prop · H00373 · 2013-02-27 00:00:00 — dels att rubriken närmast före 1 kap. 2 § ska lyda Förhållandet till andra bestämmelser om personuppgiftsbehandling. I lagen (2013:000) med vissa be- stämmelser om skydd för person- uppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i före- skrifter som regeringen har med- delat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamar- bete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts till- gängliga av 1. en stat som är medlem i Euro- peiska unionen (EU), , , eller , 3. ett EU-organ, eller 4. ett EU-informationssystem. Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvi- kande bestämmelser, ska de till- lämpas i stället för bestämmel- serna i denna lag och personupp- giftslagen (1998:204). Denna lag träder i kraft . 2.9Förslag till lag om ändring i lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse, dels att rubriken närmast före 2 § ska lyda Förhållandet till andra be- stämmelser om personuppgiftsbehandling. I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för per- sonuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i före- skrifter som regeringen har med- delat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamar- bete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1.en stat som är medlem i Euro- peiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvi- kande bestämmelser, ska de tilläm- pas i stället för bestämmelserna i denna lag och personuppgiftslagen (1998:204). Denna lag träder i kraft . 2.10Förslag till lag om ändring i lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet att 1 a, 7, 15, 19 och 21 §§ samt rubriken närmast före 15 § ska ha följande lydelse. I lagen (2000:343) om interna- I lagen (2000:343) om interna- tionellt polisiärt samarbete och i tionellt polisiärt samarbete och i meddelat i anslutning till den meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestäm- lagen, finns det särskilda bestäm- melser om behandling av person- melser om behandling av person- uppgifter som följer av interna- uppgifter som följer av interna- Om det i dessa författningar finns avvikande be- stället för bestämmelserna i denna lag. I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamar- bete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestäm- melser om behandling av person- uppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1. en stat som är medlem i Euro- peiska unionen (EU), , , eller , 3. ett EU-organ, eller 4. ett EU-informationssystem. Om det i de författningar som anges i första och andra styckena finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestäm- 7 Senaste lydelse SFS 2011:903. melserna i denna lag. Uppgifter får behandlas i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att 1. förebygga, förhindra eller 1. förhindra eller upptäcka upptäcka brottslig verksamhet, 2. utreda eller beivra visst brott, eller 3. fullgöra det arbete som Tull- 3. fullgöra förpliktelser som föl- verket är skyldigt att utföra enligt jer av internationella åtaganden. lagen (2000:1219) om interna- Behandling av uppgifter för Behandling av uppgifter som rör Utöver vad som följer av 1214 §§ får behandla uppgifter för sådant ändamål som anges i 7 § 3. Endast de personer som arbetar med tullsamarbete får ha direkt tillgång till uppgifterna. Endast de personer som arbetar med internationella åtaganden får ha direkt tillgång till uppgifterna. Om förutsättningarna för behandling enligt 1, 7, 8 och 1118 §§ är uppfyllda, får i tullbrottsdatabasen behandlas handlingar som kommit in till eller upprättats av i ett ärende samt följande uppgifter: 1.uppgifter om en fysisk persons identitet, arbetsplats och yrke samt adress, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 2.uppgifter om en juridisk persons identitet, firmatecknare, säte och verksamhet samt adress, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 3.upplysningar om varifrån en uppgift kommer och om uppgiftslämna- rens trovärdighet, 4.de omständigheter och händelser som är orsaken till att uppgifter om en person behandlas, 5.uppgifter om särskilda fysiska kännetecken, 6.uppgifter om varor, brottshjälpmedel och transportmedel, 7.varning om att en person tidigare varit beväpnad, våldsam eller flyktbenägen, 8.ärendenummer, ärendekoder, ärendemening och andra uppgifter som beskriver ett ärende, 9.administrativa åtgärder i ett ärende, 10. uppgifter som är nödvändiga för att skall kunna full- göra det arbete som verket är skyldigt att utföra enligt lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete, 10. uppgifter som är nödvändiga för att ska kunna full- göra förpliktelser som följer av internationella åtaganden, 2012/13:73 11. hänvisning till andra brottsbekämpande myndigheters databaser eller register i vilka uppgifter om en person som avses i 12 § första stycket 1 eller som är skäligen misstänkt för ett visst brott också före- kommer, samt 12. upplysningar som avses i 16 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om de uppgifter som får behandlas i tullbrottsdata- basen. Uppgifter som behandlas enbart med stöd av 13 § får inte behandlas i tullbrottsdatabasen. Namn, personnummer och samordningsnummer får användas som sökbegrepp bara om uppgifterna avser en person som misstänks för något visst brott eller för brottslig verksamhet. Första stycket gäller inte vid Första stycket gäller inte vid sökning bara i ett visst ärende eller en viss handling. 1. i ett visst ärende eller en viss stycket gäller inte heller vid sök- ning efter den som en handling 2. efter den som en handling kommit in från eller expedierats kommit in från eller expedierats till i ett ärende. till i ett ärende, eller 3. för att ska kunna fullgöra förpliktelser som följer av Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Bestämmelser som begränsar möjligheten att använda vissa uppgifter som en svensk myndighet har fått från en myndighet i en annan stat finns i 1.lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden, 2.lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete, 3.lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, 4.lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 5.lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete, 6.lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar, 7.lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen, 8. lagen (1998:620) om belast- 8. lagen (1998:620) om belast- 9. lagen (2012:843) om admi- 9. lagen (2012:843) om admi- nistrativt samarbete inom Euro- nistrativt samarbete inom Euro- peiska unionen i fråga om beskatt- peiska unionen i fråga om beskatt- 10. lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för per- och straffrättsligt samarbete inom Denna lag träder i kraft . 8 Senaste lydelse 2012:850. 2.12Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) Härigenom föreskrivs att det i polisdatalagen (2010:361) ska införas en ny paragraf, 1 kap. 2 b §, av följande lydelse. I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för per- sonuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i före- skrifter som regeringen har med- delat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamar- bete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts till- gängliga av 1. en stat som är medlem i Euro- peiska unionen (EU), , , eller , 3. ett EU-organ, eller 4. ett EU-informationssystem. Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvi- kande bestämmelser, ska de till- lämpas i stället för bestämmelser- na i denna lag. Denna lag träder i kraft . 2.13Förslag till lag om ändring i lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:362) om polisens all- männa spaningsregister dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse, dels att rubriken närmast före 2 § ska lyda Förhållandet till andra be- stämmelser om personuppgiftsbehandling. I lagen (2013:000) med vissa be- stämmelser om skydd för person- uppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i före- skrifter som regeringen har med- delat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamar- bete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts till- gängliga av 1.en stat som är medlem i Euro- peiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvi- kande bestämmelser, ska de till- lämpas i stället för bestämmel- serna i denna lag och personupp- giftslagen (1998:204). Denna lag träder i kraft . 2.14Förslag till lag om ändring i kustbevakningsdatalagen (2012:145) Härigenom föreskrivs att det i kustbevakningsdatalagen (2012:145) ska införas en ny paragraf, 1 kap. 2 a §, av följande lydelse. I lagen (2013:000) med vissa be- stämmelser om skydd för person- uppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i före- skrifter som regeringen har med- delat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamar- bete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts till- gängliga av 1. en stat som är medlem i Euro- peiska unionen (EU), , , eller , 3. ett EU-organ, eller 4. ett EU-informationssystem. Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvi- kande bestämmelser, ska de till- lämpas i stället för bestämmel- serna i denna lag. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning antog det s.k. Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen (EU). uttalade där att en förstärkning av frihet, säkerhet och rättvisa kräver en innovativ strategi i fråga om gränsöverskridande utbyte av information En princip bör vara att en tjänsteman vid en brottsbekämpande myndighet i en medlemsstat ska göra befintlig infor- mation tillgänglig för motsvarande befattningshavare i en annan stat om han eller hon behöver informationen för att utföra sina uppgifter. Ett effektivare polissamarbete och rättsligt samarbete måste emellertid balanseras mot grundläggande rättigheter, bl.a. rätten till ett privatliv och rätten till skydd av personuppgifter. kommissionen därför ett förslag till rambeslut om skydd av personupp- gifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt Förutom medlemsstaterna inom Europeiska unionen deltog även , och i förhandlingarna om utkastet till rambe- slut, som ett led i det utvidgade . nåddes en politisk principöverenskommelse om innehållet i utkastet till rambeslut (dataskyddsrambeslutet). I propositionen Godkännande av dataskyddsrambeslutet (prop. 2008/09:16) föreslog regeringen att riksda- gen skulle godkänna utkastet till rambeslut. Däremot lämnades i anslutning till genomgången av innehållet i rådsbeslutet en kort beskrivning av i vilka avseenden beslutet bedömdes Utkastet godkändes av (bet. 2008/09:JuU7, 2008/09:41). Rådets rambeslut /977/RIF av 2008 om skydd för personuppgifter som behandlas inom ramen för polis- och straffrättsligt samarbete antogs därefter (EUT L 350, 30.12.2008, s. 60, Celex 32008F0977). gav regeringen en särskild utredare i uppdrag bl.a. att analysera hur svensk rätt förhåller sig till bestämmelserna i data- skyddsrambeslutet och att utarbeta nödvändiga författningsförslag för att ska kunna leva upp till bestämmelserna i rambeslutet (dir. överlämnade utredningen betänkandet Dataskydd vid europeiskt polisiärt och straffrättsligt samarbete. Europolanställdas befattning med hemliga uppgifter (SOU 2011:20). sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 3. finns i bilaga 4. Betänkandet har remissbehandlats. remissinstanserna finns i bilaga 5. En remissammanställning finns till- gänglig i (dnr Ju2011/2232/L4). För att komplettera beredningsunderlaget remitterades ett utkast till Utkastet till lagrådsremiss, vars förslag till lagtext finns i bilaga 6, överensstämmer i allt väsentligt med den slutliga lagrådsremis- Utkastet till lagrådsremiss och remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju2012/6465/L4). En förteckning över re- missinstanserna finns i bilaga 7. Europeiska polisbyrån (Europol) är EU:s gemensamma polisbyrå. Mål- sättningen med Europol är att förbättra effektiviteten hos de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och deras samarbete för att förebygga och motverka viss definierad brottslighet, bl.a. grova narkotikabrott och gränsöverskridande handel med barn som utnyttjas sexuellt. Europolkonventionen öppnades 1995. tillträdde konventionen (prop. 1996/97:164, bet. 1997/98:JuU2, rskr. 1997/98:22). Europols verksamhet inleddes . enades rådet för rättsliga och inrikes frågor (RIF- rådet) om att Europolkonventionen skulle ersättas av ett rådsbeslut. Den grundläggande orsaken var att konventionsformen innebar långdragna och omständliga processer varje gång det fanns behov av att förändra och utveckla Europols verksamhet och arbetsformer. träf- fades en politisk överenskommelse i om ett utkast till rådsbe- slut om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol). I propositionen Godkännande av rådets beslut att inrätta Europeiska polisbyrån (Euro- pol), prop. 2008/09:14, föreslog regeringen att skulle godkänna utkastet till rådsbeslut. Några lagförslag presenterades inte. Däremot lämnades i anslutning till genomgången av innehållet i rådsbeslutet en beskrivning av i vilka avseenden beslutet bedömdes kräva lagändringar. Utkastet godkändes av (bet. 2008/09:JuU6, rskr. 2008/09:63). Därefter antogs rådets beslut /371/RIF av om inrät- tande av Europeiska polisbyrån (Europol), EUT L 121, , s. 37, Celex 32009D0371. ersatte rådsbeslutet Europol- konventionen. Europolrådsbeslutet återges i bilaga 2. Som ett led i arbetet med att genomföra Europolrådsbeslutet föreslog regeringen i propositionen Immunitet och privilegier för Europol (prop. 2009/10:13) en ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Ändringen trädde i kraft . Vidare gjordes en ändring i förordningen (2007:975) med instruktion för Datainspek- tionen. Denna ändring trädde i kraft . I uppdraget till den särskilde utredaren ingick att analysera behovet av särskilda regler om Europolanställdas befattning med hemliga uppgifter, för att svensk rätt ska vara förenlig med Europolrådsbeslutet, och att vid behov utarbeta nödvändiga författningsförslag. Utredningens lagförslag finns i bilaga 4. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissynpunkterna framgår av tidi- gare nämnda remissammanställning avseende betänkandet. Som nämnts ovan remitterades ett utkast till lagrådsremiss för att komplettera beredningsunderlaget. Utkastet till lagrådsremiss innehöll även förslaget rörande Europolrådsbeslutet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag, men har i vissa delar gjort en annan bedömning än Lagrådet. Lagrådets synpunk- Prop. 2012/13:73 ter behandlas i avsnitten 6.4.1, 6.6.4, 6.6.5, 6.7.2, 6.13, 6.14, 6.16, 7.5 och 8.2 samt i författningskommentaren. Dessutom har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 4 Regleringen rörande dataskydd Regler om personuppgiftsbehandling och skydd av personuppgifter finns såväl på internationell som på nationell nivå. På internationell nivå har både och EU utformat regleringar. I detta avsnitt finns en översiktlig redogörelse för olika regelverk om behandling av personupp- gifter, dvs. Först behandlas de generella internationella och nationella regelverken. Därefter behandlas de olika registerförfattningar som berörs av dataskyddsrambeslutet. Redogörelsen fokuserar särskilt på sådana bestämmelser som har relevans för analysen av hur svensk rätt förhåller sig till rambeslutet. Vissa bestämmelser i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har betydelse för myndigheters rätt att behandla personuppgifter. Artikel 8 föreskriver att var och en har rätt till respekt för bl.a. sitt privat- och familjeliv och att en offentlig myndighet inte får inskränka denna rättighet annat än med stöd av lag och med hänsyn till vissa angivna intressen. I artikel 13 föreskrivs att var och en, vars i kon- ventionen angivna fri- och rättigheter har kränkts, ska ha tillgång till ett effektivt rättsmedel inför en nationell myndighet. regler om skydd av personuppgifter preciseras genom reglerna i den europeiska konventionen om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter (CETS 108), den s.k. dataskyddskonventionen, och dess tilläggsprotokoll. Konven- tionen kompletteras av ett antal av ministerkommittén antagna rekom- mendationer om hur personuppgifter bör behandlas inom olika områden. En sådan rekommendation rör polisen. har, i likhet med övriga medlemsstater i EU, anslutit sig till dataskyddskonventionen. har inlett en översyn av konventionen och rekommendationerna. Artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheter- na (EUT C 83, 30.3.2010, s. 389) reglerar skydd av personuppgifter. Enligt artikeln har var och en rätt till skydd av de personuppgifter som 2012/13:73 rör honom eller henne. Sådana uppgifter ska behandlas lagenligt för bestämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund. Var och en har rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få dem rättade. En oberoende myndighet ska kontrollera att reglerna efter- levs. EU har antagit och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31), ofta kallat dataskyddsdirektivet. Inom den f.d. första pelaren inom EU, som bl.a. innefattar den inre marknaden, preciseras och förstärks dataskyddskonvention genom data- skyddsdirektivet. Syftet med dataskyddsdirektivet är dels att garantera en hög skyddsnivå när det gäller enskilda personers fri- och rättigheter med avseende på behandling av personuppgifter, dels att denna skyddsnivå ska vara likvärdig i alla medlemsstater så att staterna inte ska kunna hindra det fria flödet av personuppgifter inom EU med hänvisning till sina respektive dataskyddsregleringar. Det nu aktuella rambeslutet kompletterar dataskyddsdirektivet genom att det reglerar ett område som inte täcks av direktivet, nämligen polisiärt och straffrättsligt samarbete (se närmare om detta i avsnitt 5). presenterade kommissionen ett förslag till en genomgripande reform av om skydd för personuppgifter. Reformen omfattar dels en förordning med en generell reglering som ska ersätta dataskyddsdirektivet, dels ett nytt direktiv med särregler för den brottsbekämpande sektorn som ska ersätta dataskyddsrambeslutet. För- handlingar om reformen inleddes . och utveckling () har också arbetat fram internationella riktlinjer för integritetsskydd och flöde av persondata. Ett antal internationella organisationer och företag har antagit egna regler om dataskydd som bygger på riktlinjer. Riktlinjerna motsvarar i princip de bestämmelser som finns i dataskydds- direktivet. 4.5Grundläggande bestämmelser om behandling av personuppgifter föreskrevs i 2 kap. 3 § andra stycket regeringsformen att varje medborgare, i den utsträckning som närmare angavs i lag, skulle skyddas mot att hans eller hennes personliga integritet kränktes genom att upp- gifter om honom eller henne registrerades med hjälp av automatisk data- behandling. Bestämmelsen utgjorde inte något individuellt rättighets- skydd för enskilda, utan innebar endast att lagstiftaren var skyldig att i lag upprätthålla någon form av integritetsskydd i fråga om automatiserad behandling av personuppgifter. upphävdes nämnda bestämmelse. 2012/13:73 des ett andra stycke i 2 kap. 6 § regeringsformen enligt vilket var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den person- liga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. Inskränkning i denna fri- och rättighet får enligt 2 kap. 20 § första stycket 2 regerings- formen under vissa förutsättningar göras i lag. I har dataskyddsdirektivet genomförts generellt genom person- uppgiftslagen (1998:204). Denna lösning valdes i stället för att begränsa lagstiftningen till de områden inom vilka direktivet är tvingande. Person- uppgiftslagen gäller således i princip även för de områden som data- skyddsrambeslutet är tillämpligt på. Dataskyddsrambeslutets förpliktelser för medlemsstaterna överensstämmer i många avseenden med de för- pliktelser som gäller enligt dataskyddsdirektivet. Detta innebär att svensk lagstiftning till största delen redan uppfyller kraven i rambeslutet. Vid sidan av personuppgiftslagen finns det också författningar som reglerar personuppgiftsbehandlingen inom olika verksamhetsområden. Personuppgiftsbehandlingen inom de verksamhetsområden som berörs av rambeslutets tillämpningsområde är därför redan författningsreglerad. Något förenklat kan man säga att det rör sig om tre olika typer av författ- ningsreglering; för det första författningar som reglerar ett eller flera en- skilda register, för det andra generella författningar för en viss sektor av samhället (som i sig kan reglera ett eller flera register), för det tredje personuppgiftslagen som tillämpas helt eller delvis för olika verksam- hetsområden. De författningar som gäller vid sidan av personuppgiftsla- gen brukar betecknas registerförfattningar. Inom vissa verksamheter, bl.a. de här aktuella, ska ibland personuppgiftslagen, en särskild register- författning för den sektorn och särbestämmelser för ett visst register tillämpas . Regleringen på området är således mycket komplex. Personuppgiftslagen (1998:204) är generellt tillämplig och innehåller allmänna riktlinjer för behandling av personuppgifter, oavsett ändamålet Lagen ersatte den tidigare datalagen (1973:289) när dataskyddsdirektivet genomfördes i svensk rätt. Personuppgiftslagen är subsidiär i förhållande till annan författnings- som personuppgiftslagen infördes skapades sär- skilda lagar och förordningar som reglerar behandlingen av personupp- gifter för ett visst verksamhetsområde, för en viss typ av register eller för ett särskilt register. Utgångspunkten har varit att myndighetsregister med ett stort antal registrerade och ett särskilt känsligt innehåll ska regleras särskilt i lag (prop. 1990/91:60 s. 58 och bet. KU 1990/91:11 s. 11). För personuppgiftsbehandlingen inom åklagarväsendet, de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna samt kriminalvår-