prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — Anm.: Beräkningarna utgår från att övriga förvärvsinkomster är , en kommunalskattesats på (vägt genomsnitt ) samt ett prisbasbelopp på . Höjningen av den nedre skiktgränsen som föreslås nedan är inte inkluderad i skatteberäkningen. Källa: Egna beräkningar. Av tabellen framgår att för en person med en årsinkomst på före skatt, ger jobbskatteavdraget en skattesänkning med totalt . Av dessa är en följd av förstärkningen av jobbskatteavdraget. Det innebär att jobbskatteavdraget bidrar till att utbytet av ett heltidsarbete med denna arbetsinkomst ökar med . I tabell 6.5 redovisas storleken av det totala jobbskatteavdraget, inklusive en förstärkning, vid olika kombinationer av inkomster för personer som inte har fyllt . Tabell 6.5 Jobbskatteavdraget 2014 efter föreslagen förstärkning vid olika kombinationer av inkomster för personer som inte fyllt Anm.: Beräkningarna utgår från en kommunalskattesats på (vägt genomsnitt ) samt ett prisbasbelopp på . Källa: Egna beräkningar. Begränsning av uttag av statlig inkomstskatt Begränsningen av uttaget av den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster föreslås ske genom att den nedre skiktgränsen höjs. Begränsningen innebär att den nedre skiktgränsen höjs med till för . Utan höjning skulle den nedre skiktgränsen uppgå till för . beräknas av alla heltidsanställda betala statlig inkomstskatt med nu gällande regler. Med detta förslag minskar andelen till . Vidare innebär förslaget att antalet personer som kommer att betala statlig inkomstskatt minskar med ca 110 000 personer. Nuvarande skiktgränser för uttag av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster räknas upp med förändringen av konsumentprisindex mellan juni året före beskattningsåret och juni andra året före beskattningsåret med tillägg av . Före utgången av året före beskattningsåret fastställer regeringen, i förordningsform, skiktgränserna. Dessa avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Då avrundningen avseende grundavdraget görs uppåt bör även avrundningen avseende skiktgränserna göras uppåt. För att få samma basår, dvs. beskattningsår 2014, vid efterföljande uppräkningar av skiktgränserna bör den övre skiktgränsen för fastställas till . Vid denna bestämning har hänsyn tagits till en uppräkning av skiktgränsen med förändringen av konsumentprisindex med tillägg av . Effekter på genomsnittlig skatt och marginalskatt Förslagen medför ytterligare lägre genomsnittlig skatt och sänkta marginalskatter. I diagram 6.1 illustreras skillnaden i genomsnittlig skatt mellan en situation utan jobbskatteavdrag, enligt gällande regler och enligt förslaget om sänkt skatt på förvärvsinkomster. Beräkningarna i figuren avser personer, som inte har fyllt , med enbart arbetsinkomster och utgår från den genomsnittliga kommunalskattesatsen (31,). Diagram 6.1 Genomsnittlig skatt 2014 för personer som inte har fyllt utan jobbskatteavdraget, enligt gällande regler samt enligt förslaget om sänkt skatt på förvärvsinkomster Källa: Egna beräkningar. Anm.: Endast arbetsinkomster och i kommunalskattesats. För alla personer som betalar skatt på arbetsinkomst innebär skattelättnaden en lägre genomsnittlig skatt. På arbetsinkomster blir den genomsnittliga skatten lägre än (vid genomsnittlig kommunalskattesats). I diagram 6.2 visas skillnaden i marginalskatt mellan en situation utan jobbskatteavdrag, jobbskatteavdrag enligt gällande regler och enligt förslaget om sänkt skatt på förvärvsinkomster. Diagram 6.2 Marginalskatt 2014 för personer som inte har fyllt utan jobbskatteavdraget, enligt gällande regler samt enligt förslaget om sänkt skatt på förvärvsinkomster Källa: Egna beräkningar. Anm.: Endast arbetsinkomster och i kommunalskattesats. Förslagen om en förstärkning av jobbskatteavdraget och sänkt statlig inkomstskatt innebär att marginalskatten sänks med för arbetsinkomster . För arbetsinkomster runt sänks marginalskatten . För arbetsinkomster mellan ca 131 000 och sänks marginalskatten med . Till följd av höjningen av den nedre skiktgränsen sänks marginalskatten för förvärvsinkomster . I tabell 6.6 visas den procentuella förändringen av nettoinkomsten samt den procentuella skatteförändringen till följd av förslaget om ett förstärkt jobbskatteavdrag och begränsat uttag av statlig inkomstskatt. Tabell 6.6 Procentuell förändring av nettoinkomst och skatt för personer som inte har fyllt till följd av förslagen om sänkt skatt på förvärvsinkomster nettoinkomst (%) -4,0 -5,9 -4,4 -3,7 -3,3 -4,4 -4,0 -5,9 -4,9 -4,1 -3,6 Anm.: Nettoinkomst definieras här som arbetsinkomst minus skatt. Beräkningarna utgår från att övriga förvärvsinkomster är , en kommunalskattesats på (vägt genomsnitt ) samt ett prisbasbelopp på . Källa: Egna beräkningar. Av tabellen följer att vid en arbetsinkomst på ökar nettoinkomsten och skatten sänks . Vidare framgår att vid en arbetsinkomst på ökar nettoinkomsten och skatten sänks . Förslaget att begränsa uttaget av den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster medför att den procentuella förändringen av nettoinkomsten är högst för dem med årsinkomster runt . Enbart denna skattesänkning ökar nettoinkomsten för en person med inkomster på och för en person med inkomster på . I genomsnitt minskas skatten med ca för dem som omfattas av förslagen. Effekter på antalet sysselsatta, arbetade timmar och BNP En hög sysselsättning är en av de mest betydelsefulla bestämningsfaktorerna för uthållig tillväxt och uthålliga offentliga finanser. Den kommande demografiska förändringen riskerar att bromsa BNP-tillväxten och underminera välfärdssystemets finansiering. En minskad sysselsättning leder till såväl lägre skatteintäkter som högre utgifter i de offentliga trygghetssystemen. Om skattehöjningar och utgiftsbesparingar ska undvikas, krävs att befolkningen arbetar mer än vad som är fallet . Mot denna bakgrund är det angeläget att löpande mäta de ekonomiska drivkrafterna för arbete samt analysera hur dessa påverkas av regeländringar i skatte- och transfereringssystemen. Ett alltför begränsat ekonomiskt utbyte av ökat arbetsutbud eller av att vara rörlig på arbetsmarknaden reducerar utrymmet för privat och offentlig konsumtion. Skatte- och transfereringssystemens effekter på arbetsutbudet beror på hur dessa system påverkar de ekonomiska drivkrafterna samt hur känsligt arbetsutbudet är för dessa drivkrafter. En förstärkning av jobbskatteavdraget och en begränsning av uttaget av den statliga inkomstskatten på beskattningsbara förvärvsinkomster förstärker drivkrafterna för arbete. Jobbskatteavdrag gör det mer lönsamt att arbeta och förväntas därför leda till att fler söker sig till arbetskraften. Jobbskatteavdraget och sänkt statlig inkomstskatt leder vidare till sänkta marginalskatter för stora grupper, vilket kan bidra till ett ökat arbetsutbud bland dem som redan har ett arbete. Begränsat uttag av statlig inkomstskatt ökar incitamenten till utbildning och kan därför leda till högre produktivitet. De förväntade långsiktiga effekterna av den föreslagna skattesänkningen beräknas med hjälp av en s.k. mikrosimuleringsmodell. Modellen innehåller detaljerade regler för skatter och bidrag, samt faktiska uppgifter om inkomster, skatter m.m. för ett representativt urval av befolkningen. Dessutom innehåller modellen ett antal skattade beteendeekvationer som beskriver dels individers preferenser för marknadsarbete, dels sannolikheter för övergångar från utanförskap (arbetslöshet, långtidssjukskrivning eller sjuk- och aktivitetsersättning) till arbete när ersättningsgraden förändras. När det gäller sysselsättningen utgör bedömningen av effekterna med största sannolikhet ett golv, dvs. effekterna är troligen större. Mikrosimuleringsmodellen fångar t.ex. inte jämviktseffekter via lönebildningen. Under rimliga antaganden kan dessa antas påverka sysselsättningen i positiv riktning. Vidare utesluter modellen att pensionärer och studenter ändrar sitt arbetsutbud. Detta innebär sannolikt också en underskattning av effekterna på sysselsättningen. Resultaten från mikrosimuleringsmodellen sammanfattas i tabell 6.7. Tabellen innehåller också bedömningar av hur jämvikten på arbetsmarknaden förändras till följd av att jobbskatteavdraget leder till ökade incitament för arbetslösa att söka jobb. Denna effekt leder till att jobbskatteavdraget utöver att påverka arbetsutbudet även leder till en lägre jämviktsarbetslöshet. Tabellen inkluderar vidare en bedömning av lönebildningseffekten på sysselsättningen. Sammantaget bedöms skattesänkningen leda till att antalet i arbetskraften ökar och att antalet sysselsatta på lång sikt ökar . Vidare beräknas medelarbetstiden öka . Förändringen i medelarbetstid avspeglar förändringen i arbetstid för dem som redan arbetar, arbetstiden för nya sysselsatta samt övergång från långtidssjukskrivning till arbete. Effekten på det totala antalet arbetade timmar, dvs. summan av förändringen i sysselsättning och förändringen av medelarbetstid, blir därmed , vilket motsvarar ca 20 000 helårsarbetskrafter. De personer som kommer in på arbetsmarknaden bedöms ha en lägre produktivitet () än genomsnittet av dem som arbetar . BNP bedöms sammantaget öka med på lång sikt till följd av skattesänkningen. Tabell 6.7 Förväntade effekter på arbetsutbud och jämvikten på arbetsmarknaden av förstärkt jobbskatteavdrag och höjd nedre skiktgräns (p.e.) -0,03 (se anm.) -0,08 Anm.: Förändringen i arbetslöshet mäts vid ett arbetskraftsdeltagande. Förändringen i sysselsättning, arbetstimmar och medelarbetstid är den uppskattade förändringen av individers önskade arbetsutbud. En del av arbetskraftsökningen kan på kort sikt medföra ökad arbetslöshet istället för ökad sysselsättning. Detta tas inte i beaktande. På lång sikt bedöms denna effekt emellertid vara av marginell betydelse. Källa: Egna beräkningar. Den budgeteffekt som redovisas för förslagen är statiskt beräknad och tar inte hänsyn till långsiktiga effekter på de offentliga finanserna till följd av att sysselsättningen ökar. Att försöka uppskatta förslagens långsiktiga effekter på de offentliga finanserna är komplicerat och kalkylerna är därför behäftade med ett stort mått av osäkerhet. Inte desto mindre är det viktigt att försöka bedöma åtgärdens långsiktiga effekter för att få ett så brett beslutsunderlag som möjligt. Effekterna på de offentliga finanserna på lång sikt beräknas bli en förstärkning med ca . Den beräknade effekten innebär en självfinansieringsgrad på . Förslagen om en förstärkning av jobbskatteavdraget och en begränsning av uttaget av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster syftar bl.a. till att stärka hushållens ekonomi, stimulera arbetsutbudet, höja produktiviteten på arbetsmarknaden och öka den varaktiga sysselsättningen. En sådan utveckling bidrar till en jämnare inkomstfördelning på lång sikt. Förstärkningen av jobbskatteavdraget bidrar till att fler människor kommer in på arbetsmarknaden och får en högre inkomst samt att personer med låga inkomster får behålla en större del av en arbetsinkomstökning. Begränsningen av uttaget av den statliga inkomstskatten ger högre incitament för dem som redan arbetar att öka sin arbetstid och arbetsprestation. Begränsat uttag av statlig inkomstskatt leder även till att utbildning lönar sig bättre och bidrar därmed till ökad produktivitet på arbetsmarknaden. I diagram 6.3 redovisas både de kort- och långsiktiga fördelningseffekterna för olika inkomstgrupper. De kortsiktiga fördelningseffekterna beräknas statiskt och exkluderar de effekter som berörs av förändrat beteende. De långsiktiga effekterna däremot inkluderar de effekter som uppstår till följd av ökat arbetsutbud. Effekterna redovisas för befolkningen . Beräkningarna avser en jämförelse mellan nu gällande regelverk och förslagen . Fördelningseffekter mellan inkomstgrupper redovisas i inkomstdeciler. Befolkningen är indelad i tio lika stora grupper sorterade efter justerad disponibel inkomst. Den justerade disponibla inkomsten är disponibel inkomst justerad för antal hushållsmedlemmar. Med disponibel inkomst avses den sammanlagda inkomsten efter skatt från arbete, socialförsäkringar, arbetsmarknadsstöd och kapital. Resultaten av beräkningarna visar att den ekonomiska standarden ökar för alla inkomstgrupper både . På kort sikt är den procentuella förändringen större för högre inkomstdeciler än för lägre inkomstdeciler. På lång sikt minskar dock skillnaderna på grund av ökat arbetskraftsdeltagande i de lägre inkomstdecilerna. Diagram 6.3 Kortsiktiga och långsiktiga effekter av förslagen på justerad disponibel inkomst för hela befolkningen (). Inkomstgrupper (deciler) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Källa: Egna beräkningar. I diagram 6.4 visas de kortsiktiga fördelningseffekterna av förslaget för olika socioekonomiska grupper. Indelningen i arbetare och tjänstemän är gjord utifrån socioekonomisk gruppering, som kombinerar utbildningsnivå efter grundskola med facklig tillhörighet. LO- anslutna är normalt arbetare medan TCO- och Saco-anslutna normalt räknas som tjänstemän. Den justerade disponibla inkomsten ökar till följd av förslagen något mer för högre tjänstemän än för andra arbetstagare. Diagram 6.4 Procentuell förändring av justerad disponibel inkomst för dem som omfattas av förslagen, indelade utifrån socioekonomisk grupp Källor: och egna beräkningar. På kort sikt leder förslagen till en liten ökning av inkomstspridningen och ginikoefficienten ökar något från 0,291 till 0,292. Ginikoefficienten är ett sammanfattande mått som beskriver hur ojämnt inkomsterna är fördelade. Ginikoefficienten kan anta värden mellan 0 och 1, ju lägre värden desto jämnare är fördelningen. På lång sikt motverkas ökningen av inkomstspridningen av att sysselsättningen ökar i högre utsträckning bland låginkomsttagare. Förslagen föranleder ändringar i 65 kap. 5 § och 67 kap. 7 § inkomstskattelagen, se avsnitt 3.17. Förslagen att förstärka jobbskatteavdraget och begränsa uttaget av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster minskar skatteintäkterna med . Kommunernas och landstingens skattebas utgörs av den beskattningsbara förvärvsinkomsten för fysiska personer. skattereduktioner och statlig inkomstskatt inte påverkar den beskattningsbara förvärvsinkomsten, medför förslagen ingen kostnad för kommuner och landsting. Förslagen bedöms vidare få positiva effekter på arbetsutbud och sysselsättning, vilket i sin tur leder till en förstärkning av såväl kommunernas och landstingens finanser som de statliga finanserna. Förslagen medför endast marginella förändringar för . Dessa kommer att ingå i den anpassning som görs på grund av ny eller förändrad lagstiftning. Eventuella ekonomiska konsekvenser för får hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslagen inte få någon budgetpåverkan. Förslagen om att förstärka jobbskatteavdraget och begränsa uttaget av statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster gör det mer lönsamt att arbeta och att bedriva aktiv näringsverksamhet. Omkring 270 000 personer beräknas ha inkomst av aktiv näringsverksamhet och påverkas av förslagen om förstärkt jobbskatteavdrag och sänkt statlig inkomstskatt på beskattningsbara förvärvsinkomster. Förslagen bedöms inte påverka företagens konkurrensförhållanden eftersom de omfattar alla som har arbetsinkomster, oavsett om man är anställd eller bedriver aktiv näringsverksamhet. Förslagen påverkar heller inte företagens administrativa börda och har inte några effekter på företagens villkor i övrigt. Förslagen att förstärka jobbskatteavdraget och begränsa uttaget av den statliga inkomstskatten innebär ytterligare skattelättnader för både kvinnor och män. Förvärvsfrekvensen för kvinnor är lägre än för män och kvinnor arbetar oftare deltid. Kvinnor är i större utsträckning än män låg- och medelinkomsttagare. Därför går statiskt räknat av förstärkningen av jobbskatteavdraget och begränsningen av uttaget av den statliga inkomstskatten vid oförändrat beteende till kvinnor och till män. Resultaten från mikrosimuleringsmodellen tyder på att män ökar sitt arbetsutbud något mer än kvinnor, 0,46 jämfört i termer av arbetade timmar. redan arbetar ökar emellertid sitt arbetsutbud medan männen som redan arbetar ökar sitt arbetsutbud . När det gäller fördelningseffekten, som åskådliggörs i diagram 6.5, ökar den individuella disponibla inkomsten något mindre för kvinnor jämfört med män, både . Förslagen innebär att ett av de jämställdhetspolitiska delmålen påverkas, nämligen det som handlar om ekonomisk jämställdhet. Diagram 6.5 Kortsiktiga och långsiktiga effekter av förstärkt jobbskatteavdrag och höjd nedre skiktgräns på individuell disponibel inkomst för hela befolkningen (), uppdelat på kvinnor och män Källa: Egna beräkningar. 6.3Sänkt skatt för pensionärer 6.3.1Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen aviserade regeringen att den har som reformambition att sänka skatten för pensionärer (prop. 2010/11:1, Förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., avsnitt 1.7.4). Inom utarbetades därefter en promemoria innehållande bl.a. förslag om en ytterligare skattesänkning för pensionärer med . En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 4, avsnitt 1 och promemorians lagförslag finns i bilaga 4, avsnitt 2. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi 2011/1936). I budgetpropositionen aviserade regeringen att den har som reformambition att eller 2014 återkomma med förslag om sänkt skatt för pensionärer under förutsättning att det råder balans i de offentliga finanserna (prop. 2011/12:1, Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor, avsnitt 1.9). I budgetpropositionen föreslogs att det förhöjda grundavdraget för dem som vid beskattningsårets ingång har fyllt skulle mot bakgrund av utrymmet i de offentliga finanserna förstärkas med , vilket motsvarade hälften av den i promemorian föreslagna förstärkningen. aviserade regeringen att den avsåg att återkomma med ytterligare förslag om sänkt skatt för pensionärer under förutsättning att de offentliga finanserna så tillät (prop. 2012/13:1, Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor, avsnitt 6.2). antog därefter regeringens förslag (bet. 2012/13:FiU1, rskr. 2012/13:37). I denna budgetproposition behandlas resterande del av promemorians förslag om sänkt skatt för pensionärer. Förslaget om ytterligare skattesänkning för pensionärer är enligt regeringens bedömning författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Någon form av grundavdrag har funnits i skattelagstiftningen . Avdraget har ett fördelningspolitiskt syfte och avser främst att lindra beskattningen för låginkomsttagare. Bestämmelser om grundavdrag finns i 63 kap. 1–5 och 11 §§ inkomstskattelagen (1999:1229). Rätt till grundavdrag har fysiska personer som är obegränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret och som har haft förvärvsinkomst. Obegränsat skattskyldig är i princip den som är bosatt eller vistas stadigvarande i eller som har väsentlig anknytning hit och som har varit bosatt här (se 3 kap. 3 § inkomstskattelagen). Även begränsat skattskyldiga har i vissa fall rätt till grundavdrag. Grundavdragets storlek är beroende av den fastställda förvärvsinkomstens storlek. För uppgår grundavdraget till vid en fastställd förvärvsinkomst upp till ca . För en fastställd förvärvsinkomst över ca uppgår grundavdraget till . För inkomster däremellan är grundavdraget högre (se 63 kap. 3 § inkomstskattelagen). Grundavdraget får inte överstiga den skattskyldiges sammanlagda överskott av tjänst och aktiv näringsverksamhet sedan allmänna avdrag gjorts. Särskilda regler finns för hur överskottet av tjänst och allmänna avdrag ska beräknas i vissa speciella fall (se 63 kap. 5 § inkomstskattelagen). Det förhöjda grundavdraget för pensionärer trädde det s.k. förhöjda grundavdraget för pensionärer i kraft (prop. 2008/09:38, bet. 2008/09:SkU13, rskr. 2008/09:109, SFS 2008:1306). Reformen syftade till att förbättra de ekonomiska villkoren för personer som har fyllt vid beskattningsårets ingång. Ytterligare skattesänkningar har därefter gjorts (prop. 2009/10:29, bet. 2009/10:SkU24, rskr. 2009/10:111, SFS 2009:1490), (prop. 2010/11:1, Förslag till statsbudget , finansplan och skattefrågor m.m., bet. 2010/11:FiU1, rskr. 2010/11:64, SFS 2010:1826) och (prop. 2012/13:1, Förslag till statens budget , finansplan och skattefrågor, bet. 2012/13:FiU1, rskr. 2012/13:37, SFS 2012:757). Bestämmelserna om det förhöjda grundavdraget för personer som har fyllt återfinns i 63 kap. 3 a § inkomstskattelagen. Regleringen innebär att grundavdraget för fysiska personer som vid beskattningsårets ingång har fyllt , uppgår till grundavdragsbeloppet enligt 3 § med tillägg av ett särskilt belopp som anges för vissa inkomstintervall. I likhet med grundavdraget har den förhöjda delen av grundavdraget ett fördelningspolitiskt syfte. Följaktligen är den förhöjda delen av grundavdraget högst för personer med låga fastställda förvärvsinkomster. För är grundavdraget inklusive den förhöjda delen lika stort som den fastställda förvärvsinkomsten på inkomster , varför ingen skatt ska betalas på inkomsten. I inkomstintervallet 44 900– trappas grundavdraget upp. inkomster mellan och är avdraget och trappas sedan av för inkomster mellan och . För inkomster därutöver är avdraget . Regeringens förslag: Det förhöjda grundavdraget för dem som vid beskattningsårets ingång har fyllt förstärks med . Detta sker genom att grundavdragsbeloppet höjs för alla med en fastställd förvärvsinkomst som överstiger . För ska den förhöjda delen av grundavdraget beräknas på följande sätt: –För inkomster upp till och med 0,99 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen av grundavdraget till 0,682 prisbasbelopp. –För inkomster som överstiger 0,99 men inte 1,105 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 0,880 prisbasbelopp minskat av inkomsterna. –För inkomster som överstiger 1,105 men inte 2,72 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 0,753 prisbasbelopp minskat av inkomsterna. –För inkomster som överstiger 2,72 men inte 3,11 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 0,208 prisbasbelopp ökat av inkomsterna. –För inkomster som överstiger 3,11 men inte 3,69 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till av inkomsterna minskat med 0,103 prisbasbelopp. –För inkomster som överstiger 3,69 men inte 4,785 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 0,322 prisbasbelopp ökat av inkomsterna. –För inkomster som överstiger 4,785 men inte 7,88 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 0,753 prisbasbelopp ökat av inkomsterna. –För inkomster som överstiger 7,88 men inte 12,43 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 1,541 prisbasbelopp minskat av inkomsterna. –För inkomster som överstiger 12,43 prisbasbelopp uppgår den förhöjda delen till 0,422 prisbasbelopp. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag med undantag för förstärkningens storlek. I promemorian föreslås en förstärkning med sammanlagt . En förstärkning om har genomförts och föreslås en ytterligare förstärkning om . Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. och akademikers centralorganisation () avstyrker förslaget. Kommuner och Landsting (SKL), () och i (LO) har synpunkter av mer principiell natur i fråga om valet av metod för att förstärka välfärden för pensionärerna. (), (), (), () och () och LO anser att det är positivt med den ytterligare skattesänkningen för pensionärer, men anför att skatten bör vara densamma för pensionärer och yrkesverksamma. anför att förslaget får en liten negativ effekt på arbetsutbudet för personer som fyllt . Även anser att förslaget får negativa effekter på arbetsutbudet för dem som har fyllt . Skälen för regeringens förslag Motiven för en skattesänkning