prop · H003155 · 2013-05-13 00:00:00 — Enligt AIFM-direk- tivet ska AIF-förvaltaren också göra sitt yttersta för att sörja för att arbetstagarrepresentanter eller, om det inte finns några sådana, de anställda, i vederbörlig ordning informeras av styrelsen (artikel 27.4). Det utvecklas inte i direktivet vilka åtgärder förvaltaren faktiskt ska vidta för att anses göra sitt yttersta i detta avseende. Förvaltaren bör åtminstone följa upp att styrelsen har fört informationen vidare och, om styrelsen inte har gjort det, verka för att styrelsen faktiskt för informationen vidare utan onödigt dröjsmål. Bestämmelserna om tystnadsplikt i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet är tillämpliga även i fråga om sådan information. Bestämmelser om inom vilken tid en underrättelse ska skickas finns i 6 §. Av dessa följer att AIF-förvaltaren skicka underrättelsen och senast från den dag då kontroll har uppnåtts. Ytterligare krav på underrättelser finns i 79 §§. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Paragrafen genomför artikel 27.5 i AIFM-direktivet. I paragrafen anges när en AIF-förvaltare ska skicka en underrättelse enligt 4 eller 5 §. En underrättelse enligt 4 § ska skickas till om förvärv eller avyttring av aktier i ett onoterat företag som medför att innehavet hos en alternativ investeringsfond som AIF-förvaltaren förvaltar uppnår, överstiger eller faller under tröskelvärdena 10, 20, 30, av röstetalet för samtliga aktier i företaget. En underrättelse enligt 5 § ska skickas till , det onoterade företaget och företagets kända aktieägare när en fond har uppnått kontroll över ett onoterat företag. Se författningskommentarerna till 4 och 5 §§. I båda situationerna ska AIF-förvaltaren skicka underrättelsen och senast från den dag då den händelse som har medfört underrättelseskyldighet inträffade. Övervägandena finns i avsnitt 14.3. Paragrafen genomför artiklarna 26.4 och 28.128.3 i AIFM-direktivet. Underrättelseskyldigheten enligt paragrafen gäller när en alternativ investeringsfond har uppnått kontroll över ett onoterat företag eller en 9 EGT L 80, 23.3.2002, s. 29 (Celex 32002L0014). Vad som avses med kontroll och vilka aktier som ska ingå i en beräkning för att fastställa om en fond har kontroll över ett onoterat företag eller en emittent framgår av 1 respektive 2 §. Beträffande onoterade företag kompletterar den information som en AIF-förvaltare ska lämna enligt första stycket den information som ska lämnas enligt 5 §. Den kompletterande informationen avser vilka AIF- förvaltare som förvaltar den eller de alternativa investeringsfonder som har uppnått kontroll över företaget samt de policyer som tillämpas för att förebygga och hantera intressekonflikter och för extern och intern kommunikation som rör företaget. Med policy för information som rör det onoterade företaget bör omfattas både sådan information som lämnas av förvaltaren och av fonden. I AIFM-direktivet anges det inte någon tidsfrist inom vilken en AIF- förvaltare ska underrätta de berörda och lämna den information som avses i bestämmelsen. För underrättelser enligt 5 § finns det en tidsfrist i 6 § (artikel 27.5 i AIFM-direktivet). En AIF-förvaltare bör kunna lämna den information som avses i förevarande bestämmelse i en sådan underrättelse. Förvaltaren bör också kunna lämna informationen i en underrättelse som görs . I så fall bör det ske utan onödigt dröjsmål. Enligt andra stycket ska AIF-förvaltaren i underrättelsen till företaget begära att styrelsen utan onödigt dröjsmål lämnar information till arbetstagarrepresentanter eller, om det inte finns några sådana, de anställda i företaget. Enligt AIFM-direktivet ska AIF-förvaltaren göra sitt yttersta för att sörja för att det onoterade företagets styrelse i vederbörlig ordning lämnar informationen (artikel 28.3). Det utvecklas inte i direktivet vilka åtgärder förvaltaren faktiskt ska vidta för att anses göra sitt yttersta i detta avseende. Förvaltaren bör åtminstone följa upp att styrelsen har fört informationen vidare och, om styrelsen inte har gjort det, verka för att styrelsen faktiskt för informationen vidare utan onödigt dröjsmål, se författningskommentaren till 5 §. Bestämmelserna om tystnadsplikt i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet är tillämpliga även i fråga om sådan information. Övervägandena finns i avsnitt 14.4. Paragrafen genomför artikel 28.4 och 28.5 i AIFM-direktivet. Underrättelseskyldigheten enligt paragrafen gäller när en alternativ investeringsfond har uppnått kontroll över ett onoterat företag. Vad som avses med kontroll och vilka aktier som ska ingå i en beräkning för att fastställa om en fond har kontroll över ett onoterat företag framgår av 1 §. Bestämmelsen kompletterar den information som en AIF-förvaltare ska lämna till det onoterade företaget och företagets kända aktieägare samt till enligt 5 och 7 §§. I paragrafen finns även ett krav på att AIF-förvaltaren ska informera investerarna i fonden. AIF-förvaltaren ska enligt punkten 1 informera företaget och företagets kända aktieägare om sina avsikter i fråga om företagets framtida verksamhet och förväntade effekter på sysselsättningen, inbegripet väsentliga ändringar i anställningsvillkoren. begära att styrelsen i företaget informerar arbetstagarrepresentanter eller, om det inte finns några sådana, de anställda. Enligt AIFM-direktivet ska förvaltaren göra sitt yttersta för att se till att det onoterade företagets styrelse tillhandahåller arbetstagarrepresentanter eller, om det inte finns några sådana, de anställda, den information som avses i punkten 1 (artikel 28.4 andra stycket). Det utvecklas inte i direktivet vilka åtgärder förvaltaren ska vidta för att anses göra sitt yttersta i detta avseende. Förvaltaren bör åtminstone följa upp att styrelsen har fört informationen vidare och, om styrelsen inte har gjort det, verka för att styrelsen faktiskt för informationen vidare utan onödigt dröjsmål, se författningskommentarerna till 5 och 7 §§. Bestämmelserna om tystnadsplikt i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet är tillämpliga även i fråga om sådan information. AIF-förvaltaren ska enligt punkten 2 informera och investerarna i fonden om hur förvärvet av det onoterade företaget har finansierats. Det är den enda information som AIF-förvaltaren är skyldig att lämna till investerarna i en fond när fonden har uppnått kontroll över ett onoterat företag. Detta hindrar emellertid inte att förvaltaren lämnar ytterligare information till investerarna i fonden. Information om det onoterade företaget ska även ingå i fondens årsberättelse eller det onoterade företagets årsredovisning enligt 9 eller 10 §. I AIFM-direktivet anges det inte någon tidsfrist inom vilken en AIF- förvaltare ska underrätta de berörda och lämna den information som avses i bestämmelsen. För underrättelser enligt 5 § finns det en tidsfrist i 6 § på (artikel 27.5 i AIFM-direktivet). En förvaltare bör kunna lämna även den information som avses i förevarande bestämmelse i en sådan underrättelse. Förvaltaren bör också kunna lämna informationen i en underrättelse som görs . I så fall bör det ske utan onödigt dröjsmål. Detsamma bör gälla i fråga om en underrättelse till investerarna i fonden. Övervägandena finns i avsnitt 14.4. Paragrafen genomför artikel 29.1 b, 29.2 och 29.3 a i AIFM-direktivet. I första stycket finns minimikrav för den information om ett onoterat företag som en årsberättelse för en alternativ investeringsfond som har uppnått kontroll över företaget ska innehålla, se avsnitt 13.2.3 om årsberättelse. Beträffande upplysningar som avses i punkterna 13 om viktiga händelser som har inträffat efter räkenskapsårets utgång, den förväntade framtida utvecklingen för det onoterade företaget samt innehav, förvärv och överlåtelser av egna aktier bör de vara av samma slag som motsvarande upplysningar som lämnas i en förvaltningsberättelse enligt 6 kap. 1 § andra stycket 2, 3 och 69 årsredovisningslagen (1995:1554) eller, i förekommande fall, i en förvaltningsberättelse som upprättas enligt motsvarande lagstiftning i ett annat land inom EES. Av andra stycket framgår att en AIF-förvaltare ska begära att styrelsen i det onoterade företaget lämnar den information som avses i första stycket till arbetstagarrepresentanter eller, om det inte finns några sådana, de anställda i företaget inom den tid som årsberättelsen för fonden ska Enligt AIFM-direktivet ska AIF-förvaltaren göra sitt yttersta för att se till att det onoterade företagets styrelse tillhandahåller informationen (artikel 29.3 a). Det utvecklas inte i direktivet vilka åtgärder förvaltaren ska vidta för att anses göra sitt yttersta i detta avseende. Förvaltaren bör åtminstone följa upp att styrelsen lämnar informationen och att det sker inom föreskriven tid, se även författningskommentarerna till 5, 7 och 8 §§. Tiden inom vilken årsberättelse för en alternativ investeringsfond ska upprättas framgår av 10 kap. 4 §, se avsnitt 13.2.3. Av tredje stycket följer att informationen inte behöver ingå i årsberättelsen för fonden om den ingår i det onoterade företagets årsredovisning, och AIF-förvaltaren uppfyller kraven i 10 §. Övervägandena finns i avsnitt 14.5. Paragrafen genomför artikel 29.1 a och 29.3 b i AIFM-direktivet. I paragrafen anges förutsättningarna för att årsberättelsen för en alternativ investeringsfond inte behöver innehålla den information om ett onoterat företag som avses i 9 § första stycket. En grundläggande förutsättning är att informationen ingår i det onoterade företagets årsredovisning. Av punkten 1 framgår att AIF-förvaltaren dessutom ska begära att styrelsen i det onoterade företaget gör företagets årsredovisning tillgänglig för arbetstagarrepresentanter eller, om det inte finns några sådana, de anställda i företaget, inom den tid som årsredovisningen ska upprättas enligt tillämplig lag. Med tillämplig lag avses den lag som gäller i fråga om upprättande av årsredovisning för det onoterade företaget. Enligt AIFM-direktivet ska AIF-förvaltaren göra sitt yttersta för att se till att styrelsen gör årsredovisningen tillgänglig inom föreskriven tid (artikel 29.1 a). Det utvecklas inte i direktivet vilka åtgärder förvaltaren ska vidta för att anses göra sitt yttersta i detta avseende. Förvaltaren bör åtminstone följa upp att styrelsen gör årsredovisningen tillgänglig och att det sker inom föreskriven tid, se även författningskommentaren till 9 §. Enligt punkten 2 ska AIF-förvaltaren även tillhandahålla investerarna i fonden det onoterade företagets årsredovisning. Om årsredovisning finns att tillgå, ska den göras tillgänglig inom den tid som årsberättelsen för fonden ska upprättas. Tiden inom vilken årsberättelse för en alternativ investeringsfond ska upprättas framgår av 10 kap. 4 §, se avsnitt 13.2.3. I annat fall ska AIF-förvaltaren tillhandahålla företagets årsredovisning senast det datum när den ska vara upprättad enligt tillämplig lag. Med tillämplig lag avses detsamma som i punkten 1. Övervägandena finns i avsnitt 14.5. Paragrafen genomför artiklarna 26.4 och 30 i AIFM-direktivet. En AIF-förvaltare som förvaltar en alternativ investeringsfond som får kontroll över ett onoterat företag eller en emittent får efter förvärvet inte underlätta, stödja, rösta för eller ge instruktioner om åtgärder som innebär att företaget töms på tillgångar genom utdelningar 2012/13:155 eller andra värdeöverföringar till aktieägarna eller förvärv av egna aktier som avses i första stycket. I begreppet utdelningar till aktieägarna i punkterna 1 och 2 ingår betalning av både utdelning och ränta avseende aktier (artikel 30.3 a). Bestämmelsen omfattar alla sådana utdelningar, kapitalminskningar, inlösen och återköp av aktier som avses i artikel 30 i AIFM-direktivet. Begreppet värdeöverföring bör ha samma innebörd som i 17 kap. 1 § aktiebolagslagen (2005:551) och även inbegripa förvärv av egna aktier och ut- eller återbetalningar till aktieägarna som sker efter exempelvis nedsättning av aktiekapitalet. I andra stycket finns en ytterligare begränsning i fråga om förvärv av egna aktier. Sådana får ske enbart i någon av de situationer som avses i artikel 22.1 b22.1 h i direktiv /30/EU10. Genom det direktivet har direktiv /91/EEG numera upphävts. Angivna artikel i det förstnämnda direktivet stämmer överens med artikel 20.1 b20.1 h i det upphävda direktivet (jfr artikel 30.3 c i AIFM-direktivet). De situationer som avses är bl.a. förvärv av aktier på grund av en lagstadgad skyldighet eller till följd av ett rättsligt avgörande till skydd för en aktieägarminoritet, särskilt vid fusion, ändring av föremålet för bolagets verksamhet eller av bolagets form, eller förvärv av aktier vid en exekutiv aktion som äger rum för att infria en fordran som bolaget har mot en aktieägare. Medlemsstaterna har vid genomförandet av reglerna i artikel 20.1 b 20.1 h i direktiv /91/EEG haft möjlighet att välja om förvärv av egna aktier ska få ske i alla eller något av dessa undantag enligt nationell rätt. Förvärv av egna aktier i det onoterade företaget eller emittenten får således ske enbart i en situation när det är tillåtet enligt de regler som är tillämpliga i det land där företaget har sitt säte. AIF-förvaltaren ska enligt tredje stycket även göra sitt yttersta för att förhindra sådana minskningar av företagets eget kapital som förvaltaren inte får främja enligt första stycket. Det utvecklas inte i AIFM-direktivet vilka åtgärder förvaltaren ska vidta för att anses göra sitt yttersta i detta avseende. Förvaltaren bör åtminstone agera aktivt i förhållande till företaget och använda sig av de medel som förvaltaren har genom att fonden har kontroll över företaget. Av fjärde stycket framgår att nedsättning av det tecknade kapitalet får göras om syftet är att täcka förluster. Nedsättning får även göras i syfte att föra över medel till en reserv som inte får användas för utdelning, under förutsättning att reserven efter överföringen inte överstiger av det tecknade kapitalet efter nedsättningen (artikel 30.3 b). Övervägandena finns i avsnitt 14.6. 12 kap. Särskilt om specialfonder I kapitlet har de nuvarande bestämmelser om specialfonder som har överförts från lagen om investeringsfonder samlats. Några materiella ändringar har inte gjorts. I några fall, t.ex. avseende fondernas rättsliga ställning och förvaltningen, har bestämmelserna tagits in i sin helhet, medan det i andra fall, t.ex. avseende fondbestämmelser och placeringsregler hänvisas till vilka bestämmelser i lagen om värdepappersfonder 10 EUT L 315, 14.11.2012, s. 74 (Celex 32012L0030). som ska tillämpas på specialfonderna. Liksom tidigare kan en special- Prop. 2012/13:155 fond ombildas till en värdepappersfond efter god- kännande av fondbestämmelserna, och under förutsättning av att AIF- förvaltaren har tillstånd att driva fondverksamhet enligt lagen om värdepappersfonder. Övervägandena finns i avsnitten 5, 9 och 13. Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 1 § lagen om värdepappersfonder men avser endast specialfonder. Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 2 § lagen om värdepappersfonder men avser endast specialfonder. Innehållet i tredje stycket i den nämnda paragrafen, om att förvaltaren ska handla i andelsägarnas gemensamma intresse och oberoende av förvaringsinstitutet, motsvaras i sak av 8 kap. 1 § förevarande lag som gäller samtliga alternativa investeringsfonder. Paragrafen innebär att reglerna om fondbestämmelser för specialfonder gäller oförändrade. De bestämmelser i lagen om värdepappersfonder som förevarande paragraf hänvisar till reglerar fondbestämmelsernas innehåll samt att dessa, och ändringar i dem, ska godkännas av . Paragrafen motsvarar 4 kap. 8 § sista stycket lagen om värdepappersfonder. Paragrafen innebär att 4 kap. 1014 §§ lagen om värdepappersfonder, som avser fondandelar och inlösen av andelar, gäller oförändrade för specialfonder. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 kap. 1 § lagen om investeringsfonder. En specialfond ska vara öppen för inlösen minst en gång . Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om informationsbroschyrens innehåll för en specialfond. Kraven motsvarar 4 kap. 15 § 1 samt för specialfonder relevanta bestämmelser i 4 kap. 16 § första stycket 2 och tredje stycket lagen om värdepappersfonder. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.1. Paragrafen, som saknar motsvarighet i AIFM-direktivet, innebär att AIF- förvaltare vid upprättande och tillhandahållande av faktablad för specialfonder, ska tillämpa kommissionens förordning (EU) nr 583/2010, utöver det som anges i 10 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.2. Paragrafen innebär att AIF-förvaltare på begäran av investerare ska lämna kompletterande information om riskhantering avseende specialfonder och motsvarar det som gäller i fråga om värdepappersfonder enligt 4 kap. 17 § lagen om värdepappersfonder. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.5. Paragrafen innebär att kravet på att, utöver att tillhandahålla årsberättelse, också tillhandahålla en halvårsredogörelse fortsätter att gälla för specialfonder. Detsamma gäller kraven på att tillhandahålla årsberättelsen från räkenskapsårets utgång samt att tillhandahållandet ska vara kostnadsfritt. För övriga AIF-förvaltare gäller att årsberättelsen ska tillhandahållas från räkenskapsårets utgång enligt 10 kap. 4 §. Utöver det som anges i 10 kap. 5 § ska årsberättelse och halvårsredogörelse innehållsmässigt motsvaras av det som gäller enligt 4 kap. 18 § lagen om värdepappersfonder. Enligt bemyndigande i 15 kap. 2 § förevarande lag får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om innehåll och språk i årsberättelser och halvårsredogörelser för specialfonder. Paragrafen har utformats i enlighet med vad Lagrådet har anfört. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. Paragrafen innebär att bestämmelser motsvarande 4 kap. 20 § första stycket och 21 § lagen om värdepappersfonder gäller för specialfonder. Paragrafen saknar motsvarighet i AIFM-direktivet. Paragrafen har utformats i enlighet med vad Lagrådet har anfört. Övervägandena finns i avsnitten 13.2.2 och 13.3.2. Paragrafen innebär att kraven på information om kostnader i 4 kap. 22 och 23 §§ lagen om värdepappersfonder gäller oförändrade för specialfonder. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.5. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 kap. 2 § lagen om investeringsfonder. Det är inte ett generellt krav att en AIF-förvaltares riskhanteringssystem ska kunna mäta risk vid varje given tidpunkt. De allmänna kraven på systemet för riskhantering enligt 8 kap. 4 § är att systemet ska vara anpassat till den alternativa investeringsfondens investerings- och risk- profil samt att risk ska kunna mätas och övervakas med den regel- bundenhet som följer av dessa förutsättningar. förtydligande av att när det gäller specialfonder ska 5 kap. 2 § lagen om värdepappersfonder tillämpas för att systemet ska anses rätt anpassat. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 kap. 3 § lagen om investeringsfonder. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 kap. 4 § lagen om investeringsfonder och innebär att en AIF-förvaltare för varje specialfond regelbundet ska beräkna och redovisa risknivån till . digande i 15 kap. 2 § 14 förevarande lag får regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om hur beräkning och redovisning ska utföras. Paragrafen motsvarar nuvarande 8 kap. 24 § lagen om investerings- Paragrafen motsvarar 8 kap. 25 § lagen om värdepappersfonder. Paragrafen innebär att reglerna om upphörande och överlåtelse av förvaltningen av värdepappersfonder i 9 kap. lagen om värdepap- persfonder gäller oförändrade för specialfonder. paragrafen hänvisar till gäller både AIF-förvaltaren och förvarings- Enligt paragrafen ska AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder ha interna regler och rutiner för att hantera klagomål och etiska frågor. förvaltarens styrelse ansvarar för fastställandet av de interna reglerna. Paragrafen innebär att utöver de allmänna kraven i 8 kap. och kommis- sionens delegerade förordning ställs det på AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder motsvarande krav på organisation- och uppförande som på fondbolag enligt 2 kap. 17 och 17 b §§ lagen om värdepappersfonder. Beträffande fondbolagen har meddelat föreskrifter med detaljerade bestämmelser om vad fondbolag ska iaktta för att upp- fylla kraven i 2 kap. 17 och 17 b §§ sistnämnda lag, bl.a. avseende interna regler för hantering av etiska frågor och klagomål (8 och 9 kap. föreskrifter [FFFS 2008:1] om investeringsfonder). Såsom har påpekat bör motsvarande bestämmelser om hantering av etiska frågor och klagomål gälla vid förvaltning av 2012/13:155 specialfonder också enligt denna lag. Genom ett bemyndigande i 15 kap. 2 § förevarande lag får på motsvarande sätt som enligt 13 kap. 1 § 5 lagen om värdepappersfonder regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om hantering av etiska frågor och klagomål för AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder. Paragrafen genomför artiklarna 44 fjärde stycket, 45.1 och 45.2 i AIFM- direktivet. har enligt första stycket tillsyn över de företag som driver verksamhet efter registrering hos- eller tillstånd från inspektionen och över förvaringsinstitut. Det kan förekomma förvaringsinstitut vars verksamhet inte drivs under något sådant tillstånd, se 9 kap. 7 §. Tillsynen över dessa förvaringsinstitut t.ex. advokater och revisorer regleras inte i denna lag. Av andra stycket framgår att för svenska AIF-förvaltare och omfattar tillsynen att verksamheten drivs enligt denna lag, andra författningar som reglerar företagets verksamhet, fondbestämmelserna, bolagsordningen eller motsvarande regelverk för en alternativ investeringsfond, företagets bolagsordning, stadgar eller reglemente och interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar företagets verksamhet. Av tredje stycket framgår att tillsyn över utländska AIF-förvaltare och förvaringsinstitut som driver verksamhet från filial i är begränsad till att omfatta att de följer de lagar och andra författningar som gäller för företagets verksamhet här i landet, samt beträffande förvaltning av specialfonder även vad som gäller enligt fondbestämmelserna. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. Paragrafen genomför artikel 24.1 och 24.2 i AIFM-direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilken information som en AIF-förvaltare regelbundet ska rapportera till . Första stycket omfattar en AIF-förvaltares hela verksamhet, oavsett var fonderna är etablerade och marknadsförs. I punkterna 1 och 2 anges att generell information om de instrument som AIF-förvaltaren handlar med och de marknader på vilka förvaltaren agerar ska rapporteras till . Enligt punkten 3 ska dessutom uppgifter om exponeringar och riskkoncentrationer lämnas för varje fond. Rapporteringskraven i andra stycket omfattar fonder som är etablerade eller marknadsförs inom EES. För varje sådan fond ska en AIF-förvaltare rapportera den information om risk och likviditet som anges punkterna 15. Detaljerade regler om innehållet och frekvensen av rapporteringen finns i kommissionens delegerade förordning (artikel 110). Övervägandena finns i avsnitt 13.3.1. Paragrafen genomför artikel 24.3 i AIFM-direktivet. I paragrafen anges vilken information som en AIF-förvaltare är skyldig att lämna till på begäran. AIF-förvaltare som förvaltar specialfonder, ska i stället för att ge in årsberättelser för specialfonder först på begäran från , i fråga om sådana fonder tillämpa bestämmelsen i 12 kap. 11 § som innebär att årsberättelser, halvårsberättelser, faktablad och informationsbroschyr ska ges in till så snart de färdigställts. Övervägandena finns i avsnitt 13.3.1. Paragrafen genomför artikel 24.4 i AIFM-direktivet. I paragrafen anges vilken information som AIF-förvaltare regelbundet ska lämna till i fråga om alternativa investeringsfonder som i betydande grad använder finansiell hävstång.