prop · H1031d25 · 2013-09-18 00:00:00 — slutredovisade uppdraget tillsammans med en plan för implementering och det utvecklingsarbete som kvarstår. Arbetet med att sätta nivåer på anslagen för drift och underhåll av väg och järnväg bör utvecklas utifrån det styrramverk, som håller på att implementeras, med koppling till de transportpolitiska målen. Tidsramen för införandet av styrramverket pekar på att det tidigast kan bli aktuellt med en förbättrad bedömning enligt föreslagen struktur för , och vad avser utvecklade samhällsekonomiska bedömningar ännu längre fram. Efter hand som styrramverket införs och underlag för planeringen av drift och underhåll på lång sikt utvecklats i enlighet med föreslagen struktur, kommer det finnas anledning att ompröva anslagsnivåerna för drift och underhåll utifrån mer långsiktiga antaganden. Dessa kan då ha en betydligt större säkerhet och vara mer underbyggda. Regeringens intentioner att fortsätta arbetet med den pågående effektiviseringen av verksamhet och transportsektorn i stort ligger fast. I regeringens skrivelse till (skr. 2012/13:19) beträffande utförande av drift och underhåll av järnväg redovisas grunderna för denna inriktning. De viktigaste utmaningarna för järnvägen gäller tillfredsställande punktlighet, robusthet, säkerhet samt trafikledning och trafikinformation. Utgångspunkten för arbetet har varit att förstärka och samla de verksamheter som svarar för statens kärnuppgifter och bolagisera konkurrensutsatt verksamhet som inte bör bedrivas i myndighetsform. har initierat flera samarbeten med framför allt operatörer inom sektorn för förbättringar inom samtliga dessa områden. Det nya styrramverket för drift och underhåll som införs kommer att ge regeringen möjlighet att följa utvecklingen för förbättringsarbetet med järnvägens utmaningar. Regeringen genomför som redovisats i tidigare avsnitt stora satsningar för att ta igen tidigare försummelser inom järnvägens underhåll och även öka kapaciteten på kritiska järnvägssträckor. För att dessa nödvändiga satsningar ska kunna genomföras så snabbt och effektivt som möjligt är en inriktning präglad av långsiktighet och uthållighet en förutsättning. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 Svensk sjöfartsnäring –handlingsplan för förbättrad konkurrenskraft av utrikeshandel transporteras sjövägen. står den svenska sjöfarten inför stora utmaningar när det gäller konkurrenskraft samt miljö- och säkerhetskrav. Regeringen beslutade om Svensk sjöfartsnäring – Handlingsplan för förbättrad konkurrenskraft. Det är första gången en svensk regering presenterar en samlad handlingsplan för sjöfartsnäringen och målet är att förbättra konkurrenskraften för den svenska sjöfartsnäringen. En mängd åtgärder ska vidtas inom olika områden. Propositioner rörande in- lands-sjöfart, utökat sjöfartsstöd, bevakning ombord på fartyg samt tillsyn inom sjöfartsskyddet har presenterats. En utredning har tillsatts som ska analysera möjligheten att införa ett system med tonnageskatt i . Arbetet med handlingsplanens åtgärder kommer att fortsätta och bl.a. beröra regelförenkling, trafikens kostnadsansvar samt miljöåtgärder. I handlingsplanen har regeringen även aviserat ett fortsatt arbete med att till 2014 ta fram en maritim strategi. Regeringen arbetar aktivt med den europeiska integrerade havspolitiken. Havspolitiken är tvärsektoriell på så sätt att flertalet politikområden är berörda. Europeiska kommissionen presenterade ett meddelande om s.k. blå tillväxt i syfte att EU:s havspolitik ska bidra till att stärka konkurrenskraften i kust- och havsregioner, öka välfärden och skapa fler arbetstillfällen, men göra insatser för en bättre vatten- och havsmiljö. Regeringen avser att använda meddelandet, men också propositionen En sammanhållen svensk havsmiljö (prop. 2008/09:170) i framtagandet av den nämnda maritima strategin . I arbetet med den kommande maritima strategin kommer ett starkt fokus att läggas på möjligheterna att skapa fler arbetstillfällen inom de maritima näringarna. Syftet med den maritima strategin ska vara att tydliggöra det fortsatta arbetet för svensk havspolitik och hur den ska kunna bidra till att skapa tillväxt, välfärd och en god havsmiljö. Fokus kommer att vara på samtliga näringar kopplade till haven. Utvecklingen av innovation genom aktörssamverkan i maritima kluster är också en central del i det arbetet. Andra aktuella tvärsektoriella aktiviteter inom den europeiska integrerade havspolitiken är arbetet med havsplanering, gemensamma former för datainsamling om havens resurser och sjöövervakning. Fungerande marknader till ökad nytta för resenärer och näringsliv Med målsättningen att inrätta en inre järnvägsmarknad, för att på så sätt försöka skapa effektivare och mer kundanpassade transporttjänster, fastställdes redan tidigt i EU-lagstiftningen de grundläggande principerna för att förbättra järnvägarnas effektivitet. Några av medlen är att gradvis öppna marknaderna, inrätta oberoende järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare samt låta dessa omfattas av separata redovisningar. Vi- dare är teknisk harmonisering av EU:s järnvägsnät av central betydelse. har dessa principer gradvis omsatts i praktiken, inte minst genom antagandet av tre på varandra följande EU-lagstiftningspaket. antogs och rådets direktiv /34/EU av om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (SERA-direktivet), som reviderar det första järnvägspaketet. Direktivet ska vara införlivat i nationell rätt . Kommissionen offentliggjorde sitt förslag till det så kallade fjärde järnvägspaketet. I paketet ingår förslag om öppet tillträde till persontrafikmarknaden i alla medlemsstater och ett krav på upphandling genom ett konkurrensutsatt anbudsförfarande när det allmänna anlitar någon för att utföra den offentligt finansierade kollektivtrafiken på järnväg. Vi- dare föreslår kommissionen att infrastrukturförvaltare ska utföra sina uppgifter oberoende från järnvägsföretag, dvs. att förvaltning av infrastrukturen och bedrivandet av tågtrafiken ska separeras. Paketet innehåller även flera förslag till förändringar i de tekniska och säkerhetsstyrande regelverken. Regeringen välkomnar det fjärde järnvägspaketet. Det gäller särskilt förslaget att öppna de nationella marknaderna för persontransporter på järnväg samt i huvudsak också förslagen som syftar till att åstadkomma mer renodlade roller för aktörerna på järnvägsmarknaderna. Det är nödvändiga förutsättningar för att järnvägen på ett mer ändamålsenligt sätt ska kunna betjäna den inre marknaden och kunna öka sin konkurrenskraft i förhållande till andra trafikslag. har en stor och betydelsefull roll i det svenska transportsystemet och väl funge- rande transporttjänster med tåg är viktigt för transportpolitisk måluppfyllelse. Under det senaste kvartsseklet har politiken på järnvägsområdet resulterat i att stora förändringar genomförts av järnvägens organisation. Två huvudsakliga processer ligger bakom detta. För det första har i en mängd olika steg beslutat om att förändra organisationen i syfte att utveckla järnvägens funktionssätt och effektivitet. För det andra har EU:s vision om ett gemensamt europeiskt järnvägsområde inneburit att kommit att ställa allt mer långtgående krav på järnvägens organisation inom unionen. Efter dessa stora förändringar finns det ett tydligt behov av att låta göra en översyn av hur väl järnvägssystemet är organiserat – såväl i sin helhet som i enskilda delar. Regeringen gav därför i uppdrag till en särskild utredare att göra en översyn av järnvägens organisation (dir. 2013:46). Regeringen kommer att besluta om tilläggsdirektiv där bl.a. tidpunkt för slutredovisning fastställs. Ef- tersom järnvägen är ett komplext system – där ett flertal funktioner behöver fungera såväl enskilt som i samverkan med varandra – krävs en sådan översyn av järnvägssystemet i dess helhet. Det svenska järnvägssystemet står inför ett antal utmaningar såsom att tillhandahålla infrastrukturkapacitet av tillräcklig omfattning och kvalitet, att få företag att vilja investera i järnvägssektorn, att skapa dynamiska marknader och att åstadkomma nödvändig samverkan mellan berörda aktörer. Regeringen anser att det finns påtagliga behov av att identifiera åtgärder som ytterligare skulle kunna förbättra järnvägens funktionssätt. I samband med en redovisning av ett deluppdrag ska utredningen arrangera ett remissmöte till vilket bland andra riksdagsledamöter kommer att bjudas in. Transportstyrelsen har en viktig roll i att bevaka och analysera marknaderna inom transportområdet. Myndigheten ansvarar för villkor för marknadstillträde och konkurrensvillkor. Därtill har myndigheten ett särskilt utpekat ansvar när det gäller att övervaka att marknaderna för järnvägstjänster fungerar effektivt ur ett konkurrensperspektiv. I myndighetens marknadsövervakande roll ligger även att följa marknadsutvecklingens effekter på transportpolitikens mål för tillgänglighet, säkerhet, miljö och hälsa. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 Resultaten från Transportstyrelsens marknadsövervakningsarbete kan ge viktig kunskap för utveckling av såväl myndighetens egna verktyg i form av regelgivning, tillståndsprövning och tillsyn, som av förslag till regleringsändringar på lag- och förordningsnivå. har flygplatsinnehavare möjlighet att själva eller genom upphandling sköta flygtrafikledning i direkt anslutning till flygplatsen, s.k. lokal flygtrafiktjänst. Marknadsöppningen tillkom efter direkta önskemål, inte minst från mindre lokala flygplatser att få möjlighet att genom egna åtgärder påverka denna del av kostnaderna för den egna verksamheten. har en flygplats valt att genomföra lokal flygtrafiktjänst i egen regi och flera flygplatser har utnyttjat möjligheten till upphandling. Enligt uppgifter från flygplatserna har detta lett till minskade kostnader för tjänsten. För små flygplatser är flygtrafiktjänsten ofta en stor kostnadspost, vilket ökar betydelsen för dem av möjligheten till minskade kostnader. Lagregleringen av marknadsöppningen utesluter inte någon flygplatshavare från möjligheten att själv eller genom upphandling sköta flygtrafiktjänst. Det innebär bl.a. att även det statliga bolaget och Försvarsmaktens flygplatser omfattas. För Försvarsmaktens vidkommande behöver särskilda krav ställas vid upphandling av flygtrafiktjänst, bl.a. avseende beredskapskrav. Detta uppmärksammas i tillkännagivande (bet. 2012/13:TU18, rskr. 2012/13:259) med beslut om uppdrag till regeringen att vidta åtgärder för återreglering i vissa delar. Regeringen analyserar hur uppdraget kan omsättas i nya regleringar. Ett problem i sammanhanget är dels frågan om konsekvenser för ingångna avtal och förändringen av förutsättningarna för de aktörer som försökt komma in på marknaden, dels de juridiska förutsättningarna för specifika begränsningar i möjligheten till upphandling. Regeringen anser att det är viktigt att få ett väl fungerande transportsystem i hela landet. Flygtrafiktjänstens utformning och konsekvenserna av denna för de svenska flygplatserna, lokalt och i ett internationellt perspektiv, är en betydelsefull del i förutsättningarna för luftfartens del i transportsystemet och i förlängningen för samhällsekonomin. Regeringen ser det därför som nödvändigt att säkerställa att frågans olika aspekter ges en allsidig belysning innan förslag till genomförande av begränsningarna i marknads- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 öppningen lämnas till . Regeringen gör bedömningen att ett sådant underlag kan föreligga så att regeringen kan återkomma till . Inom EU läggs nationella luftrum samman till större regionala enheter kallade funktionella luftrumsblock, i syfte att uppnå effektiva flygledningstjänster till förmån för kortare flygvägar, minskade restider, minskade bränslekostnader och minskad belastning på miljön. och har lagt samman sina luftrum och gemensam operativ drift av undervägstjänster (enroute) har startat . I syfte att ytterligare effektivisera flygtrafikledningen drivs även samarbete med närliggande funktionella luftrumsblock. Regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg Regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg är fortsatt en högt prioriterad fråga. Transportstyrelsen och har på regeringens uppdrag i samråd redovisat en rapport om läget samt förslag på åtgärder som leder till högre regelefterlevnad. Bl.a. föreslås återkommande uppföljning och analys av regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg. Myndigheterna har utfört tillståndsmätningar av regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg och lämnat en beskrivning av hur riskvärderingssystemet ska utvidgas i enlighet med artikel 12 i Europarlamentets och rådets förordning (EG) nr 1071/2009 av om gemensamma regler beträffande villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik och om upphävande av rådets direktiv /26/EG. Redovisningen innehåller också förslag på åtgärder för att underlätta och effektivisera myndigheternas tillsyn och kontroll av yrkestrafiken på väg. har riktat två tillkännagivanden till regeringen (bet. 2012/13:TU16, rskr. 2012/13:228) som berör yrkestrafiken, ett om konkurrensvillkoren och ett om illegal verksamhet i åkeribranschen. Som en följd av att () har analyserat ovan nämnda redovisning av uppdraget om regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg, har regeringen beslutat om ett uppdrag till Transportstyrelsen. Uppdraget innebär att i samråd med berörda myndigheter redovisa fördjupade analyser om konsekvenserna av att införa en möjlighet för polisen att hindra fortsatt färd genom s.k. klampning av fordon. uppdraget konkurrensvillkoren inom yrkestrafiken på väg ur ett bredare perspektiv och om det finns specifika problem kopplade till cabotagetransporter, taxiverksamheten som helhet och om pågående och planerade åtgärder kan lösa de samlade problem som förekommer, samt eventuella konsekvenser av införandet av beställaransvar för cabotagetransporter. För samtliga områden ska bedömas om reglerna behöver ändras och vid behov ska förslag till ändringar lämnas. I uppdraget ingår också att inventera exempel på hur andra medlemsländer löst och hanterat frågeställningarna samt lämna de författningsförslag som behövs och att redovisa konsekvenser av föreslagna åtgärder. Transportstyrelsen ska i uppdraget samarbeta med berörda myndigheter och föra en dialog med arbetsmarknadens parter. Uppdraget ska redovisas . Två tillkännagivanden till regeringen från (bet. 2012/13:TU16, rskr. 2012/13:228) har också berört taxiverksamheten, dels om redovisningscentraler för taxi och dels om behovet av en bredare och mer fördjupad översyn av taxibranschen. (Fi- nansdepartementet) har utarbetat en departementspromemoria om redovisningscentraler för taxi ska införas för att säkerställa att de ekonomiska kraven på taxiverksamhet uppfylls. Departementspromemorian kommer att remitteras. Beträffande den bredare översynen av taxi ska den behandlas av Transportstyrelsen i uppdraget om fördjupade analyser. tillkännagivanden kommer att beaktas i regeringens fortsatta arbete. Kollektivtrafik för tillgänglighet i hela landet En väl fungerande kollektivtrafik med olika trafikslag är nödvändig bl.a. för att människor ska ha en god tillgänglighet och är viktig för miljön och klimatet. Det gäller för kortare och längre sträckor samt för såväl städer som landsbygd. I städer är kollektivtrafik i många fall en förutsättning för att människor ska kunna förflytta sig på ett effektivt sätt. Den spårburna trafiken och busslinjetrafik med bra beläggning och miljöegenskaper hjälper till att skapa den goda staden. På landsbygden innebär kollektivtrafiken ett alternativ till personbil och att skapa resmöjligheter för personer utan bil. genomgår kraftiga demografiska förändringar. Urbanisering ställer stora krav på bland annat organiserandet av kollektivtrafik. Transportsektorns samlade utmaning är att kunna möta en kraftigt ökad efterfrågan på transporter och kunna utveckla långsiktigt hållbara transportsystem. Kollektivtrafikens positiva egenskaper, särskilt i städer, i form av lägre utsläpp och mindre behov av utrymme är väl kända. Det bör vara lätt för resenärer att använda sig av kollektivtrafik. En viktig aspekt är att det ska vara enkelt att betala för sin resa. Inom kollektivtrafikbranschen pågår ett arbete med att utveckla de tekniska förutsättningarna för biljett- och betallösningar som används inom lokal och regional kollektivtrafik. Om det finns behov framöver är regeringen beredd att vidta främst reglerande åtgärder för att påskynda utvecklingen på detta område. För att öka effektiviteten i kollektivtrafiken på väg har ett förslag från Transportstyrelsen remitterats om möjligheten att höja den högsta tillåtna hastigheten för tung buss, under förutsättning att passagerare har tillgång till plats med bilbälte, . Remissyttrandena ska sammanställas och därefter kan beslutas om en eventuell höjning av högsta tillåtna hastighet är lämplig. Staten har en viktig uppgift att med hjälp av anslaget för trafikavtal minska brister i tillgänglighet med interregional kollektivtrafik. I vissa fall är efterfrågan för låg för att transportpolitiskt motiverad kollektivtrafik ska tillhandahållas och det är viktigt att staten har möjlighet att se till att en sådan trafik uppstår. Regeringen överväger att införa en ny metod för styrning av anslaget för trafikavtal. Sedan anslaget kom till har anslagets storlek normalt sett varit lika år . Regeringen menar att det behöver införas ett utvecklat angreppssätt för att komma fram till storleken på anslaget och hur det bör användas. Den metod som avses införas innebär dels att regeringen ger direktiv till ansvarig myndighet om att ta fram ett förslag till inriktningsbeslut och att regeringen därefter fastställer de kriterier och avgränsningar som ska gälla för anslaget. Inriktningsbeslutet ligger till grund för regeringens förslag till storlek på anslaget för trafikavtal. Ett av de viktigaste trafikuppläggen av denna art rör linjesjöfarten mellan och fastlandet. som svarar för statens avtal om linjesjöfart till planerar att ingå ett nytt avtal om Gotlandstrafiken för perioden som sträcker sig från . Regeringen anser att det är av stor betydelse att 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 färjetrafiken till och från även fortsättningsvis ger god tillgänglighet som tillfredsställer behoven hos medborgare och näringsliv i regionen. Det är därför viktigt att ingår ett avtal om trafik som är långsiktigt, stabilt och miljömässigt hållbart. Med beaktande av trafikens betydelse för och mot bakgrund av den bristande konkurrensen i tidigare upphandlingar av färjetrafiken beslutade regeringen att ge i uppdrag att utreda förutsättningarna för statligt ägt tonnage för Gotlandstrafiken samt förbereda en anskaffning av tonnage. I händelse av att inte kan teckna ett trafikavtal i samband med pågående upphandling kommer regeringen att fatta beslut om staten ska anskaffa tonnage. Även vad gäller flygtrafiken till vissa regionala flygplatser avser ingå avtal för den avtalsperiod som startar . Som tidigare beskrivits i avsnitt 3.5.1 beslutade regeringen om en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken –2016. Arbetet med den funktionshinderspolitiska strategin kommer att fortsätta . Åtgärderna för att anpassa de statligt ägda busshållplatserna och järnvägsstationerna till alla resenärers behov fortsätter. Av strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken under åren 20112016 framgår att etapp 2 av det nat- ionellt prioriterade nätet av tillgängliga kollektivtrafikanläggningar ska vara färdigt till 2016. förslag till ny nationell åtgärdsplan för perioden –2025 inkluderar åtgärder om hur det prioriterade nätet av tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning bör utvecklas . Som tidigare nämnts avser regeringen fastställa den nationella planen. Regeringen anser att det är viktigt att den statliga transportinfrastrukturen anpassas på ett sätt som gör den användbar för alla. Vidare arbetar en grupp med representanter från (, ) och Transportstyrelsen, Kommuner och Landsting samt brukarorganisationerna med att se över tillämpningen av regelverket vad avser parkeringstillstånd för personer med funktionsnedsättning. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 Effektiva verksamheter i myndigheter och bolag Statens roll och ansvar inom transportområdet behöver fortsatt förtydligas och myndigheternas verksamheter effektiviseras och i vissa fall ses över. Staten ansvarar för att gällande regelverk är ändamålsenliga och väl avvägda samt att resurserna används effektivt. Pågående effektivisering och översyn Inom pågår ett omfattande effektiviseringsarbete som inleddes . Effektiviseringsarbetet har sin grund i ett trafikslagsövergripande arbetssätt som syftar till högre intern effektivitet, sänkta kostnader i upphandlade entreprenader och ökad produktivitet i anläggningsbranschen. Med de ytterligare effektiviseringar för trafikledningen av tåg, som regeringen möjliggör med särskilda satsningar, beräknas totala effektiviseringar frigöra ca –2025. Ett utrymme för ytterligare åtgärder motsvarande detta belopp tillkommer därmed utöver de resursförstärkningar som på regeringens förslag beslutade om med anledning av proposition Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem (prop. 2012/13:25, bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119). Detta innebär att fler åtgärder kommer att kunna genomföras inom den ekonomiska ramen för den kommande planperioden –2025 och ger därmed mer infrastruktur för pengarna. har ansvar för en omfattande kanalisation av fiberoptisk kabel inom främst järnvägs- men även vägområdet. Denna kanalisation är avgörande för samlade uppdrag inom ramen för de transportpolitiska målen och förvaltning av de statliga väg- och järnvägsnäten, inte minst för att möta framtida behov av effektivisering och utveckling. Regeringen gör därför bedömningen att ett avskiljande av denna del inte är aktuell. Som ett led i effektiviseringsarbetet har i stället omorganiserat sin tidigare it-verksamhet för att tydliggöra fokus på samordningen av interna behov och kompetenser i syfte att möta egna och externa behov. Genom fastställandet av en nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden –2021 och därefter bildandet av skapades en trafikslagsövergripande organisations- och planeringsstruktur på transportområdet. För att fullt ut kunna ta tillvara den potential till ökad effektivitet och optimerad medelsanvändning som denna förändrade struktur möjliggör bör även de anslag disponerar genomsyras av ett trafikslagsövergripande perspektiv. Regeringen föreslår därför en ny anslagsstruktur som innebär att anslag 1:1 Väghållning och 1:2 Banhållning ersätts med dels ett anslag för investeringar och andra åtgärder för att utveckla transportsystemet, dels ett anslag för åtgärder som syftar till att vidmakthålla den befintliga infrastrukturens funktion. Tidpunkten för inrättande av en ny anslagsstruktur sammanfaller med tidpunkten för när den kommande nationella trafikslagsövergripande planen för transportinfrastruktur för perioden –2025 kommer att börja gälla. Förslaget innebär att framöver beslutar om medel för investeringar och andra åtgärder som syftar till att utveckla transportsystemet och om medel som syftar till att vidmakthålla den befintliga infrastrukturens funktion. En ny trafikslagsövergripande anslagsstruktur skulle också kunna vara mer effektiv ur ett samhällsekonomiskt perspektiv och skapa förutsättningar för en mer effektiv medelsanvändning. Projekt som går snabbare än planerat kan utnyttja medel för projekt som går långsammare än planerat oavsett trafikslag. Därmed följer möjligheten att bedriva projekt i den takt som är mest effektiv. Detsamma gäller inom drift- och underhållsverksamheten. Avvägningen mellan åtgärder inom olika trafikslag kommer dock på att ske inom de ramar som den nationella planens fördelning mellan trafikslagen ger.