prop · H003115 · 2013-03-19 00:00:00 — Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse som bryter sekretessen enligt 32 kap. 3 § OSL till förmån för andra myndigheter och kommuner. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. I punkten 1 regleras sekretessgenombrott till förmån för de brotts- bekämpande myndigheterna, dvs. åklagarmyndigheterna, polismyndig- heterna, , och . Med åklagar- myndighet avses och (jfr 18 kap. 1 § andra stycket 2 OSL). En förutsättning för sekretessgenombrott är att det finns ett behov av uppgifterna hos den mottagande myndigheten för att utreda ett begånget brott för vilket fängelse är föreskrivet eller för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket fängelse är föreskrivet. Med att fängelse är föreskrivet avses att fängelse ingår i straffskalan för brottet, vilket är fallet i fråga om t.ex. snatteri och skadegörelse. Däremot krävs inte att det kan förväntas att brottet i det enskilda fallet kommer att medföra någon annan påföljd än böter. I punkten 2 regleras sekretessgenombrott till förmån för en kommun eller en myndighet som ansvarar för räddningstjänst enligt lagen om skydd mot olyckor. En förutsättning för sekretessgenombrott är att uppgifterna behövs för att förebygga en hotande olycka eller för att begränsa verkningarna av en redan inträffad olycka. För att sekretessgenombrott enligt paragrafen ska vara möjligt krävs att det finns ett behov av uppgifterna hos den mottagande myndigheten. Det ska vara fråga om ett konkret behov. Bedömningen av om ett behov finns ska göras med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet och inte utifrån de behov den mottagande myndigheten typiskt sett har. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 32 kap. 3 § i sin nya lydelse tillämpas även på sådana uppgifter om en enskilds personliga förhållanden som inhämtats genom kameraövervakning som avses i lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning. Övervägandena till ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna finns i avsnitt 13. Lagen träder enligt bestämmelsen i punkten 1 i kraft . I punkten 2 tydliggörs att 32 kap. 3 § OSL i sin nya lydelse ska tillämpas även på uppgifter som inhämtats med stöd av lagen om allmän kameraövervakning. Sammanfattning av betänkandet En ny kameraövervakningslag (SOU 2009:87) Vi har haft i uppdrag att göra en översyn av lagen om allmän kameraövervakning (1998:150). Översynen ska främst ta sikte på den användning av övervakningskameror som sker i syfte att förebygga brott. I uppdraget har ingått att kartlägga tillämpningen av lagen och analysera i vad mån lagens gränsdragning mellan tillståndspliktig och tillståndsfri övervakning alltjämt kan anses ändamålsenlig. Vi har haft att överväga om det finns skäl att utvidga tillståndsplikten till att omfatta vissa platser dit allmänheten inte har tillträde samt om det finns anled- ning att utvidga möjligheterna att i brottsförebyggande syfte bedriva allmän kameraövervakning utan särskilt tillstånd från . Därutöver har vi haft att överväga om det finns behov av ytterligare åtgärder för att stärka skyddet för enskildas integritet vid allmän kamera- övervakning, t.ex. genom tydligare information vid övervakning eller genom särskilda bestämmelser om skadestånd vid övervakning som sker i strid med lagen. Översynen har också omfattat lagens bestämmelser om upplysnings- plikt, om tillsyn och om säkerheten vid hanteringen av övervaknings- materialet. I uppdraget har ingått att lämna fullständiga författnings- förslag. Vårt förslag i huvudsak finns det bestämmelser om allmän kameraövervakning i två lagar, nämligen lagen om allmän kameraövervakning och person- uppgiftslagen. Vårt förslag innebär att alla bestämmelser om allmän kameraövervakning utom privat kameraövervakning samlas i en lag, kameraövervakningslagen. Lite förenklat kan sägas att kameraöver- vakningslagen innehåller bestämmelser från lagen om allmän kamera- övervakning samt de regler i personuppgiftslagen som gäller kamera- övervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde. Förutsättningarna för att bedriva kameraövervakning på de senare platserna framgår direkt av lagen. Integritetsskyddet stärks genom att särskilda bestämmelser om säker- het, som tidigare endast gällt kameraövervakning av plats dit allmänhe- ten inte har tillträde, ska gälla för all kameraövervakning som bedrivs en- ligt lagen. Vi föreslår vidare en skadeståndsbestämmelse som innebär att den som bedriver kameraövervakning ska ersätta den övervakade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av bild- och ljudmaterial i strid med lagen orsakar. Kameraövervakning med rätt att spela in bilder i butikslokaler ska vara tillåtet efter anmälan. Den tid som material som inhämtats vid allmän kameraövervakning av plats dit allmänheten har tillträde får bevaras, förlängs från en månad . Enligt vårt förslag ska Datainspektionen ha det centrala ansvaret för tillsynen när det gäller tillämpningen av kameraövervakningslagen. I syfte att åstadkomma en lagstiftning som är överskådlig och enkel att tillämpa föreslår vi att alla bestämmelser om allmän kameraövervakning utom privat kameraövervakning samlas i en lag, kameraövervak- ningslagen. Lagen ska gälla i stället för personuppgiftslagen. I lagen ska finnas en ändamålsbeskrivning där det slås fast att lagens syfte är att kameraövervakning ska kunna bedrivas effektivt som enskilda skyddas mot otillbörligt intrång i den personliga integriteten vid sådan övervakning. Begreppet plats dit allmänheten har tillträde ska även framöver utgöra skiljelinje mellan tillstånds- och anmälningspliktig övervakning å ena sidan och tillståndsfri övervakning å andra sidan. Det ska finnas särskilda bestämmelser om kameraövervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde. Förutsättningarna för att bedriva kameraövervakning på dessa platser ska framgå av lagen. Dessa bestämmelser förtydligar i allt väsentligt gällande rätt. Dessutom föreslår vi en rad bestämmelser som vi anser behövs dels för att stärka integritetsskyddet, dels för att dataskyddsdirektivet ska uppfyllas på kameraövervakningsområdet. Flera av de nya bestämmelserna har förebilder i personuppgiftslagen. Särskilda bestämmelser om kameraövervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde Vi har kommit fram till att 5 a § personuppgiftslagen (1998:204), den s.k. missbruksregeln inte är lämplig att reglera allmän kameraövervakning. Vi har därför övervägt olika alternativ som kan komma i fråga för att skapa ett mer ändamålsenligt integritetsskydd för den kameraöver- vakning som regleras av personuppgiftslagen. Vi har stannat för en lösning som innebär att särskilda bestämmelser om kameraövervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde förs in i kamera- övervakningslagen. Genom att förutsättningarna för kameraöver- vakningen framgår direkt av lag blir regleringen tydligare och enklare att tillämpa. Kameraövervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde ska vara tillåten om de som övervakas samtycker till det. Den begreppsförklaring av samtycke som finns i 3 § personuppgiftslagen ska gälla även för samtycke i kameraövervakningslagen. Det är viktigt att den som samtycker till kameraövervakning fullt ut inser vad han eller hon samtycker till. Därför ska den som bedriver övervakning innan samtycke inhämtas upplysa dem som kan komma att övervakas om vem som bedriver övervakningen, ändamålet med övervakningen samt om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen. Den som övervakas har rätt att när som helst återkalla ett lämnat samtycke. Om ett samtycke återkallas får ytterligare övervakning av den som återkallat samtycket inte ske. Även utan samtycke får kameraövervakning ske av en plats dit allmänheten inte har tillträde. Här uppställs i princip samma krav som vid tillståndspliktig kameraövervakning, dvs. att övervakningen behövs för att förebygga brott, förhindra olyckor eller andra berättigade ändamål och övervakningsintresset väger tyngre än den enskildes intresse av att 2012/13:115 kameraövervakningsfrågor även tillvaratar allmänhetens intressen genom Bilaga 1 en rätt att överklaga beslut om kameraövervakning. Vi föreslår därför att Datainspektionen övertar Justitiekanslerns rätt att överklaga beslut om kameraövervakning för att ta tillvara allmänna intressen. Det finns ingen bestämmelse om skadestånd i lagen om allmän kameraövervakning. Den som kränks på grund av kameraövervakning kan i vissa fall begära ersättning med stöd av bestämmelser i personupp- giftslagen eller skadeståndslagen. Ur integritetsskyddssynpunkt är det dock viktigt att ett så känsligt område som behandling av bild- och ljudmaterial av enskilda omfattas av ett motsvarande skydd som behandling av andra personuppgifter. Vi ställer oss också tveksamma till att den nuvarande regleringen uppfyller dataskyddsdirektivets krav på att den som lider skada till följd av en otillåten behandling av personuppgifter ska ha rätt till ersättning för den skada han eller hon lidit. Enligt vårt förslag ska det därför finnas en bestämmelse om skadestånd vid kameraövervakning. Enligt lagen om allmän kameraövervakning ska upplysning om övervakningen lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen ska särskild upplysning lämnas om det. Vi har kommit fram till att det inte finns skäl att i lag mer uttryckligt ange hur upplysning om kameraövervakning ska ske. Vi har inte heller ansett att det är motiverat med en bestämmelse om standardiserade skyltar. Däremot föreslår vi att den som bedriver kameraövervakning ska lämna upplysning om vem som bedriver övervakningen om detta inte framgår av förhållandena på platsen. Vi föreslår vidare att möjlighet att medge undantag från upplysningsskyldigheten, s.k. dold övervakning tas bort. Skälet till det är att det bör föreligga mycket starka skäl för att polisens och andra brottsbekämpande myndigheters möjligheter att använda hemlig kameraövervakning i preventivt syfte ska regleras utanför tvångsmedelslagstiftningen. Vi har inte funnit att sådana skäl föreligger. Enligt nuvarande lagstiftning är det tillåtet att kameraövervaka i butikslokaler efter anmälan, men för att spela in bilder (utöver kassaområdet och in- och utgångar) krävs tillstånd. Det finns ett starkt övervakningsintresse i många butiker och inspelning av bilder har en stor betydelse för att man i efterhand ska kunna klara upp brott. Det förekommer redan en omfattande övervakning i detaljhandeln. Enligt vår mening bör inte enskildas upplevda integritetsintrång bli så mycket större om bilder spelas in och bevaras, förutsatt att materialet förvaras och hanteras på ett säkert sätt. Integritetsintresset kan inte heller anses vara så starkt i butiksmiljöer att det bör krävas en tillståndsplikt. Lagförslag i betänkandet En ny kameraövervakningslag (SOU 2009:87) 1 § Lagen gäller vid användning av övervakningsutrustning (kameraövervakning) som utförs av den som bedriver kameraövervakning. Kameraövervakning ska ske med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet. Syftet med lagen är att kameraövervakning ska kunna bedrivas effektivt som enskilda skyddas mot otillbörligt intrång i den personliga integriteten vid sådan övervakning. I fråga om hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål gäller bestämmelserna om hemlig kameraövervakning i 27 kap. och lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott. 2 § Med övervakningsutrustning avses i lagen 1.TV-kameror, andra optisk-elektroniska instrument och därmed jämförbara utrustningar som är uppsatta så att de, utan att manövreras på platsen, kan användas för personövervakning och separata tekniska anordningar för att behandla eller bevara bilder som tas upp av sådana utrustningar (övervakningskameror), samt 2.separata tekniska anordningar för avlyssning eller upptagning av ljud som i samband med användning av övervakningskamera används för personövervakning (övrig övervakningsutrustning). 3 § Lagen gäller inte kameraövervakning som en fysisk person utför som ett led i en verksamhet av rent privat natur. 4 § Lagen gäller för den som bedriver kameraövervakning och är etablerad i . Lagen tillämpas också när den som bedriver kameraövervakning är etablerad i tredje land men för behandling av bild- och ljudmaterial använder sig av utrustning som finns i . Vad som sagts gäller dock inte om utrustningen bara används för att överföra bild- och ljudmaterial mellan ett tredje land och ett annat sådant land. I de fall som avses i andra stycket första meningen ska den som bedriver kameraövervakning utse en företrädare för sig som är etablerad i . Vad som anges i denna lag om den som bedriver kameraövervakning ska också gälla för företrädaren. 5 § Lagen gäller i stället för personuppgiftslagen (1998:204) om inte annat anges. 6 § Vid kameraövervakning enligt denna lag gäller personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser om 1.definitioner av beteckningarna behandling, personuppgifter, samtycke och tredje land i 3 §, samt 2.överföring av personuppgifter till tredje land i 3335 §§. Kameraövervakning av plats dit allmänheten har tillträde 7 § Tillstånd till kameraövervakning krävs för att en övervakningskamera ska få vara uppsatt så att den kan riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde. Tillstånd behövs dock inte i fall som avses i 913 §§. Under de förutsättningar som anges i 14 och 15 §§ är kameraöver- vakning tillåten efter enbart anmälan. 8 § Tillstånd till kameraövervakning ska meddelas om intresset av sådan övervakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Vid bedömningen av intresset av kameraövervakning ska särskilt beaktas om övervakningen behövs för att förebygga brott, förhindra olyckor eller därmed jämförliga ändamål. Vid bedömningen av den enskildes intresse av att inte bli övervakad ska särskilt beaktas hur övervakningen ska utföras och vilket område som ska övervakas. 9 § Tillstånd krävs inte för kameraövervakning 1.när övervakningen sker med en övervakningskamera som av trafiksäkerhetsskäl eller för säkerheten i arbetsmiljön är uppsatt på fordon, maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren, 2.vid övervakning som utförs av a)vid trafikövervakning eller b)vid en sådan betalstation som avses i bilagan till lagen (2004:629) om trängselskatt och sker för att samla in endast sådana uppgifter som behövs för att beslut om trängselskatt enligt lagen ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan skatt betalas, 3. vid sådan trafikövervakning i en vägtunnel som avses i lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar och som utförs av någon annan tunnelhållare än , 4. vid övervakning för att skydda en anläggning eller ett område som enligt 4 § 26 eller 5 § lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. har förklarats utgöra skyddsobjekt, eller 5. vid kameraövervakning som en polismyndighet utför vid automatisk hastighetsövervakning. 10 § Tillstånd krävs inte för kameraövervakning i ett kasino enligt kasinolagen (1999:355), om övervakningen har till syfte att förebygga eller avslöja brott eller lösa tvister om spel mellan spelare och den som anordnar spelet. Avlyssning eller upptagning av ljud får inte ske utan tillstånd. 2012/13:115 11 § En polismyndighet eller den som är räddningsledare enligt lagen Bilaga 2 (2003:778) om skydd mot olyckor får bedriva kameraövervakning utan tillstånd, om övervakningen är av vikt för att avvärja en hotande olyckshändelse eller för att begränsa verkningarna av en inträffad olyckshändelse. 12 § En polismyndighet får bedriva kameraövervakning utan tillstånd, om det av särskild anledning finns risk för att allvarlig brottslighet som innebär fara för liv eller hälsa eller för omfattande förstörelse av egendom kommer att utövas på en viss plats och syftet med övervakningen är att förebygga eller förhindra brott. 13 § Kameraövervakning enligt 11 eller 12 § får ske under högst en månad utan att ansökan om tillstånd givits in till . Om ansökan gjorts inom en månad får övervakningen bedrivas utan tillstånd även till dess att har prövat ansökningen. 14 § En övervakningskamera får efter anmälan enligt 18 § sättas upp för kameraövervakning i en banklokal, en lokal hos ett kreditmarknadsföretag eller ett postkontor, i området utanför in- och utgångar till en sådan lokal samt vid betalningsautomater eller liknande anordningar, om 1.övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott, och 2.övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik. Med banklokal och lokal hos kreditmarknadsföretag avses en lokal där det huvudsakligen bedrivs rörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Med postkontor avses en lokal där det huvudsakligen bedrivs verksamhet i vilken ingår postverksamhet enligt postlagen (1993:1684). Avlyssning eller upptagning av ljud får ske endast sedan anordning för avlyssning eller upptagning av ljud aktiverats på grund av misstanke om brott. 15 § En övervakningskamera får efter anmälan enligt 18 § sättas upp för kameraövervakning i en butikslokal, om 1.övervakningen har till enda syfte att förebygga eller avslöja brott, 2.övervakningskameran är fast monterad och försedd med fast optik, 3.den som avser att bedriva övervakningen har träffat en skriftlig överenskommelse om övervakningen med skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen. Första stycket gäller inte om övervakningskameran kan riktas mot omklädningsrum, provhytter eller toalettutrymmen. Med butikslokal avses en lokal, där konsumenter kan köpa varor eller tjänster eller hyra varor, dock inte restauranger och andra näringsställen. 17 § En ansökan om tillstånd till kameraövervakning ska innehålla uppgift om och beskrivning av 1.den som ska bedriva kameraövervakningen och i förekommande fall den som ska ha hand om övervakningen för tillståndsinnehavarens räkning, 2.ändamålet med kameraövervakningen, 3.den utrustning som ska användas, 4.den plats där utrustningen ska placeras och det område som kan övervakas, samt 5.de omständigheter i övrigt som är av betydelse för prövningen av ärendet. Om övervakningen avser en arbetsplats ska yttrande från skyddsombud, skyddskommitté eller en organisation som företräder de anställda på arbetsplatsen vara fogat till ansökan. 18 § En anmälan om kameraövervakning ska innehålla uppgift om 1.den som ska bedriva kameraövervakningen och i förekommande fall den som för anmälarens räkning ska ha hand om övervakningen, 2.i vilken typ av verksamhet som övervakningen ska förekomma, 3.huruvida bilder ska behandlas eller bevaras eller ljud avlyssnas och tas upp, 4.det antal personer som ska få ha tillgång till det bevarade materialet, 5.huruvida områden utanför in- och utgångar samt betalningsautomater eller liknande anordningar ska övervakas i enlighet med bestämmelserna i 14 §. Om de förhållanden som har redovisats i en anmälan enligt första stycket ändras, ska skriftligen underrättas om förändringen. 19 § Innan meddelar tillstånd till kameraövervakning ska den kommun där övervakningen ska ske, få tillfälle att yttra sig. 20 § Har sökanden inte tidigare meddelats tillstånd till kamera- övervakning av det område som ansökan avser ska tillståndet innehålla uppgifter om hur kameraövervakningen får anordnas. Dessa uppgifter ska avse övervakningens ändamål, den utrustning som får användas och det område som får övervakas. ska också meddela de övriga villkor som behövs för tillståndet. Sådana villkor kan avse upplysningar om övervakningen, upptagning, användning, behandling eller bevarande av bilder, avlyssning eller upptagning av ljud samt andra förhållanden som har betydelse för att skydda enskildas personliga integritet. Ett tillstånd får helt eller delvis meddelas för en begränsad tid. 21 § Om förutsättningarna för ett tillstånd ändras får meddela nya villkor eller, om det inte längre finns förutsättningar för att meddela tillstånd, återkalla tillståndet. Kameraövervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde 22 § En övervakningskamera får sättas upp så att den kan riktas mot en plats dit allmänheten inte har tillträde om de som övervakas har lämnat sitt samtycke till övervakningen. Innan samtycke ges ska den som bedriver övervakning upplysa dem som kan komma att övervakas om vem som bedriver övervakningen, ändamålet med övervakningen samt om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen. 23 § En övervakningskamera får utan samtycke sättas upp så att den kan riktas mot en plats dit allmänheten inte har tillträde om övervakningen behövs för att förebygga brott, förhindra olyckor eller andra berättigade ändamål om övervakningsintresset väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Vid bedömningen av den enskildes intresse av att inte bli övervakad ska särskilt beaktas hur övervakningen ska utföras och vilket område som ska övervakas. 24 § Ändamålet med kameraövervakningen ska vara särskilt och uttryckligt angivet. Den som bedriver kameraövervakning ska se till att övervakningen bedrivs lagligt och enligt god sed. 25 § Den som bedriver kameraövervakning ska se till att övervakning inte sker i större omfattning än vad som behövs för att tillgodose ändamålet med övervakningen. 26 § I de fall då övervakningen bara är tillåten när den övervakade har lämnat sitt samtycke har den övervakade rätt att när som helst återkalla ett lämnat samtycke. Ytterligare övervakning av denne får därefter inte ske. 27 § Bild- och ljudmaterial från kameraövervakning får inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket materialet samlades in. 28 § Vid kameraövervakning får inte fler personer än som behövs för att övervakningen ska kunna bedrivas ha tillgång till behandlade eller bevarade bilder eller upptaget ljud. Utan hinder av vad som sägs i första stycket får bild- och ljudmaterial från kameraövervakning lämnas ut 1.till polismyndighet, , , , , och skattebrottsenheter för att användas i brottsbekämpande verksamhet, 2.till den kommun eller myndighet som svarar för en räddningsinsats enligt lag (2003:778) om skydd mot olyckor, för att förebygga en olyckshändelse eller för att begränsa verkningarna av en redan inträffad olyckshändelse, eller 3.om skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning. Bild- och ljudmaterial får även lämnas ut till annan om de som omfattas av övervakningen lämnat sitt samtycke. 29 § Upplysning om kameraövervakning ska lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Upplysning ska lämnas om vem som bedriver övervakningen om detta inte framgår av förhållandena på platsen. Om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen ska särskild upplysning lämnas om detta. Upplysningsplikten enligt första stycket inträder när övervaknings- utrustningen sätts upp. 30 § Upplysning enligt 29 § behöver inte lämnas 1.om kameraövervakning sker för att skydda en anläggning eller ett område som enligt 4 § 26 eller 5 § lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. har förklarats utgöra skyddsobjekt, eller 2.vid kameraövervakning som en polismyndighet utför vid Vad som sägs om undantag från upplysningsplikten i första stycket gäller inte avlyssning eller upptagning av ljud. 31 § Den som bedriver kameraövervakning ska vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skydda bild- och ljudmaterial som behandlas. Åtgärderna ska åstadkomma en säkerhetsnivå som är lämplig med beaktande av 1.de tekniska möjligheter som finns, 2.vad det skulle kosta att genomföra åtgärderna, 3.de särskilda risker som finns med behandling av bild- eller ljudmaterial från kameraövervakning, och 4.hur pass känsligt det behandlade bild- eller ljudmaterialet är. När den som bedriver övervakningen anlitar annan att ha hand om övervakningen ska han eller hon förvissa sig om att denne kan genomföra de säkerhetsåtgärder som måste vidtas och se till att åtgärderna verkligen vidtas.