prop · H003182 · 2013-07-03 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:182 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i delgivningslagen (2010:1932) som tillsammans med en ny förordningsreglering kommer att skapa en modern och mer effektiv ordning för internationell delgivning. De ärenden om delgivning som hanteras inom () såsom centralmyndighet och mottagande organ för delgivningssamarbetet föreslås flyttas över till i . Vidare föreslås en tydligare reglering kring delgivning i utlandet och vilka förutsättningar som ska gälla vid bistånd med delgivning i , bl.a. när avvikelse från delgivningslagens regler får ske och vilka översättningskrav som ska gälla för de handlingar som ska delges. Slutligen föreslås ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i syfte att tydliggöra att sekretess även gäller vid bistånd med delgivning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i ................... 2.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) .................................................. 2.3Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (2010:1932) ........................................................................ Ärendet och dess beredning .............................................................. Internationell delgivning en översikt............................... Internationell .........delgivning en närmare beskrivning Den svenska regleringen om internationell 4.3Den internationella delgivningsverksamheten i 5 Behovet av ändamålsenlig reglering om internationell En ny reglering ...................om internationell delgivning 6 Överväganden och ..............................................................förslag Förutsättningar för delgivning i utlandet Bistånd med delgivning i utlandet Delgivning enligt förfaranden som Krav på översättning av Sekretess ..............................vid bistånd med delgivning 6.5Förklaringar och underrättelser till internationella Ikraftträdande och övergångsbestämmelser .................................... Ekonomiska och andra konsekvenser ............................................. Förslag till lag om ändring i ................. 9.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ................................................ 9.3Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (2010:1932) ...................................................................... Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian......................................... Förteckning över remissinstanserna..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... 2012/13:182 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 3.lag om ändring i delgivningslagen (2010:1932). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 33 kap. 6 § ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i 3, 3438 och Bestämmelserna i 3 § andra stycket, 3438 och 4751 §§ (2010:1932) gäller inte delgivning av stämning i brottmål. gäller inte delgivning av stämning Bestämmelserna i 24 § delgivningslagen hindrar inte att den tilltalade delges stämning och andra handlingar i ett brottmål genom förenklad delgivning om han eller hon av polisman, åklagare, tulltjänsteman eller tjänsteman vid vid ett personligt sammanträffande har delgetts information om att sådan delgivning kan komma att användas i tingsrätten och det då handlingarna skickas till den tilltalade inte har förflutit än informationen lämnades. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:1936. 2.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 10 kap. 26 § och 22 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretess hindrar inte att en Sekretess hindrar inte att en uppgift om en enskilds adress, uppgift om en enskilds adress, eller uppgift i form av fotografisk eller uppgift i form av fotografisk bild av en enskild lämnas till en bild av en enskild lämnas till en delgivningslagen (2010:1932). eller för bistånd med sådan Om den enskilde hos en myndighet som tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst har begärt att abonnemanget ska hållas hemligt och om uppgiften är sekretessbelagd enligt 29 kap. 3 §, får den lämnas ut endast om den myndighet som begär uppgiften finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl. delgivningslagen (2010:1932) för uppgift om en enskilds personliga eller bistånd med sådan delgivning förhållanden, om det kan antas att för uppgift om en enskilds närstående till denne lider men om kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2012:288. 2Senaste lydelse 2010:1982. Delgivning med en person som vistas utomlands får ske om den stat där delgivning ska ske tillåter det.Vid delgivning enligt första stycket får lagen på den utländska orten tillämpas, om det inte skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper. Förslag till lag om ändring i delgivningslagen Härigenom föreskrivs i fråga om delgivningslagen (2010:1932) dels att 3 och 9 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 4 a §, av följande lydelse. Delgivning med en person som vistas utomlands får ske enligt lagen på den utländska orten, om inte sådan delgivning skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper. En kallelse av en målsägande, ett vittne, en sakkunnig eller någon som avses i 36 kap. 1 § andra och tredje styckena , som ska delges utomlands, får inte ske vid vite, om inte annat följer av lagen (1974:752) om nordisk vittnesplikt. Innehåller en ansökan om bistånd med delgivning i en begäran om att ett visst förfarande som avviker från denna lag ska användas, får det tillämpas, om det inte skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper. Vid bistånd med delgivning i får delgivning av en handling som är skriven på eller översatt till ett annat språk än svenska eller ett språk som följer av en internationell överenskommelse som är bindande för , endast ske med delgivningsmottagarens samtycke om det inte står klart att han eller hon förstår det andra språket. En person som ska se till att En person som ska se till att delgivning sker utan samband med delgivning sker utan samband med ett mål eller ärende får vända sig ett mål eller ärende får vända sig till en länsstyrelse eller, om till en länsstyrelse eller, om () för bistånd föreskrifter om förutsättningar för bistånd med delgivning utomlands enligt första stycket. ska avvisa en framställan om delgivning om föreskriven ansökningsavgift inte har betalats. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Internationell delgivning i och utomlands regleras i huvudsak i två äldre kungörelser. En och en annan . Regeringen konstaterade i samband med införandet av lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål att bestämmelserna i kungörelserna var föråldrade och i behov av en genomgripande översyn (prop.1999/2000:61 s. 7374). Detta behov upprepades i förarbetena till den nya delgivningslag som trädde i kraft (prop. 2009/10:237 s. 96). Nya internationella överenskommelser om delgivningssamarbete har utvecklat nya former för delgivning över gränserna. Bistånd med delgivning söks genom direktkontakter mellan ländernas behöriga myndigheter i stället för att använda sig av centrala organ, vilket är det sätt som nämnda kungörelser huvudsakligen föreskriver. Mot bl.a. denna bakgrund och med en målsättning att modernisera regelverket för internationell delgivning har en utredare fått i uppdrag att biträda med att göra en översyn av reglerna om internationell delgivning. I promemorian Internationell delgivning (Ds 2011:46) föreslås ett nytt regelverk för internationell delgivning. Huvudparten av regelverket kan enligt utredaren regleras i förordning. I promemorian föreslås dock vissa ändringar i delgivningslagen (2010:1932) och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). En sammanfattning av promemorians förslag återfinns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Pro- memorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2011/7600/BIRS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Remissens lagförslag stämmer överens med propositionens. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Internationell delgivning en översikt Internationell delgivning innebär att den som ska delges finns i ett annat land än avsändaren. Det internationella delgivningssamarbetet baserar sig huvudsakligen på internationella överenskommelser. delgivning i straff- och civilrättsliga mål och ärenden, men även delgivning inom det förvaltningsrättsliga området. har förhandlats fram i olika fora, bl.a. inom Europeiska unionen (EU). Avtalen behandlar främst förutsättningar och formkrav vid bistånd med delgivning, men även att myndigheter i ett land själva kan ombesörja i ett annat land. åtaganden i det internationella 2012/13:182 delgivningssamarbetet har genomförts genom ett stort antal författningar. Flera av dessa författningar reglerar samarbetet vad avser en specifik överenskommelse. Andra reglerar samarbetet mer generellt. Frågor kring när delgivning ska ske, om delgivning har skett och andra materiella frågor faller i princip utanför regleringen och är frågor som i allmänhet regleras i ländernas nationella lagstiftning. Även om samarbetet i stor utsträckning regleras genom avtal kräver inte att det finns ett internationellt avtal för att svenska myndigheter ska bistå med delgivning i eller för att bistånd ska få begäras utomlands. En annan sak är att det är upp till den andra staten att avgöra om bistånd kan lämnas eller inte. Det är främst domstolar och förvaltningsmyndigheter som i sin verksamhet har behov av att delge personer som befinner sig i andra länder handlingar, men även fysiska eller andra juridiska personer (enskilda sökande) kan ha detta behov. Antalet fall då en fysisk person behöver delge någon i ett annat land är dock ytterst få. De överenskommelser som reglerar det internationella delgivnings- samarbetet avser också i huvudsak samarbete mellan domstolar och andra myndigheter och ger i regel inte en enskild sökande rätt att påkalla bistånd. Det alltmer vanliga och mest effektiva förfarandet vid internationell delgivning är att framställningen skickas direkt med post från avsändaren i ett land till den som ska delges i ett annat land. Detta förfarande kallas postdelgivning. Postdelgivning förutsätter att det land där delgivning ska ske tillåter sådan delgivning, vilket inte alltid är fallet. Vissa länder betraktar delgivning som myndighetsutövning och kräver därför att delgivning på det egna territoriet ska godkännas eller utföras av landets egna myndigheter. däremot tillåter att postdelgivning sker på svenskt territorium (se bl.a. prop. 1999/2000:61 s. 157). Utvecklingen inom det internationella delgivningssamarbetet går mot att postdelgivning tillåts i allt större utsträckning. I motsats till postdelgivning innebär biträdd delgivning att en myndig- het i något eller båda länderna förmedlar eller på annat sätt bistår med delgivningen. Det kan vara av praktiska skäl, t.ex. för att mottagaren ska kunna anträffas eller för att delgivningen ska kunna utföras på visst sätt. Biträdd delgivning kan också vara det alternativ som står till buds om det land där delgivning ska ske inte tillåter postdelgivning. Biträdd delgivning sker genom att delgivningshandlingarna skickas till och från särskilt utsedda myndigheter. Internationell delgivning en närmare Internationella överenskommelser om delgivning Som nämnts ovan finns ett flertal internationella överenskommelser som reglerar internationell delgivning i såväl straff- och civilrättsliga som förvaltningsrättsliga mål och ärenden. har träffat avtal med de nordiska grannländerna, tillträtt multilaterala överenskommelser som utarbetats inom bl.a. , och () samt ingått ett antal bilaterala överenskommelser. Inom EU finns ett flertal rättsakter som reglerar delgivningssamarbetet, varav flera är direkt tillämpliga i . I vissa av de överenskommelser som anslutit sig till är delgivningssamarbetet en av flera samarbetsfrågor och i andra överenskommelser är det den huvudsakliga samarbetsfrågan. Inom ramen för det civilrättsliga samarbetet är det främst tre inter- nationella överenskommelser som tillämpas. Den första är om delgivning i utlandet av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (). Mellan EU:s medlemsstater tillämpas och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 av om delgivning i medlems- staterna av rättegångshandlingar och andra handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur (delgivning av handlingar) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 (EG:s delgiv- ningsförordning). De nordiska staterna använder sig av nordiska överenskommelse om inbördes rättshjälp genom delgivning och bevis- upptagning (det nordiska avtalet om rättslig hjälp). Denna överens- kommelse omfattar såväl civil- som brottmål. reglerar delgivning utomlands av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur. Någon närmare definition av begreppen civil eller kommersiell natur lämnas dock inte. Varje konventionsstat ska utse ett centralorgan som tar emot framställningar om delgivning. Staterna får också vid sidan av det centrala organet, utse andra myndigheter och besluta om dessas behörighet. Den myndighet som söker bistånd med delgivning har dock alltid rätt att vända sig direkt till det centrala organet. Delgivning får enligt konventionen begäras av den myndighet eller tjänsteman som är behörig enligt lagen i den stat från vilken delgivningshandlingen härrör (sändande organ). har utsett till centralorgan. Vidare har till sändande organ utsett domstolar, samt andra svenska myndigheter som ska delge handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur. En framställning om bistånd med delgivning ska göras i enlighet med ett till konventionen bilagt formulär och till framställningen ska fogas delgivningshandlingen eller en kopia av denna. Uppgifterna i formuläret ska vara ifyllda på engelska, franska eller på språket i den stat där delgivningen ska ske. Det centrala organet delger eller låter delge handlingen. Om delgivning ska ske på annat sätt än att mottagaren frivilligt tar emot handlingen, får det land där delgivning ska ske uppställa krav på att handlingen är avfattad på eller översatt till den statens språk. kräver i dessa fall att handlingarna ska vara avfattade på eller översatta till svenska. Enligt konventionen får postdelgivning ske förutsatt att inte det mottagande landet har lämnat en reservation om att sådan delgivning inte är tillåten. har inte lämnat någon sådan reservation. Beträffande de kostnader som kan 2012/13:182 uppkomma i samband med biträdd delgivning är huvudregeln att den mottagande staten ska bära dessa. EG:s delgivningsförordning är direkt tillämplig i (se vidare avsnitt 4.2.2). I relation till de EU-stater som också är medlemmar i har EG:s delgivningsförordning företräde. Framställningar om delgivning med stöd av det nordiska avtalet om rättslig hjälp sker genom direkt skriftväxling mellan berörda statliga myndigheter i de nordiska länderna. En framställning om biträdd delgivning ska vara avfattad på svenska, danska eller norska eller åtföljas av en bestyrkt översättning till något av dessa språk. Den handling som ska delges behöver inte översättas om den som ska delges frivilligt tar emot handlingen eller om det annars är försvarligt från rättssäkerhetssynpunkt. Kostnader som föranletts av delgivningen ska bäras av det mottagande landet. När det gäller straffrättsligt samarbete är delgivning en samarbetsfråga bland flera andra. Europarådskonvention om inbördes rättshjälp i brottmål (konvention om rättslig hjälp) återfinns de grundläggande bestämmelserna om delgivning. Dessa bestämmelser kompletteras eller ersätts delvis av konventionens två tilläggsprotokoll, konvention om ömsesidig rättslig hjälp mellan EU:s medlemsstater () och det nordiska avtalet om rättslig hjälp. I förhållande till Schengenländer som inte är medlemmar av EU (här främst och ) kompletteras europa- rådsinstrumenten av tillämpningskonventionen till av om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (). Framställningar om delgivning enligt konvention om rättslig hjälp får sändas direkt mellan staternas rättsliga myndigheter. har angett att domstolar och åklagare är rättsliga myndigheter. En fram- ställning kan även skickas mellan avtalsstaternas justitiedepartement. En ansökan om bistånd ska innehålla t.ex. namn och adress på den person som ska delges. Utgångspunkten är att det inte krävs översättning av en framställning eller bilagor till denna. Konventionsstaterna kan dock lämna förklaringar om att översättning krävs, vilket gjort. En ansökan om delgivning jämte bilagor ska vara översatta till svenska, danska eller norska, såvida inte den myndighet som hanterar ansökan i det enskilda fallet avstår från kravet på översättning. Den mottagande staten ska ombesörja delgivning. Den sökande staten kan begära att delgivning ska ske i enlighet med den mottagande statens lagstiftning eller genom att handlingen på något annat sätt överlämnas till adressaten, förutsatt att det är förenligt med den statens lagstiftning. Kostnaderna för delgivning står mottagande stat för. Delgivningssamarbetet mellan EU-staterna har en annan utgångspunkt. Huvudregeln är att delgivningshandlingar ska skickas direkt med post till den berörda personen. Biträdd delgivning får dock begäras i vissa fall, t.ex. om adressen till personen är okänd eller om postdelgivning har misslyckats. Sådant bistånd ska då ske genom direktkontakt mellan myndigheter i de olika staterna. Den handling som ska delges eller åtminstone de viktigaste delarna av den ska översättas till språket eller något av språken i det land där adressaten vistas eller, om det finns anledning att anta detta, till ett annat språk som denne förstår. I samarbetet mellan Schengenstater finns också särbestämmelser om delgivningssamarbetet som i flera avseenden påminner om dem som finns . I övrigt gäller för såväl EU-stater som Schengenstater bestämmelserna konvention om rättslig hjälp med dess tilläggsprotokoll. Bestämmelser om samarbete med delgivning finns också i ett antal straffrättsliga , främst FN:s konvention om bekämpande av illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen (narkotikabrottskonventionen), FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet (Palermokonventionen) och FN:s konvention mot korruption (korruptionskonventionen). Dessa konventioner har likartade bestämmelser om samarbete med delgivning av rättegångshandlingar. är centralorgan för samarbetet. samarbete med , Specialdomstolen för samt f.d. Jugoslavien- och Rwanda- tribunalerna innefattar också bistånd med delgivning. Framställningar görs på diplomatisk väg eller direkt till centralmyndigheten på . har också ingått bilaterala avtal om rättslig hjälp i brottmål med förenta stater, och . I dessa avtal finns bestämmelser om delgivning i brottmål. Enligt avtalen är behörigt att översända och motta framställningar om delgivning. Slutligen finns ett avtal mellan och om rättslig hjälp i brottmål som också innehåller delgivningsbestämmelser. Utanför det civil- och straffrättsliga samarbetet är det internationella delgivningssamarbetet i huvudsak begränsat till skatte- och indrivnings- frågor. Inom gäller ett avtal mellan de nordiska länderna om handräckning i skatteärenden. I lagen (1990:226) om handräckning i skatteärenden mellan de nordiska länderna anges att avtalet ska gälla som lag i (se vidare avsnitt 4.2.2). Delgivning inom EU i indrivningsfrågor sker med stöd av rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (indrivningsdirektivet). Kommissionen har i genomförandeförordning (EU) nr 1189/2011 av meddelat närmare före- skrifter för genomförandet av vissa bestämmelser i detta direktiv. Vid indrivning av fordringar som rör social trygghet tillämpas i fråga om delgivning och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, ändrad genom och rådets förordning (EG) nr 988/2009 av (socialförsäkringsförordningen). Till denna förordning har i 2012/13:182 och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av fastställts tillämpningsbestämmelser. I ärenden och mål om skatt kan delgivning ske med stöd av rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv /799/EEG (direkt beskattning), rådets förordning (EU) nr 904/2010 av om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägerier (mervärdeskatt) och rådets förordning (EU) nr 389/2012 om administrativt samarbete i fråga om punktskatter och om upphävande av förordning (EG) nr 2073/2004 (punktskatter). I frågor om internationell delgivning i skatterättsliga frågor är Skatte- verket behörig myndighet. I indrivningsfrågor är Kronofogde- myndigheten behörig myndighet. Utanför och EU tillämpas i delgivningssamarbetet i vissa fall den gemensamma Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden. 4.2.2Den svenska regleringen om internationell delgivning De svenska bestämmelserna om internationell delgivning finns spridda på ett flertal författningar. Några författningar innehåller generella regler om delgivningssamarbetet, medan andra reglerar samarbetet i relation till en viss specifik EU-rättsakt eller annan internationell överenskommelse. Även om det inte finns ett avtal om samarbete med delgivning innebär den svenska regleringen att vi såväl kan bistå med delgivning i som begära bistånd utomlands. Delgivningslagen (2010:1932) gäller vid delgivning utomlands när det ska ske i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet eller när delgivning i annat fall ska ske enligt lag eller annan författning (1 § första stycket). Delgivningslagen tillämpas oavsett om bistånd lämnas med delgivning eller om delgivning sker direkt med den som ska delges. I det sistnämnda fallet krävs dock att den andra staten tillåter sådan postdelgivning, antingen med hänsyn till någon internationell överenskommelse som gäller mellan och den andra staten eller att den andra staten ändå tillåter det. I brottmål är sådan delgivning alltid möjlig om delgivningen sker i ett annat EU-land som anslutit sig till relevanta EU-instrument. Om delgivning sker med stöd av kan detta vara möjligt om inte aktuell stat i en förklaring till konventionen angett att sådan delgivning inte är tillåten. I 3 § första stycket delgivningslagen anges vidare att delgivning med en person som vistas utomlands får ske enligt lagen på den utländska orten om inte sådan delgivning skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper. Enligt 9 § delgivningslagen får en person som ska se till att delgivning sker utan samband med ett mål eller ärende vända sig till () för bistånd med delgivningen om den ska utföras utomlands. Närmare bestämmelser om bistånd med delgivning i utlandet genom svensk myndighet finns i kungörelsen (1933:618) ang. biträde av för delgivning av handlingar i utlandet (kungörelse). Kungörelsen innehåller anvisningar för den som vill få bistånd med delgivning utomlands.