prop · H00380 · 2013-03-15 00:00:00 — I deklarationen uttrycktes en besvikelse över att rådet inte kunde enas om förslag som tydligt stärker skyddet för djur som transporteras. Regeringen pekade bl.a. särskilt på behovet av att regel- verket löpande uppdateras i enlighet med aktuella forskningsrön och behovet av att begränsa transporttiderna för djuren. När det gäller slakt- djur vill regeringen att transporttiden begränsas till max . Europarlamentet antog en resolution om djurtransporter . Resolutionen kräver bättre efterlevnad av EU:s djur- skyddsregler, fler inspektioner och att regelbrott ska leda till av- skräckande påföljder. Vidare uppmuntrades att lokala slakterier används och att frågan om en maxtransporttid för slaktdjur tas upp till förnyat övervägande. Regeringen har informerat ledamöter av om hur ser på frågan om transporter av djur. Frågan var senast föremål för samråd med och information i miljö- och jordbruksutskottet inför jordbruks- och fiskerådet . Nationellt centrum för djurvälfärd vid (SCAW) har av kommissionen utsetts att leda ett pilotprojekt med sikte på att etablera ett nätverk av referenscentra inom djurskyddsområdet. Syftet med ett sådant nätverk är bl.a. att vara rådgivare till kommissionen, koordinera forskning och bidra till bättre efterlevnad av Pilotstudien, som ska pågå , omfattar 26 samarbetsparter från 14 av EU:s medlemsländer. uppgift är att utveckla tydliga och mätbara mål för genomförandet av regelverk inom djurskyddsområdet. För att hantera svårigheter som konstateras ska kunskapsstrategier utvecklas. 2010 och 2011 anslagit sammanlagt för att ge SCAW möjlighet att förbereda sig för en koordinerande roll i ett framtida EU- nätverk av referenscentra. EU har till största delen harmoniserat lagstiftningen för livsmedel. innebär att det inte är tillåtet för enskilda medlemsstater att ha strängare regler eller mer frikostiga bestämmelser än de som finns i har lagstiftning om livsmedel för särskilda näringsändamål och honung förhandlats. Livsmedel för spädbarn, småbarn och livs- medel för speciella medicinska ändamål Kommissionen lade fram ett förslag till förordning om livs- medel för spädbarn, småbarn och livsmedel för speciella medicinska ändamål (se faktapromemoria 2010/11:FPM149). Genom förslaget till förordning ändras lagstift- ningen om livsmedel för särskilda näringsändamål, det vill säga t.ex. livsmedel som är fria från gluten eller livsmedel med ett mycket lågt Förslaget har diskuterats i rådsarbetsgrupp Europarlamentet antog ett yttrande i plenum. partssamtal hölls och en överenskommelse nåddes vid Regeringen var till största del positivt inställd till förslaget. presenterade kommissionen ett förslag till ändring av rådets direktiv /110/EG om honung (se faktapromemoria 2012/13:FPM12). Målsättningen med förslaget är dels att anpassa lagstiftningen till Skr. 2012/13:80 Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, dels att klargöra att pollen är en beståndsdel i honung och inte en livsmedelsingrediens. Det senare görs mot bakgrund av dom i rättsfallet C-442/09 Bablok mot Freistaat . Målet rörde förekomsten av pollen från genetiskt modifierad majs i biodlingsprodukter. Honungsdirektivet är i genomfört i föreskrifter om honung, 2003:10. Regeringen delar kommissionens problembeskrivning och förslag till åtgärder och välkomnar därför förslaget till ändring av honungsdirektivet. Förslaget kommer att behandlas i en rådsarbetsgrupp . 2012/13:80 DEL 10 MILJÖ EU är den enda internationella organisation som har befogenhet att anta omfattande miljöregler som är bindande för medlemsländerna. EU ska vara en drivande kraft för att skydda miljön och säkra en hållbar utveckling inom och globalt som genom en resurs- effektiv ekonomi lägger grunden för grön tillväxt. Kommissionen presenterade ett förslag till nytt miljö- handlingsprogram för unionen till 2020. Förslaget utgör nio mål, inklu- sive konkreta åtgärder som EU och dess medlemsstater ska uppnå till 2020, med sikte på en långsiktig vision till 2050. Kommissionens förslag fokuserar i synnerhet på behovet av att genom- föra befintlig lagstiftning och initierade processer inom ramen för EU 2020-strategin, för att främja övergången till en fossilsnål, resurseffektiv och grön tillväxt och ekonomi och därmed bidra till att lyfta EU ur den ekonomiska krisen. På miljörådet antogs rådsslutsatser som pekar på inrikt- ningen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet. En riktlinjedebatt fördes på miljörådet , samråd med ägde rum inför båda dessa rådsmöten. prioriteringar, framför allt vad gäller åtgärder för kemikalier; en giftfri vardag och giftfria kretslopp, återspeglas väl i rådsslutsatserna och har även fått genomslag i det nya förslaget till miljöhandlingsprogram. Vid riktlinjedebatten under- strök vikten att behålla förslagets ambitionsnivå. Förhandlingar har påbörjats i rådsarbetsgruppen för miljö. Kommissionen presenterade 2011 ett förslag till ny LIFE-förordning för Den nuvarande programperioden sträcker sig LIFE är ett finansieringsprogram inom EU för miljö- och klimatåtgärder, som en del i genomförandet av EU:s miljö- och Den nya LIFE-förordningen ska enligt förslaget stärka genomförandet av denna politik samt i större utsträckning mobilisera andra medel och fonder för att få största möjliga genomslag. Förslaget till nya LIFE har två delprogram, ett för miljö och ett för klimat, där klimat är nytt (se faktapromemoria 2011/12:FPM97). Förslaget har förhandlats där bl.a. har verkat för fortsatt möjlighet att söka stöd till projekt för miljöteknik, åtgärder på kemikalieområdet, att majoriteten av medel ska gå till konkreta projekt, Skr. 2012/13:80 ett stegvis införande av den nya projektformen integrerade projekt, att värna organisationers och mindre aktörers behov samt att kvalitet och EU-mervärde ska vara grundläggande för bedömning av alla projekt. har i förhandlingarna fått gott gehör för sina ståndpunkter. Samråd med ägde rum inför rådsmötet då en riktlinje- debatt hölls. Förhandlingarna kommer att fortsätta . 47.3FN:s konferens om hållbar utveckling hölls om hållbar utveckling (även kallad Rio+20) i i . Teman för konferensen var grön ekonomi inom ramen för hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning, samt det institutionella ramverket för hållbar utveckling. Inför antog miljörådet slutsatser och . Även förde en övergripande diskussion om + 20 . Samråd med ägde rum inför miljörådsmötena . EU uttryckte i rådslutsatserna sin beslutsamhet att arbeta för en foku- serad och framåtblickande politisk deklaration från konferensen. I arbetet med rådslutsatserna lyfte särskilt fram, och fick gehör för, vikten av demokrati och mänskliga rättigheter, integrering av de tre dimensionerna av hållbar utveckling ekonomiska, sociala och miljö- mässiga och vikten av att EU agerar som en konstruktiv och lyhörd aktör i förberedelserna inför Rio+20. Rådslutsatser antogs även på miljörådet som en uppföljning till Rio+20. Samråd med ägde rum inför miljörådet. Ett av de viktigaste resultaten från var beslutet att definiera mål för hållbar utveckling (sustainable development goals) som kan utmynna i konkreta mål och åtgärder på global, regional och nationell nivå. I rådslutsatserna framhålls EU:s och dess medlemsstaters beslutsamhet att delta i processen med att utveckla dessa mål, och att denna process bör ske i samklang med arbetet att fastställa utvecklingsagendan , inbegripet det arbete som bedrivs inom ramen för FN:s Generalsekrete- rares högnivåpanel. I detta sammanhang lyfts för hållbar utveckling fram som ett viktigt instrument. Rådslutsatserna lyfter också bl.a. fram vikten av ett hållbart utnyttjande av resurser och prissättning av ekosystemtjänster samt att motverka klimatförändringar och förlusten av biologisk mångfald som förutsätt- ningar för hållbar ekonomisk, social och mänsklig utveckling. Inom området Grön ekonomi välkomnas Rio+20-överenskommelsen om att en inkluderande grön ekonomi ska ses som ett av de viktiga instrument som finns att tillgå för hållbar utveckling. hölls den internationella konferensen där viktiga förberedelser gjordes inför Rio+20. EU:s ordförandeskap och kommissionen deltog på konferensen. 2012/13:80 48 Klimatförändringarna är en av vår tids största utmaningar. För att klara klimatutmaningarna och främja en hållbar utveckling krävs en ambitiös och sammanhållen klimatpolitik globalt och inom EU. EU är en drivande kraft i arbetet för en ny global rättsligt bindande klimat- överenskommelse. 48.1FN:s ramkonvention om klimatförändringar De internationella klimatförhandlingarna har fortsatt . Fokus var att slutföra förhandlingarna om en andra åtagandeperiod av Kyoto- protokollet, avslutande av förhandlingsspåret om långsiktigt samarbete (LCA) samt att enas om former och inleda förhandlingar inom ramen för Durbanplattformen (ADP) dels om en ny global rättsligt bindande klimatöverenskommelse som ska antas och träda ikraft , dels om arbetet för att sluta gapet mellan nuvarande utfästelser om ut- släppsminskningar och vad som behöver göras för att kunna nå 2-gradersmålet. Rådslutsatser antogs för att följa upp partsmötet i . Rådslutsatser antogs också på miljörådet om EU:s positioner inför partsmötet i i novemberdecember 2012. Huvud- budskapet i rådslutsatserna inför var att driva på förhandlingspro- cesserna utifrån det som beslutades vid partsmötet i och att genomförandet av åtgärder för att 2-gradersmålet ska kunna nås. Rådet för ekonomiska och finansiella frågor antog slutsatser om klimatfinansie- ring . Samråd med ägde rum senast inför miljörådet . I nåddes beslut om ett paket, The Climate Gateway, där man bl.a. antog: Ratificerbara ändringar i Kyotoprotokollet för att kunna ingå en andra åtagandeperiod. Förhandlingsspåret LCA, som pågått sedan 2007 avslutades. En arbetsplan för den framtida globala överenskommelsen. Dessa ska vara färdigförhandlade och träda i kraft . Ett nytt partsmöte äger rum och i 2014 kommer FN:s general- sekreterare att kalla till ett klimatmöte mellan regeringschefer. Vid miljö- rådet informerade ordförandeskapet om resultatet från klimat- förhandlingarna i . De internationella klimatförhandlingarna fortsatte . låg på att vid partsmötet i nå beslut om en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet, samt att ta steg på vägen mot en ny global överenskommelse som ska beslutas om senast och börja gälla . central roll i dessa förhandlingar, bl.a. eftersom den så kallade snabb- Skr. 2012/13:80 startsfinansieringsperioden som lanserades vid COP 15 i Detta ledde i sin tur till krav från utvecklingsländerna på att höginkomstländerna skulle ge en försäkran om att klimatfinansiering fortsatte efter 2012 och önskemål om ett förtydligande om hur det lång- siktiga finansieringsåtagandet, att från olika finansieringskällor mobili- sera 100 miljarder USD vid 2020, ska uppfyllas. EU:s position vad gäller klimatfinansiering har behandlats vid flera Ekofinråd, särskilt vid , och samråd har då skett med . Det stod vid detta möte klart att EU inte kunde acceptera nya finansieringsåtaganden eller som grupp åta sig nya utfästelser om offentlig klimatfinansiering på det sätt som EU gjorde vid partsmötet i . Mot denna bakgrund verkade framgångsrikt för att EU till- sammans med andra parter ska identifiera olika scenarier för att kunna uppfylla det långsiktiga finansieringsåtagandet. Detta var en viktig del av EU:s position inför partsmötet i och visade sig bli ett viktigt element i överenskommelsen med övriga parter. Vid mötet fattades bl.a. beslut om ett arbetsprogram och processer i vilka höginkomstländerna ska identifiera scenarier för hur klimatfinansiering ska mobiliseras. Därutöver hörde till en begränsad grupp av länder som vid partsmötet i annonserade planerad klimatfinansie- ring . Trots att endast ett fåtal länder gjorde detta fick det bety- delse i förhandlingarna, eftersom det gav en viss försäkran om att klimat- finansiering kommer att fortsätta efter 2012. Under det informella miljörådet diskuterade finansieringen av klimatanpassningen. Flera medlemsstater tog dock tillfället i akt att kommentera kommissionens kommande förslag till anpassningsstrategi inom EU. förde fram behovet av en flexibel EU-strategi, som stöd och komplement till nationella anpassningsstrategier. med stöd av flera medlemsländer, uttryckte vikten av att EU:s fleråriga budget ska kopplas till klimat och anpassning. Europeiska investeringsbanken och Private Public Partnership ansågs också vara viktiga för att mobili- sera resurser liksom privat finansiering. 48.4Rapportering av utsläpp av växthusgaser m.m. lade kommissionen fram ett förslag till förordning om en rapporteringsmekanism för växthusgaser och annan relevant information. Syftet med förslaget till förordning är att förbättra klimat- rapporteringen så att den kan hjälpa EU och medlemsstaterna att uppfylla EU- och internationella åtaganden. Förslaget har behandlats i rådsarbets- gruppen för miljö och en överenskommelse nåddes med . verkade för ökad transparens i klimatarbetet, för effektiv rapportering och för att tillförlitlig statistik över utsläpp och 2012/13:80 annan klimatrelaterad information snabbt görs tillgänglig (se fakta- promemoria 2011/12:FPM105). 48.5Gemensamma regler för bokföring av utsläpp och upptag av växthusgaser Kommissionen presenterade ett förslag till beslut om hur utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markan- vändning och skogsbruk (Land Use, Land Use Change and Forestry, LULUCF) ska hanteras inom ramen för EU:s klimatpolitik. Syftet med förslaget är att EU inför gemensamma regler för bokföring av utsläpp och upptag av växthusgaser inom LULUCF (se faktapromemoria 2011/12:FPM130). Förslaget har behandlats inom rådsarbetsgruppen för miljö vid åtta till- fällen . Vid miljörådet hölls en orienteringsdebatt. Samråd med ägde rum inför rådsmötet. Efter förhandlingar mellan rådet och nåddes en överenskommelse. har med framgång verkat för att beslutet ska bidra till att genom- föra den internationella klimatpolitiken inom EU med en proportionerlig rapportering, samt synliggöra LULUCF:s direkta såväl som indirekta bidrag till klimatarbetet. 48.6Utsläpp av koldioxid från fordon Transportsektorn är en av få sektorer inom EU som uppvisar snabbt stigande utsläpp med en ökning på . Väg- trafiken står för av koldioxidutsläppen från transport- sektorn och för av EU:s totala utsläpp av växthusgaser. I förordning (EG) nr 443/2009 och i förordning (EU) 510/2011 anges hur koldioxidutsläppen från personbilar respektive lätta lastbilar ska minska till 2020. För perioden fram resp. 2017 har de närmare tillvägagångssätten fastställts. presenterade kommissionen sitt förslag till tillvägagångssätt för den senare delen av perioden . Kommissionen föreslår att ska målet för genomsnittliga koldioxidutsläpp sättas till CO2/km för nya personbilar och till CO2/km för nya lätta lastbilar (se faktapromemoria 2011/12:FPM172). Förslaget har förhandlats i rådsarbetsgrupper och behandlades även som övrig punkt på miljörådet . välkomnar kommissionens förslag och har agerat för att säkerställa att skarpare mål än de hittillsvarande fastställs. De nuvarande målen som gäller resp. 2017 har haft stor betydelse för att minska utsläppen från fordonen. Naturresurser och biologisk mångfald Biologisk mångfald är tillsammans med klimatfrågan vår tids stora miljöutmaning. Ekosystem och växt- och djurarter känner inte nationsgränser. Arbetet för att bevara och hållbart nyttja biologisk mångfald, också genom globala åtgärder, samordnas inom EU-samar- betet. 49.1EU:s arbete med biologisk mångfald Vid miljörådet antogs rådsslutsatser inför det 11:e partsmötet för konventionen om biologisk mångfald och inför 6:e partsmötet för Cartagenaprotokollet om biosäkerhet, som ägde rum i , . Slutsatserna belyser genomförande av den strategiska planen 20112020 från , mobilisering av resurser, genomförande av Nagoyaproto- kollet om tillträde till genetiska resurser och vinstdelning, marin biolog- isk mångfald, samt den mellanstatliga plattformen om biologisk mång- fald och ekosystemtjänster (IPBES). agerade inom EU för en proaktiv handlingslinje inför , för att öka EU:s möjlighet att bidra till att komma framåt i kritiska frågor som finansiella resurser, synergiarbete och marint skydd. Samråd med ägde rum inför miljörådet . lade kommissionen fram ett förslag till förordning om till- träde till genetiska resurser samt rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid deras användning inom EU. Förslaget presenteras med anledning av det s.k. Nagoyaprotokollet som antogs av konven- tionen om biologisk mångfald 2010, som EU och även har undertecknat (se faktapromemoria 2012/13:FPM26). informerade miljö- och jordbruksutskottet om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i förslaget. presenterade kommissionen ett förslag till förordning som tillfogade en ny artikel (26b) till direktiv /18/EG om avsiktlig utsättande av genetiskt modifierade organismer (GMO) i miljön (se faktapromemoria 2009/10:FPM125). Förslaget innebär att medlemsstaterna ska ges möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av GMO inom sina territorier även om den aktuella grödan har fått ett EU- godkännande för odling. Utöver det föreslogs inga förändringar när det gäller själva hanteringen av ansökningar och godkännanden av GMO inom EU. Samråd med ägde rum inför miljörådet . Förslaget har förhandlats i rådsarbetsgruppen för miljö och tagits upp vid ett flertal miljöråd, senast , men man har inte lyckats nå en kvalifi- cerat majoritet för de kompromissförslag som lagts fram. 2012/13:80 50 Problematiken med negativa effekter på hälsa och miljö orsakade av farliga ämnen är gränsöverskridande och förstärks av en globaliserad ekonomi. Det sker en diffus spridning av ämnen från varor vid användning i vår vardag och i avfallsledet. EU driver därför på för internationella åtgärder som kompletterar åtgärder på nationell och EU-nivå, i syfte att skydda människa och miljö mot farliga kemikalier och säkra att avfallet kan utnyttjas som resurs. Stora mängder kemikalier används vid framställning av textilier. Ämnen med miljö- och hälsofarliga egenskaper kan finnas kvar också i varor som tillverkas av textil. Människor som kommer i kontakt med dessa kan komma att exponeras för farliga ämnen. Vissa grupper av befolkningen är särskilt utsatta, såsom barn, men även butikspersonal som hanterar stora mängder kläder. Regeringen anser att en översyn bör göras och att en sammanhållen lagstiftning för farliga ämnen i textilier bör övervägas på EU-nivå. skickade miljöministern och EU- och konsumentministern ett gemensamt brev till kommissionen med en uppmaning om åtgärder för översyn av existerande lagstiftning och behovet av en sammanhållen reglering av farliga ämnen i textilier på EU-nivå. Miljöministern upp- märksammade även frågan vid miljörådet då den togs upp som en övrig fråga. Initiativet välkomnades av flera medlemsstater. Kommissionen avser att granska ärendet i detalj och återkomma i frågan. Samråd med ägde rum inför miljörådet . Kommissionen lade fram ett förslag till ändring av batteridirekti- vet där batterier innehållande kadmium som är avsedda att användas i sladdlösa elektriska handverktyg ej längre ska undantas från bestämmel- serna i direktivet (se faktapromemoria 2011/12:FPM137). stöder kommissionens förslag och har i förhandlingarna i råds- arbetsgruppen betonat att det inte är nödvändigt att ytterligare förlänga undantaget, vilket flera medlemsstater förespråkar. hade också gärna sett att kommissionen inom ramen för denna revidering av direk- tivet även föreslagit att ta bort undantaget för kvicksilver i knappcells- batterier. Kommissionen presenterade ett förslag till förordning om fartygs- återvinning i syfte att förebygga och minska eller eliminera skadliga följder för människors hälsa till följd av återvinning, drift och underhåll av fartyg. Förordningen syftar till att genomföra den s.k. som antogs av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) (se faktapromemoria 2011/12:FPM 139). Samråd med ägde rum inför miljörådet . Förhand- ling har pågått i rådsarbetsgruppen för miljö . stöder ett framtagande av en förordning om fartygsåtervinning och har i förhandlingarna betonat att vi ser positivt på att strängare krav ställs i förordningen än vad som stipuleras i samt att förordningen bör träda ikraft . anser att det är viktigt att Århuskonventionens krav om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor tillämpas i förordningen. deltog , inom ramen för EU:s delegation, i globala förhandlingar om en ny kvicksilverkonvention. Målsättningen är att förhandla fram en global kvicksilverkonvention där alla utsläppskällor ska beaktas, dels i livscykeln från gruvbrytning till slutförvar av avfall, dels när kvicksilver frigörs vid förbränning av kol i kraftverk och andra industriella aktiviteter. Det fjärde förhandlingsmötet ägde rum i . Vid antogs rådsslutsatser bl.a. om finansiellt stöd till och kapacitetsuppbyggnad inom utvecklingsländerna. Samråd med ägde rum inför rådsmötet. De globala förhandlingarna har även varit en drivkraft för EU:s interna arbete med kvicksilver och ett antal expertmöten har organiserats i syfte att vidareutveckla EU:s lagstiftning inför förhandlingarna. Ett femte och sista förhandlingsmöte äger rum då förhandlingarna väntas resultera i att parterna enas om en ny global kvicksilverkonvention, den så kallade Minimatakonventionen. Konven- tionen skulle innebära ett stort framsteg för det globala kemikaliearbetet och vara viktig för att ska kunna nå miljömålet Giftfri miljö. har, både inom EU och globalt, varit ett av de mest drivande länderna för att få till stånd en ambitiös global konvention. 50.5Tredje högnivåmötet för globala kemikalie- strategin SAICM Den globala kemikaliestrategin SAICM:s (Strategic Approach to Inter- national Chemicals Mangagement) tredje möte hölls . 2012/13:80 valdes till ordförande för mötet och ledde förhandlingarna där över 500 delegater deltog. Det övergripande syftet med SAICM är att minska skillnaderna när det gäller fungerande kemikaliehantering i olika delar av världen. Målsätt- ningen är att kemikalier till ska produceras och användas på ett sådant sätt att skadliga effekter på människors hälsa och miljön blir så begränsade som möjligt. SAICM är unik genom att regeringar, näringsliv och miljöorganisationer deltar på samma nivå. Inför mötet har genom EU särskilt drivit frågan om behovet av ökat internationellt samarbete om information om kemikalier i varor. Förhandlingarna resulterade i ett beslut om att ta fram ett frivilligt ramverk för information om kemikalier i varor. kommer att omfatta varors hela livscykel. ser positivt på resultatet. En annan viktig fråga för och EU var att hormonstörande ämnen antogs som en s.k. framkantsfråga, vilket i ett första skede främst betyder att det finns en grund för internationellt informationsutbyte om hormonstörande ämnen. Mötet följde även upp resultatet från om hållbar utveckling (Rio+20) om att stärka SAICM och nio beslut om fortsatt arbete och prioriteringar fattades. anser att besluten kan komma att få positiva effekter och skynda på utvecklingen inom EU och globalt i dessa frågor samt förbättra förutsättningarna att nå miljömålet Giftfri miljö. beslutade också att ta fram en övergripande strategi för hur 2020-målet om en säker kemikaliehantering ska kunna nås. anser att en sådan strategi kommer att bli central för att målet ska kunna uppnås. presenterade kommissionen ett förslag till reviderat Seveso II-direktiv. var i huvudsak positivt till förslaget. Seveso III-direktivet antogs . Seveso III-direktivet innebär bl.a. att innehållslistan i klassificerings- systemet för farliga ämnen anpassas till den s.k. CLP-förordningen (klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, 1272/2008).