prop · H1031d4 · 2013-09-18 00:00:00 — Att myndigheter inom verksamhetsområde Försvar hade den lägsta totala sjukfrånvaron och de inom Socialt skydd inklusive hälso- och sjukvård hade den högsta återspeglar verksamhetsområdenas könsfördelning, då sjukfrånvaron för kvinnor var betydligt högre än för män. På försvarsmyndigheterna var andelen män och inom det sociala området var andelen kvinnor . I verksamhetsområdet hade kvinnor lägst (2,), (1,) andelen kvinnor inom utbildningsområdet var hög blev dock den totala sjukfrånvaron för området högre än inom Försvar. hade 90 myndigheter oförändrad eller minskad sjukfrånvaro, medan 112 myndigheter hade ökad sjukfrånvaro jämfört med . Sjukfrånvaron minskade i störst utsträckning bland de små myndigheterna (de med mindre än 50 årsarbetskrafter). I 26 av de 39 små myndigheterna, dvs. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA ron jämfört med . Bland de medelstora myndigheterna (de med 50–999 årsarbetskrafter) hade 79 av totalt 128, dvs. , minskad sjukfrånvaro 2012 jämfört med . Av de stora myndigheterna (de med 1 000 årsarbetskrafter eller fler) hade 21 av 35, dvs. , ökad sjukfrånvaro. Detta innebär en betydande avvikelse från de föregående årens mest dominerande trend, där det oftast har varit bland de stora myndigheterna som sjukfrånvaron minskat. Under t.ex. var det av de stora myndigheterna (25 av 32) som hade minskad eller oförändrad sjukfrånvaro , jämfört av de små och medelstora myndigheterna Sjukfrånvaron i staten jämfört med andra sektorer I () arbetskraftsundersökningar jämförs sjukfrånvaron mellan olika arbetsmarknadssektorer. Eftersom definitioner och mätmetoder är helt olika mellan sjukfrånvarouppgifterna i myndigheternas årsredovisningar som Statskontoret sammanställer och SCB:s arbetskraftsundersökningar, är dessa siffror inte jämförbara med de som visas i diagrammet nedan. Diagram 3.7 Sjukfrånvaro 1990–2012 enligt SCB:s 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar minskade sjukfrånvaron i staten 2012 till . Sjukfrånvaron bland anställda på arbetsmarknaden sammantaget ökade i stället till . SCB:s arbetskraftsundersökningar visar att sjukfrånvaron under de senaste drygt 20 åren 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA varit lägre i staten än i de andra sektorerna. Att statsanställda i snitt är mindre sjuka än andra hänger samman med att staten har en större andel anställda med tjänstemannayrken än de andra arbetsmarknadssektorerna. Om man skulle jämföra enbart tjänstemannagrupper inom de olika sektorerna med varandra skulle skillnaderna bli mindre. Samtliga sektorer följer samma trend, dock nådde sjukfrånvaron inom staten, inte ens , upp till mer än lite . Antalet statsanställda med nybeviljad sjukpension, enligt det statliga tjänstepensionsavtalet PA 03, har minskat . har dock det totala antalet nybeviljade förmåner ökat, men ligger fortsatt på en låg nivå. Tabell 3.10 Anställda som har beviljats tillfällig sjukpension respektive sjukpension 2011 och 2012 Anm. I det redovisade antalet individer som beviljats sjukpension ingår även personer som tidigare beviljats tillfällig sjukpension. Av de statsanställda som 2011 beviljades sjukpension eller tillfällig sjukpension på heltid var kvinnor och män. Det innebar att skillnaderna mellan könen ökade jämfört med . Även när det gäller partiella tillfälliga sjukpensioner ökade skillnaderna mellan könen, då andelen kvinnor ökade från och andelen män minskade från . sjönk medianåldern för kvinnor som beviljades en sjukpensionsförmån från till . Medianåldern höjdes något för män, från till . 3.8 Lönenivåerna och lönebildningen I diagram 3.8 redovisas den genomsnittliga månadslönen för olika sektorer på arbetsmarknaden . Diagram 3.8 Genomsnittlig månadslön i olika sektorer på arbetsmarknaden Den genomsnittliga månadslönen i staten uppgick till . Medellönen på arbetsmarknaden totalt var 29 800 kronor7. träffar som arbetsgivarpart avtal på statens vägnar med de fackliga parterna förbundsområden inom det statliga förhandlingsområdet sammantagna (OFR/S, P, O), Akademikers (Saco-S) samt Facket för service och kommunikation (). Gällande ramavtal om löner m.m. för arbetstagare inom det statliga avtalsområdet gäller fr.o.m. tills vidare med Saco- S (RALS 2010-T). Avtalen med OFR/S, P, O och med gäller t.o.m. (RALS 2012–2013). har tagit fram uppgifter om den kollektiva löneutvecklingen –2012 kopplat till årstakt, se tabell 3.10. 7Alla tjänsters heltidslöner summeras och divideras med antalet tjänster. Tabell 3.11 Nominell och real löneutveckling i statlig sektor, 1997–2012 RALS2 1998–2001 -0,1 RALS 1998–2001 RALS 1998–2001 RALS 2002–2004 RALS 2002–2004 RALS 2002–2004 RALS 2004–2007 RALS 2004–2007 RALS 2004–2007 RALS 2007–2010 RALS 2007–2010 -0,3 RALS 2007–2010 RALS 2010–2012/ RALS 2010–2012/ 1Förändringen är beräknad som förändring i årsmedeltal. 2RALS: Ramavtal om löner m.m. för arbetstagare i staten. Utvecklingen av genomsnittliga löner Löneutvecklingstakten inom det statliga området har förhållandevis väl följt utvecklingen på arbetsmarknaden i övrigt, enligt jämförande statistik från tiden efter ramanslagsreformen. 8Siffran korrigerad p.g.a. ytterligare inkommet utfall. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Diagram 3.9 Utvecklingen av genomsnittliga löner i olika sektorer på arbetsmarknaden –2012 Anm. Uppgifterna avser nominella löner och är rensade med hänsyn till strukturella förändringar i utbildningsnivå, ålder och kön. uppgick löneutvecklingen inom landstingen till , inom den statliga sektorn till och inom den privata sektorn till . var löneutvecklingen inom den kommunala sektorn . Löneskillnaderna mellan kvinnor och män Regeringens mål är att löneskillnaderna mellan kvinnor och män i staten ska minska. Som underlag för uppföljningen används partsgemensam statlig förhandlingsstatistik. var statsanställda kvinnors genomsnittslön totalt sett lägre än statsanställda mäns genomsnittslön (se diagram 3.10). var motsvarande löneskillnad . Skillnaden har minskat successivt och trenden mot en minskad löneskillnad fortsatt. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Diagram 3.10 Löneskillnader mellan kvinnor och män i staten uppdelat på förklaringsfaktorer 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 Källa: Den statistiska analys som har gjort visar att den genomsnittliga löneskillnaden nästan helt kan hänföras till mätbara faktorer. Stora delar av löneskillnaden beror på att fler kvinnor än män arbetar deltid, arbetets svårighetsgrad och innehåll samt att fler män än kvinnor är chefer. Vidare påverkar det att arbetsinnehåll och löner ser olika ut hos olika myndigheter. Det finns också skillnader när det gäller utbildning, erfarenhet och i vilken region den anställde arbetar. Den s.k. oförklarade löneskillnaden Den löneskillnad som slutligen blir kvar, den s.k. oförklarade löneskillnaden som inte kan förklaras av den mätbara information som finns tillgänglig i den partsgemensamma statistiken, uppgick till , dvs. samma nivå som 2011. var den som högst och uppgick då till . Som framgår av diagram 3.10 är det två faktorer som tillsammans står för hälften av den totala löneskillnaden mellan kvinnor och män. Dessa två viktigaste förklaringar är att kvinnor jämfört med män oftare innehar befattningar med en lägre grupperingsnivå10 och att kvinnor i större utsträckning än män arbetar deltid. Skillnader i grupperingsnivå är 2012 fortfarande den viktigaste förklaringsfaktorn, även om den har minskat marginellt (0,) i betydelse med den ökade andelen chefer på låga grupperingsnivåer främst bland män. Arbetsinnehåll har tagit över en del av förklaringsvärdet (plus i förhållande till 2011). var det av kvinnorna som arbetade deltid (2011) medan motsvarande andel för männen var (8,2011). Bland samtliga statsanställda har av kvinnorna en heltidsanställning att jämföra för männen. Inom chefskollektivet hos medlemmar har löneskillnaderna mellan kvinnor och män varierat . ökade snittlönen för kvinnliga chefer , medan snittlönen för manliga chefer ökade . var genomsnittslönen högre för manliga chefer än för kvinnliga. visar statistiken att genomsnittslönen för kvinnliga chefer är högre än för manliga. Den nya organisationen inom Försvarsmakten, där personalansvaret delegerats till ca 1 600 i huvudsak manliga befäl i insatsorganisationen 2010, ger härvid genomslag. Den genomsnittliga löneutvecklingen i årstakt har varit högre för de kvinnliga cheferna än för de manliga. Den uppgår till för de kvinnliga och för de manliga cheferna i staten. Denna beräkning gäller endast identiska individer, de som varit 10 Grupperingsnivåerna i BESTA, Befattningsgruppering för statistik, anger arbetsuppgifternas omfång och komplexitet samt det ansvar, den självständighet, de kunskaper och erfarenheter som deras utförande förutsätter. anställda på samma myndighet under hela mätperioden. Parterna har ett gemensamt ansvar för att utjämna och förhindra skillnader i löner och andra anställningsvillkor mellan kvinnor och män som utför arbete som är att betrakta som lika eller likvärdigt. Parterna ska också främja alla medarbetares lika möjligheter att på sakliga grunder påverka sin löneutveckling. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Det metodstöd, , som utvecklats i syfte att stödja lokala parters arbete med att säkerställa att det inte föreligger osakliga löneskillnader implementeras fortlöpande. I nu aktuella avtal har centrala parter diskuterat behov av fortsatt stöd till lokala parter vad gäller hanteringen och utvecklingen av den lokala lönebildningen. Detta arbete innefattar bl.a. implementeringen och framtida förvaltning av nämnda metodstöd. Underbilaga Myndighetschefer och ordförande i styrelsemyndigheter 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Underbilaga Myndighetschefer och ordförande i Ordförande i styrelsemyndigheter per .................................... 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Regeringen redovisar nedan en sammanställning över myndighetschefer som lyder under regeringen och som anställs genom beslut av regeringen. Sammanställningen redovisar förhållandena per . för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (FORMAS) Forum för levande historia 11 På grund av särskilda bestämmelser ingår inte och i sammanställningen. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Inspektionen för vård och omsorg 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Myndigheten för handikappolitisk samordning Myndigheten för internationella adoptionsfrågor Myndigheten för radio och tv Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Myndigheten för tillgängliga medier Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Rådet för Europeiska socialfonden i Statens centrum för arkitektur och design Statens museer för världskultur 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll Verket för innovationssystem () 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Ordförande i styrelsemyndigheter per Regeringen redovisar nedan en sammanställning över ordförandena i de myndigheter som leds av en styrelse. Sammanställningen redovisar förhållandena per . för arbetsliv och socialvetenskap 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 BILAGA Verket för innovationssystem ()