prop · H10317 · 2013-10-01 00:00:00 — Såsom framgår i avsnitt 5.3.1 är däremot bestämmelserna i direktivet om sammansättning, märkning och presentation av modersmjölksersättning och tillskottsnäring införlivade i nationell lagstiftning genom föreskrifter. Detta med stöd av bemyndiganden i livsmedelslagen och livsmedelsförordningen. Vissa bestämmelser i föreskrifter är följaktligen i sin utformning till stor del överensstämmande med de föreslagna bestämmelserna i den nya lagen, men tillämpningsområdet är inte detsamma. Regeringen anser, som framgår ovan, att direktivets bestämmelser om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring bör tas in i en ny lag. Det finns dock inte enligt regeringens mening skäl att i den nya lagen även ta in bestämmelserna om sammansättning, märkning och presentation av produkterna då dessa bestämmelser regleras på föreskriftsnivå med stöd av livsmedelslagen. Förbud mot marknadsföring av Regeringens förslag: Marknadsföring av modersmjölksersättning ska endast vara tillåten i publikationer som är särskilt inriktade på spädbarnsvård och i vetenskapliga publikationer. All annan marknadsföring av modersmjölksersättning ska vara förbjuden. Andra produkter än modersmjölksersättning ska inte vid marknadsföring få framställas som lämpade att ensamma tillgodose friska spädbarns näringsbehov tills de börjar få lämplig tilläggskost. I radio- och tv-lagen (2010:696) ska det införas bestämmelser som hänvisar till bestämmelserna om förbud mot bl.a. reklam för modersmjölksersättning i den nya lagen. Vidare ska bestämmelsen i radio- och tv-lagen om förbud mot produktplacering utvidgas till att gälla även produkten modersmjölksersättning. Bestämmelser ska även införas i radio- och tv-lagen som innebär att om företag som tillverkar eller säljer modersmjölksersättning sponsrar program i tv-sändningar, sökbar text-tv, beställ-tv eller ljudradiosändningar får sponsringen inte främja användningen av modersmjölksersättning utan bara företagets övriga produkter och dess anseende. Regeringens bedömning: Det behövs ingen bestämmelse om att modersmjölksersättning och tillskottsnäring ska få marknadsföras enbart om de uppfyller de krav och villkor i fråga om sammansättning och märkning som har föreskrivits eller beslutats med stöd av 6 § 2 och 3 livsmedelslagen (2006:804). Det finns inte heller något behov av en bestämmelse om att det ska vara förbjudet att tillhandahålla allmänheten gratisprover, prisnedsatta varor eller presentreklam som avser modersmjölksersättning, även om det sker inom hälso- och sjukvården. Promemorians förslag: I promemorian föreslås, till skillnad från regeringens förslag, en bestämmelse om att modersmjölksersättning och tillskottsnäring ska få marknadsföras enbart om de uppfyller de krav och villkor i fråga om sammansättning och märkning som har föreskrivits eller beslutats med stöd av 6 § 2 och 3 livsmedelslagen (2006:804). I promemorian föreslås även en bestämmelse om att det ska vara förbjudet att tillhandahålla allmänheten gratisprover, prisnedsatta varor eller presentreklam som avser modersmjölksersättning, även om det sker inom hälso- och sjukvården. Vidare föreslås i promemorian bestämmelser i radio- och tv-lagen som hänvisar till den nya lagens förbud mot marknadsföring av modersmjölksersättning utom i vissa särskilt angivna publikationer. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte någon invändning mot promemorians förslag. Justitiekanslern har inte några synpunkter på förslagen. Tidningsutgivarna är på principiella grunder kritisk till den föreslagna lagens kategoriska förbud och anser att frågan om marknadsföringen och dess utformning i stället borde lösas genom kontroll i efterhand. Tidningsutgivarna konstaterar dock att direktivet inte medger Flera remissinstanser framför synpunkter angående begreppet mark- om den förmedling av faktauppgifter och upplysningar som säkerställs genom den nya lagen typiskt sett kan rymmas inom begreppet marknads- Barnmatsföretagen inom Livsmedelsföretagen anser att begreppet marknadsföring måste förtydligas vad gäller den juridiska gränsdrag- ningen mellan information och reklam/marknadsföring. flaskmatning i anser att det behöver klart definieras var gränsen går mellan marknadsföring och information för att komma tillrätta med Föreningen ser ett stort behov av mer saklig information om flaskmatning och modersmjölksersättning. Amningshjälpen, , Svenska Barnmorske- förbundet och Nordiska Arbetsgruppen för Internationella Amnings- frågor (NAFIA) anser att marknadsföring av modersmjölksersättning endast ska vara tillåten i vetenskapliga publikationer. ett centralt syfte med lagen och WHO-koden är att föräldrar och deras familjer inte ska komma i kontakt med reklam för modersmjölksersätt- anser att upplysning eller informa- tion om modersmjölksersättning kan ges från hälso- och sjukvården varför det inte finns anledning att tillåta marknadsföring för moders- mjölksersättning i andra publikationer än de rent vetenskapliga. anser att marknadsföring av modersmjölksersättning endast ska vara tillåten i publikationer avsedda för personal inom hälso- och sjukvården. Även anser att endast professionella tidskrifter bör avses och därmed inte tidskrifter riktade till allmänheten. anser att all form av marknadsföring av modersmjölks- ersättning bör förbjudas och efterfrågar ett klargörande i frågan om vilka publikationer som kan tillåtas. ser gärna ett klargörande av vad som menas med publikation och SKL anser att det bör klargöras hur begreppet publikation förhåller sig till digitalt tillgängliga alster från de utpekade Myndigheten för radio och tv konstaterar att förslaget bl.a. innebär att /KO kommer att övervaka sponsring och produkt- placering i radio och tv när det gäller modersmjölksersättning. heten erinrar om att den i promemorian föreslagna ordningen, där inga särskilda bestämmelser förs in i radio- och tv-lagen om sponsring och produktplacering när det gäller modersmjölksersättning och där gransk- och tv inte har tillsynsansvaret, avviker från den ordning som valdes i och med att förbudet mot produktplacering av receptbelagda läkemedel infördes i radio- och tv-lagen. Detta trots att en sådan placering redan var förbjuden genom regleringen i läkemedels- Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt artikel 14.1 i direktiv /141/EG ska reklam för modersmjölksersättning inskränkas till publikationer som är särskilt inriktade på spädbarnsvård och veten- Reklam i andra publikationer är således för- Med publikation avses en text, bild eller annat audiovisuellt inne- håll som publiceras för allmänheten på papper i traditionellt media som t.ex. böcker, rapporter, tidskrifter eller magasin, eller i elektronisk form. Direktivet tillåter att medlemsstaterna ytterligare inskränker eller förbjuder marknadsföring av modersmjölksersättning. Direktivet innehåller inte motsvarande begränsningar när det gäller reklam för tillskottsnäring. Att göra reklam för tillskottsnäring är således tillåtet oavsett i vilken typ av publikation eller i vilket medium reklamen görs. Enligt artikel 14.2 i direktivet får det, i fråga om modersmjölksersättning, inte förekomma butiksannonsering, utdelning av gratisprover eller andra säljfrämjande åtgärder direkt till konsumenten i butiksledet. Som exempel på säljfrämjande åtgärder anges särskilda skyltningar, rabattkuponger, bonuserbjudanden, realisationer, lockvaror och kombinationserbjudanden. Förbudet har ingen uttrycklig adressat och får anses rikta sig såväl till butiksägare som till tillverkare och distributörer av modersmjölksersättning. Vidare anges det i artikel 14.3 i direktivet att tillverkare och distributörer av modersmjölksersättning inte får tillhandahålla allmänheten eller gravida kvinnor, mödrar eller dessas familjemedlemmar gratisprover, lågprisvaror eller övrig presentreklam vare sig direkt eller via hälso- och sjukvården eller dess personal. När det gäller promemorians förslag till genomförande av artikel 14.1, 14.2 och 14.3 har flera remissinstanser, däribland , och , lämnat synpunkter på i vilka publikationer som reklam för modersmjölksersättning bör vara tillåten. Framför allt framförs att reklam för modersmjölksersättning inte bör vara tillåten i tidskrifter riktade till allmänheten. När det gäller modersmjölksersättning uppställer direktivet stränga krav på hur tillåten reklam ska utformas. Artikel 13.8 b) i direktivet föreskriver att de krav och begränsningar som anges i punkterna 3–7 och som i övrigt gäller för märkning av modersmjölksersättning och tillskottsnäring även ska gälla i samband med reklam för produkterna. Mot bakgrund av att även tillåten reklam för modersmjölksersättning är strikt reglerad finns det enligt regeringens mening inte skäl att frångå direktivets ordalydelse i denna del och ytterligare inskränka eller förbjuda marknadsföring av modersmjölksersättning. Det bör därför i den nya lagen föreskrivas att marknadsföring av modersmjölksersättning endast ska vara tillåten i publikationer som är särskilt inriktade på spädbarnsvård eller i vetenskapliga publikationer. Vidare bör i bestämmelsen anges att all annan reklam för modersmjölksersättning är förbjuden. Enligt regeringens mening riskerar bestämmelsen i annat fall att orsaka otydlighet om förbudets räckvidd. För svenskt vidkommande bör således reklam för modersmjölksersättning kunna tillåtas dels i publikationer som är särskilt inriktade på spädbarnsvård, dels i vetenskapliga publikationer. Som exempel på publikationer särskilt inriktade på spädbarnsvård kan nämnas sådana publikationer från mödravårdscentralen, barnavårdscentralen, myndigheter eller liknande, och facktidskrifter för vårdpersonal. Vad som är vetenskapliga publikationer eller inte är i hög grad en fråga om värdering och tolkning. Det får lämnas åt rättstillämpningen att avgöra den närmare avgränsningen. När det gäller lagtextens utformning bör, som framgår ovan, samlings- begreppet marknadsföring användas i stället för reklam. förhindra att någon åtgärd faller utanför bestämmelsens tillämpning. artikel 14.2 och 14.3. i direktivet förbjuds nämligen även vissa förfaran- den som i något fall utgör reklamåtgärder enligt svenskt språkbruk men som i övrigt faller in under det vidare begreppet marknadsförings- Exempel på marknadsföringsåtgärder är produktplacering i tv- program och sponsring av program. Med marknadsföring avses, som framgår i avsnitt 5.2.2, reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet som är ägnade att främja avsätt- ningen av och tillgången till produkter inbegripet en näringsidkares hand- lande, underlåtenhet eller någon annan åtgärd eller beteende i övrigt före, under eller efter försäljning eller leverans av produkter till konsumenter Med marknadsföring avses åtgärder som syftar till att främja avsättningen av produkter. Texter och bilder som inte har ett kommersiellt intresse omfattas däremot inte. Om en text eller bild i ett enskilt fall är att anse som marknadsföring eller inte måste dock avgöras i sitt sammanhang. Enligt artikel 3 i direktivet får ingen annan produkt än modersmjölks- ersättning marknadsföras eller annars framställas som lämpad att ensam tillgodose friska spädbarns näringsbehov tills de börjar få lämplig tilläggskost. Den enda produkt, utöver bröstmjölk, som ensam kan tillgodose friska spädbarns näringsbehov under de första månaderna till dess att de kan få lämplig tilläggskost är sådan moders- mjölksersättning som uppfyller direktivets krav på sammansättning. bakgrund härav, och med hänsyn till direktivets ordalydelse, anser regeringen att det bör införas en bestämmelse i den nya lagen som förbjuder att andra produkter än modersmjölksersättning vid marknads- föring får framställas som lämpade att ensamma tillgodose friska spädbarns näringsbehov tills de börjar få Enligt direktivets ordalydelse får andra produkter än modersmjölks- ersättning varken marknadsföras eller i andra fall framställas som ensamma lämpade att motsvara ett spädbarns behov. Det är oklart vilken typ av framställningar detta syftar på. Övervägande skäl talar emellertid för att det är sådana framställningar som syftar till att främja försälj- ningen av produkten som avses (se t.ex. artikel 14.1). härav tolkar regeringen direktivet på så sätt att det enbart är fram- ställningar i näringsverksamhet som avses. Dessa framställningar ryms i begreppet marknadsföring så som det används i . bestämmelse behövs därför inte om att andra produkter än moders- mjölksersättning inte heller i annat fall får framställas som lämpade att ensamma tillgodose friska spädbarns näringsbehov under de första måna- derna tills de börjar få lämplig tilläggskost. Det regleras inte i direktivet när det är lämpligt att börja ge spädbarn Enligt den rekommendation som utfärdats av bör amning av näringsmässiga skäl kompletteras av tilläggskost från ungefär sex månaders ålder, vilket också följer av en rekommendation från i frågan. mening får direktivet därmed anses innebära ett förbud mot att någon annan produkt än modersmjölksersättning vid marknads- föring framställs som lämplig att ensam tillgodose friska spädbarns näringsbehov innan barnen nått sex månaders ålder. Om nya vetenskapliga rön kommer till en annan slutsats kan tolkningen av direktivet och den nya lagens bestämmelser därmed komma att revideras. Ovan nämnda regler innebär förbud mot viss marknadsföring och uppställande av villkor för den marknadsföring som är tillåten. Införandet av sådana bestämmelser kan väcka vissa tryck- och yttrandefrihetsrättsliga frågeställningar när det rör sig om framställningar i grundlagsskyddade medier. Emellertid anses marknadsföring i kommersiell verksamhet som har ett kommersiellt syfte och som har rent kommersiella förhållanden till föremål falla utanför tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens materiella tillämpningsområden. Sådan marknadsföring kan underkastas begränsningar i vanlig lag. För att helt förbjuda viss annonsering krävs det dock att annonseringen omfattas av något av undantagen i 1 kap. 9 § TF eller 1 kap. 12 § YGL. Som nämns i avsnitt 5.1.1 ger 1 kap. 9 § 3 TF en möjlighet att genom lag förbjuda kommersiella annonser till skydd för hälsa och miljö enligt förpliktelser som följer av EU-medlemskapet. Genom en hänvisning i 1 kap. 12 § första stycket YGL gäller samma undantag på yttrandefrihetsgrundlagens område. Bestämmelserna avser dock inte endast totalförbud mot vissa annonser utan ger också möjlighet till t.ex. uppställande av villkor för annonseringen eller andra begränsningar som är mindre långtgående än ett fullständigt förbud (se prop. 1973:123 s. 47). Begreppet kommersiell annons är dock snävare än begreppet marknadsföring (nämnda prop. s. 46 f.), vilket innebär att all marknadsföring inte omfattas av undantagen. Det kan emellertid konstateras att en väsentlig del av den marknadsföring som sker i medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen torde falla in under begreppet kommersiell annons. Till detta kommer att all marknadsföring inte omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen eftersom marknadsföringen över huvud taget inte sker med hjälp av sådana medier som dessa grundlagar skyddar. Det är endast i de fall den föreslagna regleringen skulle komma i konflikt med grundlagsbestämmelserna som förbudet mot marknadsföring inte kan upprätthållas. Som regeringen anförde i prop. 2005/06:70 s. 200 angående liknande bestämmelser i läkemedelslagen är det en självklar konsekvens av tryck- och yttrandefrihetslagstiftningen att bestämmelser i lag inte får tillämpas i den mån de strider mot bestämmelser i grundlagarna. Därför bör det inte anges särskilt i lag att bestämmelserna inte ska tillämpas i den utsträckning det skulle strida mot tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen. Som framgår i avsnitt 5.2.3 innehåller radio- och tv-lagen (2010:696) bestämmelser om reklam, produktplacering och sponsring i tv, sökbar text-tv, beställ-tv och ljudradio. Reklam, produktplacering och sponsring faller alla in under begreppet marknadsföring som det definieras i svensk rätt. I promemorian föreslås bestämmelser i radio- och tv-lagen som hänvisar till den nya lagens förbud mot marknadsföring av modersmjölksersättning utom i vissa särskilt angivna publikationer. Myndigheten för radio och tv anför att den i promemorian föreslagna ordningen, där inga särskilda bestämmelser förs in i radio- och tv-lagen om sponsring och produktplacering när det gäller modersmjölksersättning och där och tv inte har tillsynsansvaret, avviker från den ordning som valdes i och med att förbudet mot produktplacering av receptbelagda läkemedel infördes i radio- och tv-lagen. en sådan placering redan var förbjuden genom regleringen i läkemedels- I den nya lagen om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring finns ett förbud mot marknadsföring av modersmjölks- ersättning utom när det gäller vissa former av publikationer. mot produktplacering av modersmjölksersättning i radio- och tv-lagen skulle därför inte behövas. För tydlighets skull bör, enligt regeringens mening, detta ändå komma till uttryck i lagen, jfr uttalandena i för- arbetena till radio- och tv-lagen, som Myndigheten för radio och tv hänvisar till, när AV-direktivets regler om produktplacering av läke- medel genomfördes (prop. 2009/10:115 s. 161). gälla förbud mot produktplacering av modersmjölksersättning i tv-pro- Bestämmelserna i radio- och tv-lagen bör därför kompletteras med en bestämmelse med denna innebörd. Vid sponsring av program i tv och radio sker marknadsföring av den produkt som det sponsrande företaget tillverkar, och bland annat ska ett meddelande lämnas om vem som har bidragit till finansieringen av programmet (7 kap. 4 § radio och tv-lagen). Även när det gäller spons- ring anser regeringen att det för tydlighets skull bör föras in regler i radio- och tv-lagen. I lagrådsremissen föreslogs att bestämmelser införs i radio- och tv- lagen om att företag vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja modersmjölksersättning inte får sponsra program i tv eller radio. Enligt Lagrådets mening finns det emellertid risk att bestämmelserna inte träffar den sponsring som avses i och med att modersmjölks- ersättning sannolikt inte dominerar produktion eller försäljning i något företag på marknaden. Lagrådet föreslår att bestämmelserna utformas huvudsakligen efter förebild av bestämmelsen i 7 kap. 3 § radio- och tv- lagen om läkemedelsföretags sponsring av tv-program. Bestämmelserna bör således utformas i enlighet med Lagrådets förslag. och tv, vid Myndigheten för radio och tv, bör utöva tillsyn över bestämmelserna, se närmare om detta i avsnitt När det gäller reklam för modersmjölksersättning i tv och radio bör /KO ha tillsyn över detta. Regler som hänvisar till den nya lagens förbud mot bl.a. reklam för modersmjölksersättning utom i vissa publikationer bör därför införas i radio- och tv-lagen. I promemorian föreslås en bestämmelse om att endast modersmjölks- ersättning och tillskottsnäring får marknadsföras om de uppfyller de krav och villkor i fråga om sammansättning och märkning som har före- skrivits eller beslutats med stöd av 6 § 2 och 3 livsmedelslagen (2006:804). Regeringen anser dock att det inte finns några behov av att införa en sådan bestämmelse i den nya lagen. Bestämmelses syfte var att genomföra artikel 3 första stycket i direktiv /141/EG. ingens bedömning avser dock bestämmelsen inte marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring utan saluhållandet av pro- Detta regleras därmed av lagstiftning på livsme- Endast modersmjölksersättning och tillskottsnäring som Prop. 2013/14:17 uppfyller de krav och villkor i fråga om sammansättning och märkning som föreskrivits i föreskrifter (LIVSFS 2008:2) om modersmjölksersättning och tillskottsnäring får släppas ut på marknaden. Ytterligare reglering behövs således inte i den delen. I promemorian föreslås också en bestämmelse om att det ska vara förbjudet att tillhandahålla allmänheten gratisprover, prisnedsatta varor eller presentreklam som avser modersmjölksersättning, även om det sker inom hälso- och sjukvården. Bestämmelsen avsåg att delvis genomföra artikel 14.3. Regeringen finner emellertid inte att det finns behov av att reglera detta särskilt. Regeringen anser att direktivet till fullo kan anses genomfört genom det förbud för marknadsföring som föreslås. av modersmjölksersättning och tillskottsnäring Regeringens förslag: Marknadsföringen av modersmjölksersättning och tillskottsnäring ska ge nödvändiga upplysningar om produktens användning och ska inte få avråda från amning. Uttryck som kan ge sken av att produkterna härstammar från eller har samma egenskaper som bröstmjölk ska inte få användas. Modersmjölksersättning och tillskottsnäring ska vid marknadsföring vara märkta så att produkterna inte kan förväxlas med varandra. Marknadsföringen av modersmjölksersättning ska endast få innehålla de närings- och hälsopåståenden som anges i en bilaga till den nya lagen om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring, och endast om de villkor som anges i bilagan är uppfyllda. En upplysning ska även införas i den nya lagen om att det i fråga om tillskottsnäring finns bestämmelser om närings- och hälsopåståenden i och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Vissa språkliga ändringar har dock gjorts. Remissinstanserna: påpekar att uttrycken humaniserad och modersanpassad inte har en självklar innebörd i det nutida svenska språket varför lagtexten bör förtydligas. vid anser, beträffande bilagan till den föreslagna lagen, att en hänvisning i stället kan göras till bilagan i föreskrifter (LIVSFS 2008:2) om modersmjölksersättning och tillskottsnäring. Barnmatsföretagen inom Livsmedelsföretagen uppskattar att lagförslaget tydliggör att tillskottsnäring, när det gäller närings- och hälsopåståenden, inte omfattas av bilaga IV till direktiv /141/EG. Övriga remissinstanser har inte särskilt berört denna fråga eller haft några invändningar mot förslagen. Justitiekanslern har inte några syn- punkter på förslagen. Skälen för regeringens förslag: Direktiv /141/EG uppställer vissa krav på hur den reklam som är tillåten ska utformas. Artikel 13.8 b) i direktivet föreskriver att de krav och begränsningar som anges i punkterna 3–7 och som i övrigt gäller för märkning av modersmjölks- ersättning och tillskottsnäring även ska gälla i samband med reklam för Enligt artikel 13.3, jämfört med artikel 13.8 b), ska reklam för modersmjölksersättning och tillskottsnäring utformas så att den ger de nödvändiga upplysningarna om produktens rätta användning och inte avråder från amning. Uttryck som humaniserad, moderanpassad, anpas- sad eller liknande uttryck ska vara förbjudna. Enligt artikel 13.7, jämfört med artikel 13.8 b), ska modersmjölksersättning och tillskottsnäring i reklam vara märkta på ett sådant sätt att konsumenterna klart kan skilja mellan produkterna så att det inte finns någon förväxlingsrisk mellan modersmjölksersättning och tillskottsnäring. När det gäller modersmjölksersättning får, enligt artikel 13.6, närings- och hälsopåståenden bara förekomma i sådana fall och under de förutsätt- ningar som anges i en bilaga till direktivet. dock inte tillskottsnäring. För att direktivets bestämmelser ska genomföras i svensk rätt i denna del bör bestämmelser som motsvarar de ovan angivna kraven och begränsningarna införas i den nya lagen om marknadsföring av moders- mjölksersättning och tillskottsnäring. Regeringen anser emellertid att samlingsbegreppet marknadsföring bör användas i lagtexten i stället för begreppet reklam för att förhindra att någon åtgärd faller utanför I annat fall riskerar lagtexten att orsaka otydlighet om bestämmelsernas räckvidd. Som framgår ovan (se avsnitt 7) hindrar inte tryckfrihetsförordningen