prop · H10357 · 2013-12-17 00:00:00 — De olika symptom som kan uppträda vid demenssjukdom kan inte alla behandlas på ett och samma sätt. Ett personcentrerat förhållningssätt innebär att i varje enskilt fall åtgärda orsakerna eller de utlösande faktorerna till symptomen. Det kan vara behov som inte är tillgodosedda, kommunikationsproblem och svårigheter att tolka eller orientera sig i den omgivande miljön. Det kan också vara orealistiska eller för stora krav på den demenssjuke, brist på meningsfulla aktiviteter, smärta eller annan sjuklighet. En vanlig bakomliggande orsak är för hög dos av läkemedel eller olämpliga läkemedel. Symptomen kan också bero på personens hjärnskada. Grunden för behandling är enligt de nationella riktlinjerna för demens en personcentrerad omvårdnad och en översyn och anpassning av den fysiska miljön. Svenskt register för Beteendemässiga och Psykiska Symptom vid Demens (BPSD) registrerar beteendemässiga och psykiska symptom vid demens. Behandlingsmetodiken som utgör grunden för arbetssätt bygger på en skattning av olika symptom som bemöts med olika åtgärder som följs upp med en ny skattning. Arbetssättet är mycket lovande med stora möjligheter att förbättra vården och minska lidande och användandet av tvångsåtgärder för personer med demenssjukdomar. Registret är relativt nytt och deltar 263 kommuner i registret. Intresset att ansluta vård- och omsorgsenheter är mycket stort. Innan man kan börja registreringen i registret måste personalen genomgå en tvådagars utbildning i behandlingsmetodiken. Genomslaget för BPSD registret har överträffat förväntningarna. På mindre än har registret kommit att spridas till 263 kommuner och omfattar nu drygt 10 000 personer. Genom ett bättre anpassat bemötande och personcentrerade omvårdnadsinsatser kan personal som möter dem som har demenssjukdom påverka symtomens förekomst och allvarlighet i mycket stor omfattning. Det leder i sin tur till en bättre tillvaro för de demenssjuka, deras anhöriga och inte minst för personalen. För personalen innebär det att deras yrkesskicklighet synliggörs på ett mycket tydligt sätt och att deras arbetsmiljö förbättras. God läkemedelsbehandling för äldre Läkemedelsanvändningen hos äldre har ökat kontinuerligt vilket är resultatet av att äldre får tillgång till samma behandlingar som yngre och att vi lever med kroniska behandlingsbara sjukdomar. Den omfattande läkemedelsanvändningen innebär dock en påtaglig risk för biverkningar och negativa läkemedelsinteraktioner. En tydlig och allvarlig konsekvens av den omfattande läkemedelsanvändningen hos äldre är det faktum att en betydande andel, , av akuta inläggningar av äldre på sjukhus beror på läkemedelsbiverkningar. Detta är mest påtagligt för äldre i särskilda boendeformer men också för multisjuka äldre i ordinärt boende. är de vanligen ordinerade 8–10 olika läkemedel. För att förbättra läkemedelsanvändningen hos äldre ges ett resultatbaserat stöd till landsting och kommuner som minskar olämplig användning av några olika läkemedelsgrupper. Minskningen av olämpliga läkemedel till äldre är i åldersgruppen i alla län. Alla län klarar mål för minskad förskrivning av olämpliga läkemedel och antiinflammatoriska läkemedel till äldre. Tretton län klarar målet för minskning av antipsykotiska läkemedel. 5.8Sammanhållen vård och omsorg Den dagliga vården och omsorgen om äldre ska säkerställa och förebygga att den enskilde inte drabbas av sjukdomstillstånd som leder till inläggning i slutenvård som hade kunnat undvikas. För den äldre personen kan en resa till akutsjukvården innebära onödig och farlig exponering för infektioner, långa väntetider och ökade förvirringstillstånd. Ett resultatbaserat stöd ges till kommuner och landsting för att främja ett hälsofrämjande perspektiv och nå en mer sammanhållen vård och omsorg som utvecklar vård, rehabilitering och ett tryggt och gott omhändertagande utifrån den äldres behov. För att mäta utvecklingen används de etablerade indikatorerna undvikbar slutenvård och återinläggning . Som stöd för det konkreta arbetet har Kommuner och Landsting tagit fram särskilda rutiner. Dessa handlar om uppringning efter utskrivning, adekvat och begriplig skriftlig information, samtalsmetodik för att säkra att patienten förstått samt vårdplanering. har omfattande analyser påbörjats lokalt för att identifiera problemen för de äldre i vårdprocesserna. klarar 10 län målet om minskning av undvikbar slutenvård och 10 län klarar målet om minskade återinläggningar . Tre län klarar båda målen. Nationell patientöversikt (NPÖ) är ett verktyg för att tillgängliggöra information till rätt person vid rätt tillfälle. En fungerande informationsöverföring är central för att åstadkomma en sammanhållen vård och omsorg över gränser mellan olika utförare eller organisationer. Alla landsting har infört NPÖ men fortfarande finns stora variationer hur mycket information som ligger i systemet. kommer NPÖ vara av stor betydelse för en smidig informationsöverföring mellan kommuner och landsting. Detta kan bidra till att stärka säkerheten för den enskilde patienten och bidra till sammanhållna vårdkedjor, oavsett vem som är huvudman för den aktuella insatsen. Detta kräver dock att även kommunerna inför NPÖ. För att tillgodose både kommunernas, landstingens, enskilda idéburna och privata utförares behov av information och möjlighet att kommunicera genom NPÖ har regeringen inom eHälsoarbetet gjort insatser. 5.10Väntetider och patientens väg genom vården har regeringens uppdrag att utveckla uppföljningen av hälso- och sjukvårdens tillgänglighet. De flesta läkarinsatser sker genom läkare inom primärvården. För att förstå vad som händer i de äldres vårdprocesser behöver även det omfattande arbete som bedrivs inom primärvården av läkare, distriktssköterskor, sjukgymnaster och arbetsterapeuter inkluderas i uppföljningen av multisjuka äldres vårdprocesser. Huvudproblemen är koordineringen av insatser och om insatserna verkligen löser de problem den äldre multisjuka har. Som vården och omsorgen är utformad blir ansvaret splittrat mellan olika vård- och omsorgsnivåer samt mellan huvudmännen. Det leder till vad som brukar kallas ett stuprörstänkande och resultatet blir ofta att de äldre multisjuka får omfattande insatser utan att det sker någon långsiktigt hållbar uppföljning och samplanering. En nyckelfråga i det fortsatta arbetet kring patientens väg genom vården är att kunna koppla samman olika vårdkontakter kronologiskt till en process. En möjlig väg framåt som utreds av är införandet av begreppet hälsoärende och vårdprocess-ID och omsorgs-ID. 5.11De mest sjuka äldres vård och omsorg I en rapport beskriver de mest sjuka äldres situation utifrån uppgifter från hälsodata- och socialtjänst registren, kvalitetsregistren Rikshöft och Riks-Stroke, forskningsstudien och undersökningen om äldres uppfattning om äldreomsorgen (Källa: Registeranalyser av de mest sjuka äldres vård och omsorg, 2013). I rapporten beskrivs förändringar i gruppen samt olika aspekter Skr. 2013/14:57 av vården och omsorgen om de mest sjuka äldre som bor i ordinärt och -De mest sjuka äldre har många kontakter med sjukvård och socialtjänst. Därför är det viktigt att hälso- och sjukvården och samverkar för att kunna ge en god vård och omsorg. -En större andel av de mest sjuka äldre i ordinärt boende återfår funktionsförmågan efter stroke och höftfraktur jämfört med dem som bor i särskilt boende. Fler i ordinärt boende får träffa sjukgymnast och arbetsterapeut direkt efter en stroke och en större andel återfår förmågan att gå, klä sig och klara av toalettbesök själv. De har också lägre risk för trycksår efter höftfraktur. -De mest sjuka äldre som bor i särskilt boende har bättre möjligheter att snabbt få vård efter stroke och höftfraktur jämfört med dem som bor i ordinärt boende. De vårdas också av specialistläkare vid psykisk sjukdom i större utsträckning och har lägre risk för självmord. -Läkemedelsanvändningen i särskilt boende är hög, speciellt avseende psykofarmaka. Förskrivning av kombinationer av läkemedel som bör undvikas för att de kan ge upphov till allvarliga kliniska konsekvenser är vanligare i ordinärt boende än i särskilt boende. -De mest sjuka äldre är generellt sett nöjda med äldreomsorgen. De har stort förtroende för personalen och anser att bemötandet är bra. Däremot är de mindre nöjda med möjligheterna att komma i kontakt med läkare och många besväras av ensamhet. har på regeringens uppdrag utvecklat ett bedömningsinstrument för äldreomsorg (Källa: BAS – Behov av stöd, 2013). Bedömningsinstrumentet är ett frågeformulär för en halvstrukturerad intervju, där frågor med fasta svarsalternativ följs av en möjlighet att beskriva den äldres aktuella situation mer detaljerat med fri text. BAS kan användas av biståndshandläggare i samtal med personer som ansöker om äldreomsorg, eller vid uppföljning av redan beslutade omsorgsinsatser. Att använda BAS är en del av den faktainsamling som bör göras vid en behovsbedömning och formuläret kan användas vid alla ärenden där handläggaren bedömer det lämpligt. Om den äldre är intresserad av att få en utredning av olika aspekter av sin livsföring, så är BAS i sin helhet lämpligt att användas. Syftet med BAS är att handläggaren ska få en nyanserad bild av den äldres egen uppfattning om sin situation och sitt behov av hjälp och stöd i den dagliga livsföringen. Tillsammans med annan relevant information ger uppgifterna ett underlag för beslut om insatser enligt socialtjänstlagen. Vid en behovsbedömning för personer som har nedsatt beslutskapacitet kan närstående personers uppgifter ha särskilt stor betydelse. Delaktighet i vård och omsorg för personer har på regeringens uppdrag tagit fram ett stöd för att främja delaktigheten i vård och omsorg för personer med demens- sjukdom och deras närstående. Det närmare syftet var att i liten skala undersöka om det går att föra samtal med demensdrabbade personer om deras vård och omsorg samt om avgränsade frågor kan fylla någon funk- tion i uppföljningen av genomförandeplaner. Uppdraget har redovisats i en rapport (Källa: Delaktighet i vård och omsorg för personer med demenssjukdom, 2013). Utvecklingsarbetet har bedrivits i två steg. frågor, varav tre är riktade till personer med demenssjukdom och två är riktade till närstående. Därefter testades frågorna praktiskt genom att undersköterskor gjorde halvstrukturerade intervjuer med demens- drabbade och närstående, med utgångspunkt från individuella genom- förandeplaner och med hjälp av de fem frågorna. Totalt deltog 19 personer med demenssjukdom, 17 närstående och nio undersköterskor med särskild utbildning i demensvård. fanns både i hemtjänst och på särskilda boenden i fem olika kommuner/ Resultatet visar att undersköterskor med särskild demensvårdsutbild- ning kan genomföra uppföljningssamtal med demensdrabbade personer. Möjligheterna i det enskilda fallet styrdes av hur långt framskriden sjukdomen var samt vårdtagarens dagsform. gav att de haft nytta av samtalet. Tre av de fem testade frågorna bedömds som användbara i uppfölj- ningssamtal, främst eftersom de stimulerade till samtal om det som var viktigt för den enskilde individen. Sammantaget visar resultatet att det är möjligt att främja delaktighet i vård och omsorg för personer med demenssjukdom och närstående, med hjälp av uppföljningssamtal. 5.14 Andra uppdrag till har i samband med överenskommelsen om de mest sjuka äldre fått flera uppdrag. ska bl.a. fortsätta arbetet med att göra en samlad kartläggning och analys av dels primärvårdens uppdrag och insatser, dels korttidsboende och andra vård- och omsorgsformer i gränslandet mellan akutsjukvård och permanenta insatser från vård och omsorg samt identifiera huvudfrågor för fortsatt arbete. Vidare ska ett webbaserat stöd om läkemedelsgenomgångar utvecklas. Dessutom ska kunskapsöversikter om evidensbaserad kunskap kring omsorgen om de mest sjuka äldre tas fram. I samråd med Kommuner och Landsting, Famna och Vårdföretagarna ska nya indikatorer utvecklas. Inriktningen är att de så långt möjligt ska omfatta enhetsnivå för vård och omsorg om de mest sjuka äldre. ges även i uppdrag att utveckla brukarundersökningen om äldres uppfattningar om vård och omsorg när det gäller undersökningsmetod och antal deltagare i undersökningen så att resultat kan redovisas på enhetsnivå för särskilt Skr. 2013/14:57 boende och hemtjänst. ska även i samverkan med Kommuner och Landsting, Famna och Vårdföretagarna utveckla presentationen av Öppna jämförelser så att de i högre grad visar hur kvaliteten i och resultaten av vård och omsorg om de mest sjuka äldre utvecklas. Inriktningen bör också vara att öka aktualiteten av webbpublicerade data i Öppna jämförelser. ska också utveckla vägledningen till kommuner och enskilda verksamheter för att förbättra rättssäkerheten för äldre personer inom äldreomsorgen och särskilt uppmärksamma situationen för de mest sjuka äldre. 5.15Statskontoret följer regeringens överenskommelser Statskontoret har regeringens uppdrag att följa upp de årliga överenskommelserna mellan staten och Kommuner och Landsting om de mest sjuka äldre. De förslag Statskontoret lämnar i de årliga rapporterna beaktas vid utformningen av nästa överenskommelse. Statskontoret lämnar 2015 en slutrapport som också belyser hur väl den här typen av överenskommelser fungerar som styrform. beslutade regeringen att , i samarbete med Kommuner och Landsting, ska utveckla ett nationellt system för öppna jämförelser av kvalitet, kostnader och effektivitet inom kommunernas vård och omsorg om äldre samt landstingens hemsjukvård. Kommun- och enhetsundersökningen, vård och omsorg om äldre genomförde en kommun- och enhetsundersökning om vård och omsorg om äldre. Kommun- och enhetsundersökningen är den enda datakällan på nationell nivå för rikstäckande uppgifter på enhetsnivå av hemtjänstverksamheter och särskilda boenden och resultaten används i Äldreguiden och som underlag till öppna jämförelser. I av kommunerna och stadsdelarna i undersökningen finns garantier att den som använder sitt trygghetslarm i ordinärt boende, när behov finns, får hjälp av personal på plats . Av dem som bor i särskilt boende för äldre har tillgång till styrke- och balansträning minst en gång . Av de som är använder av de boende i särskilt boende och av dem med hemtjänst tio eller fler läkemedel. Varje heltidsanställd handläggare i kommunerna har i genomsnitt ansvar för 161 personer som är eller äldre. Det påverkar möjligheterna att följa upp ett beslut. Av dem som har hemtjänst har 2013/14:57 fått minst ett av sina beslut uppföljda av kommunernas handläggare till . Motsvarande uppgift för särskilt boende är . redovisar en samlad öppen jämförelse av läkemedelsområdet. Rapporten har tagits fram i samverkan med och Kommuner och Landsting. I rapporten redovisas 29 indikatorer avseende läkemedelsbehandling. Urvalet av indikatorer har gjorts utifrån redan befintliga, tidigare publicerade indikatorer. Öppna jämförelser av läkemedelsbehandlingar är ett långsiktigt arbete och det finns behov av att utveckla fler indikatorer inom flera prioriterade områden. Resultat som visar på en positiv utveckling -Utvecklingen fortsätter i rätt riktning när det gäller antibiotikaförskrivningen i . till antal expedierade recept för antibiotika minskar förskrivningen av antibiotika långsamt. Andelen av den antibiotika som skrivs ut till barn som behandlas för luftvägsinfektioner som har smalt antibakteriellt spektrum (penicillin V) ökar, vilket är en positiv utveckling. Det finns dock fortfarande relativt stora variationer mellan landstingen vilket tyder på fortsatt utrymme för förbättring. -I de flesta landsting får en allt större andel av patienter med stroke trombolysbehandling och det går också fortare att starta behandlingen efter ankomst till sjukhus jämfört . Resultat som visar på förbättringsområden -Äldres läkemedelsbehandling kan fortfarande förbättras. Personer behandlas med i genomsnitt fem läkemedel , vilket är en ofta tillämpad gräns för så kallad polyfarmaci. Polyfarmaci är den enskilt största riskfaktorn för läkemedelsbiverkningar hos äldre. av alla personer behandlas med tio eller fler läkemedel , och var tionde person förskrivs läkemedel som bör undvikas till äldre. Av kvinnorna hade i genomsnitt tio eller fler läkemedel, motsvarande andel bland männen var . -hade sex av tio patienter som besökte läkare i primärvården ett recept med sig efter besöket. Många patienter upplevde informationsbrister i samband med förskrivningen. De blev inte i tillräcklig utsträckning tillfrågade om vilka andra läkemedel de använde eller vilka biverkningar de skulle vara uppmärksamma på. -Antal patienter som har regelbunden behandling med lugnande medel eller sömnmedel varierar stort mellan landstingen, och det finns också stora könsskillnader. Kvinnor behandlas i högre utsträckning än män och av alla kvinnor mellan 20–använder regelbundet lugnande medel eller sömnmedel. - Kvinnor som har haft benskörhetsfraktur behandlas i liten omfattning Skr. 2013/14:57 med läkemedel mot osteoporos och variationen mellan olika landsting Jämförelser öppnar för ökad kvalitet Myndigheten för vårdanalys har utvärderat Öppna jämförelser inom vård och omsorg för äldre. Av rapporten framgår att det finns mer kvar att göra innan öppna jämförelser har nått målsättningarna. Öppna jämförelser är dock under utveckling och har kommit en bit på väg mot att bli en produkt med betydelse för utvecklingen av vården och omsorgen om äldre. -Öppna jämförelser har stärkt förutsättningarna för att förbättra kvaliteten i vården och omsorgen om äldre. Resultaten analyseras och används lokalt i allt större omfattning. -Öppna jämförelser lyckas i några fall följa upp kvaliteten i vården och omsorgen av äldre som rör sig mellan kommunernas och landstingens ansvarsområden. saknas dock ofta en tydlig mottagare för de indikatorer som speglar kvaliteten för äldre i gränssnittet mellan vård och omsorg. Detta minskar möjligheterna till förbättring avsevärt. -Öppna jämförelser har medfört en ökad transparens men presentationsformen är inte lämplig för allmänhet och media. Äldreguiden som bland annat ska användas av befolkningen som underlag för val av vård- och omsorgsgivare brister i relevans och användbarhet. -Utvecklingen av data avseende vård och omsorg om äldre är snabb, till stor del som följd av prestationsbaserade ersättningssystem för ökad rapportering till de nationella kvalitetsregistren som utvecklas på området, men också genom kommunernas ökade användning av data som medför kvalitetssäkring av data. -Misstro mot underliggande data begränsar genomslaget av öppna jämförelser i kommunerna. Misstron gäller bland annat om rätt data rapporteras i kommunenkäten och om de olika datakällor som används mäter kvaliteten i omsorgen på ett riktigt sätt. -Öppna jämförelser är inne i ett intensivt utvecklingsarbete. Det medför en svår balansgång mellan att å ena sidan kontinuerligt förbättra och utveckla nya indikatorer och att å andra sidan kunna följa resultaten och mäta resultatet av förbättringsarbetet. Inriktningen att fortsätta fokusera på utveckling är nödvändig, men följden blir att det omedelbara värdet av jämförelserna minskar under uppbyggnadsfasen. -Organisationen för öppna jämförelser fungerar relativt väl och förmår driva utvecklingen framåt. Öppna jämförelser har stärkt förutsättningarna för att förbättra kvaliteten i vården och omsorgen om äldre. Öppna jämförelser har bidragit till bättre möjligheter för uppföljning och jämförelser av resultat av vård och omsorg om äldre. ledning och verksamhetschefer inom omsorgen utgör öppna jämförelser ett underlag för att ta strategiska beslut om vilka förbättringsområden som bör prioriteras. 2013/14:57 Öppna jämförelser har inneburit att omsorgens resultat har blivit mer tillgängliga, särskilt för kommunledningar. Det finns fortfarande ett stort fokus på budget som inte öppna jämförelser lyckas bryta. Öppna jämförelser har underlättat möjligheterna för politiker och tjänstemän att föra en bättre dialog om innehållet i vården och omsorgen om äldre. Regeringen har på olika sätt satsat på att stärka kompetensen i äldreomsorgen. genomförs Omvårdnadslyftet, en kompetenssatsning som riktar sig till baspersonal inom äldreomsorgen. Omvårdnadslyftet är ett resultat från beredningen av förslag i betänkandet I den äldres tjänst (Källa: I den äldres tjänst, SOU 2008:126). Satsningen pågår –2014 och omfattar totalt . Syftet är att stärka den grundläggande kompetensen och även kunskaper som behövs för specialiserade uppgifter. Från kan även utbildning för personal som med stöd av socialtjänstlagen arbetar med personer med funktionsnedsättning också ingå i satsningen. har ca 10 000 personer påbörjat en utbildning inom ramen för Omvårdnadslyftet. Regeringen genomför även en värdegrundsutbildning för biståndshandläggare, medicinskt ansvariga sjuksköterskor, medicinskt ansvariga för rehabilitering och enhetschefer inom äldreomsorgen. Fram har 1 825 personer gått kursen Att leda och arbeta utifrån den nationella värdegrunden i äldreomsorgen och 227 personer har gått den fördjupade värdegrundsutbildningen med betoning på ledarskapet. Värdegrundsutbildningarna avslutas –2014. Regeringen beslutade om en satsning på på en ledarskapsutbildning för äldreomsorgens chefer –2015. Utbildningen omfattar 30 högskolepoäng och fyra delkurser: värdegrund, organisation och ledarskap, lagar och regler samt upphandling och uppföljning. Ungefär var femte äldreomsorgschef sökte till den första kursstarten . Demens ABC är Svenskt Demenscentrums webbutbildning baserad på Nationella riktlinjer för vård och omsorg vid demenssjukdom. Demens ABC syftar till att motivera personal till att tänka och arbeta personcentrerat. Det handlar om att se människan bakom sjukdomen och låta denna bild påverka den vård och omsorg personalen ger. I riktlinjerna kallas detta för personcentrerad omvårdnad och lyfts fram som den kanske viktigaste förutsättningen för en god demensvård. Demens ABC riktar sig framförallt till personal inom vård och omsorg. Utbildningen förutsätter inte några förkunskaper och är även öppen för studenter och andra intresserade av demensområdet. Utbildningen kan också fungera som ett verktyg för chefer för att höja vårdkvaliteten. Fram till mitten av har drygt 52 000 personer genomgått utbildningen och gjort ett godkänt kunskapstest. Statliga bidrag för utveckling av ökad kvalitet –2012 avsatte regeringen för att med stimulansbidrag stödja kommuner och landsting i arbetet med att höja kvaliteten i vården och omsorgen om äldre personer. Stimulansbidragen fördelades av till projekt inom prioriterade områden som demensvård, förebyggande arbete, kost och nutrition, läkartillgång, läkemedelsgenomgångar och rehabilitering samt socialt innehåll. Över 4 000 projekt Satsningen fick ett brett genomslag visar uppföljning och utvärdering av de 4 300 projekt som kommuner och landsting genomfört med stöd av bidragen. Samtliga kommuner och landsting deltog i satsningen. Projekten har handlat om allt från att erbjuda aktiviteter vid mötesplatser för äldre, möjlighet till fysisk träning, en trevligare måltidsmiljö till bättre utemiljöer i särskilt boende. Merparten av stimulansbidragen användes till utbildningsinsatser och teambaserade samverkansprojekt. Ökad kompetens bland vård- och omsorgspersonal Utbildningssatsningarna har bidragit till att ge grupper av vård- och omsorgspersonal ökade kunskaper om personcentrerad omvårdnad, rehabiliterande arbetssätt och läkemedel för äldre samt vikten av näringsriktig kost och av socialt innehåll i de äldres dagliga liv. Såväl längre utbildningar på högskolenivå i demenskunskap som kortare utbildningar för stora grupper av anställda har genomförts. Ökad samverkan mellan kommun och landsting Satsningen har också bidragit till ökad samverkan mellan kommuner och landsting. Flera kommuner och landsting har använt stimulansbidragen till teamarbete.