prop · H1031 · 2013-09-18 00:00:00 — I den periodiserade redovisningen hänförs förändringar i skatte- och avgiftsintäkter till det inkomstår den skattepliktiga händelsen äger rum. Vidare beaktas i nettoeffekten även vissa indirekta effekter på skatteintäkterna och på de offentliga utgifterna. Den periodiserade nettoeffekten redovisas för åren 2014–2017. Den varaktiga effekten, som redovisas i den sista kolumnen i tabell 6.26 ger ett mått på den bestående årliga kostnaden/intäkten som en åtgärd medför, dock utan koppling till hur de offentliga finanserna påverkas ett visst år. Beräkningen baseras på nuvärdet av en åtgärds framtida nettoeffekter. På så vis möjliggörs jämförelser mellan regelförändringar vars nettoeffekter är olika fördelade över tiden. Avvikelser mellan den varaktiga effekten och de periodiserade årliga nettoeffekterna beror bl.a. på fördröjd övervältring av vissa skatter på andra skattebaser. För en närmare beskrivning av metodfrågor kopplade till denna redovisning hänvisas till publikationen Beräkningskonventioner 2013: Metoder för effektberäkningar vid ändrade skatteregler. De offentligfinansiella effekterna av de åtgärder som redovisas i detta avsnitt har beräknats utifrån prognosticerade priser Den prognos av offentliga sektorns totala intäkter –2017, som redovisas i kapitel 7, baseras på prognoser för ekonomiska utveckling, inklusive effekterna av de i denna proposition aviserade åtgärderna på t.ex. tillväxt och sysselsättning. I kapitel 7 redovisas intäkterna i respektive års priser och volymer. Sammantagna effekter av skatteåtgärderna Förslagen och bedömningarna i budgetpropositionen innebär att skatteintäkterna sammantaget minskar med . Den totala bruttoeffekten beräknas till , se tabell 6.26. Tabell 6.26 Offentligfinansiella effekter av ändrade skatteregler. Bruttoeffekt , periodiserad nettoeffekt –2017 samt varaktig effekt Skatt på arbetsinkomster – förvärvsinkomstbeskattningen 1/1 2014 -12,00 -12,00 -12,00 -12,00 -12,00 -12,00 1/1 2014 -3,00 -3,00 -3,00 -3,00 -3,00 -3,00 Sänkt skatt för pensionärer 1/1 2014 -2,50 -2,50 -2,50 -2,50 -2,50 -2,50 Sänkt särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK) 1/1 2014 -0,30 -0,30 -0,30 -0,30 -0,30 -0,30 Inkomstskatteändringar för att underlätta omställning på arbetsmarknaden 1/1 2014 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 Nedsatt förmånsvärde för vissa miljöanpassade bilar 1/1 2014 -0,19 -0,17 -0,23 -0,24 -0,00 Skatt på arbetsinkomster – socialavgifter m.m. Skatteincitament för forskning och utveckling 1/1 2014 -1,06 -0,82 -0,82 -0,82 -0,82 -0,82 Skatt på kapitalägande – kapital och egendomsskatter Ändringar i löneunderlagsregeln i 3:12-reglerna och i reglerna om räntefördelning – Kapitalandelskrav för lönebaserat utrymme 1/1 2014 – Sänkt högsta löneuttagskrav från 10 till 9,6 1/1 2015 -0,35 -0,35 -0,35 -0,35 – Höjt lönebaserat utrymme 1/1 2014 -0,07 -0,07 -0,07 -0,07 -0,07 -0,20 – Höjd räntefördelningsränta med 0,5 p.e. 1/1 2014 -0,11 -0,11 -0,11 -0,11 -0,11 -0,11 Skatt på kapitalanvändning – företagsskatter Reformerade inkomstskatteregler för ideell sektor 1/1 2014 -0,15 -0,15 -0,15 -0,15 -0,15 -0,15 Slopad skattefrihet för inkomster från specialbyggnader m.m. 1/1 2014 Skatt på konsumtion m.m. – energi- och miljöskatter Kvotplikt och beskattning av biodrivmedel som ingår i bensin eller dieselbränsle 1/5 2014 Ändrad beskattning av bränslen för viss värmeproduktion pga. överkompensation 1/1 2014 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 Sänkt energiskatt för blyfri flygbensin 1/1 2014 -0,00 -0,00 -0,00 -0,00 -0,00 -0,00 Definition av begreppet skattepliktig inom fordonsbeskattningen 1/1 2014 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 Skatt på konsumtion m.m. –övriga punktskatter Höjd skatt på alkoholvaror 1/1 2014 Skatt på konsumtion m.m. – mervärdesskatt Frivillig skattskyldighet vid uthyrning av verksamhetslokal 1/1 2014 -0,10 -0,10 -0,08 -0,09 -0,09 -0,09 -17,92 -17,53 -17,71 -17,72 -17,36 -17,45 Skatt på arbetsinkomster – förvärvsinkomstbeskattningen Skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el 1/7 2014 -0,00 -0,00 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 Skatt på arbetsinkomster – socialavgifter m.m. 1/7 2014 -0,10 -0,08 -0,16 -0,16 -0,16 -0,16 Förändringar i nedsättningen av socialavgifterna för unga 1/7 2014 -0,17 -0,14 -0,27 -0,26 -0,25 -0,27 Förstärkt nedsättning av egenavgifter 1/1 2014 -0,64 -0,51 -0,51 -0,51 -0,51 -0,45 Skatt på konsumtion m.m. – övriga punktskatter Förfaranderegler för alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter 1/4 2014 – Ändrade regler för alkohol och tobak som omhändertagits av 1/1 2014 -0,00 -0,00 -0,00 -0,00 -0,00 -0,00 Skatt på konsumtion m.m. – mervärdesskatt Förändrad hantering av mervärdesskatt vid import 1/1 2015 -0,11 -0,11 -0,11 -0,11 Ändrad deklarationstidpunkt för mervärdesskatt 1/1 2014 -0,04 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 -0,84 -0,62 -0,92 -0,90 -0,89 -0,85 Statligt stöd vid korttidsarbete (-4,7 mdkr vid aktivering) -18,76 -18,15 -18,62 -18,61 -18,25 -18,30 Anm: Beloppen är avrundade och summerar . Källa: Egna beräkningar. 6.42Författningskommentar kommunalförbund och samverkansorgan 6.42.1Förslaget till lag om stöd vid korttidsarbete Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete och anger lagens tillämpningsområde. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete och anger lagens innehåll. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av första stycket framgår att lagen gäller dels arbetsgivare som är juridiska personer, dels arbetsgivare som är fysiska personer och bedriver näringsverksamhet. Begreppet näringsverksamhet har samma innebörd som i 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229), dvs. förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Av andra stycket första punkten framgår att lagen inte gäller offentliga arbetsgivare. Enligt andra stycket andra punkten gäller lagen inte heller juridiska personer över vilka staten, landsting, kommuner, kommunalförbund och samverkansorgan, var för sig eller tillsammans, har ett direkt eller indirekt rättsligt bestämmande inflytande. Med juridiska personer avses t.ex. aktiebolag, handelsbolag, föreningar och stiftelser. Staten, landsting, kommuner, kommunalförbund och samverkansorgan ska t.ex. anses utöva ett rättsligt bestämmande inflytande, om de ensamma eller tillsammans äger aktier i ett aktiebolag eller andelar i en ekonomisk förening med fler än hälften av samtliga röster i bolaget eller föreningen eller på något annat sätt förfogar över så många röster i bolaget eller föreningen, har rätt att utse eller avsätta fler än hälften av ledamöterna i styrelsen för ett aktiebolag, en förening eller en stiftelse eller utgör samtliga obegränsat ansvariga bolagsmän i ett handelsbolag. Inflytande ska anses vara utövat av staten, landsting, kommuner, kommunalförbund och samverkansorgan om inflytandet utövas av en juridisk person över vilken staten, landsting, kommuner, Undantaget träffar inte verksamhet som avser affärsverksamhet. Ett rättssubjekt ska anses bedriva affärsverksamhet om driften sker på affärsmässiga grunder. Verksamhet som är finansierad av anslags eller skattemedel utgör inte affärsverksamhet i denna mening. Som ett exempel på ett statligt ägt aktiebolag som får anses bedriva affärsverksamhet kan nämnas (). Att ett rättssubjekt erhåller olika slag av stöd från det allmänna som är öppna för andra företag – t.ex. stöd vid nystartsjobb – innebär inte att verksamheten är finansierad av anslags- eller skattemedel. Enligt andra stycket tredje punkten gäller lagen inte arbetsgivare i fråga om verksamhet som är huvudsakligen finansierad av allmänna medel och där det enligt en offentligrättslig reglering ankommer på det allmänna att tillhandahålla verksamheten. Punkten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Det som avses är verksamhet där arbetsgivaren mot ersättning utför uppgifter som annars hade utförts av det allmänna, dvs. verksamhet som det enligt offentligrättslig reglering som utgångspunkt ankommer på det allmänna att tillhandahålla. Som exempel på sådana verksamheter kan nämnas privata utförare av offentligt finansierade tjänster inom vård, skola och omsorg. En fristående skola vars verksamhet finansieras med bidrag från elevers hemkommuner omfattas sålunda av undantaget. Undantaget träffar inte fall då arbetsgivare inom ramen för sedvanliga avtalsförhållanden mot ersättning tillhandahåller det allmänna varor eller tjänster, t.ex. ett privat byggföretag som mot ersättning åtagit sig att uppföra en idrottsanläggning åt en kommun. En verksamhet ska anses huvudsakligen finansierad av allmänna medel om verksamheten till mer än hälften finansieras på sådant sätt. Det är den verksamhet på vilken korttidsarbete ska tillämpas som ska prövas. Om en arbetsgivare bedriver flera verksamheter, av vilka någon inte är huvudsakligen finansierad av allmänna medel, kan stöd lämnas i fråga om den verksamheten. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. I paragrafen definieras vissa uttryck i lagen. Ordinarie arbetstid är den tid som en arbetstagare skulle ha arbetat, om hon eller han inte hade deltagit i korttidsarbete. Vid beräkning av den ordinarie arbetstiden ska det bortses från frånvaro av någon annan anledning än deltagande i korttidsarbete. Med frånvaro avses sådan frånvaro som inte ändrar arbetstidsmåttet såsom det följer av anställningsavtalet. Det kan t.ex. vara sjukdom, semester, ledighet för facklig förtroendeman eller föräldraledighet, även om frånvaron pågår . Frånvaron beaktas vid beräkningen av preliminärt stöd genom den s.k. närvarokvoten i 17 § första stycket. Ordinarie lön är den regelmässigt utgående kontanta lön som arbetstagaren skulle ha haft under stödmånaden om han eller hon inte hade deltagit i korttidsarbete. Med regelmässigt utgående lön avses sådana ersättningar som normalt ingår i den månatliga lönen. Det kan t.ex. vara normalt förekommande ersättningar för obekväm arbetstid och skifttillägg, i den mån de verkligen skulle ha tjänats in den aktuella månaden om det inte hade varit för arbetstagarens deltagande i korttidsarbete. Däremot ska inte t.ex. bonus, provision och ersättning för övertidsarbete som inte utgår regelmässigt räknas med. Begränsningen till kontant lön innebär att olika typer av löneförmåner inte ingår. I den ordinarie lönen ingår inte heller löneökningar som avser tid efter jämförelsemånaden eller lön till den del den överstiger ett belopp som regeringen bestämmer (takbeloppet). Vid beräkningen av ordinarie lön bortses från att lönen minskat eller på annat sätt påverkats av frånvaro av någon annan anledning än deltagande i korttidsarbete. Frånvaro har samma innebörd här som i definitionen av ordinarie arbetstid. Om en arbetstagare har deltagit i korttidsarbete under endast en del av stödmånaden, utgör den ordinarie lönen motsvarande del. Beräkning av ordinarie lön behandlas närmare i avsnitt 6.17.5.1.3. Korttidsarbete är arbete där arbetstiden är kortare än den ordinarie arbetstiden, eller där partiell arbetsbefrielse införs, med anledning av en synnerligen djup lågkonjunktur och lönen därför är lägre än den ordinarie lönen. Med partiell arbetsbefrielse avses att arbetstagarens faktiskt arbetade tid minskas utan att det i kollektivavtalet betraktas som en minskning av arbetstiden. Överenskommelse om partiell arbetsbefrielse måste dock finnas i centralt kollektivavtal för att jämställas med arbetstidsminskning. Arbetstagaren behöver inte stå till arbetsgivarens förfogande under vare sig arbetstidsminskning eller partiell arbetsbefrielse. Stödperiod är den tidsperiod när stöd vid korttidsarbete ska lämnas enligt 5–8 §§. Stödmånad är den kalendermånad som arbetsgivaren begär preliminärt stöd för. Jämförelsemånad är den kalendermånad som infaller före den månad då regeringen meddelar föreskrifter om att stöd vid korttidsarbete ska lämnas enligt 5 §. Det innebär t.ex. att om tidpunkten för meddelandet av föreskrifterna är , är jämförelsemånaden februari . Paragrafen har utformats i enlighet med Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Paragrafen anger att regeringen får meddela föreskrifter om att stöd vid korttidsarbete ska lämnas och de förutsättningar under vilka sådana föreskrifter får meddelas. Den första förutsättningen är att det ska föreligga en synnerligen djup lågkonjunktur eller vara sannolikt att en sådan är nära förestående. Detta behandlas närmare i avsnitt 6.17.4.2.2. Den andra förutsättningen är att stödet inte i beaktansvärd omfattning bedöms hindra en samhällsekonomiskt önskvärd strukturomvandling eller medföra andra betydande samhällsekonomiska nackdelar. En sådan annan betydande samhällsekonomisk nackdel kan t.ex. vara att lönebildningen riskerar att påverkas på ett ofördelaktigt sätt. Detta behandlas närmare i avsnitt 6.17.4.2.2. Stöd vid korttidsarbete ska lämnas från den tidpunkt som regeringen föreskriver. Den tidpunkten kan i och för sig ligga före tidpunkten för meddelandet av föreskrifterna. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår att föreskrifter om att stöd vid korttidsarbete ska lämnas alltid ska avse en tidsperiod av tolv kalendermånader. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Paragrafen ger regeringen möjlighet att meddela föreskrifter om förlängning av en sådan tidsperiod som avses i 6 §. Förlängningen ska alltid vara tolv kalendermånader. Det ska inte vara något uppehåll mellan den ursprungliga tidsperioden och förlängningsperioden. Förlängning kan ske endast en gång. Det innebär att stöd kan lämnas för en sammanhängande tid av 24 kalendermånader. Förutsättningarna för att regeringen ska få meddela föreskrifter om en förlängning är desamma som gäller för föreskrifter enligt 5 §. Föreskrifter om förlängning får meddelas tidigast sex kalendermånader efter det att föreskrifter enligt 5 § meddelades, även om regeringen föreskrivit att rätt till stöd vid korttidsarbete föreligger fr.o.m. en tidigare tidpunkt. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår att det gäller en karenstid om 24 kalendermånader från det att en tidsperiod för vilken stöd ska lämnas enligt 6 eller 7 § har löpt ut innan regeringen på nytt får meddela föreskrifter om att stöd vid korttidsarbete ska lämnas enligt 5 §. Karenstiden gäller även när en tidsperiod för vilken stöd ska lämnas enligt 6 eller 7 § upphör enligt 9 §. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår att preliminärt stöd endast får lämnas till den som är registrerad som arbetsgivare hos , dels under jämförelsemånaden, dels när ansökan om sådant stöd prövas. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår att preliminärt stöd inte får lämnas till en arbetsgivare som är underkastad näringsförbud enligt lagen (1986:436) om näringsförbud eller som har skatte- och avgiftsskulder t.ex. enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) som har över- lämnats till för indrivning, när ansökan om sådant stöd prövas. Är arbetsgivaren en juridisk person, får den eller de fysiska personer som har ett betydande inflytande i verksamheten – i egenskap av t.ex. verkställande direktör, styrelseledamot, bolagsdelägare eller aktieägare med betydande aktieinnehav – inte ha näringsförbud. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. I paragrafen anges för vilka arbetstagare som preliminärt stöd får lämnas. Enligt första punkten ska arbetstagaren ha varit anställd hos arbetsgivaren under hela eller en del av jämförelsemånaden med samma eller högre sysselsättningsgrad som under stödmånaden. Av bestämmelsen följer således att stöd endast kan lämnas för arbetsgivarens egna anställda. Arbetsgivaren kan därför inte ansöka om stöd för andra arbetstagare som utför arbete i verksamheten utan att vara anställda, t.ex. inhyrd eller inlånad personal. Vad som avses med stödrespektive jämförelsemånad framgår av 4 § 5 och 6. Uttrycket högre sysselsättningsgrad har samma innebörd som i 25 a § lagen (1982:80) om anställningsskydd, enligt vilken en deltidsanställd arbetstagare som har anmält att han eller hon vill ha en anställning med högre sysselsättningsgrad har företrädesrätt till sådan anställning. Bestämmelsen träffar fall då en arbetstagare har anställts på deltid, men mellan jämförelsemånaden och stödmånaden får en högre sysselsättningsgrad, t.ex. heltid. I princip handlar det således om att anställningsavtalet ändras så att arbetstagarens arbetstid ökas, t.ex. om ett avtal om deltid utökas eller en deltidsanställning omregleras till att avse heltid. Däremot omfattas inte arbetstagare som endast tillfälligtvis är i den situationen att han eller hon arbetar deltid, t.ex. på grund av föräldraledighet eller annan partiell tjänstledighet. En arbetstagare som är heltidsanställd men har varit partiellt föräldraledig eller sjuk på deltid under jämförelsemånaden ska således inte anses ha fått en högre sysselsättningsgrad på den grunden att arbetstagaren under stödmånaden är föräldraledig eller sjuk. Enligt andra punkten måste arbetsgivaren vara skyldig att betala arbetsgivaravgifter för arbetstagaren för stödmånaden. den situationen när ett socialavgiftsavtal enligt 5 kap. 5 § skatteförfarandelagen (2011:1244) har ingåtts. Enligt tredje punkten får arbetstagaren inte tillhöra arbetsgivarens familj. Uttrycket arbetsgivarens familj har samma innebörd som 1 § andra stycket 2 lagen (1982:80) om anställningsskydd, förkortad anställningsskyddslagen. Det innebär att undantaget är tillämpligt också i de fall verksamheten drivs genom en juridisk person. 12–13 §§ Paragraferna föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. I paragraferna anges fasta nivåer för arbetstids- och löneminskning. För att berättiga till preliminärt stöd får alltså det avtal som ingås om korttidsarbete inte avvika från dessa nivåer. Det framgår av 15 och 16 §§. Det preliminära stödet ska beräknas utifrån den nivå som enligt avtal gäller för en enskild arbetstagare . Det framgår av 17 §. Slutligen ska vid avstämning bedömas om den arbetstids- och löneminskning, som tillämpats under de avtalsperioder som avstämningsperioden består av, motsvarat en tillåten nivå per avtalsperiod och om tillämpningen av den nivån också har haft stöd i avtal mellan parterna. Avstämningsförfarandet framgår av 19–27 §§. I 12 § första stycket anges de tre fasta nivåerna för en arbetstagares arbetstidsminskning, nämligen 20, av ordinarie arbetstid. Arbetstidsminskningen anges i procent av ordinarie arbetstid. Vad som avses med ordinarie arbetstid framgår av 4 § 1. Av andra stycket framgår att partiell arbetsbefrielse enligt centralt kollektivavtal ger samma rätt till preliminärt stöd som motsvarande arbetstidsminskning. I 13 § anges de tre fasta nivåerna för en arbetstagares löneminskning, nämligen av ordinarie lön om arbetstidsminskningen är , av ordinarie lön om arbetstidsminskningen är och av ordinarie lön om arbetstidsminskningen är . Löneminskningen anges i procent av ordinarie lön. Vad som avses med ordinarie lön framgår av 4 § 2. I paragraferna anges att arbetstids- och löneminskningen ska uppgå till någon av de tre nivåerna. att den tillämpade arbetstids- och löneminskningen en viss stödmånad inte behöver följa den avtalade nivån. I stället ska den tillämpade genomsnittliga arbetstids- och löneminskningen motsvara en av de tre nivåerna på det sätt som framgår av 21– 24 §§. Det är en arbetstagares arbetstids- och löneminskning vid deltagande i korttidsarbete som ska uppgå till någon av de tre nivåerna. Utgångspunkten för beräkningen är den enskilde arbetstagarens arbetstidsminskning, inte arbetstidsminskningen för ett kollektiv av arbetstagare. Det innebär att kraven på arbetstids- och löneminskning bara gäller de månader eller delar av månader arbetstagaren omfattas av avtal om korttidsarbete. De tre fasta nivåerna för arbetstids- och löneminskning behandlas i avsnitt 6.17.5.1.3. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår att preliminärt stöd inte lämnas för korttidsarbete som hänför sig till en arbetstagares uppsägningstid. Det saknar betydelse om arbetstagaren sagts upp av arbetsgivaren eller sagt upp sig själv. Att uppsägning skett innebär dock inte att avtalet om korttidsarbete i sig faller, endast att preliminärt stöd inte kan utgå för . Det står dock parterna fritt att i avtal om korttidsarbete enas t.ex. om att arbetsskyldighet, lön och andra ersättningar ska återgå till vad som tidigare gällt för det fall arbetstagaren säger upp sig eller blir uppsagd. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår de särskilda förutsättningar för preliminärt stöd som ska vara uppfyllda för att stöd ska lämnas när arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal om korttidsarbete. Enligt första stycket första punkten krävs att arbetsgivaren är bunden av ett kollektivavtal om korttidsarbete som har träffats eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. Kollektivavtalsbundenheten kan uppkomma genom att arbetsgivaren är medlem i en arbetsgivarorganisation eller genom att arbetsgivaren, utan att vara sådan medlem, själv träffat kollektivavtal (s.k. hängavtal) om korttidsarbete med en arbetstagarorganisation. Av bestämmelsen framgår att kollektivavtalet om korttidsarbete ska ha träffats på central nivå. Även lokala kollektivavtal om korttidsarbete kan utgöra grund för att utbetala stöd vid korttidsarbete, under förutsättning att det lokala kollektivavtalet godkänts av en arbetstagarorganisation på central nivå. Huvudprincipen är att ett kollektivavtal binder både de avtalsslutande organisationerna och deras medlemmar, se 26 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Enligt ett fast synsätt är emellertid avsikten med de kollektivavtal som sluts på arbetsmarknaden att de även ska tillämpas på arbetstagare som står utanför den avtalsslutande organisationen (se t.ex. AD 1977 nr 49 och AD 1978 nr 163). regler om t.ex. arbetstid och lön flyter således in i de enskilda anställningsavtalen om inte annat uttryckligen är reglerat i dessa avtal. Det innebär att kollektivavtal om korttidsarbete i normalfallet även kan tillämpas på arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutande organisationen. Enligt första stycket andra punkten ska de närmare förutsättningarna för tillämpningen av korttidsarbete och vilka arbetstagare som ska omfattas av korttidsarbete regleras i ett kollektivavtal mellan arbetsgivaren och lokal arbetstagarorganisation. Det centrala kollektivavtalet ska således innehålla delegering till de lokala parterna att träffa kollektivavtal om korttidsarbete. Ett sådant lokalt avtal måste hålla sig inom de ramar som ställs upp i det centrala kollektivavtalet. Det anges inte i lagen hur många arbetstagare som måste omfattas av korttidsarbete. Det lämnas istället till parterna att bestämma detta i kollektivavtalet. Av första stycket tredje punkten framgår att den avtalade löne- och arbetstidsminskningen ska vara förenlig med 12 och 13 §§. Skulle en facklig organisation sakna lokal nivå får de närmare förutsättningarna för tillämpning av korttidsarbete enligt andra stycket i stället bestämmas i ett avtal mellan arbetsgivaren och den centrala arbetstagarorganisationen. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.17 om statligt stöd vid korttidsarbete. Av paragrafen framgår de särskilda förutsättningar för preliminärt stöd som ska vara uppfyllda för att stöd ska lämnas när arbets- givaren inte är bunden av kollektivavtal om korttidsarbete. Enligt första punkten ska den enskilde arbetstagarens deltagande i korttidsarbetet ha stöd i skriftligt avtal mellan arbetsgivaren och arbetstagaren. Ett sådant avtal får inte ingås i förebyggande syfte, t.ex. i anslutning till att anställningsavtal ingås.