prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — Regeringen anser fortfarande att de nuvarande reglerna har en rimlig utformning och är inte beredd att föreslå några ändringar. När det gäller bilar som är utrustade med teknik för drift med el som tillförs genom laddning från yttre energikälla är tekniken alltjämt i behov av utveckling. Tekniken är fortfarande i ett inledande skede och de eltekniska systemen, framför allt batterierna, i elbilar och laddhybrider är väsentligt dyrare än traditionella förbränningsmotorer. På marknaden finns endast ett begränsat antal sådana bilar. Det finns därför behov av ytterligare stimulans för att den påbörjade utvecklingen ska fortsätta och därmed skäl att förlänga den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för sådana bilar. Teknikutvecklingen av fordonstekniken för gasbilar har i och för sig nått en mognad. Emellertid är infrastrukturen såvitt avser distribution av fordonsgas alltjämt outvecklad, vilket har hämmat introduktionen av gasbilar på marknaden. Potentialen för gasbilar får dock bedöms vara betydligt större än den befintliga marknadsandelen och den tillfälliga nedsättningen bör därför förlängas även för dessa bilar. SPBI anser att förslaget bör vara konkurrens- och teknikneutralt. Syftet med reglerna är att driva fram den senaste och bästa tekniken vad gäller miljöfordon och att stimulera introduktionen av dessa fordon på marknaden. Med hänsyn härtill och till att föreslagen förlängning föreslås gälla , anser regeringen inte att det finns anledning att frångå nuvarande lagstiftningsteknik. Beträffande tiden för nedsättningen föreslås i promemorian att den förlängs . , BIL , , , , SPBI och anser att förslaget är för kortsiktigt och att förlängningen bör gälla , varvid BIL , , och anser att förslaget bör kopplas till leasingkontraktets fulla längd. Regeringen har förståelse för branschens behov av långsiktiga regler. Promemorians förslag innebär att i de fall leasingperioden fortsätter att löpa efter utgången av 2016 så höjs förmånsvärdet för återstoden av tiden. Den permanenta nedsättningen medför dock att förmånsvärdet endast ökar till den nivå som gäller för en jämförbar bensin- och dieseldriven bil. Mot bakgrund av lagstiftningens syfte, att stimulera introduktionen av mer miljövänliga bilar, delar regeringen promemorians bedömning att en förlängning av reglerna bör ske med , dvs. till och med det beskattningsår som slutar . SVEBIO anser att storleken på den tidsbegränsade nedsättningen bör begränsas såvitt avser gasbilar. Tillräckliga skäl för att begränsa storleken på den tidsbegränsade nedsättningen föreligger emellertid inte. Förslaget föranleder en ändring i punkt 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (2001:1175) om ändring i inkomstskattelagen, se avsnitt 3.17. Kostnaden för en förlängning av den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för vissa miljöanpassade bilar är beroende av hur bilförmånsparkens storlek och sammansättning utvecklas. Denna utveckling är i sin tur beroende av ett flertal faktorer, t.ex. den allmänna ekonomiska utvecklingen och den incitamentsstruktur som råder. Det är vidare särskilt svårt att göra en bedömning av hur många förmånsbilar som kommer att vara laddhybrider, eftersom det är fråga om en teknik som ännu så länge finns i liten utsträckning på marknaden. En bedömning kan dock grunda sig på att introduktionen av laddhybrider liknar den för elhybrider. Mot denna bakgrund beräknas skatteintäkterna minska med 0,17, 0,23 respektive för åren 2014–2016. meddelar, med stöd av förordningen (2000:866) med bemyndigande för att meddela vissa föreskrifter till inkomstskattelagen (1999:1229), föreskrifter för värdering av bilförmån. Dessa innebär i princip att , med utgångspunkt i de nybilspriser som tillhandahålls av bilbranschen, ger riktlinjer för hur förmånsvärdet för alla olika bilmodeller ska beräknas. Verket anger också vilka bilmodeller som ska omfattas av den tidsbegränsade nedsättningen. har vidare på sin hemsida en funktion där var och en kan gå in och räkna fram förmånsvärdet för varje bilmodell, den s.k. bilsnurran. Det aktuella förslaget innebär en förlängning av den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet. Det torde inte innebära någon ökad administrativ börda för verket att justera riktlinjerna för hur förmånsvärdet ska beräknas för ifrågavarande bilar. Förslaget bedöms därför inte medföra några ökade kostnader för . Förslaget bedöms inte medföra några merkostnader eller något merarbete för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Förslaget innebär att den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för vissa miljöanpassade bilar förlängs med . Förlängningen innebär att förmånsvärdet blir lägre för ifrågavarande bilar än för närmast jämförbara konventionella bil . Det medför i sin tur att även underlaget för socialavgifter minskar, dvs. de arbetsgivaravgifter företaget ska betala blir något lägre nedsättningen föreslås gälla. När det gäller beräkningen av förmånsvärdet kommer företagen alltjämt kunna använda sig av s.k. bilsnurra. Förslaget bedöms därför inte medföra någon förändring av den administrativa bördan för företagen. Statskontoret efterlyser en konsekvensanalys såvitt avser förslagets effekter för miljön. Förlängningen stimulerar inköp och användande av dels dyrare och icke fullt etablerade tekniker som utan stöd hade haft det svårare att vinna marknadsandelar, dels tekniker där outvecklad infrastruktur bedöms ha hämmat introduktionen av mer miljöanpassade förmånsbilar på marknaden. Mot den bakgrunden kan förslaget antas leda till positiva effekter för miljön. 6.7Utredning om optioner till nyckelpersoner i företag Regeringens bedömning: Skattereglerna för finansiella instrument, t.ex. optioner och andra aktierelaterade incitament, som företagen ger till nyckelpersoner som en del av sin ägarstyrning bör utredas. Skälen för regeringens bedömning: För att främja entreprenörskap och jobbskapande investeringar i snabbväxande företag kommer regeringen att låta utreda skattereglerna för finansiella instrument, t.ex. optioner och andra aktierelaterade incitament, som företagen ger till nyckelpersoner som en del av sin ägarstyrning. Syftet med utredningen är att skattereglerna för optioner och andra aktierelaterade incitament som framför allt snabbväxande företag erbjuder sina anställda ska förbättras. I detta arbete ska grundläggande skatterättsliga principer beaktas. 6.8Husavdrag för arbeten utförda utomlands Regeringens bedömning: En begränsning av husavdraget till arbeten utförda inom landets gränser skulle strida mot om fri rörlighet. Det finns därför inte skäl att ompröva det tidigare ställningstagandet att husavdrag ska ges för arbeten utförda utomlands. Skälen för regeringens bedömning: har tillkännagivit för regeringen som sin mening att det finns skäl att ompröva det tidigare ställningstagandet att husavdrag ska ges för arbeten utförda utomlands (bet. 2011/12:SkU13, rskr. 2011/12:170). Vid införandet av husavdraget gjorde regeringen bedömningen att en skattereduktion som endast omfattar tjänster som utförs i med största sannolikhet strider mot om fri rörlighet (prop. 2006/07:94 s. 38). Den närmare innebörden av om fri rörlighet framgår av praxis. Av domstolens praxis följer bl.a. att den gemenskapsrättsliga principen om likabehandling innebär att en i t.ex. begränsat skattskyldig person som får huvuddelen av sina inkomster från verksamhet i samt vars personliga förhållanden och familjesituation inte kan beaktas i bosättningsstaten, vid beskattningen i ska få tillgång till samma avdrag avseende personliga förhållanden som en person bosatt i (se bl.a. C-279/93 Schumacker, C-169/03 , C-182/06 Lakebrink samt C-527/06 Renneberg). har vidare funnit att det strider mot den fria rörligheten för kapital att inte medge en obegränsat skattskyldig person avdrag hänförligt till fast egendom på grund av att den inte är belägen inom landets gränser (se bl.a. C-35/08 Busley och ). har ändrat sin lagstiftning så att hushållsavdrag kan beviljas även när arbetet har utförts i en annan stat inom EES. Detta efter att Europeiska kommissionen uppmärksammat på att den finska lagstiftningen i fråga om hushållsavdrag begränsade den fria rörligheten för arbetstagare. Även har ändrat sin lagstiftning så att skattelättnader för hushållstjänster numera kan beviljas för arbeten utförda i en annan stat inom EES. I kan begränsat skattskyldiga som är bosatta i en annan stat inom EES under vissa förutsättningar få tillgång till samma skattemässiga förmåner som personer bosatta i . Mot bakgrund av tillkännagivande har också efterfrågat kommissionens inställning i frågan. Kommissionen framhåller i sitt svar till att kommissionen, med hänvisning till praxis, kommer att genomföra en närmare granskning av den svenska lagstiftningen om den ändras så att husavdrag inte ges för arbeten utförda utanför gränser. Regeringen gör mot denna bakgrund bedömningen att en begränsning av husavdraget till arbeten utförda inom landets gränser skulle strida mot om fri rörlighet. Det finns därför inte skäl att ompröva det tidigare ställningstagandet att husavdrag ska ges för arbeten utförda utomlands. Skatt på arbetsinkomster – socialavgifter m.m. 6.9Nedsättning av arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning eller utveckling 6.9.1Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att tillkalla en kommitté med uppdrag att se över beskattningen av bolag. Som en del av uppdraget skulle kommittén belysa de svenska skattereglerna för forskning och utveckling (FoU) och lämna förslag på ökade skatteincitament för FoU. Kommittén, som antagit namnet , överlämnade delbetänkandet Skatteincitament för forskning och utveckling (SOU 2012:66). En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 6, avsnitt 1. Delbetänkandets lagförslag finns i bilaga 6, avsnitt 2. Delbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6, avsnitt 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2012/3572). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6, avsnitt 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag, vilka behandlas i avsnitt 6.9.4.2 samt i författningskommentaren. Vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts i förhållande till lagrådsremissens lagförslag. 6.9.2.1Socialavgifter och allmän löneavgift Socialavgifter tas ut för finansiering av de sociala trygghetssystemen och utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter betalas i första hand av arbetsgivare medan egenavgifter normalt betalas av fysiska personer som bedriver aktiv näringsverksamhet, dvs. enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Regler om socialavgifter finns i socialavgiftslagen (2000:980). Utöver socialavgifter ska, enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, ytterligare en avgift betalas av arbetsgivare och enskilda näringsidkare. Den allmänna löneavgiften debiteras i samband med, och på samma underlag som, socialavgifterna. Författningstekniskt ingår den allmänna löneavgiften varken i arbetsgivaravgifterna eller i egenavgifterna men eftersom den inte särskiljs i debiteringsförfarandet brukar den i dagligt tal ingå i begreppet socialavgifter. För fördelar sig avgifterna på följande sätt: Tabell 6.14 Avgiftsnivåer 2013 1Sjukförsäkringsavgiften varierar beroende på vald karenstid. Källa: Egna beräkningar. 6.9.2.2 Finansiering av trygghetssystemen Socialavgifterna är i principiellt hänseende försäkringsavgifter men det faktiska försäkringsinslaget varierar mellan försäkringsslagen och för flertalet försäkringar saknas en direkt koppling mellan avgiften och förmånen. Den inkomstgrundade ålderspensionen intar en särställning där kopplingen är absolut. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet finansieras med en fast pensionsavgift på av pensionsunderlaget, där går till fördelningssystemet för att finansiera inkomstpensionen. Resterande betalas in till systemet för premiepension där avgiftsintäkterna fonderas individuellt för varje försäkrad. Arbetsgivarens respektive den egenavgiftsskyldiges del av avgiftsinbetalningen sker i form av ålderspensionsavgift om av avgiftsunderlaget enligt socialavgiftslagen. Det inkomstgrundade ålderspensionssystemet är ett fristående försäkringssystem vid sidan av statsbudgeten. Utgående inkomst- och tilläggspensioner i fördelningssystemet ska löpande finansieras av inbetalade avgifter samt tillgångarna i AP-fonderna. Det är konstruerat så att det ska vara finansiellt självreglerande, där eventuella anpassningar sker på förmånssidan – inte genom en förändrad avgiftssats. Premiepensionen är ett fullfonderat system. Ingen skattefinansiering ska således ske utan systemet är helt slutet i detta avseende. En grundläggande princip bakom pensionssystemet är att varje intjänad pensionsrättighet ska motsvaras av en beslutad och inbetald avgift av en mot rättigheten svarande storlek. Om detta villkor bryts kan inte systemet garantera sin långsiktiga hållbarhet finansiellt. Ålderspensionsavgiften kan således inte reduceras. För vilka ändamål de olika avgifter som inflyter som socialavgifter ska användas framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. 6.9.2.3Betalning av socialavgifter och allmän löneavgift Debitering och uppbörd av socialavgifter hanteras av . Den som avser att bedriva näringsverksamhet och som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter ska enligt 7 kap. 1 och 2 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244) anmäla sig för registrering hos . Vid registreringen anges bl.a. företagsform och huruvida företagets verksamhet bedrivs på flera adresser. När det gäller arbetsgivare anges bl.a. första datum för löneutbetalning, beräknat antal anställda och beräknad lönesumma . Om en uppgift som ligger till grund för registreringen ändras ska den som är registrerad underrätta om ändringen från det att ändringen inträffade. Den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter ska också lämna en arbetsgivardeklaration. I denna ska arbetsgivaravgifter redovisas. En arbetsgivardeklaration ska lämnas för varje redovisningsperiod, vanligen . Med registreringen som underlag utfärdar förtryckta deklarationsblanketter för respektive kalendermånad. Deklarationerna ska för de flesta arbetsgivare vara avlämnade senast den 12:e efter redovisningsperioden med undantag för deklarationerna avseende som ska vara avlämnade senast den 17:e efter redovisningsperioden. Redovisade arbetsgivaravgifter ska vara inbetalda till som deklarationen ska vara avlämnad, dvs. i normalfallet den 12:e efter redovisningsperioden. I arbetsgivardeklarationen redovisas avseende arbetsgivaravgifter samtliga avgiftspliktiga löner, förmåner och kostnadsavdrag. Därefter fördelas dessa på underlag för fulla arbetsgivaravgifter och reducerade avgifter, t.ex. på grund av att personal har fyllt . Den deklarationsskyldige räknar själv fram sina avgifter genom att multiplicera sina respektive underlag med tillämplig avgifts- eller löneskattesats och summerar resultaten. Från summan kan den avgiftsskyldige i vissa fall vara berättigad till avdrag. kan arbetsgivare som är verksamma i vissa angivna kommuner i och västra (stödområde A) få ett avdrag vid beräkningen av socialavgifter och allmän löneavgift. 6.9.2.4 Nedsättning av socialavgifter Sänkta socialavgifter för ungdomar och äldre För personer som vid årets ingång inte har fyllt är socialavgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, nedsatta. Nedsättningen innebär att avgifterna, med undantag för ålderspensionsavgiften, uppgår till en fjärdedel av de totala avgifterna. Detta innebär att arbetsgivaravgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, uppgår till och att egenavgifterna, inklusive den allmänna löneavgiften, uppgår till , om inte anmälan om annan karenstid än har gjorts till . På ersättning till personer som vid årets ingång har fyllt och som omfattas av det reformerade pensionssystemet, dvs. är födda eller senare, ska bara ålderspensionsavgiften och inte övriga socialavgifter betalas. Detta gäller även dem som betalar egenavgifter. För personer som är födda eller tidigare tas inga socialavgifter ut. Varken allmän löneavgift eller särskild löneskatt tas ut för dem som vid årets ingång har fyllt . Regionalt avdrag vid avgiftsberäkningen Arbetsgivare, enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag som är verksamma i vissa angivna kommuner i och västra (stödområde A) får göra avdrag vid beräkningen av socialavgifterna och den allmänna löneavgiften. Syftet med avdraget är att stimulera småföretagandet och att bidra till god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna med bl.a. långa avstånd, liten hemmamarknad, sämre tillgång på service, låg befolkningstäthet och ogynnsamma klimatförhållanden. Reglerna finns i lagen (2001:1170) om särskilda avdrag i vissa fall vid avgiftsberäkningen enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift och socialavgiftslagen (2000:980). Bestämmelserna innebär i huvudsak att företag som är verksamma i stödområdet ges ett avdrag av avgiftsunderlaget vid beräkningen av den allmänna löneavgiften, arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna. För arbetsgivare uppgår avdraget till högst och för enskilda näringsidkare till högst . 6.9.3Ekonomiska aspekter avseende forskning och utveckling Goda förutsättningar för forskning och utveckling (FoU) är av stor betydelse för för att skapa tillväxt i en globaliserad ekonomi. I propositionen Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) lämnar regeringen sin syn på forsknings- och innovationspolitikens inriktning –2016. Där framgår det att regeringens mål för forskningspolitiken är att ska vara en framstående forskningsnation, där forskning och innovation bedrivs med hög kvalitet och bidrar till samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft. Av propositionen framgår att forskning av hög kvalitet kan bättre bidra till medborgarnas välfärd, samhällets utveckling, näringslivets konkurrenskraft och en hållbar utveckling. I nämnda proposition redovisar regeringen åtgärder som syftar till att forskningens kvalitet och nyttiggörande av forskningsbaserad kunskap ska öka. Vidare framgår bl.a. följande av propositionen (s. 14). baserar mer än de flesta andra länder sin ekonomi på en hög kunskapsnivå i samhället och näringslivet. är bl.a. därför som har kunnat utvecklas till ett av världens ledande välfärdsländer. Fortsatt forskning och utbildning på en internationellt konkurrenskraftig nivå liksom nyttiggörande av den svenska forskningen är därför av stor vikt för det svenska samhället och näringslivet. Fri forskning av hög kvalitet skapar förutsättningar för framtidens innovationer och bidrar därmed till näringslivets produktivitet och konkurrenskraft, offentliga verksamheters effektivitet och till utvecklingen av nya varor och tjänster samt exportframgångar. Forskning av hög kvalitet bidrar också till att utveckla demokratiska, kulturella och bildningsmässiga värden i samhället. Den utgör grunden för kunskapssamhällen och för en högre utbildning av god kvalitet. Resurserna för forskning och utveckling i är omfattande och den vetenskapliga kvaliteten på svensk forskning är hög. Det finns främst två anledningar till varför det ur en samhällsekonomisk synvinkel görs för lite FoU i företagssektorn. För det första kan ett företag som investerar i FoU inte helt utestänga andra från att ta del av avkastningen från de skapade immateriella tillgångarna. Dessa positiva externa effekter minskar incitamentet för att satsa på FoU. För det andra är kapitalkostnaderna för att finansiera FoU högre än för andra investeringar. De höga kapitalkostnaderna uppstår eftersom investeringar i FoU är riskabla. Det är dessutom svårt för utomstående att få en bra bild av hur mycket avkastning ett FoU- projekt kommer att ge åt investerarna. Som en följd av informationsasymmetrin kräver externa investerare ett riskpåslag för att investera i forskningsintensiva företag. Forskning visar att riskpåslaget betyder att kapitalkostnaderna för att finansiera FoU ofta är högre än för andra investeringar (se , B. H., , J., The financing of R&D and innovation, Handbook of the Economics of Innovation, 2010). Utöver detta behandlar skattesystemet olika finansieringskällor på olika sätt. Exempelvis är finansiering med kvarhållna vinstmedel, vilket är en finansieringskälla som stora och etablerade företag kan använda, skattemässigt gynnade. Små och nya företag har vanligtvis mindre kvarhållna vinstmedel än större och etablerade företag. Avsaknaden av kvarhållna vinstmedel höjer kapitalkostnaderna ytterligare för nya och mindre företag som vill växa. Nationalekonomisk forskning visar att frågan om de samhällsekonomiska effekterna av en hög kapitalkostnad för investeringar i FoU är komplex. Problemen kring finansiering av FoU beror på att det nyetablerade företaget med finansieringssvårigheter har samhällsekonomiskt lönsamma investeringsmöjligheter som hade kunnat realiseras, om externt kapital hade kunnat erhållas till den lägre kostnad som råder för stora och etablerade företag. har sådana lönsamma investeringsmöjligheter är en icke observerbar variabel för aktörer utanför företaget – både för forskare och för investerare. Därmed tvingas forskning kring företags kapitalkostnad att försöka uppskatta vilka företag som kan tänkas påverkas relativt mer av de två ovan nämnda faktorerna än andra. Forskningen visar att större, etablerade företag finansierar sina FoU-utgifter med interna medel såsom kvarhållna vinster med förklaringen att kapitalkostnaden för FoU vid extern finansiering är hög. För företag utan tillräckliga interna medel i relation till investeringsmöjligheter krävs däremot externt kapital (se , B. H., , J., 2010). Eftersom immateriella tillgångar inte fungerar som säkerhet vid lån och eftersom avkastningen är osäker är det dock svårt att finansiera FoU med lånade medel. Därmed är det externt mer riskbenäget kapital som krävs. Beträffande sannolika finansieringsproblem för FoU har det visats att tillgång till externt riskkapital påverkar nivån på företags FoU- investeringar runtom i världen. Länder med mer utvecklade finansmarknader har också mer FoU i de företag som mest sannolikt påverkas av den höga kapitalkostnaden, dvs. nya och mindre företag som vill växa. Det finns även andra aspekter som kan bidra till att det görs för lite FoU i företagssektorn. Som nämnts är ett problem att det är svårare att belåna en immateriell tillgång som skapas genom FoU än fysiska tillgångar. Merparten av kostnaden för FoU utgörs av lönekostnader till ingenjörer och forskare. Dessutom består den immateriella tillgång som skapas, till viss del, av de forskare som arbetar med FoU-projekt i form av deras specifika kunskaper, dvs. en del av humankapitalet i företaget. Det är förknippat med stora kostnader för företagen att variera FoU-investeringarna , eftersom en stor del av investeringskostnaderna är löpande i form av löner till forskare. Företag kan vara motvilliga att öka sina FoU-utgifter, dvs. anställa nya forskare och ingenjörer, eftersom en möjlig framtida neddragning av dessa utgifter innebär att man tvingas att säga upp personal. Denna personal kostar dels i form av upplärning, och troligen dels därför att de har vetskap om företagshemligheter som riskerar att spridas om personalen lämnar företaget. 6.9.4.1Skatteincitament för forskning och utveckling i form av en nedsättning av arbetsgivaravgifterna Regeringens förslag: Ett skatteincitament för forskning och utveckling (FoU) ska införas. Skatteincitamentet ska ges i form av ett avdrag vid beräkningen av arbetsgivaravgifterna för personer som arbetar med forskning eller utveckling. De nya bestämmelserna om avdrag vid beräkningen av arbetsgivaravgifterna ska träda i kraft . Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens.