prop · H00374 · 2013-02-27 00:00:00 — Var faran ringa och är det inte föreskrivet strängare straff än fängelse för gär- ningen, ska han eller hon inte dömas till ansvar. För förberedelse till mened eller stämpling till mened som innebär att någon söker anstifta sådan gärning, så ock för försök till be- visförvanskning dömes till ansvar enligt vad i 23 kap. stadgas. Skulle brottet, om det fullbordats, hava varit att anse som ringa, må dock ej dömas till ansvar som sagts. För förberedelse till mened eller stämpling till mened som innebär att någon söker anstifta sådan gärning och för försök till bevis- förvanskning döms det till ansvar enligt vad som föreskrivs i 23 kap. Skulle brottet, om det fullbordats, ha varit att anse som ringa, ska gärningen dock inte medföra an- svar. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 19 kap. 11 a § jordabalken1 ska ha följande Om en ansökan om inskrivning ges in i form av ett elektroniskt doku- ment, får en fångeshandling eller annan handling som avses i 20 kap. 6 § 1, 21 kap. 2 § första stycket 1 eller 23 kap. 2 § första stycket 1 eller en handling som avses i 7 kap. 5 § fjärde stycket eller 23 § andra stycket sambolagen (2003:376) ges in elektroniskt enligt föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer får meddela. Om en fångeshandling eller an- Om en fångeshandling eller an- nan handling som avses i första nan handling som avses i första stycket ges in elektroniskt, skall stycket ges in elektroniskt, ska den som regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får Den som oriktigt intygar att den stämmer med originalet döms, om åtgärden innebär fara i bevishän- seende, till böter eller fängelse eller, om brot- tet är att anse som grovt, till fäng- else i högst . Denna lag träder i kraft . 1Balken omtryckt 1971:1209. 2Senaste lydelse 2006:142. Ändringen innebär bl.a. att tredje stycket upphävs. Förslag till lag om ändring i socialförsäkrings- Härigenom föreskrivs i fråga om socialförsäkringsbalken dels att 115 kap. 2 § ska upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 115 kap. 2 § ska utgå, dels att 115 kap. 1 § ska ha följande lydelse. I detta kapitel finns bestämmel- ser om -oriktig uppgift vid självbetjä- ningstjänst i 2 §, och -arbetsgivare och uppdragsgi- vare m.fl. i 3 och 4 §§. I detta kapitel finns bestämmel- ser om arbetsgivare och uppdrags- givare m.fl. i 3 och 4 §§. Denna lag träder i kraft . 2012/13:74 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1967:531) om tryggande av pens- ionsutfästelse m.m. ska upphöra att gälla och att rubriken närmast före 37 § ska utgå vid utgången av . 2.5Förslag till lag om ändring i handelsregisterla- gen (1974:157) Härigenom föreskrivs att 23 § handelsregisterlagen (1974:157) ska upphöra att gälla vid utgången av . 2012/13:74 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:417) Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (1975:417) om sambruksförening- ar ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i 16 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar. Hänvisningarna i 16 kap. 1 § till 3 kap. 6 § och 14 kap. 3 § ska därvid avse 8 § respektive 18 § fjärde stycket denna lag. Det som föreskrivs om handling eller ärende i 16 kap. 1 a § gäller också handling eller ärende enligt denna lag. Bestämmelserna i 16 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar gäller i tillämpliga delar i fråga om sambruksföreningar. Hänvisningarna i 16 kap. 1 § till 3 kap. 6 § och 14 kap. 3 § ska därvid avse 8 § respektive 18 § fjärde stycket denna lag. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2008:93. 2.7Förslag till lag om ändring i sparbankslagen (1987:619) Härigenom föreskrivs att 12 kap. sparbankslagen (1987:619) ska upp- höra att gälla vid utgången av . 2012/13:74 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) Härigenom föreskrivs att 16 kap. 1 a § lagen (1987:667) om ekono- miska föreningar ska upphöra att gälla vid utgången av . 2.9Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) Härigenom föreskrivs att 10 kap. 2 § bostadsrättslagen (1991:614) ska ha följande lydelse. Bestämmelserna om straff och vite i 16 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar utom 1 § andra stycket 1 gäller i tillämpliga delar i fråga om bostadsrättsför- eningar. Det som föreskrivs om handling eller ärende i 16 kap. 1 a § gäller också handling eller ärende enligt denna lag. Bestämmelserna om straff och vite i 16 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar utom 1 § andra stycket 1 gäller i tillämpliga delar i fråga om bostadsrättsför- eningar. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2008:84. 2012/13:74 2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. Härigenom föreskrivs att 29 a § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. ska upphöra att gälla vid utgången av . 2.11Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 12 § stiftelselagen (1994:1220) ska upphöra att gälla och att rubriken närmast före 9 kap. 12 § ska utgå vid utgången av . 2012/13:74 2.12 Förslag till lag om ändring i årsredovisningsla- gen (1995:1554) Härigenom föreskrivs i fråga om årsredovisningslagen (1995:1554) dels att 8 kap. 3 b § ska upphöra att gälla, dels att 7 kap. 2 § och 9 kap. 2 § ska ha följande lydelse. Ett moderföretag som är dotterföretag behöver inte upprätta koncern- redovisning, om 1.företaget och dess samtliga dotterföretag omfattas av en koncernre- dovisning som upprättas av ett överordnat moderföretag, och 2.det överordnade moderföretagets koncernredovisning har upprättats och reviderats enligt lagstiftning som har tillkommit i enlighet med Europeiska gemenskapernas direktiv av om samman- ställd redovisning (83/349/EEG) eller på likvärdigt sätt. Första stycket gäller även om något dotterföretag av skäl som anges i 5 § andra eller tredje stycket inte omfattas av den upprättade koncernre- dovisningen. Ett moderföretag som med stöd Ett moderföretag som med stöd av första stycket inte självt har av första stycket inte självt har ning ska ge in det överordnade ning ska ge in det överordnade enligt bestämmelserna i 8 kap. 3, enligt bestämmelserna i 8 kap. 3, 3 a och 3 c §§. Det som sägs i 8 3 a och 3 c §§. kap. 3 b § gäller också vid sådan digheten ska på det sätt som anges i 8 kap. 4 § kungöra att handling- heten ska på det sätt som anges i arna har getts in. 8 kap. 4 § kungöra att handlingar- inte är avfattade på svenska, får na har getts in. inte är avfattade på svenska, får lägga moderföretaget att ge in en bestyrkt översättning till svenska. lägga moderföretaget att ge in en Ett sådant föreläggande ska beslu- bestyrkt översättning till svenska. tas om någon begär det. derföretaget, i fall det hade upprät- om någon begär det. retaget, i fall det hade upprättat en 8 kap. 3 och 16 §§ inte skulle ha koncernredovisning, enligt 8 kap. varit skyldigt att ge in denna och 3 och 16 §§ inte skulle ha varit skyldigt att ge in denna och kon- registreringsmyndigheten, ska vad 1 Senaste lydelse 2008:89. cernrevisionsberättelsen till regi- streringsmyndigheten, ska vad som i nämnda paragrafer sägs om att handlingarna ska hållas till- gängliga i stället tillämpas på det överordnade moderföretagets koncernredovisning och koncern- revisionsberättelse. Första stycket gäller inte, som i nämnda paragrafer sägs om att handlingarna ska hållas till- gängliga i stället tillämpas på det överordnade moderföretagets koncernredovisning och koncern- revisionsberättelse. 1.om delägare som har en kapitalandel i moderföretaget på senast före räkenskapsårets utgång hos moderföre- tagets styrelse eller motsvarande ledningsorgan har krävt att koncernre- dovisning ska upprättas, eller 2.om andelarna i moderföretaget eller skuldebrev som moderföretaget har utfärdat är upptagna till handel på en reglerad marknad. Den som enligt första stycket inte upprättar någon koncernredovisning ska upplysa om detta i en not till årsredovisningen samt lämna uppgift om namn, organisationsnummer eller, i förekommande fall, personnum- mer samt säte för det överordnade moderföretag som upprättar den i stycket nämnda koncernredovisningen. Delårsrapporten ska hållas till- Delårsrapporten ska hållas till- gänglig hos företaget för var och gänglig hos företaget för var och en som vill ta del av den. en som vill ta del av den. ska genast sändas till en sådan ska genast sändas till en sådan aktieägare, bolagsman eller med- aktieägare, bolagsman eller med- lem som begär det och uppger sin lem som begär det och uppger sin avses i 1 § andra stycket andra avses i 1 § andra stycket andra som avses i 16 kap. 5 § lagen som avses i 16 kap. 5 § lagen heten i enlighet med bestämmel- heten i enlighet med bestämmel- serna i 8 kap. 3, 3 a och 3 c §§. serna i 8 kap. 3, 3 a och 3 c §§. Det som sägs i 8 kap. 3 b § gäller också vid sådan ingivning. Om delårsrapporten inte lämnas till registreringsmyndigheten i rätt tid, tillämpas 8 kap. 13 §. Ytterligare bestämmelser om offentliggörande av delårsrapporter finns i 17 kap. lagen om värdepappersmarknaden, för sådana företag som är skyldiga att upprätta delårsrapport enligt den lagen. 2 Senaste lydelse 2008:277. Denna lag träder i kraft . 2.13Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värde- pappersbolag Härigenom föreskrivs att 8 kap. 5 b § lagen (1995:1559) om årsredo- visning i kreditinstitut och värdepappersbolag ska upphöra att gälla vid utgången av . 2.14Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag Härigenom föreskrivs att 8 kap. 5 b § lagen (1995:1560) om årsredo- visning i försäkringsföretag ska upphöra att gälla vid utgången av . 2.15Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker Härigenom föreskrivs att 14 kap. lagen (1995:1570) om medlemsban- ker ska upphöra att gälla vid utgången av . 2012/13:74 2.16 Förslag till lag om ändring i revisionslagen Härigenom föreskrivs att 40 a § revisionslagen (1999:1079) ska upp- höra att gälla och att rubriken närmast före 40 a § ska utgå vid utgången av . Förslag till lag om ändring i lagen (2002:93) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 2 § lagen (2002:93) om kooperativ hy- resrätt ska ha följande lydelse. Vad som sägs i 16 kap. 1 § Vad som sägs i 16 kap. 1 § första och tredje styckena, 1 a § första och tredje styckena och 2 § och 2 § lagen (1987:667) om eko- lagen (1987:667) om ekonomiska nomiska föreningar gäller också i föreningar gäller också i fråga om fråga om kooperativa hyresrätts- Det som föreskrivs om eller ärende i 16 1 a § gäller också handling ärende enligt denna lag Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1.underlåter att föra medlemsförteckning eller hålla sådan förteckning tillgänglig enligt 3 kap. 6 § lagen om ekonomiska föreningar, 2.tar emot förskott i strid med 2 kap. 12 §, eller 3.använder firma i strid med 2 kap. 26 §. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2008:85. 2012/13:74 2.18 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen Härigenom föreskrivs att 30 kap. 2 § aktiebolagslagen (2005:551) ska upphöra att gälla vid utgången av . 2.19Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelse- lagen (2010:2043) Härigenom föreskrivs att 12 kap. 91 § försäkringsrörelselagen (2010:2043) ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i 16 kap. 1 § Bestämmelserna i 16 kap. 1 § första och tredje styckena, 1 a och första och tredje styckena och 2 § 2 §§ lagen (1987:667) om ekono- lagen (1987:667) om ekonomiska miska föreningar om straff och föreningar om straff och vite gäller vite gäller för ömsesidiga försäk- för ömsesidiga försäkringsbolag. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i upp- drag att göra en översyn av de brott i 14 och 15 kap. som berör urkunder (dir. 2005:68). Översynen syftade främst till att klarlägga vilka förändringar som kan vara nödvändiga med anledning av utveck- lingen av informationstekniken, it. Utredningen, som antog namnet it- förfalskningsutredningen, lämnade betänkandet Urkunden i tiden en straffrättslig anpassning (SOU 2007:92). Betänk- andet har remissbehandlats. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lag- förslag finns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bi- laga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Justi- tiedepartementet (Ju2007/10341/L5). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran utom när det gäller förslaget till ändring av skadeståndsbestäm- melsen i 19 kap. 39 a § jordabalken, där Lagrådet ifrågasatt om det finns något behov av att ändra bestämmelsen till följd av förslaget om slopan- de av straffbestämmelsen i 19 kap. 11 a § tredje stycket samma balk. Re- geringen har instämt i Lagrådets synpunkt och frångått förslaget till änd- ring av 39 a §. I förhållande till lagrådsremissens förslag har det dess- utom gjorts ett par rent redaktionella justeringar. 4 Behovet av en reform 4.1.1Allmänt om förfalsknings- och sanningsbrotten Förfalskningsbrotten och de så kallade sanningsbrotten i 14 respektive 15 kap. tillhör den grupp av straffbelagda gärningar som hänförs till brotten mot allmänheten. Klassificeringen har sin grund i att syftet med kriminaliseringen av dessa gärningar inte i första hand är att skydda enskilda människor. I stället är syftet med kriminaliseringen beträffande förfalskningsbrotten i 14 kap. att skydda handlingar och märken som har en sådan funktion i rättslivet eller den allmänna omsätt- ningen att det är angeläget att allmänheten kan fästa tilltro till dem. Falskt oäkta är ett sådant objekt som inte i sin helhet härrör från den som det ger sken av att härröra från. Om uppgifterna är sanna eller inte Syftet med kriminaliseringen av sanningsbrott i 15 kap. Prop. 2012/13:74 är däremot att skydda människors tillit till uppgifters sanningsenlighet. 4.1.2 Närmare om förfalskningsbrotten För urkundsförfalskning döms enligt 14 kap. 1 § första stycket brottsbal- ken den som genom att skriva annan, verklig eller diktad, persons namn eller genom att falskeligen förskaffa sig annans underskrift eller på annat sätt framställer falsk urkund eller falskeligen ändrar eller fyller ut en äkta urkund, om åtgärden innebär fara i bevishänseende. Straffskalan är fäng- else i högst . I 14 kap. 2 och 3 §§ straffbeläggs ringa respektive grova fall av ur- Det ringa brottet benämns förvanskning av urkund. Vid bedömande av om brottet är ringa ska särskilt beaktas om urkunden är av mindre vikt eller om gärningen skett för att hjälpa någon till hans Som exempel på urkunder av mindre vikt nämns kassakvitto, kon- tramärke eller liknande mottagningsbevis. Straffskalan är böter eller Vid bedömande av om brottet är grovt då benämnt grov urkundsförfalskning ska särskilt beaktas om förfalsk- ningen avsett myndighets arkivhandling av vikt eller urkund som är sär- skilt betydelsefull i den allmänna omsättningen eller om gärningen an- nars varit av särskilt farlig art. Som exempel på särskilt viktiga urkunder nämns obligation, aktiebrev eller inteckningshandling. fängelse i lägst och högst . Det för straffansvaret avgörande begreppet urkund definieras i 14 kap. 1 § andra stycket. Med urkund avses för det första handlingar som upp- rättats till bevis, s.k. avsiktsurkunder, eller som annars är av betydelse som bevis, s.k. tillfällighetsurkunder. Som exempel anges protokoll, kontrakt, skuldebrev och intyg. Lagens urkundsdefinition har närmare preciserats i förarbeten, rätts- praxis och doktrin. För att en handling ska ha urkundsstatus krävs att den bedöms ha ett föreställningsinnehåll, en utställarangivelse och original- Med föreställningsinnehåll menas att någon form av budskap ska kunna utvinnas ur handlingen, antingen genom att avläsas eller avlyss- Att detta krav ställs är en följd av att en handling måste ha betydelse som bevis för att utgöra en urkund. Med utställarangivelse avses att det av handlingen ska framgå direkt eller indirekt vem som står bakom den. Även detta är en följd av att handlingen ska kunna bevisa något. nym skrift kan inte anses ha ett sådant bevisvärde att den kan betraktas som en urkund. Kravet på originalkaraktär är uppställt för att handlingen ska kunna äkthetsprövas, dvs. att det ska kunna gå att göra en bedömning av vem som är utställare. Detta krav medför att t.ex. fotokopior inte är urkunder, eftersom det normalt inte går att avgöra vem som är utställare Om kopian vidimeras blir den dock en urkund, eftersom ett nytt original upprättas. Som utställare anses då den som vidimerat hand- 2012/13:74 I definitionen av urkund ingår även vissa märken som kan vara av be- tydelse som bevis, s.k. bevismärken. Märken kännetecknas av att de inte kan läsas i traditionell mening. De faller därför utanför vad som normalt menas med en handling. Visserligen har de ett föreställningsinnehåll, men detta förmedlas genom enstaka bokstäver eller tecken som tillsam- mans med märkets utseende i övrigt gör att det kan ha betydelse som bevis i en krets personer som känner till märket. I lagtexten ges som exempel på märken som är urkunder legitimationskort och biljetter. Rekvisitet fara i bevishänseende Eftersom förfalskningsbrottet fullbordas i och med förfalskningsåtgärden och alltså inte kräver att det förfalskade används på något sätt behövs ett begränsande rekvisit för att inte göra straffansvaret alltför vitt. Det upp- ställs därför ett krav på att förfalskningsåtgärden ska innebära fara i bevishänseende. Härmed avses bl.a. att det förfalskade ska ha en sådan likhet med en äkta urkund att det är sannolikt att en förväxling kan ske eller att det förfalskade på annat sätt tas för äkta. Förfalskningen ska alltså vara någorlunda välgjord. Vidare krävs en viss sannolikhet för att det förfalskade ska komma att användas och att en sådan användning med någon sannolikhet skulle medföra skada eller olägenhet. Av 14 kap. 4 § följer att det är straffbart som undertryckande av urkund att t.ex. utan att ha rätt till det förstöra en urkund förutsatt att åtgärden innebär fara i bevishänseende. I 14 kap. 9 § kriminaliseras brukande av något som förfalskats enligt bl.a. 14 kap. 13 §§. Också i det sistnämnda fallet krävs att åtgärden innebär fara i bevishänseende. Andra typer av märken än de som anses som urkunder skyddas genom 14 kap. 7 och 8 §§ om märkesförfalskning respektive förfalskning av fast märke. Dessutom finns straffbestämmelser om signaturförfalskning, penning- förfalskning, olovlig befattning med falska pengar och olaga spridande av efterbildning i 14 kap. 56 a och 10 §§. I 15 kap. finns vissa straffbestämmelser som har en nära anknytning till förfalskningsbrotten i 14 kap. Enligt 15 kap. 10 § är det straffbart som osann försäkran att i skriftlig utsaga som lämnas under olika former av försäkran uppsåtligen lämna osann uppgift eller förtiga Om gärningen begås av grov oaktsamhet, döms enligt samma paragraf för vårdslös försäkran. Lämnande av osann uppgift om identitet eller om annat än egna angelägenheter i urkund samt upprättande för skens skull av urkunder rörande rättshandling straffbeläggs i 15 kap. 11 § som osant intygande. Där föreskrivs också straffansvar för brukande av sådan osann urkund. Andra former av missbruk av urkunder och hand- lingar straffbeläggs i 15 kap. 12 §. För det första innehåller bestämmel- sen straffansvar för den som missbrukar pass, betyg eller dylik för viss person utställd urkund genom att ge sig eller annan ut för honom eller henne eller lämnar ut urkunden att missbrukas på det sättet. innehåller bestämmelsen straffansvar för den som sanningslöst utger Prop. 2012/13:74 handling som tillkommit medelst genomslag eller fotografering eller på annat dylikt sätt för riktig kopia av viss urkund. Att sanningslöst förneka sin underskrift på en urkund är straffbart enligt 15 kap. 13 §. Gemensamt för dessa bestämmelser är att en förutsättning för straffansvar är att åt- gärden innebär fara i bevishänseende. I fråga om innebörden av urkunds- begreppet i dessa bestämmelser gäller vad som redovisats ovan. I 4 kap. 9 c § straffbeläggs dataintrång. Den straffbara gär- ningen består i att någon olovligen bereder sig tillgång till en uppgift som är avsedd för automatiserad behandling eller olovligen ändrar, utplånar, blockerar eller i register för in en sådan uppgift. Straffansvaret omfattar även den som olovligen genom någon annan liknande åtgärd allvarligt stör eller hindrar användningen av en sådan uppgift. Av 9 kap. 1 § andra stycket följer straffansvar för bedrä- geri för den som genom att ändra i program eller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informationsbe- handling eller någon annan liknande automatisk process. Till skillnad från vad som gäller för andra fall av bedrägeri förutsätts för ansvar inte något vilseledande. Däremot krävs som för övriga bedrägeribrott en förmögenhetsöverföring. Bestämmelserna om förfalskningsbrott och de därmed sammanhängande sanningsbrotten i 14 kap. respektive 15 kap. har i princip haft samma utformning sedan trädde i kraft och dess- förinnan i strafflagen sedan en revision 1948. Lagstiftningen har i allt väsentligt tillkommit i när en handling främst var en på papper läsbar framställning i skrift som befordrades fysiskt. ser det helt annorlunda ut. Utvecklingen av informationstekniken, it, har medfört att myndigheter, företag, privatpersoner och andra använ- der elektroniska handlingar och elektronisk kommunikation för en mängd olika ändamål i en mängd olika sammanhang. kunna förlita sig på elektroniska handlingar och elektroniska uppgifter, både att utställaren är den som han eller hon utger sig för att vara och att uppgifterna i sig är riktiga, är stort. har som it-politiskt mål slagit fast att ska bli ett informationssamhälle för alla. Informationssamhället bygger på att användarna har förtroende för tekniken. Det är därför viktigt att skapa förutsättningar för att elektronisk kommunikation kan ske på ett säkert Elektroniska signaturer och e-legitimationer Elektronisk kommunikation ställer krav på utvecklade system för att säkerställa att informationen inte förändras på vägen, att informationens utställare är den som uppges samt att utställaren inte senare kan förneka 2012/13:74 att han eller hon överfört informationen. Dessa krav kan mötas genom olika slag av elektroniska signaturer. För att kunna använda sig av elektroniska signaturer i ett öppet system där parterna inte känner varandra, såsom internet, är det nödvändigt att parterna kan inhämta information om kopplingen mellan de nycklar som skapar en elektronisk signatur och en bestämd person. Det löser man genom att en tredje part, som de andra parterna litar på, utfärdar certifi- kat, dvs. en garanti för att en viss nyckel tillhör en viss person. kan certifikatutfärdaren och mottagaren vara samma part. Genom certifi- katet kan mottagaren följaktligen få uppgift om vem som har skapat den elektroniska signaturen. kan mottagaren genom ett tekniskt förfarande kontrollera att det elektroniska dokumentet inte utsatts för förvanskning. I lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer finns defi- nitioner av och regler om olika säkerhetsnivåer när det gäller elektroniska signaturer; avancerade elektroniska signaturer och kvalificerade elektro- niska signaturer. Med avancerad elektronisk signatur avses enligt 2 § i lagen en elektronisk signatur som är a) knuten uteslutande till en under- tecknare, b) gör det möjligt att identifiera undertecknaren, c) är skapad med hjälpmedel som endast undertecknaren kontrollerar och d) är knuten till andra elektroniska data på ett sådant sätt att förvanskningar av dessa data kan upptäckas.