prop · H1036 · 2013-10-01 00:00:00 — Båda föräldrarna förutsätts då ha ett jämbördigt och gemensamt ansvar för sitt barns försörjning. Möjligheten att dela på barnbidraget kan därför i praktiken handla om att ge föräldrar bättre förutsättningar att ta sitt försörjningsansvar när barnet vistas hos honom Det är i detta sammanhang otillfredsställande att reglerna om bidragsmottagare är utformade på ett sådant sätt att en av föräldrarna i praktiken själv kan avgöra om bidraget ska delas eller inte när barnet bor växelvis – oavsett om föräldrarna faktiskt delar på kostnaderna för bar- En sådan utformning gagnar inte föräldrarnas förutsättningar för att samarbeta om barnets försörjning. Det faktum att barnbidraget i de flesta fall i praktiken lämnas till modern om hon vill det, kan dessutom bidra till att konservera könsroller. Det kan heller inte hållas för otroligt, så som utredningen påpekar, att i de fall den ursprungliga bidragsmotta- garen inte medverkar till delning, vill heller inte den andra föräldern ta kostnader för inköp till barnet med hänvisning till att om den andra par- ten får hela bidraget får denne också stå för inköpen. Regeringen vill dock framhålla att anledningen till att en förälder inte medverkar till en delning av barnbidraget även kan bero på andra orsaker än rent ekonomiska. Familjeekonomiska stöd kan t.ex. användas som redskap eller maktmedel vid konflikt mellan de separerade parterna. Ytterligare en konsekvens av de nuvarande bestämmelserna som Sär- levandeutredningen uppmärksammar rör möjligheten för ombildade familjer att uppbära flerbarnstillägg (SOU 2011:51, s. 260). tillägg lämnas för hushåll som är mottagare för barnbidrag för två eller Om barnbidraget delas för ett barn ska flerbarnstillägget lämnas proportionellt utifrån det antal hela eller delade barnbidrag som en föräl- der är mottagare för. Det är enligt utredningen otillfredsställande att en förälder som lever i en ombildad familj med såväl egna barn från ett tidigare förhållande som styvbarn och gemensamma barn med en ny partner, kan vara förhindrad, alternativt ha sämre förutsättningar – bero- ende på antal barn – att uppbära flerbarnstillägg jämfört med en kärn- familj med samma försörjningsbörda. En förälder kan således skapa negativa ekonomiska konsekvenser för en f.d. partners nya familj genom att inte medverka till delning av barnbidraget. 6.3Utökade möjligheter till delning av barnbidrag Regeringens förslag: När föräldrar har gemensam vårdnad om ett barn ska barnbidrag lämnas med hälften till vardera föräldern, om de inte har anmält vem som ska vara bidragsmottagare. Om föräldrarna i en gemensam anmälan har angett vem av dem som ska vara bidragsmottagare lämnas barnbidraget till den angivna mottagaren. Regeringens bedömning: När det uppkommer anledning att ta ställning till vem som ska vara mottagare av barnbidrag bör i ett tidigt skede bereda föräldrarna en möjlighet att välja hur barnbidraget ska betalas ut. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens. Utredningens förslag: Överensstämmer principiellt med regeringens förslag men med en något annan teknisk utformning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till förslaget. Kammarrätten i , , Statskontoret, (CSN), , , bisexuellas och transpersoners rättigheter (RFSL), , , Ett band för livet, kommun, kommun, , , och , tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , , Inspektionen för socialförsäkringen (ISF), , och i (LO) ställer sig i huvudsak positiva till förslaget men lämnar vissa kommentarer. önskar t.ex. ett klargörande om delning av barnbidrag ska vara huvudregeln även när ett barn är placerat i familjehem och det finns två familjehemsföräldrar. Vidare anser att den lämpligaste åtgärden för att så fort som möjligt betala ut barnbidrag till rätt bidragsmottagare är att beslut om delat barnbidrag fattas direkt när myndigheten får kännedom om att det finns två behöriga bidragsmottagare. Först därefter bör föräldrarna enligt beredas möjlighet att välja annorlunda om de så önskar. På så vis skulle enligt många situationer där barnbidraget fördelas felaktigt mellan föräldrarna kunna undvikas utan att det påverkar valfriheten i någon större utsträckning. Dessutom skulle det underlätta hanteringen av flerbarnstillägg i vissa situationer. ISF pekar på att förslaget ökar administrationen och att det är viktigt att det utformas så att få anmälningar till om fördelningen av barnbidraget blir nödvändiga. LO anser att det med hänsyn till stora ekonomiska skillnader mellan män och kvinnor kan finnas argument för att bidraget i vissa fall inte ska delas. CSN uppmärksammar att förslaget kommer att påverka utbetalning av studiehjälp och bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan (s.k. Rg-bidrag), eftersom dessa bidrag initialt lämnas till den eller de som senast varit mottagare av barnbidrag, såvida inte föräldrarna anmält någon annan fördelning. instämmer i förslaget att lagstiftningen kring barnbidraget bör vara könsneutral för att främja vårdnadshavares delaktighet och ansvar, men anser att det måste finnas möjlighet att förhindra att bidraget lämnas till en vårdnadshavare som inte tar ansvar för barnet. Juridiska fakultetsstyrelsen vid anser att det är lämpligare att utge barnbidraget till endast en person. En delning skulle enligt fakultetsstyrelsen snarare påverka föräldrarnas ställningstaganden avseende omsorgen av barnet som innebär att grunden för ekonomiska strider mellan föräldrarna blir andra än med dagens system. Därtill anser fakultetsstyrelsen att de ökade administrationskostnaderna talar mot att införa förslaget. Fakultetsstyrelsen föreslår i stället att bidragsmottagaren ska åläggas ett visst ansvarsområde för att på så sätt undgå tvister som bidraget inte påverkar föräldrars ställningstagande om var barnet ska bo. () anser att även om inte barnbidraget är behovsprövat kan det ifrågasättas om föräldrarnas samarbete främjas av att samhällets stöd bidrar till att göra deras ekonomiska förutsättningar att försörja sina barn mer olika. IFAU efterfrågar även en diskussion om hur ogifta kvinnors vilja att registrera en far för sitt barn kommer påverkas av förslaget. () anser att förslaget är positivt eftersom det främjar föräldrars gemensamma ansvar för ekonomin kring barnen. Delat barnbidrag för särlevande föräldrar kan enligt FSR dock leda till konflikter om hur pengarna ska användas. FSR uttrycker också farhågor för att ensamstående mödrars ekonomiska situation riskerar att försämras trots att de redan är en utsatt grupp. Ett band för livet anser att förslaget kommer att vara mindre konfliktdrivande än även om det fortsatt kommer finnas konfliktytor. Att skapa ett system som helt eliminerar konflikter är enligt organisationen omöjligt. Den största risken organisationen ser för potentiella konflikter är hur boendet eller umgänget ska definieras eftersom det är avgörande för om barnbidraget ska delas eller inte. vid anser att det är en brist att barnbidraget återkommande diskuteras utan koppling till föräldrars underhållsskyldighet. Att barnbidraget är avsett att användas för barnets försörjning bör enligt fakultetsnämnden vara en grundläggande utgångspunkt vid bedömningen av vem som ska uppbära det. Bidraget bör enligt fakultetsnämnden därför lämnas till den eller de vårdnadshavare som faktiskt står för barnets kostnader, oberoende av kön. Enligt fakultetsnämnden är det förmodligen i de allra flesta fall modern som, tillsammans med barnets far eller ensam, står för barnets kostnader. Nuvarande ordning kan enligt nämnden därför antas ge ett riktigt resultat i de flesta fall. , samt även och kommun, tror att en möjlig följd av förslaget kan vara att förekomsten av gemensam vårdnad om barn minskar eftersom barnets mor med förslaget får ett incitament att inte ge fadern del i vårdnadsansvaret. Vidare anser fakultetsnämnden att delat barnbidrag utgör ett trubbigt verktyg för att åstadkomma ett mer jämställt föräldraskap och att ordningen enligt nämnden framstår som administrativt krävande. kvinnolobby och Forum för Feministiska Föräldrar anser att förslagets konsekvenser bör sammanvägas med betalningsansvaret för förskoleavgifter. Om inte detta betalningsansvar kan delas mellan föräldrarna befaras att konflikter kommer att öka. Filosofiska fakultetsstyrelsen vid avstyrker förslaget då det inte möjliggör en prövning av hur ett delat barnbidrag påverkar barnets ekonomi. kommun har farhågor för att barn i mindre utsträckning kommer att få del av barnbidraget med anledning av förslaget. avstyrker förslaget då det anses vara konfliktdrivande att föräldrar med gemensam vårdnad per presumtion ska dela på barnbidraget. föräldrar befarar att förslaget kan förstärka potentiella konfliktsituationer och ifrågasätter om barnbidraget ska få pappor att ta mer ansvar. Vidare anser organisationen att förslaget kan sägas innebära en form av diskriminering av kvinnor, eftersom kvinnor oftast har lägre inkomster än män. Skälen för regeringen förslag och bedömning Mot bakgrund av den problembeskrivning som finns ovan i avsnitt 6.1 och 6.2 anser regeringen att den nuvarande konstruktionen av regelverket för barnbidrag sammantaget kan bidra till onödigt många konflikter mellan särlevande föräldrar. Det finns därför anledning att föreslå justeringar av reglerna för vem bidraget ska utbetalas till. Frågan om delning av barnbidraget är i allmänhet sannolikt inte av något större intresse för sammanboende föräldrar. Det finns också tidigare undersökningar som indikerar detta (se RFV Analyserar 2000:3). En förklaring till detta torde vara att det inom en familj inte spelar så stor roll vem som tar emot barnbidraget om man har gemensam hushållsekonomi. I praktiken kommer i de flesta fall barnbidraget ändå barnet och familjen till del, oavsett vem som står som mottagare av bidraget. Som framgått ovan är det inte enbart bestämmelserna om delning av barnbidraget vid växelvist boende som har betydelse när det gäller att skapa bättre förutsättningar för föräldrars samarbete om sitt barns försörjning. Även om föräldrarnas val av hur barnbidraget ska utbetalas när de lever samman inte ofta har så stor praktisk betydelse kan valet om vem som ska vara bidragsmottagaren däremot senare komma att få en ökad betydelse om föräldrarna separerar. En utgångspunkt bör enligt regeringen vara att föräldrarna ska få utökade möjligheter att själva bestämma hur barnbidraget ska betalas ut, dvs. om hela bidraget ska betalas till en av dem eller om det ska delas mellan dem. Föräldrarna måste anses vara de som är bäst lämpade att avgöra vad som är bäst i just deras situation. Om föräldrar som har gemensam vårdnad om ett barn avstår från att göra ett sådant val, bör inte lagstiftaren som huvudregel peka ut den ena föräldern framför den andra som mottagare så som är fallet. En passivitet i att anmäla bidragsmottagare bör enligt regeringen därför som huvudregel i stället leda till att barnbidraget delas mellan föräldrarna. Mot denna bakgrund behöver det införas nya bestämmelser om att barnbidrag ska lämnas med hälften till vardera föräldern om de har gemensam vårdnad om barnet. Detta bör således vara huvudregeln vid gemensam vårdnad och tillämpas om föräldrarna inte lämnar någon gemensam anmälan om till vem bidraget ska lämnas. Lämnas inte någon sådan anmälan behöver det inte utredas om föräldrarna bor tillsammans eller om barnet bor endast hos en förälder eller har växelvist boende hos dem båda. När ett barn föds eller kommer hit till landet får kännedom om detta via folkbokföringsregistret. Om barnet bedöms vara bosatt här i landet sänds enligt nuvarande ordning en avisering ut till barnets vårdnadshavare om att det finns rätt till barnbidrag från och med månaden efter födelsen, eller när rätten annars har uppkommit. Vårdnadshavarna bereds då möjlighet att till anmäla till vem och till vilket kontonummer som barnbidraget ska betalas ut. Om en förälder har ensam vårdnad om barnet betalas barnbidraget automatiskt till den föräldern (se 16 kap. 4 § SFB). När det uppkommer anledning för att ta ställning till vem som ska vara mottagare av barnbidraget enligt de nya bestämmelserna, t.ex. vid ett barns födelse eller när den rättsliga vårdnaden om barnet ändras, bör bereda föräldrarna möjlighet att välja hur barnbidraget ska betalas ut. Det kan t.ex. ske genom att det skickas ut en förfrågan till föräldrarna om detta. Om föräldrarna inte svarar på den bör utbetalningen enligt huvudregeln vara delad (se mer nedan i avsnittet Tidpunkten för föräldrarnas anmälan). De situationer då det kan vara aktuellt att ge föräldrar möjlighet att göra en anmälan om hur de vill att bidraget ska betalas ut är när ett barn föds, när det flyttar till , samt vid förändringar av föräldrarnas försäkringstillhörighet eller i vårdnaden om barnet. Sistnämnda förändring kan t.ex. innebära att vårdnaden blir gemensam först efter att faderskapet för barnet har fastställts. Den situationen kan uppstå att föräldrar har olika uppfattning om till vem barnbidraget ska betalas eller om det ska delas mellan dem och de kan därför komma att lämna varsin anmälan om till vem barnbidraget ska betalas. Regeringen anser att även om föräldrarna inte är ense om barnbidraget när de har gemensam vårdnad om barnet bör bidraget som huvudregel ändå delas och lämnas med hälften till vardera föräldern. Detta bör gälla även när föräldrarna bor tillsammans. Enligt nuvarande bestämmelser (16 kap. 7 § SFB) ska dock, om barnet varaktigt bor tillsammans endast med en av föräldrarna, den föräldern efter anmälan ha rätt till barnbidraget. I avsnitten 7 och 8 nedan lämnas förslag till när huvudregeln om delning av barnbidraget ska eller kan frångås. Eftersom de nya reglerna nu har utformats på ett könsneutralt sätt bör även bestämmelsen i 16 kap. 10 § upphävas. Enligt (artikel 18) ska konventionsstaterna göra sitt bästa för att säkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har ett gemensamt ansvar för barnets uppfostran och utveckling. En delning av barnbidraget på det sätt som föreslås kan enligt regeringen driva på utvecklingen så att fler föräldrar tar ansvar gemensamt, i linje med det som anges i . är det en viktig utgångspunkt att föräldrar som har gemensam vårdnad om barnet får valfrihet att själva bestämma till vem barnbidraget ska betalas ut. Om föräldrarnas samarbete och gemensamma ansvar Förslaget om ökade möjligheter att dela på barnbidraget är positivt även ur ett jämställdhetsperspektiv. Ett väsentligt motiv till de lämnade förslagen är dock, som framgår av det tidigare anförda, att med hänsyn till barnets bästa undanröja faktorer i den nuvarande lagstiftningen avseende rätten att få barnbidrag som kan vara konfliktdrivande mellan föräldrarna. En ändring av dessa regler kan underlätta föräldrarnas förutsättningar för att samarbeta och att ta ett gemensamt ekonomiskt ansvar för barnet. För att förbättra dessa förutsättningar bör reglerna ändras så att de inte pekar ut den ena förälder framför den andra som lämplig bidragsmottagare enbart mot bakgrund av vilket kön föräldern har. bör det nämnas att i de fall föräldrarna har samarbetssvårigheter finns det ofta något annat utöver rätten till barnbidraget som föranleder en tvist dem emellan. Det framstår inte som en framkomlig väg att enbart genom ändringar i regelverket för barnbidrag kunna lösa olika samarbetssvårigheter som kan förekomma. Då undersökningar visar att den nuvarande regleringen, som kräver att föräldrar ska vara överens för att kunna dela barnbidraget, har lett till ökat antal tvister jämfört med innan en delning av bidraget ens var möjlig, anser regeringen att övervägande skäl talar för att det bör införas en huvudregel om delat barnbidrag så som föreslås. Även om det inte finns några föreskrifter om hur ett barnbidrag ska användas, ligger det i sakens natur att bidraget direkt eller indirekt är till för att tillgodose behov hos ett barn. Barnet har rätt till den levnadsstandard som krävs för att tillgodose dess fysiska, psykiska och sociala utveckling. Barnbidraget syftar till att täcka kostnader för barnet i det hushåll som barnet bor i. Bidraget är således till för barnets behov. Det är därför viktigt att utgångspunkten för bestämmelserna om rätten till barnbidrag är att bidraget ska följa barnets boende eftersom det i de flesta fall kan antas att föräldern eller föräldrarna i detta hushåll tar ansvar för de kostnader som finns för barnet när det vistas där. Har föräldrarna gjort ett annat val än att bidraget ska lämnas till en boendeförälder bör de dock enligt regerings mening få ha den möjligheten och valfriheten. Flera remissinstanser, bl.a. Filosofiska fakultetsstyrelsen vid och kommun, har uttryckt en oro över att förslaget innebär att barnets behov inte blir tillgodosedda när föräldrar som har gemensam vårdnad inte förmår samarbeta om barnet när det bor hela eller största delen av tiden hos bara den ena föräldern. De befarar att de föreslagna reglerna kan leda till att endast ett halverat barnbidrag kommer barnet tillgodo. Regeringen anser dock att de nuvarande bestämmelserna om att barnbidraget, när barnet bor varaktigt hos endast en förälder ska bidraget lämnas till denne, ska fortsätta att gälla. Se mer om detta i avsnitt 8 nedan. Statistiken visar att cirka två tredjedelar av barn med särlevande föräldrar bor hela eller merparten av tiden hos enbart den ena föräldern (källa: SCB, se SOU 2011:51 s. 144). De enkätundersökningar som genomfört visar att föräldrarna till dessa barn är de som är minst positiva till en delning av barnbidraget (SOU 2011:51 s. 415). Att dessa boföräldrar är minst positiva bör dock inte automatiskt tas till intäkt för att den andra föräldern inte kommer att bidra till barnets behov. Det ligger i sakens natur att ingen som är mottagare av ett bidrag önskar få det sänkt eller uteblivet när det finns ett behov för föräldern av bidraget. Detta är dock inte liktydigt med att barnets behov inte skulle komma att bli tillgodosedda med anledning av förslaget. Juridiska fakultetsstyrelsen vid och vid förordar eller ser klara fördelar med nuvarande bestämmelse om att barnbidraget lämnas till endast en av föräldrarna. i anser att förslaget utgör ett trubbigt verktyg för att åstadkomma ett mer jämställt föräldraskap i den mening att det finns en risk att den som står för inköpen i fortsättningen får göra det med ett halvt bidrag till hjälp. ifrågasätter om förslaget verkligen löser fler problem än det skapar. Det är angeläget att markera att föräldrar har ett gemensamt ansvar för barnen men nämnden befarar att frågor om vilka kostnader det är som ska betalas med det halva barnbidraget och vilka kostnader den andra föräldern ska stå för kan leda till konflikt. Även om det framförts remissynpunkter som på olika sätt ger uttryck för ett misstroende mot den ena förälderns kapacitet att kunna tillgodose barnets behov, är det dock enligt regerings mening inte befogat att i lag peka ut en förälder framför den andra som mer lämplig som bidragsmottagare för att tillgodose barnets behov. Det finns dessutom utrymme i lagstiftningen som efter begäran av socialnämnden möjliggör ett byte av bidragsmottagare om en vårdnadshavare inte använder barnbidraget för barnets bästa. Detta utrymme föreslår regeringen ska vidgas (se avsnitt 9). Fakultetsstyrelsen i framför att bidragsmottagaren borde åläggas ett visst ansvarsområde för att på så sätt undgå tvister som bidraget inte skulle påverka föräldrars ställningstagande om var barnet ska bo. Regeringen anser dock att det inte vore lämpligt att lagstiftaren reglerar föräldrarnas fördelning av ansvarsområden sinsemellan i frågor som de själva har bäst insikt om hur de bör hanteras. Dessutom skulle en sådan ordning innebära att det skulle införas ett slags villkorat bidrag av helt annat slag än barnbidraget är. Det skulle sannolikt krävas en ökad administration för att handlägga ett sådant bidrag. Påverkas förekomsten av gemensam vårdnad och faderskapsbekräftelser? IFAU, vid samt och kommun framför farhågor om att ogifta mödrars vilja att registrera en far för sitt barn kommer att påverkas negativt med anledning av förslaget, och att förekomsten av gemensam vårdnad om barn kommer att minska. Regeringen vill dock framhålla att fastställelse av faderskap eller föräldraskap för ett barn när dess föräldrar är ogifta inte är ett val för den ena av barnets föräldrar. har en uttrycklig skyldighet att utreda faderskapet eller föräldraskapet (enligt 2 kap. , FB). är inte bunden av moderns ståndpunkt i frågan utan har en utredningsskyldighet trots en eventuell ovilja av modern att medverka. har skyldighet att särskilt protokollföra uppgifter som kan ha betydelse för skyldigheten av att utge bidrag till barnets underhåll (2 kap. 8 § FB). Enligt 18 kap. 8 § SFB lämnas dessutom inte underhållsstöd om barnets mor utan giltigt skäl underlåter att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt. Ett barn måste generellt sett anses ha ett starkt intresse av såväl personlig som ekonomisk natur att faderskapet blir fastställt. Frågan om rätten till barnbidrag kan enligt regeringens mening inte anses så betydelsefull eller avgörande att den i sig skulle utgöra ett hinder mot att fastställa faderskap. Med utgångspunkt i att barnet har behov av båda sina föräldrar kan ifrågavarande förslag heller inte anses utgöra skäl för att frångå en huvudregel om gemensam vårdnad. Tidpunkten för föräldrarnas anmälan framför att den lämpligaste åtgärden för att så fort som möjligt betala ut barnbidrag till rätt bidragsmottagare, på ett sätt som följer såväl lagstiftningen som faktiska förhållanden, är att beslut om delat barnbidrag fattas direkt när myndigheten får kännedom om att det finns två behöriga bidragsmottagare. Först därefter bör enligt föräldrarna få möjlighet att välja annorlunda, om de så önskar. 2013/14:6 Huvudregeln vid gemensam vårdnad är att utbetalningen av barnbidraget ska delas mellan föräldrarna. Om föräldrarna i en anmälan till anger vem av dem som ska vara bidragsmottagare lämnas dock barnbidraget till den angivna mottagaren. Enligt regeringens mening ligger det i sakens natur att när rätten till barnbidrag inträder bör utbetalningen av bidraget inledas så snart kan ske. Det är därför rimligt att ett beslut om delad utbetalning av barnbidrag fattas så snart har fått kännedom om att det finns två behöriga bidragsmottagare. Föräldrarna bör därefter beredas möjlighet att anmäla om de vill ha utbetalningen på annat sätt. Inkommer en sådan anmälan och är föräldrarna ense om vem som ska vara bidragsmottagare bör det föranleda ett nytt beslut om bidragsmottagare, vilket normalt torde komma att ha verkan från och med månaden efter det att anmälan kom in till (jfr 16 kap. 19 § SFB). När familjehem är mottagare av barnbidrag efterfrågar ett klargörande om delad utbetalning av barnbidrag ska vara huvudregeln även när ett barn är placerat i familjehem och det finns två familjehemsföräldrar. Avgörande för om endast den ena eller båda föräldrarna i ett familjehem ska kunna vara behöriga mottagare av barnbidrag, efter en framställan av socialnämnden om byte av bidragsmottagare, torde vara om socialnämnden har lämnat medgivande för familjehemmet att ta emot ett barn för stadigvarande vård och fostran till en av familjehemsföräldrarna eller båda (jfr 6 kap. 6 § socialtjänstlagen [2001:453], SoL). I samband med ett beslut om placering i ett familjehem ska socialnämnden dessutom ingå avtal med dem som nämnden avser att anlita som familjehem (jfr 6 kap. 6 b § SoL). Av avtalet ska nämndens och familjehemmets åtaganden under placeringen framgå. Om båda familjehemsföräldrarna har fått medgivande att ta emot ett barn för stadigvarande vård och fostran bör båda i och för sig som utgångspunkt kunna anses vara behöriga att få barnbidraget.