avseenden rättvisande bild av finansiella ställning per och av dess resultat och finansiering för året enligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Ett undantag finns dock som ger ett uttalande med reservation. I en tabell i årsredovisningen redovisas myndighetens totala ekonomiska utfall gällande anslag, avgifter och extern finansiering. Dessa uppgifter överensstämmer inte med vad som redovisas i de finansiella delarna av årsredovisningen. Avvikelserna bedöms av som väsentliga och har medfört att övriga tabeller med ekonomiskt utfall för respektive verksamhetsområde innehåller motsvarande avvikelser. Enligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag bör en eventuell brist på överensstämmelse mellan verksamhetens totala intäkter och kostnader och årsredovisningens finansiella delar förklaras och kommenteras, vilket inte är gjort.