prop · H10320 · 2013-10-16 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:20 Frihandelsavtal mellan Europeiska unionen och Prop. dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken 2013/14:20 , å andra sidan Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan. Förhandlingarna om ett frihandelsavtal inleddes och avtalet undertecknades . Avtalet med Republiken () är det mest omfattande frihandelsavtal som EU har förhandlat fram och det innehåller ett brett spektrum av handelspolitiska frågor. Tullarna för industri- och jordbruksprodukter avvecklas nästan fullständigt. Andra områden som liberaliseras är tjänstehandel, etableringsrätt och e-handel. Avtalet berör även icke-tariffära handelshinder vad gäller en rad viktiga sektorer som elektronik, motorfordon, läkemedel och kemikalier. Avtalet innehåller även omfattande åtaganden på konkurrensområdet och har också som mål att liberalisera parternas marknader för offentlig upphandling samt ge ett effektivt skydd för immateriella rättigheter. Vidare berörs handel och hållbar utveckling liksom vikten av att beakta sociala aspekter och miljön. I avtalet ingår även ett särskilt protokoll om kulturellt samarbete. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. 2 Ärendet och dess beredning .............................................................. 4 Den ekonomiska utvecklingen i ........................................ Avtalets mål (artiklarna l.1–1.2)......................................... Varuhandel (artiklarna 2.1–2.17) ....................................... Handelspolitiska åtgärder (artiklarna 3.1–3.16) ................. Tekniska handelshinder (artiklarna 4.1–4.10) .................... Sanitära och fytosanitära åtgärder (artiklarna 5.1– Tullar och handelslättnader (artiklarna 6.1–6.16)............... Handel med tjänster, etablering och elektronisk handel (artiklarna 7.1–7.50) ............................................... Betalningar och kapitalrörelser (artiklarna 8.1–8.4)........... Offentlig upphandling (artiklarna 9.1–9.3)......................... Immateriella rättigheter (artiklarna 10.1–10.69) .............. Konkurrens (artiklarna 11.1–11.15) ................................. Öppenhet (artiklarna 12.1–12.8)....................................... Handel och hållbar utveckling (artiklarna 13.1– Tvistlösning (artiklarna 14.1–14.20) ................................ Institutionella och allmänna bestämmelser samt slutbestämmelser (artiklarna 15.1–15.16) ........................ Protokoll om kulturellt samarbete .................................... Godkännande av avtalet .................................................................. Frihandelsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ... Regeringen föreslår att godkänner frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan (avsnitt 6). Ärendet och dess beredning Genom ett rådsbeslut bemyndigades Europeiska kommissionen att inleda förhandlingar om ett bilateralt frihandelsavtal med . Förhandlingarna inleddes och avslutades . med är ett brett och ambitiöst avtal som syftar till att uppnå en successiv och ömsesidig liberalisering av handeln med varor och tjänster samt en reglering av andra handelsrelaterade frågor. Avtalet är det mest omfattande frihandelsavtal EU har förhandlat fram med ett land utanför och tillsammans med det ramavtal som har förhandlats parallellt (se prop. 2010/11:92, betänkande 2010/11:UU16 samt riksdagsskrivelse 2010/11:288) etablerar EU ett strategiskt partnerskap med . Mellan ram- och frihandelsavtalen finns också en juridisk länk som innebär att förmånerna i frihandelsavtalet kan sägas upp om någon part bryter mot grundvalarna i ramavtalet, dvs. de bestämmelser som handlar om mänskliga rättigheter och icke-spridning av massförstörelsevapen. är ett blandat avtal, dvs. medlemsstaterna är avtalsparter tillsammans med . kommer att träda i kraft efter den dag då parterna utbytt anmälningar om att de har slutfört alla rättsliga förfaranden som krävs. Avtalet tillämpas med vissa undantag provisoriskt mellan EU och sedan den 1 juli 2011.1 mellan och är det första i en ny generation frihandelsavtal som förhandlats fram enligt principerna i kommissionens meddelande 2006 om ett konkurrenskraftigt i världen. I meddelandet dras riktlinjerna upp för hur EU:s handelspolitik kan bidra till för tillväxt och sysselsättning. En av grundpelarna i denna politik är att utvidga handeln genom att öppna marknaderna bl.a. med hjälp av frihandelsavtal med ett antal tillväxtländer. Beslutet att inleda förhandlingar om sådana frihandelsavtal med tredjeland bygger på solida ekonomiska kriterier. Syftet är att förbättra marknadstillträdet för europeiska företag på mycket dynamiska och konkurrensutsatta tillväxtmarknader. Frihandelsavtalen utgör en språngbräda för framtida global liberalisering genom att de går utöver de marknadsöppningar som har kunnat uppnås genom de multilaterala förhandlingarna inom (). 1 Se EUT L 168, 28.6.2011, p.1. Den ekonomiska utvecklingen i är världens 12:e största ekonomi och den 12:e största Landet utgör en av de tillväxtekonomierna och är medlem i G20. den globala ekonomiska krisen och uppnådde en tillväxt på , vilket låg i topp bland . finanskrisen ökade den sydkoreanska industrins inflytande globalt och marknadsandelar fortsatte att expandera. exportinriktad politik har lett till en fortsatt hög ekonomisk tillväxt. Den sydkoreanska tillväxten drivs främst av utrikeshandeln som utgör av landets BNP. Beroendet av utrikeshandeln har medfört att landet antagit en nationell strategi för utvidgning av handeln genom Sådana avtal har ingåtts med 45 länder (inklusive de 28 medlemsstaterna inom EU). domineras av några stora företagskonglomerat, s.k. chaebol. på ett sådant konglomerat är , som på egen hand står för en femtedel av exporten. Den ekonomiska politiken har emellertid också som målsättning att stimulera ekonomisk tillväxt genom särskilda satsningar på nyföretagande. är 25:e största handelspartner och den fjärde största Marknaden väntas fortsätta att växa och möjligheterna bedöms goda för att öka den svenska exporten. framgångsrikt ökat sin närvaro i landet . företag finns representerade i . handelskammare bildades för att ge ökat stöd åt de svenska Den bilaterala handeln har visat ett svenskt Den svenska varuexporten till uppgick under 2012 till och domineras av verkstadsprodukter, maskiner, apparater, transportmedel samt hel- och halvfabrikat. från uppgick till och består främst av apparater för telekommunikation, halvledare, transportmedel och Avtalets mål (artiklarna l.1–1.2) Genom avtalet upprättar parterna ett frihandelsområde för varor, tjänster Den övergripande målsättningen med avtalet är att bidra till en harmonisk utveckling och utvidgning av handeln samt att främja ökade investeringar mellan parterna och stärka ekonomiernas Detta ska ske genom att parterna gradvis avlägsnar olika former av handelshinder, underlättar för varuhandel 2013/14:20 tullar samt liberaliserar tjänstehandel och reglerna för etablering. Avtalet har också som mål att liberalisera parternas marknader för offentlig upphandling samt ge ett effektivt skydd för immateriella rättigheter. Hållbar utveckling definieras som ett överordnat mål. Handel och investeringar ska ske med respekt för standarder inom miljö- och arbetsmarknadsområdet. 5.2Varuhandel (artiklarna 2.1–2.17) Genom avtalet åtar sig parterna en omfattande avveckling av tullavgifter på ursprungsvaror från den andra parten. Merparten av alla varutullar avvecklades direkt när frihandelsavtalet började tillämpas provisoriskt . avvecklas motsvarande av tullarna i handelsvärde. För några få varor inom jordbruks- och fiskesektorn är övergångsperioderna längre, och ett fåtal varor undantas helt. För att en produkt ska anses vara en ursprungsvara och omfattas av den förmånliga behandlingen krävs, i enlighet med avtalets protokoll om definitionen av begreppet ursprungsprodukter, att produkten är helt framställd eller att produkten har bearbetats tillräckligt inom EU eller i . Avtalet omfattar även icke-tariffära åtgärder, som syftar på olika myndighetsåtgärder som begränsar eller försvårar internationell handel. Exempel på sådana handelshinder är kvoter, licenser och tekniska handelshinder. När det gäller icke-tariffära åtgärder slås i avtalet fast att parterna ska medge varandra s.k. nationell behandling i enlighet med bestämmelsen i artikel III i 1994 (Allmänna tull- och handelsavtalet) och att ingen av parterna får anta eller bibehålla förbud eller restriktioner, bortsett från tullar, skatter eller andra pålagor vid import eller export i enlighet med bestämmelsen om förbud mot kvantitativa restriktioner i artikel XI i 1994. 5.3Handelspolitiska åtgärder (artiklarna 3.1–3.16) Om avskaffandet av tullen på en viss vara leder till en så pass kraftig ökning av importen till den andra parten att det riskerar att vålla allvarlig skada för inhemska producenter av liknande varor, får den importerande parten enligt avtalet vidta vissa bilaterala skyddsåtgärder. En sådan åtgärd kan till exempel bestå i att upphäva ytterligare planerade sänkningar av tullsatsen eller att höja densamma. Tullsatsen får dock inte överstiga den lägsta tullsats som tas ut gentemot övriga handelspartner enligt principen om s.k. mest gynnad nations behandling (MGN). En part får inte heller vidta bilaterala skyddsåtgärder än vad som bedöms nödvändigt för att avhjälpa den allvarliga skadan och åtgärden får inte pågå längre än . När skyddsåtgärden upphävs ska tullsatsen vara densamma som skulle ha tillämpats om inte åtgärden hade vidtagits. Den part som tillämpar en skyddsåtgärd ska också samråda med den andra parten för att erbjuda lämplig kompensation. Denna kompensation ska ske i form av tullättnader på en annan vara, som beräknas ge likvärdig effekt i handeln mellan parterna. Avtalet har särskilda bestämmelser om skyddsåtgärder på Prop. 2013/14:20 jordbruksområdet, bl.a. stipuleras att skyddsåtgärder inom det området ska ske på ett öppet sätt och efter införandet av en sådan åtgärd ska den andra parten meddelas relevanta uppgifter om åtgärden. Enligt avtalet behåller parterna sina rättigheter och skyldigheter att vidta allmänna handelspolitiska skyddsåtgärder enligt bestämmelserna om detta i 1994 och i om skyddsåtgärder. Vad gäller antidumpnings- och utjämningstullar är parterna överens om att de ska användas i överensstämmelse med relevanta WTO-krav och bygga på ett transparent förfarande. Den part som överväger att tillämpa en åtgärd ska lämna en fullständig och ändamålsenlig redogörelse för de viktigaste omständigheterna som ligger till grund för agerandet. 5.4Tekniska handelshinder (artiklarna 4.1–4.10) I avtalet bekräftar parterna sina rättigheter och skyldigheter gentemot varandra enligt om tekniska handelshinder (). Allmänt anges att parterna ska stärka sitt samarbete på området för standarder, tekniska föreskrifter och förfaranden för bedömning av överensstämmelse med sådana krav för att underlätta tillträde till sina respektive marknader. I detta syfte ska en dialog inledas på såväl en övergripande som sektorsspecifik nivå. Avtalet innehåller också mer specifika åtaganden på områdena för tekniska föreskrifter, standarder, regleringsfrågor, ackreditering och märkning i syfte att nå ökad användning av internationella standarder och flexibla förfaranden. 5.5Sanitära och fytosanitära åtgärder (artiklarna 5.1–5.11) Parterna är överens om att målsättningen med bestämmelserna i avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder är att minimera sådana åtgärders negativa följder för handeln som en hög nivå av hälsa och säkerhet för människor, djur och växter upprätthålls. Med sanitära och fytosanitära åtgärder avses åtgärder som införs för att skydda människors, djurs eller växters liv och hälsa från risker som härrör från t.ex. sjukdomar, skadegörare och gifter. Parterna bekräftar i avtalet sina rättigheter och skyldigheter enligt om sanitära och fytosanitära åtgärder (). Avtalet innehåller särskilda åtaganden om öppenhet och samråd för att utveckla en gemensam uppfattning om tillämpningen av internationella standarder i syfte att säkerställa en likabehandling. Parterna ska samarbeta i djurskyddsfrågor, bl.a. genom att utbyta information och erfarenheter om villkoren för parternas animalieproduktion. Samarbetet kommer även att inriktas på erkännande av sjukdomsfria områden för att öka förutsägbarheten för exportörer och lindra de negativa effekterna av åtgärder som behöver vidtas vid lokala utbrott av vissa djursjukdomar. Tullar och handelslättnader (artiklarna 6.1– I syfte att underlätta handeln och främja tullsamarbetet ska parterna enligt avtalet samarbeta vad gäller att anta och tillämpa krav och förfaranden vid import, export och transitering av varor. att säkerställa att kraven för tullförfaranden är effektiva och Parterna ska i detta syfte ha skyndsamma Kraven och förfarandena får inte vara mer administrativt betungande än vad som är nödvändigt för att uppnå legitima mål. Parterna ska sörja för att klarering av varor endast ska kräva ett minimum av dokumentation samt göra elektroniska system tillgängliga för dem som använder tullsystemet. I avtalet anges vidare att kraven och förfarandena för import, export och transitering ska bygga på de internationella instrument och standarder som parterna godtagit. Uppgiftskrav och förfaranden ska tillämpas gradvis i enlighet med (WCO:s) modell för tulluppgifter, rekommendationer och riktlinjer. Parterna ska enligt avtalet se till att deras respektive tullmyndigheter samarbetar och samordnar sin verksamhet. Till avtalet finns ett protokoll om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor som närmare reglerar hur detta samarbete ska gå till. Till exempel ska den ena partens tullmyndighet efter framställan eller självmant lämna de upplysningar som krävs för att den andra partens tullmyndighet ska kunna tillämpa tullagstiftningen på ett korrekt sätt. 5.7 Handel med tjänster, etablering och elektronisk handel (artiklarna 7.1–7.50) Avtalet medför en långtgående liberalisering av handeln med tjänster, bl.a. inom telekommunikationer, miljötjänster, transport, byggnation, finansiella tjänster, post- och budtjänster samt inom en rad professionella tjänster såsom juridiska tjänster, ingenjörs-, redovisnings- och arkitekttjänster samt ett brett urval av affärstjänster. kommer att omfatta alla leveranssätt. Andra områden som omfattas är e- handel samt löpande betalningar och kapitalrörelser. Det finns ett antal sektorer som explicit inte omfattas av avtalet, t.ex. audiovisuella tjänster, sjöfartscabotage och luftfartstjänster. Ett åtagande om marknadstillträde (liberalisering) inom en viss sektor för tjänster och etableringar medför enligt avtalet bl.a. att det i princip inte får förekomma begränsningar för tillträdet till den andra partens marknad i form av monopol, kvoter, ensamrätt eller andra krav, t.ex. en prövning av det ekonomiska behovet. Inom de sektorer där en part har beviljat marknadstillträde får inte heller den andra partens tjänsteleverantörer eller investerare diskrimineras till förmån för de inhemska i enlighet med principen om nationell behandling. inte heller införa nya eller mer diskriminerande åtgärder efter att åtaganden inom en sektor har ingåtts. Vidare får i enlighet med principen om mest gynnad nation (MGN) en tjänsteleverantör eller investerare från den andra parten inte behandlas mindre förmånligt än motsvarande Prop. 2013/14:20 sådana från ett tredjeland. Reservationer kan göras från nämnda principer och de ska i så fall anges särskilt i respektive parts s.k. bindningslista. När det gäller tillfällig närvaro av fysiska personer för affärsändamål ska parterna enligt avtalet, inom de sektorer som liberaliseras för etableringar, tillåta att en investerare från den andra parten förflyttar fysiska personer till sin etablering under förutsättning att de anställda är s.k. nyckelpersonal eller praktikanter med akademisk examen. Inresa och tillfällig vistelse för dessa kategorier kan begränsas och personalens tjänstekontrakt ska vara förenligt med lagar, andra författningar och krav i det land där avtalet genomförs. För varje tjänstesektor som liberaliseras ska parterna också tillåta tillfällig vistelse för säljare av företagstjänster. Parterna bekräftar i avtalet vidare de skyldigheter som följer av Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) i fråga om inresa och tillfällig vistelse för tjänsteutövare som tillhandahåller tjänster på kontraktsbasis och oberoende yrkesutövare. Parterna ska enligt avtalet skyndsamt tillmötesgå varje begäran från den andra parten om särskilda upplysningar rörande standarder och krav för licensiering och certifiering av tjänsteleverantörer, inklusive information om relevant myndighet som reglerar dessa standarder. Till dessa standarder och krav hör bl.a. krav på utbildning, examination, erfarenhet, uppförande och etik, fortbildning, certifiering, verksamhetsområde, lokalkunskap och konsumentskydd. I de fall då auktorisering krävs för tillhandahållande av en tjänst eller för en etablering ska en parts behöriga myndigheter inom rimlig tid efter att ansökan gjorts underrätta sökanden om sitt beslut. 5.8Betalningar och kapitalrörelser (artiklarna 8.1– 8.4) Parterna förbinder sig att inte införa några restriktioner och att tillåta alla betalningar och överföringar mellan personer som är bosatta i parternas territorier. Motsvarande åtaganden görs också beträffande transaktioner på kapitalkonton och finansiella konton för kapitalöverföringar i samband med direktinvesteringar, investeringar och andra transaktioner som liberaliserats i enlighet med avsnittet om handel med tjänster, etablering och elektronisk handel. Restriktioner får inte heller införas vid återföring av investerat kapital och vinst. Bestämmelserna om betalningar och kapitalrörelser får emellertid inte tolkas som ett hinder för att bl.a. förhindra brott, bedrägliga eller olagliga förfaranden eller för åtgärder i fall av konkurs, insolvens eller skydd av borgenärers rättigheter. 5.9Offentlig upphandling (artiklarna 9.1–9.3) Parterna bekräftar i avtalet sina rättigheter och skyldigheter enligt WTO- avtalet om offentlig upphandling (GPA) och deras intresse för att ytterligare utvidga möjligheterna till bilateral handel på vardera partens 2013/14:20 marknad för offentlig upphandling. Enligt avtalet ska parterna också främja liberalisering av marknaderna för offentlig upphandling inom ramen för det internationella handelssystemet. Transparens, insyn och öppenhet i offentlig upphandling ska eftersträvas av båda parter och för all upphandling som omfattas av avtalet ska med vissa undantag det reviderade om offentlig upphandling tillämpas.2 5.10Immateriella rättigheter (artiklarna 10.1–10.69) När det gäller immateriella rättigheter är den övergripande målsättningen med avtalet att underlätta produktion och marknadsföring av innovativa och kreativa produkter mellan parterna, att få till stånd ett fullgott och effektivt skydd av immateriella rättigheter samt se till att lagstiftningen på detta område efterlevs. I avtalet anges att parterna ska se till att de internationella avtal om immateriella rättigheter som de ingått tillämpas i praktiken, bl.a. WTO- avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätt (). Immateriella rättigheter omfattar vid tillämpningen av avtalet upphovsrätt, patent, varumärken, formgivning, topografi, geografiska ursprungsbeteckningar, växtsorter samt skydd för företagshemligheter. Avtalet inbegriper även skydd mot illojal konkurrens för skydd av den industriella äganderätten. Avtalet inrättar mekanismer för utbyte och samarbete. Genom avtalet sätts också vissa standarder för skydd av immateriella rättigheter som t.ex. skydd av författares verk efter författarens död och rätten till en skälig ersättning för utövande konstnärer. Avtalet ger även skydd för vissa geografiska ursprungsbeteckningar. Avtalet innebär vidare att parterna är skyldiga att inrätta ett system för att registrera varumärken, t.ex. ska berörda rättighetsinnehavare ha rätt att invända mot registrering av varumärken. Vidare ska ansökningar och registreringar dokumenteras i offentliga elektroniska databaser. Avtalet garanterar också ett skydd för uppgifter som lämnats in för att få ett godkännande av försäljning av läkemedel eller växtskyddsprodukter. När det gäller verkställande av skydd för immateriella rättigheter bekräftar parterna sina existerande åtaganden enligt och förbinder sig att införa i avtalet angivna åtaganden, förfaranden och rättsmedel för att göra det möjligt att vidta effektiva åtgärder mot alla former av intrång i de immateriella rättigheter som omfattas av avtalet. I avtalet föreskrivs bl.a. att det ska finnas en möjlighet för rättsliga myndigheter att besluta om civilrättsliga säkerhetsåtgärder i syfte att hindra ett förestående intrång i skyddade rättigheter. För att förebygga intrång i kommersiell skala ska också de behöriga rättsliga myndigheterna på begäran av en rättighetsinnehavare kunna besluta att bank-, finans- eller affärshandlingar som motparten förfogar över ska läggas fram, förutsatt att konfidentiell information skyddas. Parterna ska också säkerställa att straffrättsliga påföljder tillämpas vid åtminstone 2 För innehållet i det reviderade avtalet se annex till protokoll om ändring av avtalet om offentlig upphandling (WTO:s dokument GPA/113 (12-1744) av . uppsåtlig varumärkesförfalskning eller piratkopiering i kommersiell Prop. 2013/14:20 skala. Dessutom föreskrivs att parterna ska införa förfaranden så att åtgärder som förhindrar fri omsättning av en vara kan vidtas på begäran av en rättighetsinnehavare om det misstänks att varor som gör intrång i en immateriell rättighet ska importeras, exporteras eller genomgå andra tullförfaranden som nämns i avtalet (s.k. gränsåtgärder). Enligt avtalet ska ett samarbete inledas för att behandla frågor av betydelse för skydd av immateriella rättigheter och därtill relevanta frågeställningar. Parterna ska genom samarbetet övervaka genomförandet av avtalet. Parterna ska uppmuntra branschorganisationer att utarbeta uppförandekoder för att säkerställa skyddet för immateriella rättigheter. 5.11Konkurrens (artiklarna 11.1–11.15) Parterna framhåller i avtalet vikten av fri och rättvis konkurrens i sina handelsförbindelser och åtar sig att tillämpa sina respektive konkurrenslagar för att förhindra konkurrensbegränsande affärsmetoder. Parterna ska effektivt ta itu med begränsande avtal, samordnade förfaranden och missbruk av en dominerande ställning från ett eller flera företags sida. Detta inkluderar även företagskoncentrationer mellan företag som väsentligt begränsar konkurrensen. Parterna ska enligt avtalet ha myndigheter som ansvarar för att konkurrenslagstiftningen tillämpas. På den ena partens begäran är den andra parten skyldig att tillhandahålla offentliga uppgifter som rör verksamhet för tillsyn av konkurrenslagstiftningen. Även offentliga företag ska omfattas av konkurrenslagstiftningen. Statliga handelsmonopol ska anpassas så att ingen diskriminering sker avseende anskaffnings- och marknadsföringsvillkor. Inget i avtalet ska dock tolkas som att det hindrar en part från att upprätta eller bibehålla ett statligt handelsmonopol. Parterna är överens om att göra sitt yttersta för att avlägsna subventioner som snedvrider konkurrensen inom internationell handel. Under vissa villkor förbjuds i avtalet subventioner enligt vilka en regering eller ett offentligt organ ansvarar för att täcka ett företags skulder utan begränsningar vad gäller omfattningen av skulderna, betalningsansvar eller tidsperiod.