prop · H1031d11 · 2013-09-18 00:00:00 — För att motverka att dessa grupper fastnar i passivitet är det viktigt att fortsätta stärka drivkrafterna för arbete. Mot denna bakgrund infördes fr.o.m. en jobbstimulans inom det ekonomiska biståndet. Denna innebär att den som haft försörjningsstöd i följd får undanta av inkomster av anställning vid beräkning av rätten till ekonomiskt bistånd. Den särskilda beräkningsregeln gäller . höjdes fribeloppet för inkomster av eget arbete som hemmavarande barn och skolungdomar har rätt att tjäna utan att familjens ekonomiska bistånd påverkas. Gränsen höjdes från ett halvt prisbasbelopp per kalenderår till ett prisbasbelopp. Arbetslinjen innebär att individen ska få stöd att komma in på arbetsmarknaden eller komma tillbaka dit, men även att krav ställs på individen att hitta en långsiktig egen försörjning. Därför har socialnämnden fr.o.m. fått Kommuner och landsting har ett gemensamt ansvar för insatser till personer med missbruks- eller beroendeproblem. Det finns svårigheter med att redovisa vilka insatser som sammantaget ges i kommuner och landsting. Av framgår att kommunernas totala insatser är relativt , men att andelen öppenvård ökar som institutionsvården minskar. erbjuder även olika serviceinsatser som dock inte fångas upp i statistiken. Även hälso- och sjukvården ger behandlingsinsatser i såväl öppensom slutenvård. Insatser kan ges inom primärvården, den specialiserade beroendevården eller allmänpsykiatrin. Det saknas en heltäckande bild över landstingens öppenvårdsinsatser, men statistik över antalet slutenvårdade personer visar en ökning. Ökningen sker framför allt bland de äldsta patienterna, för såväl kvinnor som män. Det totala antalet individuellt behovsprövade insatser för personer med missbruk inom har ökat 2012 jämfört med . Tvångsvården utgör en relativt liten del av insti- tutionsvården (se 7.8.2 Statligt bedriven missbruksvård). Kostnaderna för kommunernas missbruks- och beroendevård har ökat med jämfört med . Kommunernas kostnader var totalt 2012 (5,2011). Tabell 7.7 Kommunens kostnader för missbruksvård Kommunernas och landstingens bokslut – verksamhetsindelat, OE 25 . Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Fördelningen av de totala kostnaderna är hämtade från beställd tabell från Räkenskapssammandragen, SCB. Kommunernas finanser 2012, RS för kommuner. öppna jämförelser visar att av kommunerna uppger att de har kartlagt sina klienter och har gjort en bedömning av hur insatserna stämmer med klienternas behov. Bland de integrerade enheterna har drygt hälften bedömt klienternas vårdbehov och hur insatserna möter detta. Endast ett fåtal landsting har gjort motsvarande bedömning. Öppna jämförelser visar att det varken inom hälso- och sjukvården eller missbruksvård finns några större problem med långa väntetider för utredning och insats. Undantaget är läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende där såväl den geografiska tillgängligheten som väntetiderna till behandling varierar och i vissa landsting är situationen otillfredsställande. Hälften av kommunerna uppger att har ett samarbete med en FoU-enhet/universitet eller högskola i syfte att utveckla arbetet med personer med missbruks- eller beroendeproblem. med de nationella riktlinjerna Den vetenskapliga utvärdering som följer satsningen Kunskap till Praktik visar att både de bedömnings- och behandlingsmetoder, som rekommenderas i riktlinjer har 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 fått ökat genomslag inom både och psykiatrin/beroendevården. Användningen av de behandlingsmetoder som utvecklingsarbetet fokuserat på ökade i genomsnitt inom och inom psykiatri/beroendevård mellan 2010–2011. Utvärderingen kommer att pågå . Resultatet av öppna jämförelser 2012 visar att av kommunerna uppger att de har gjort en brukarundersökning som ett led i ett systematiskt kvalitetsarbete. Motsvarande andel bland beroendemottagningarna är . Kunskap till praktik har brukarmedverkan som ett prioriterat utvecklingsområde. Utvecklingsarbetet har genomförts i nära samarbete med ett antal brukarorganisationer, bl.a. RFHL, och . Som ett resultat finns nu brukarråd i 19 län. Dessutom har en metod för att genomföra brukarstyrda brukarrevisioner utvecklats, vilket är ett viktigt komplement till annan verksamhetsuppföljning. (SiS) drev 11 LVM- hem som sammanlagt hade 349 platser (oförändrat ). Antalet intagna personer minskade från 962 föregående år till 948 (kvinnor och män). Den genomsnittliga beläggningen minskade till (2011). Genomsnittligt antal vårddygn för utskrivna klienter var 138 (140 ), (SiS årsredovisning ). har 962 utskrivningar gjorts efter vård enligt LVM, varav gällde kvinnor. Utöver dessa gjordes 154 utskrivningar efter frivillig vård, varav gällde kvinnor. Majoriteten av de som skrevs ut efter vård enligt LVM hade vårdats (SiS årsredovisning 2012). Vid utskrivningen intervjuas klienterna om hur de har upplevt tiden på LVM-hemmet. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 klienter som skrevs ut intervjuades knappt hälften. av de intervjuade upplever att det funnits någon i personalen att prata med när de har behövt det och tycker att de har fått bra stöd av personalen att fundera över sin situation. tycker att de fick ett bra mottagande när de kom till institutionen. Männen uppger oftare än kvinnorna att de är nöjda med den omvårdnad de har fått. En större andel kvinnor än män, respektive , upplever att de har fått hjälp med sina drogproblem (SiS årsredovisning 2012). Avsaknad av statistik och varierande vårdorganisation över landet gör det svårt att ge en tydlig bild av utvecklingen av hur många personer som får behandlingsinsatser p.g.a. missbruk eller beroende. Det är inte heller självklart att antalet behandlingsinsatser speglar vårdbehovet. Studier om konsumtionsmönster visar att personer med redan hög konsumtion av alkohol och narkotikamissbruk ytterligare ökar sin konsumtion, som allt fler väljer bort alkohol och droger. (SOU 2011:35) bedömde att endast en av fem individer med missbruks- eller beroendeproblematik nås av vården, vilket sannolikt till stor del speglar vårdens tillgänglighet, attraktivitet, men även individers bristande motivation att söka vård. I en forskningsbilaga som publicerats av dras slutsatsen att den specialiserade vården i huvudsak når personer där beroendet också åtföljs av sociala problem, t.ex. försörjnings- eller bostadsproblem. Det stora flertalet alkoholberoende har dock inte denna problematik och nås följaktligen inte i någon större utsträckning av , den specialiserade beroendevården eller av behandlingsinsatser från den övriga hälso- och sjukvården (SOU 2011:6, kap. 10). För att utveckla ett ändamålsenligt utbud som möter det behov som finns krävs kunskap om hur behovet ser ut lokalt. av kommunerna och av beroendemottagningarna har genomfört en sådan kartläggning. Den pågående utvärderingen av Kunskap till Praktik tyder på att satsningen bidrar till en positiv utveckling där nationella riktlinjer får ökat genomslag. Metoder för brukarmedverkan har utvecklats och tillämpas. SiS har fortsatt sitt arbete för att de metoder som används i behandlingsarbetet ska vara kunskapsbaserade och utföras av personal med rätt kompetens för respektive metod. Det ska även finnas en tydlig koppling mellan klientens problem och de insatser eller metoder man arbetar med (SiS årsredovisning 2012). Bedömningen är att SiS ger klienterna en god omvårdnad. 7.4.6Hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden publicerade 2012 den fjärde nationella kartläggningen avseende hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden under en mätvecka 2011. Av kartläggningen framgick att hemlösheten i landet hade ökat sedan den föregående mätningen 2005. Det var dock färre personer som helt saknade en bostad eller ett boende. Ökningen av hemlösa personer gällde framför allt personer som är hänvisade till kommunernas speciella utbud av boendelösningar, bostäder som hyrs ut i andra hand till personer som inte på egen hand kan bli hyresgäster på den ordinarie bostadsmarknaden. I de allra flesta fall står för kontrakten, som ofta är förknippade med särskilda villkor eller regler utöver vad hyreslagen anger. Enligt kartläggning var det omkring 14 000 personer som under mätveckan befann sig i sådana boendelösningar. publicerade Öppna jämförelser avseende hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden, och det kommer fortsättningsvis att göras . Jämförelserna baseras på frågor till kommunerna avseende deras uppsökande verksamhet, handlingsplaner på området samt samverkan med frivilligorganisationer och bostadsbolag. av kommunerna hade en aktuell beslutad plan för arbetet mot hemlöshet, hade rutiner för ett förebyggande arbete med målsättningen att förhindra vräkning bland barnfamiljer och av kommunerna hade aktuella rutiner för extern samverkan i enskilda ärenden med bostadsbolag/hyresvärdar. Ny statistik om barnfamiljer har fört statistik över antalet barn berörda av avhysning. Statistiken har främst varit inriktad på antalet berörda barn på läns- och kommunnivå, men den har saknat möjligheter till fördjupning, t.ex. avseende barnets relation till den avhyste föräldern, om familjen varit närvarande vid avhysningen och om barn har varit närvarande vid avhysningen. fick därför i regleringsbrevet i uppdrag att vidareutveckla statistiken, framför allt med fokus på barnfamiljer. Genom detta utvecklingsarbete har det nu skapats möjligheter att få fram statistik på en betydligt mer detaljerad nivå och framåt. Myndighetens statistik över avhysningar 2012, insamlad enligt det tidigare tillvägagångssättet, visade på en minskning av det totala antalet avhysningar , och en minskning av antalet avhysningar där barn var berörda . Minskningarna redovisas i jämförelse med 2011. Hemlösa bland utrikes födda personer har en relativt ny grupp av hemlösa personer börjat bli synlig i framför allt storstädernas offentliga rum. Det handlar om utrikes födda personer utan permanent uppehållstillstånd och EU/EES-medborgare som vistas i med stöd av EU:s fria rörlighet, och som saknar förankring, försörjning och bostad – och är i behov av stöd och hjälp. fick därför i regleringsbrevet i uppdrag att som komplement till den nationella hemlöshetskartläggningen ta fram kunskap om hemlösa utrikes födda personer som inte har permanent uppehållstillstånd i avseende omfattning och karaktär. Uppdraget redovisades till () . Totalt 370 personer inrapporterades under det specifika mätdygnet. av dem var män och kvinnor. Bland personerna fanns såväl arbetsföra, unga män med utbildning, som familjer som hade flytt från fattigdom och diskriminering. En stor del kom från gamla , framför allt och . De allra flesta vistades i storstadsregionerna, och sov utomhus i offentliga miljöer eller i tält, bil, husvagn eller på camping. Arbetslöshet uppgavs som den främsta orsaken till hemlösheten. Närmare hälften av personerna saknade helt 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 inkomst, en tredjedel försörjde sig genom tiggeri, gatumusicerande och liknande. hade lön från arbete, tillfälligt eller regelbundet. Regeringens hemlöshetsstrategi har genererat ökad kunskap om effektiva metoder och arbetssätt för att motverka och förebygga hemlöshet, utestängning från bostadsmarknaden och vräkning. Många kommuner efterfrågar sådan kunskap. Därför är det angeläget att fortsätta arbetet med att sprida effektiva metoder och implementera dessa arbetssätt. Det är också viktigt att lyfta fram att kommunerna ofta har skilda förutsättningar att hantera hemlöshetsfrågorna, t.ex. vad gäller situationen på bostadsmarknaden, möjligheten att teckna överenskommelser med fastighetsägare, situationen på arbetsmarknaden, samverkan mellan olika aktörer, sviktande eller ökande befolkningsunderlag, ökat flyktingmottagande, m.m. Hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden hänger ofta samman med tillgången på bostäder i kommunerna. I många av landets kommuner råder stor bostadsbrist, speciellt på hyreslägenheter. Hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden hänger ofta samman med tillgången på bostäder i kommunerna. I många av landets kommuner råder stor bostadsbrist, speciellt på hyreslägenheter. Ofta ligger huvudansvaret för att hantera hemlöshetsfrågorna på socialförvaltningen, medan ansvaret för bostadsförsörjningen ytterst är en fråga för kommunledningen. Den interna samverkan kring frågor om hemlöshet och bostadsförsörjning är något som är väsentligt att utveckla i många kommuner. Detta gäller även kommunövergripande samverkan, liksom samverkan med olika externa aktörer, bl.a. för att få fram bostäder och för att bedriva ett effektivt vräkningsförebyggande arbete. 7.4.7Stöd till våldsutsatta personer och offer för människohandel redovisade öppna jämförelser av kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld, som tas fram i samverkan med 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Kommuner och Landsting. Jämförelserna visar att i princip alla landets kommuner kan erbjuda skyddat boende till våldsutsatta kvinnor. Hälften av kommunerna kan ge skyddat boende för kvinnor med missbruk som utsatts för våld. Nästan samtliga kommuner kan erbjuda individuella krissamtal för barn som bevittnat våld, medan sex av tio kan erbjuda gruppverksamhet för dessa barn. av kommunerna uppger att de använder en standardiserad bedömningsmetod i arbetet med våldsutsatta kvinnor. De öppna jämförelserna visar också att färre än av kommunerna följer systematiskt upp sina insatser till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Färre än hälften av kommunerna uppger att de har aktuella rutiner för all personal inom om hur de ska agera när det finns tecken på att en kvinna är utsatt för våld. av kommunerna undersöker de våldsutsattas uppfattning om insatserna och använder sig av dem för att utveckla arbetet. presenterade en kartläggning av omfattning och kvalitet vid skyddade boenden i . Kartläggningen visar situationen och bygger på en enkät till 206 skyddade boenden, som 195 boenden () besvarat. Kartläggningen är en delredovisning av ett uppdrag om skyddat boende som slutredovisades . Av kartläggningen framgår att det finns minst ett skyddat boende i hälften av landets kommuner. I princip alla kommuner uppger dock att de kan erbjuda skyddat boende enligt de öppna jämförelser som publicerade (se ovan). Totalt av de skyddade boendena bedrivs i ideell regi, bedrivs i regi och bedrivs i privat regi. De flesta skyddade boenden är små, har 4 platser eller färre. Samtliga skyddade boenden tar emot kvinnor och tar emot medföljande barn. uppger att de även tar emot män. På av de skyddade boendena finns anställd personal, i någon form och omfattning. De skyddade boendena uppger att de har kompetens att ta emot personer med särskilda behov. har kompetens att ta emot personer utsatta för hedersrelaterat våld, har kompetens att ta emot hbt-personer, har kompetens att ta emot personer med psykiska funktionsnedsättningar, och har kompetens att ta emot personer med ett aktivt alkohol- och drogmissbruk. har , tillsammans med länsstyrelserna, lämnat kunskaps- och metodstöd till kommunerna i deras arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld. Det kunskapsstöd som har tagit fram sprids nu till kommunerna via länsstyrelsernas utvecklingsledare. Vidare har fördelat till kommuner och till ideella organisationer i utvecklingsmedel. Medlen har bland annat bidragit till att kommunerna kunnat göra kartläggningar, förbättra sina rutiner för upptäckt, bedömning och utredning samt arbetet med standardiserade bedömningsmetoder. har tagit fram ett meddelandeblad som ska klargöra reglerna för socialnämndens respektive den enskilda utförarens ansvar när utförandet av en insats har lämnats över till en enskild verksamhet. har även gjort de standardiserade bedömningsmetoderna tillgängliga för . Inspektionen för vård och omsorg har övertagit uppdraget att genomföra en fortsatt samlad nationell tillsyn i enlighet med de nationella bedömningskriterierna som gäller för insatser till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld. Tillsynen omfattar även andra utförare av socialtjänst än kommunen och hälso- och sjukvården. De granskningar av kvinnojourer som har genomförts av 2013 visar att det råder skillnader mellan kommunernas arbete. Några kommuner har ett aktivt arbete med god kvalitet, och strukturerade arbetsformer. Där finns även god kompetens bland personal, tydliga rutiner och särskilda verksamheter som arbetar med våld i nära relationer. Inom området vårdnad, boende och umgänge har det skett förbättringar i flera kommuner. Hälften av de granskade kommunerna har dock krav på att åtgärda brister i handläggningen/utredningen av vuxna och barn. Brister som också har uppmärksammats gäller bl.a. kvalitet, dokumentation och uppföljning. Vidare saknas även t.ex. insatser för äldre kvinnor, för kvinnor med missbruk och kvinnor med funktionsnedsättning. Prostitution och offer för människohandel I regleringsbrevet har fått i uppdrag att regelbundet undersöka utvecklingstendenser inom prostitutionen och att utifrån detta samla in uppgifter om vad personer som säljer respektive köper sexuella tjänster själva ser för behov av stöd och hjälp. ska också undersöka vilket behov av ytterligare kunskapsstöd som och hälso- och sjukvården behöver för att bättre tillgodose personernas behov. Inom uppdraget ska hbt-personer som köper och säljer sexuella tjänster uppmärksammas. I uppdraget ingår även att planera för att stödja implementeringen av det kunskapsstöd som tas fram/revideras. arbete med stöd och hjälp till brottsoffer, i första hand stöd till våldsutsatta kvinnor och barn som utsatts för eller bevittnat våld, har ytterligare utvecklats . Det finns fortfarande brister som behöver åtgärdas, t.ex. när det gäller stöd till särskilt utsatta grupper av brottsoffer, t.ex. äldre personer. Flera insatser har vidtagits på nationell nivå för att få bättre kunskap om omfattningen, utvecklingen och problematik inom området. Bl.a. har, , öppna jämförelser presenterats över kommunernas arbete. Första året har fokus legat på kommunens insatser till våldsutsatta kvinnor och barn. Vidare sprids nu det kunskapsstöd som tagits fram på nationell nivå på ett strategiskt och långsiktigt sätt till kommuner och ideella verksamheter i deras arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld, genom den stödstruktur med kunskaps- och metodstöd som och länsstyrelserna påbörjat. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 7.4.8Stödinsatser till personer med funktionsnedsättning Antalet personer som får insatser enligt LSS fortsätter att öka. hade cirka 64 200 personer en eller flera insatser enligt LSS, exklusive rådgivande och stödjande insatser. Av dessa var män och kvinnor. Det är cirka 900 fler än året innan och cirka 7 400 fler än 2007. Insatser inom LSS, som minskat i antal , är råd och stöd, ledsagarservice och korttidsvistelse. Störst ökning i antal står insatsen daglig verksamhet för. Hälften av samtliga personer med LSS-insatser hade daglig verksamhet 2012. Drygt en tredjedel av samtliga hade en bostad med särskild service för vuxna. Variationerna var stora mellan såväl län som kommuner när det gäller andel av befolkningen med insatser enligt LSS. I fanns högst andel av befolkningen med LSS-insatser, . Lägst andel hade . För riket var motsvarande andel . Drygt 21 000 personer med funktionsnedsättning bodde permanent i särskilt boende eller var beviljade hemtjänst i ordinärt boende enligt SoL. Omkring 18 200 personer med funktionsnedsättning hade ett biståndsbeslut om boendestöd. Kommunernas kostnader för insatser enligt SoL, LSS och assistansersättningen uppgick till 2012 (se tabell 7.8). Tabell 7.8 Kommunens kostnader för insatser till personer med funktionsnedsättning Vård- och omsorg enligt Insatser enligt LSS/SFB1 1 Kostnaden är inte justerad för kommunernas ersättning från för personlig assistans enligt SFB. Denna ersättning uppgick till . Källa: , OE 30 , OE 30 , Kommunernas finanser 2012, RS för kommuner. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning Som en del av regeringens särskilda psykiatrisatsning (skr. 2008/09:185) har flera insatser gjorts för att förbättra tillgången till arbete och sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning. Statsbidrag till organisationer ger sysselsättning har haft i uppdrag att fördela statsbidrag till vissa juridiska personer som tillhandahåller meningsfull sysselsättning till personer med psykisk funktionsnedsättning. 47 verksamheter beviljades medel för . i har på uppdrag utvärderat satsningen. Statsbidraget har lett till att cirka 500 nya sysselsättningsplatser kunnat skapas och 129 personer gått vidare till lönearbete, praktik eller studier. Utvärderingen visar därtill att verksamheternas innehåll har utvecklats och nya aktiviteter har skapats. anser att de verksamheter som statsbidraget kan skapa möjlighet till har stor betydelse för personer med psykisk funktionsnedsättning såväl individuellt som socialt genom att de bryter isolering och ger möjlighet till gemenskap. Arbetsförmedlingen och har ett särskilt regeringsuppdrag att ge personer med psykisk funktionsnedsättning rehabilitering, sysselsättning och arbete genom upphandlade sysselsättningsplatser hos företag inom den sociala ekonomin. För uppdraget har regeringen avsatt totalt . Från projektets start har 1 022 personer startat i verksamheten. 741 personer har avslutat sin sysselsättningsperiod och 281 är fortsatt inskrivna i projekten. Av dessa 741 personer har 105 fått arbete och 25 har gått vidare till studier. Arbetsförmedlingen bedömer att behovet av insatser för personer med psykisk funktionsnedsättning är mycket stort och har blivit en uppskattad och efterfrågad insats och den ingår i Arbetsförmedlingens ordinarie upphandlade verksamhet. Handisam har regeringens uppdrag att, i nära samarbete med Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa (NSPH), utforma och bedriva ett riksomfattande program för att öka kunskapen om och förändra negativa attityder till personer med psykisk sjukdom och psykisk funktions-ned- sättning. Insatserna i projektet , som ska pågå fram , bedrivs nu i åtta s.k. kampanjlän vilka fått extra resurser för att koordinera det regionala arbetet med att öka allmänhetens kunskaper och minska negativa attityder till psykisk sjukdom. Resultaten års utvärderingar undersökning visar på flera positiva förändringar i de tre ursprungliga kampanjlänen i kunskap, attityder och beteende –2012. I kampanjlänen är befolkningen mer positiv till att arbeta med och bo nära en person som har psykiska problem, och man är mer positiv till att fortsätta en relation med en person som får psykiska problem. Andelen som inte skulle vilja bo granne med människor som har haft en psykisk sjukdom har minskat från . Allmänhetens attityder i hela landet har också i vissa avseenden förändrats i positiv riktning . Signifikanta skillnader kan konstateras i fem av de 20 studerade attityderna (Psykisk ohälsa – attityder, kunskap, beteende. En jämförande befolkningsundersökning 2009– 2012. CEPI, ). Samordning av stöd till familjer med barn med funktionsnedsättning har granskat om offentliga aktörers samordning av stöden till barn och unga med funktionsnedsättning kan göras mer effektiv inom ramen för de medel som satsas på området (RiR 2011:17). konstaterade att samordningsproblem kvarstår, trots regeringens många satsningar under . Regeringen gav 2012 i uppdrag att kartlägga hur landstingen använder de medel som betalas ut för rådgivning och annat personligt stöd enligt LSS. skulle även föreslå en försöksverksamhet med samordnare för barn och unga med funktionsnedsättning. I uppdraget ingick även att göra en förstudie om vilken information familjer och barn och unga med funktionsnedsättning behöver och ge förslag på hur sådan information kan göras tillgänglig (dnr. S2012/4967/FST).