prop · H003186 · 2013-07-03 00:00:00 — Med hänsyn till detta måste säkerställas att den enskildes rättighetsskydd enligt rege- ringsformen och internationella åtaganden upprätthålls. I denna fråga gör regeringen följande bedömning. Det är inledningsvis viktigt att understryka att den ändring som över- vägs inte är avsedd att träffa ett stort antal situationer. Syftet med änd- ringen är att se till att bestämmelsen omfattar de fall där allvarlig brotts- lighet kan förebyggas. Då bestämmelsen infördes gjordes bedömningen att det var uppenbart att intresset av att skydda personer mot brott var ett sådant ändamål som gör det tillåtet att begränsa både rörelsefriheten och rätten till rådighet över en persons bostad. Vidare anfördes att utgångs- punkten att det är den kränkandes och inte den kränktas rörelsefrihet som måste tåla en inskränkning måste anses väl förenlig med såväl grundlag som gällande internationella konventioner samt att förslaget syftade till att bereda skydd för den utsatte under viss och därmed förhindra eller förebygga brott (prop. 2002/03:70 s. 33). Samtliga former av kontaktförbud begränsar i olika omfattning den en- skildes rörelsefrihet. Varje svensk medborgare är tillförsäkrad frihet att förflytta sig inom riket och lämna det, 2 kap. 8 § regeringsformen. Den rättigheten går emellertid att begränsa genom lag. En sådan begränsning får endast göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demo- kratiskt samhälle och får inte gå utöver vad som är nödvändigt med hän- syn till det ändamål som föranlett den. Den får inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen eller göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning, 2 kap. 20 och 21§§ regeringsformen. Kontaktförbud avseende gemensam bostad aktualiserar också egendomsskyddet, 2 kap. 15 § regeringsfor- men. Även det särskilda åliggandet för det allmänna att trygga rätten till bostad kan nämnas i sammanhanget, 1 kap. 2 § regeringsformen. Vidare bör uppmärksammas det skydd som Europeiska konventionen angående skyddet för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna () ger. Som Lagrådet framhåller gäller Europakon- ventionen gäller som svensk lag och har en särskild konstitut- ionell ställning genom förbudet i 2 kap. 19 § regeringsformen mot att meddela lagar och andra föreskrifter i strid med konventionen. Enligt artikel 8 i den konventionen har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Enligt samma artikel får offentlig myndighet inte inskränka den rättigheten annat än med stöd av lag i anledning av ett av de legitima syften som anges i artikeln och det måste anses nödvändigt för att tillgodose detta syfte. I FN:s internation- ella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter finns en arti- kel med liknande innebörd (artikel 17). Mot bakgrund av det betydande rättighetsskydd som aktualiseras i anledning av ett beslut om kontaktför- Prop. 2012/13:186 bud avseende gemensam bostad är utgångspunkten att de krav som ska omgärda ett sådant kontaktförbud liksom ska vara högt ställda. För alla former av kontaktförbud krävs en klar och konkret risk för att den mot vilken förbudet avses gälla ska utsätta den som förbudet avses skydda för en handling som förbudet är avsett att motverka. Kontaktför- bud avseende gemensam bostad är begränsade till risk för brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid. Övriga former av kontaktför- bud omfattar risk för att den mot vilken förbudet avses gälla ska begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den förbudet avses skydda. Den risk som ska bedömas när det gäller kontaktförbud avseende gemensam bostad tar alltså sikte på mer begränsade former av handlande än kontaktförbud i övrigt. För kontaktförbud avseende gemen- sam bostad gäller också en striktare proportionalitetsprövning jämfört med kontaktförbud och utvidgat kontaktförbud. Skälen för ett förbud måste väga väsentligt tyngre än det intrång eller men i övrigt som förbu- det innebär för förbudspersonen. Dessutom ska vid proportionalitetsbe- dömningen, utöver sådana omständigheter som ska vägas in avseende övriga kontaktförbud, när det gäller gemensam bostad också beaktas bl.a. om den mot vilken förbudet avses gälla är ensam ägare till bostaden, har sin arbetsplats i hemmet eller annars kan få svårt att försörja sig på grund av förbudet (prop. 2002/03:70 s. 71). Härtill kommer att den som förbu- det avses skydda måste förbinda sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga tillhörigheter. Regeringen bedömer att det även efter ett slopande av kravet på att ris- ken för brott ska vara påtaglig bevaras ett starkt och utökat skydd för den mot vilken förbudet avses gälla i bestämmelsen jämfört med övriga for- mer av kontaktförbud. De krav som grundlagen, och internationella åtaganden ställer på lagstiftning av detta slag är alltså uppfyllda även om rekvisitet påtaglig risk slopas. I promemorian diskuteras även alternativa förändringar av kontaktförbud avseende gemensam bostad som t.ex. att införa en ny riskbedömning med ett mindre långtgående kriterium än ett krav på att risken ska vara påtaglig. Slutsatsen är dock att en sådan förändring skulle ha den nackde- len att det introducerar en ny form av riskbedömning i kontaktförbudssy- stemet. Övervägande skäl talar bl.a. därför enligt utredaren mot en sådan lösning. Flera remissinstanser har på samma grunder avvisat den lös- ningen. Även regeringen instämmer i utredarens bedömning av den frå- gan. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att förutsättningarna för kon- taktförbud avseende gemensam bostad ändras på så sätt att kravet på att risken för brott ska vara påtaglig tas bort medan förutsättningarna i övrigt behålls intakta. 2012/13:186 6 Regeringens förslag: Lagändringen ska träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: Lagändringen bör träda i kraft . Regeringen föreslår att detta sker . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. 7 Kostnader och andra konsekvenser Regeringens förslag kan förväntas leda till att antalet ansökningar och därmed antalet beslut om kontaktförbud avseende gemensam bostad kommer att öka. Det merarbete som ändringen kan medföra för framför- allt bör emellertid inte innebära att myndighetens resurser tas i anspråk i någon större omfattning. Förslagen kan inte heller anses leda till annat än marginellt ökande kostnader för polis och dom- stolar eller stat och kommun i övrigt. Den möjliga ökningen bedöms i varje fall rymmas inom myndigheternas befintliga ramar. Den lagändring som föreslås är en del i regeringens strävan att före- bygga och förhindra våld i nära relationer. Våld i nära relationer drabbar i hög utsträckning kvinnor och att bekämpa detta är en mycket viktig jämställdhetsuppgift. Lagändringen bör därför kunna bidra till att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Lagändringen bör också kunna leda till att barn i ökad utsträckning får möjlighet att bo kvar i sin bostad utan risk för hot eller våld, vilket stärker barnets rätt till en trygg hem- miljö. Förslaget till ändring i lagen (1988:688) om kontaktför- bud 1 a § Kontaktförbud enligt 1 § får avse också förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (kontaktförbud avseende gemensam bostad). Kontaktförbud avseende gemensam bostad får meddelas endast om 1. skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än det intrång eller men i övrigt som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla, och 2. den som förbudet avses skydda förbinder sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga Paragrafen, som reglerar förutsättningarna för kontaktförbud avseende gemensam bostad, ändras på så sätt att kravet på att risken för brott mot den som förbudet avses skydda måste vara påtaglig tas bort. Ändringen behandlas i avsnitt 5.2. Ändringen innebär att riskbedömningen motsvarar den som ska göras för kontaktförbud enligt 1 §, dock med begränsningen bevarad i fråga om att det måste finnas en risk för brott mot liv, hälsa, frihet eller frid och att det alltså inte är tillräckligt att det finns risk för annan brottslighet eller för förföljelse eller trakasserier. Det krävs alltså en klar och konkret risk för att den mot vilken förbudet avses gälla ska begå ett sådant brott mot den sammanboende person som skyddet ska avse. Däremot krävs det inte längre att situationen ska vara akut. Det ska alltjämt krävas att skälen för ett förbud ska väga väsentligt tyngre än det intrång eller men i övrigt som förbudet innebär för den som förbudet avses gälla. Någon ändring av vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid proportionalitetsbedömningen är inte heller avsedd. Det får liksom ankomma på åklagaren och domstolarna att ta hänsyn till samtliga relevanta omständigheter i det enskilda fallet. De omständighet- er i övrigt som kan ha betydelse för bedömningen, t.ex. när det gäller medverkan av den som förbudet avses skydda, påverkas inte av ändring- en. Sammanfattning av departementspromemorian (2012:52) Mot bakgrund av en föreskrift i konvention om förebyg- gande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet (Istanbulkonventionen) om att brottsoffret eller den person som riskerar att utsättas för våld ska prioriteras vid kontaktförbud som avser en bostad och tillkännagivanden som har lämnat i fråga om en ändring i lagen (1988:688) om kontaktförbud när det gäller kontaktförbud avse- ende gemensam bostad, övervägs förutsättningarna för kontaktförbud av detta slag i promemorian. Promemorian föreslår att förutsättningarna för kontaktförbud avseende gemensam bostad ska ändras på så sätt att den risk för brott mot person som krävs inte behöver vara påtaglig. Samma risknivå kommer därmed att gälla för alla former av kontaktförbud. En- ligt förslaget lämnas förutsättningarna för kontaktförbud avseende ge- mensam bostad oförändrade i övrigt. Kontaktförbud enligt 1 § får avse också förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (kontaktförbud avseende gemensam bostad). Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om kon- taktförbud Härigenom föreskrivs att 1 a § lagen (1988:688) om kontaktförbud ska ha följande lydelse. Kontaktförbud enligt 1 § får avse också förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns en påtaglig risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (kontakt- förbud avseende gemensam bo- stad). Kontaktförbud avseende gemensam bostad får meddelas endast om 1.skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än det intrång el- ler men i övrigt som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla, och 2.den som förbudet avses skydda förbinder sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga tillhörigheter. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2011:487. Efter remiss har yttranden över promemorian lämnats av , Attunda tingsrätt, , Kammarrätten i , För- valtningsrätten i , Justitiekanslern, Åklagarmyn- digheten, , , , , , , Social- styrelsen, , , i , i , Statskontoret, Skol- verket, , (Nationellt centrum för kvinnofrid), , , Diskrimineringsom- budsmannen, och (SKL), Advo- katsamfund, , Rädda barnen, Kvinno- och tjejjourers riksförbund, Kvinnors nätverk, för homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter (RFSL), Riks- organisationen för kvinnojourer och tjejjourer i och Nätverket män mot hedersförtryck. () har avstått från att yttra sig. Svar har inte kommit från frivilliga samhällsarbetare, Barnens rätt i samhället (), Amnesty international, kvinno- lobby, mot sexuella övergrepp, Män för Jämställdhet och Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Per Virdesten. Ökade möjligheter att förebygga våld i nära relationer Enligt en lagrådsremiss () har rege- ringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om kontaktförbud. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Enligt förslaget ska kravet på att risken för brott är påtaglig slopas som förutsättning för att meddela ett kontaktförbud som avser en gemensam bostad. Innebörden av förslaget är att samma risknivå som gäller för andra former av kontaktförbud kommer att gälla för ett sådant kontakt- förbud. Det bör betonas att den föreslagna ändringen avser den sannolikhet med vilken den oönskade effekten kan förutses. Att kravet på att risken ska vara påtaglig slopas innebär däremot inte i sig, som remissen kan ge intryck av, någon ändring i vad mån risken behöver vara överhängande (akut, nära förestående). Även långsiktiga risker kan vara påtagliga. En annan sak är att bedömningsunderlaget för en sådan riskbedömning ofta är av ett sådant slag att risken knappast kan betecknas som påtaglig. Det bör också framhållas att den inriktning på akuta situationer som kontaktförbud som avser gemensam bostad anses ha främst kommer till uttryck i de särskilda tidsgränser som gäller för sådant kontaktförbud. De risker som kan läggas till grund för ett förbud måste självfallet avse den tidsperiod som ett förbud kan omfatta. I ett särskilt avsnitt i remissen behandlas frågan om den enskildes rät- tighetsskydd enligt bl.a. regeringsformen och . Re- geringen gör i detta bedömningen att de krav som grundlagen och inter- nationella åtaganden ställer på lagstiftning av detta slag är uppfyllda även om rekvisitet påtaglig risk slopas. Lagrådet vill framhålla att Euro- pakonventionen numera gäller som svensk lag och att lagstiftning av det nu aktuella slaget, oavsett hur den är formulerad, måste tillämpas med beaktande av de krav som kan anses följa av konventionen (jfr t.ex. Lagrådets yttrande i prop. 2011/12:171). På motsvarande sätt kan det också finnas skäl att beakta de skydd för fri- och rättigheter som gäller enligt regeringsformen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2012/13:186 Ökade möjligheter att före- bygga våld i nära relationer