prop · H003194 · 2013-09-18 00:00:00 — Direktivets syfte är att skydda barn mot sexuella övergrepp. En förälder som arbetar i en barngrupp där det egna barnet ingår har samma möjlighet som andra anställda eller uppdragstagare att knyta an till barnen i gruppen. Därmed torde risken för att barn utsätts för sexuella övergrepp inte skilja sig på ett sådant sätt att det finns anledning att särbehandla föräldrar som arbetar i gruppen från andra anställda och uppdragstagare. Föräldrar som erbjuds anställning eller uppdrag i en grupp vari det egna barnet ingår bör därför inte, såsom föreslås i promemorian och som och Vårdföretagarna varit positiva till, undantas från arbetsgivares rätt att begära 2012/13:194 registerutdrag. I stället bör, på sätt som , , , ECPAT samt Svenska föreslår, även dessa föräldrar omfattas av den föreslagna registerkontrollen. Föräldrar som utför arbetsuppgifter inom en grupp som det egna barnet ingår i, men där något anställningsavtal, uppdragsavtal eller avtal om praktiktjänstgöring inte finns med arbetsgivaren eller uppdragsgivaren, bör dock inte omfattas av den föreslagna möjligheten till registerkontroll. Beträffande anställda inom skolan har gjorts bedömningen att detta gäller t.ex. för föräldrar som deltar i föräldrakooperativa förskolor. Regeringen uttalade i propositionen Utvidgad registerkontroll inom förskoleverksam- het, skola och skolbarnomsorg (prop. 2007/08:28 s. 16) att även om föräldrar i föräldrakooperativa förskolor utför arbetsuppgifter som annars skulle kunna utföras av anställda, så omfattas de inte av register- kontrollen eftersom de inte utför arbete på grund av ett uppdragsavtal med huvudmannen. Det är den enskilde som själv ska inhämta registerutdraget Regeringen instämmer i promemorians bedömning att det bör vara den enskilde som, på begäran av den som erbjuder anställningen, uppdraget eller praktiktjänstgöringen, ska inhämta ett utdrag ur belastningsregistret. På så sätt minskas integritetsintrånget genom att den enskilde har kontroll över vilka uppgifter som redovisas för arbetsgivaren eller uppdragsgivaren. Skyldigheten att inhämta registerutdrag bör dock gälla endast om arbetsgivaren eller uppdragsgivaren begär det. Som påpekar framgår det inte helt klart av promemorian för vem uppdragstagare och praktikanter ska visa upp utdraget. Enligt motsvarande bestämmelser i skollagen gäller att registerutdraget i sådana fall ska lämnas till den inom verksamheten som beslutar om att anlita eller ta emot personen. Regeringen anser att det även för de situationer som övervägs bör vara uppdragsgivaren som ges rätt att begära att ett utdrag ur belastningsregistret visas upp. För att tydliggöra detta bör det i lagtexten uttryckligen anges att uppdragstagare och praktikanter på begäran ska visa upp utdraget för den inom verksamheten som beslutar om att anlita eller ta emot någon som uppdragstagare eller praktikant. Regeringen instämmer vidare i promemorians bedömning att registerutdraget inte bör vara äldre än . Detta är en rimlig bedömning och överensstämmer med vad som gäller enligt skollagen och lagen om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder. I avsnitt 6.2.5 redovisas bedömningen att det i förordning bör anges vilka uppgifter de aktuella utdragen ska innehålla. Det ska vara frivilligt för arbetsgivaren eller uppdragsgivaren att begära registerutdrag Direktivet ålägger inte medlemsstaterna att införa någon skyldighet för arbetsgivarna eller uppdragsgivarna att kontrollera belastningsregistret innan de erbjuder någon anställning, uppdrag eller praktiktjänstgöring. Medlemsstaterna får alltså själva besluta om det ska införas en sådan skyldighet eller inte. Som redogjorts närmare för i avsnitt 6.2.1 ska, enligt 2 kap. 31 § skollagen, den som erbjuds en anställning inom bl.a. förskola, förskoleklass och grundskola till den som erbjuder anställningen lämna ett utdrag ur belastningsregistret. Den som inte har lämnat registerutdrag får inte anställas. Även enligt lagen om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn och enligt lagen om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder gäller ett förbud mot att anställa någon i sådan verksamhet om inte ett utdrag ur belastningsregistret har kontrollerats. Den utvidgade möjligheten för arbetsgivare och uppdragsgivare att begära uppgifter ur belastningsregistret kommer att träffa, förutom staten, kommuner, landsting och företag i vilka det förekommer kontakter med barn, även ideella verksamheter. Det kan handla om allt från stora organiserade idrottsföreningar som har anställd personal till små idrottsföreningar och körer som drivs av en eller endast ett fåtal ideellt engagerade ledare. ECPAT framför att arbetsgivarna bör vara skyldiga att inhämta ett registerutdrag. och anser att det i vissa fall bör finnas en sådan skyldighet och i menar att denna fråga i vart fall bör utredas ytterligare. Vårdföretagarna och Svenska scoutrådet uttrycker i sin tur särskilt att de delar den bedömning som görs i promemorian. Inom framför allt ideella verksamheter kan det förekomma en stor mängd olika uppdrag som löper på både kortare och . Beroende på uppdragets art kan det i vissa fall framstå som uppenbart obehövligt att begära ett registerutdrag. Att ålägga samtliga arbets- och uppdragsgivare som berörs av de föreslagna bestämmelserna en skyldighet att kontrollera belastningsregistret innan de anställer eller erbjuder någon uppdrag eller praktiktjänstgöring skulle enligt regeringens mening därför innebära en alltför stor administrativ börda. Vidare kommer det inte att finnas någon myndighet som utövar tillsyn över samtliga arbetsgivare och uppdragsgivare som ges möjlighet att kontrollera utdrag ur belastningsregistret. Det finns därför inte heller någon som skulle kunna kontrollera att en skyldighet att utföra register- kontroll efterlevs. Regeringen instämmer mot denna bakgrund i prome- bedömning att det inte bör införas någon skyldighet för arbetsgivarna eller uppdragsgivarna att kontrollera ett utdrag ur belastningsregistret innan de erbjuder någon anställning, uppdrag eller praktiktjänstgöring som innefattar direkt och regelbunden kontakt med barn. Utdraget ur belastningsregistret ska endast visas upp och registerkontrollen ska inte få dokumenteras I promemorian föreslås att den enskilde endast ska vara skyldig att på begäran visa upp ett utdrag ur belastningsregistret. Det föreslås alltså inte någon skyldighet för den enskilde att, såsom är fallet enligt skollagen, lagen om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn och lagen om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder, lämna in ett registerutdrag till arbetsgivaren eller uppdragsgivaren. Enligt samtliga nu nämnda lagar är arbetsgivaren eller uppdragsgivaren skyldig att kontrollera belastningsregistret innan någon anställs eller Enligt lagen om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder och lagen om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn finns det därutöver även en skyldighet att bevara registerutdragen eller en kopia av dessa. Detta hänger samman med att det också ska finnas en möjlighet för Inspektionen för vård och omsorg att i egenskap av tillsynsmyndighet kontrollera att registerkontrollen verkligen utförs. Den registerkontroll som föreslås kommer att träffa en rad olika verksamheter, både i offentlig och privat regi. Det kommer, som ovan redogjorts för, inte att införas någon skyldighet för arbetsgivare eller uppdragsgivare att kontrollera utdrag ur belastningsregistret och det kommer inte heller finnas någon myndighet som utövar tillsyn över samtliga berörda verksamheter. Med beaktande av detta, och att spridningen av uppgifter ur belastningsregistret bör begränsas i så stor utsträckning som möjligt, instämmer regeringen i promemorians bedömning att arbetsgivare och uppdragsgivare endast ska ges en möjlighet att kontrollera innehållet i registerutdraget genom att begära att detta visas upp. Arbetsgivare och uppdragsgivare bör alltså inte ges en författningsreglerad rätt att behålla utdraget eller att få en kopia av det. I promemorian föreslås också ett förbud för arbetsgivare och upp- dragsgivare att dokumentera den utförda kontrollen på annat sätt än genom en anteckning om att registerutdrag har visats upp. inspektionen tillstyrker förslaget och anför att bestämmelsen ger ett skydd för den personliga integriteten som kan minimera risken för ytterligare registrering och spridning av integritetskänsliga uppgifter från Även Svenska och är uttryckligen positiva till förslaget. Uppgifter i ett utdrag ur belastningsregistret är integritetskänsliga och bör inte spridas mer än nödvändigt. Som redovisats ovan ska det inte finnas någon rätt för arbetsgivaren eller uppdragsgivaren att begära att ett registerutdrag lämnas in. Detta hindrar dock inte arbetsgivaren eller uppdragsgivaren från att göra en anteckning om innehållet i register- utdraget i samband med att det visas upp. Om en arbetsgivare eller uppdragsgivare på detta sätt hanterar uppgifter ur ett registerutdrag torde förfarandet i normalfallet falla utanför tillämpningsområdet för personuppgiftslagen, i vart fall så länge uppgifterna inte behandlas i Detta utesluter dock inte att hanteringen i vissa fall kan komma att innefatta sådan behandling av personuppgifter om lagöverträ- delser som är förbjuden enligt personuppgiftslagen. vis privata arbetsgivares och uppdragsgivares behandling av person- uppgifter om lagöverträdelser, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad och i strukturerad form. Sker den automatiserade behand- lingen i ostrukturerad form blir det för bedömningen av tillåtligheten av- görande om behandlingen kan anses utgöra en kränkning av den enskil- des integritet eller inte. En offentlig arbetsgivare eller uppdragsgivare omfattas dock inte av denna förbudsregel. Det i promemorian föreslagna dokumentationsförbudet träffar således både behandling av personuppgifter som omfattas av personuppgifts- lagens tillämpningsområde och behandling som inte gör det. Datainspektionen påpekar skulle ett dokumentationsförbud bidra till att ytterligare minska risken för spridning av integritetskänsliga uppgifter. Eftersom skyldigheten att visa upp ett utdrag ur belastningsregistret föreligger först då någon faktiskt har erbjudits arbete, uppdrag eller praktiktjänstgöring bör det inte finnas någon risk, som väckt farhågor om, att den rekryteringsansvarige hinner glömma bort innehållet i utdraget innan beslut om anställning fattas. Då det inte föreslås en skyldighet att utföra registerkontrollen finns det inte heller, som Vårdföretagarna anför, skäl att dokumentera kontrollen i syfte att styrka att den har utförts. Mot den bakgrunden anser regeringen att en kontroll av ett registerutdrag inte ska få dokumenteras på något annat sätt än genom en anteckning om att utdraget har visats upp. Det kan ifrågasättas om en förbudsregel av aktuellt slag är att betrakta som en föreskrift som avviker från personuppgiftslagen och därför ska gälla i stället för bestämmelserna i den lagen (2 § personuppgiftslagen). Regeringen gör bedömningen att bestämmelsen inte ska ses som en sådan avvikande föreskrift. Dokumentationsförbudet syftar till att stärka integritetsskyddet genom att bidra till att spridning av uppgifter som rör brott motverkas. Genom bestämmelsen regleras vilka uppgifter som får samlas in och hur de får dokumenteras. På så sätt får den indirekt betydelse även för vilka uppgifter som får behandlas på ett sätt som omfattas av personuppgiftslagen. Den reglerar dock primärt sådan behandling som faller utanför personuppgiftslagens tillämpningsområde. Mot bakgrund av bestämmelsens direkta syfte och breda tillämpnings- område anser regeringen att bestämmelsen måste ses som ett komple- ment till regleringen i personuppgiftslagen. De möjligheter att sank- tionera en behandling som sker i strid med personuppgiftslagen står alltså alltjämt till buds och påverkas inte av det föreslagna dokumentations- förbudet. Arbetsgivaren och uppdragsgivaren avgör vem som ska anställas eller anlitas Som en arbetsrättslig grundprincip gäller att arbetsgivaren är fri att anställa den han eller hon tycker är lämplig. Det är arbetsgivaren eller uppdragsgivaren som har ansvar för verksamheten och rekrytering av personal till denna. Det finns inget förbud för en arbetsgivare eller en uppdragsgivare att rekrytera en person som förekommer i belastnings- registret. Detta gäller även vid rekryteringar till t.ex. skola, förskola och hem för vård eller boende som tar emot barn, där registerkontroll är obligatorisk. ECPAT framför att det, för nu aktuella anställningar och uppdrag, bör införas ett förbud mot att anställa personer som förekommer i belastningsregistret. Enligt regeringens bedömning skulle ett sådant förbud strida mot arbetsgivarens fria anställningsrätt. Personer som förekommer i belastningsregistret i fråga om sådana brott som ska redovisas kommer sannolikt sällan att söka arbeten där arbetsgivaren eller uppdragsgivaren ställer krav på registerkontroll. Det får vidare antas att arbetsgivare och uppdragsgivare, även utan ett anställningsförbud, kommer att vara mycket försiktiga när det gäller att anställa eller erbjuda personer uppdrag eller praktiktjänstgöring om personen uppvisar utdrag 2012/13:194 ur belastningsregistret med uppgifter om brott, och att rekrytering generellt sker med stor medvetenhet och noggrannhet. Regeringen delar därför promemorians bedömning att arbetsgivare och uppdragsgivare även inom nu aktuella verksamheter själva bör få avgöra om en person med uppgift i belastningsregistret ändå kan anställas eller erbjudas uppdrag eller praktiktjänstgöring. 6.2.3En ny lag om registerkontroll Regeringens förslag: De nya bestämmelserna om registerkontroll ska införas i en ny lag. Om det i en annan lag eller förordning finns bestämmelser som reglerar registerkontroll för arbete som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn inom verksamheter som om- fattas av denna lag, ska de bestämmelserna tillämpas i stället. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock att den nya lagen ska vara subsidiär i förhållande till samtliga bestämmelser om registerkontroll. Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Som redogjorts närmare för i tidigare avsnitt bör det, för att ska anses uppfylla direktivet, införas en möjlighet till registerkontroll vid rekrytering till arbeten som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn. Bestämmelserna kan antingen föras in i befintliga lagar eller i en ny Eftersom den nu föreslagna regleringen rör så många fler verksamheter än de som omfattas av de nu gällande lagarna om registerkontroll instämmer regeringen i promemorians bedömning att det inte är lämpligt att föra in de nya bestämmelserna i någon befintlig lag. Lagen och förordningen om belastningsregister reglerar endast vilka uppgifter registret ska innehålla och när uppgifter ur registret ska eller får Regeringen anser därför inte heller att det är lämpligt att föra in bestämmelserna i dessa författningar. bör i stället tas in i en särskild lag. I promemorian föreslås att den nya lagen ska vara subsidiär i förhållande till samtliga andra författningar som innehåller bestämmelser Regeringen delar bedömningen att den nya lagen bör vara subsidiär i förhållande till andra författningar som reglerar registerkontroll vid erbjudande om anställning eller uppdrag i verksamheter som innefattar kontakter med barn, t.ex. lagen om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn, lagen om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder och skollagen. De utdrag som utfärdas enligt dessa lagar uppfyller samtliga de krav som direktivet ställer på vilka brott utdragen ur belastningsregistret ska innehålla. Även i förordningen om belastningsregister finns bestämmelser som reglerar registerkontroll vid erbjudande om anställning eller uppdrag i verksamheter som kan innefatta kontakter med barn. En rad myndigheter har rätt att få antingen fullständiga eller begränsade utdrag ur belastningsregistret för specifikt Uppgifterna lämnas ut bl.a. i ärenden om anställning Som exempel kan nämnas att statliga, kommunala eller landstingskommunala myndigheter som beslutar om anställning av Prop. 2012/13:194 personal inom bl.a. vård av barn eller ungdom har rätt att få ut uppgifter om brott som gett annan påföljd än penningböter. Likaså har en enskild sammanslutning eller en person som beslutar om anställning av personal inom bl.a. vård av barn och ungdom, i fråga om den som den enskilde avser att anställa eller anlita som uppdragstagare, rätt att få ut uppgifter om brott som gett annan påföljd än penningböter. Regeringen gör bedömningen att även de utdrag som utfärdas enligt förordningen om belastningsregister för arbete i verksamheter där det kan förekomma närmare kontakter med barn uppfyller de krav som direktivet ställer på vilka uppgifter utdragen ska innehålla. Det förekommer emellertid bestämmelser som föreskriver register- kontroll för andra syften än att skydda barn. T.ex. ska enligt säker- hetsskyddslagen (1996:627) en säkerhetsprövning inklusive register- kontroll ske innan en person tilldelas en anställning som placerats i säkerhetsklass. Med säkerhetsskydd avses bl.a. skydd mot vissa brott som kan hota rikets säkerhet och skydd mot terroristbrott. Vid en registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen får endast sådana uppgifter lämnas ut som kan antas ha betydelse för prövningen av den kontrol- lerades pålitlighet från säkerhetssynpunkt. Regeringen anser, till skillnad mot vad som föreslås i promemorian, inte att det är motiverat att den nya lagens bestämmelser görs subsidiära till sådana författningar där skydds- syftet är ett annat än att skydda barn och där en annan bedömning följaktligen görs av vilka uppgifter i belastningsregistret som är relevanta att lämna till arbetsgivaren. 6.2.4Arbetsgivare och uppdragsgivare ska få information om samtliga domar som meddelats inom EU för brott som omfattas av direktivet Regeringens bedömning: De nu gällande bestämmelserna i lagen om belastningsregister ger stöd för att, när en enskild begär uppgifter ur registret om sig själv, överlämna uppgifter till och begära uppgifter från andra medlemsstaters kriminalregister. Några författnings- ändringar är därför inte nödvändiga för att arbetsgivare och uppdragsgivare i eller i någon annan medlemsstat, via den enskilde, ska kunna få information om samtliga domar som meddelats inom EU för brott som omfattas av direktivet. Promemorians förslag innebär, till skillnad mot regeringens bedömning, att den föreslagna lagen ska gälla även vid erbjudande om anställning eller uppdrag i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. 2012/13:194 Skälen för regeringens bedömning Arbetsgivare och uppdragsgivare ska få information om samtliga domar som meddelats inom EU Enligt artikel 10.3 i direktivet ska medlemsstaterna, för tillämpning av artikel 10.1 och 10.2, vidta åtgärder för att se till att information rörande fällande domar för brott enligt direktivet överförs i enlighet med förfarandet i rådets rambeslut /315/RIF av om organisationen av medlemsstaternas utbyte av uppgifter ur kriminal- registret och uppgifternas innehåll (nedan kallat rambeslutet). Infor- mationen ska överföras med den berördes medgivande när det begärs i enlighet med artikel 6 i det rambeslutet. I beaktandesats 41 i direktivet anges att det tas hänsyn till att tillgång till uppgifter i kriminalregistren kan lämnas antingen av behörig myndighet eller av den berörda personen. Det anges vidare att direktivet inte innebär någon skyldighet för medlemsstaterna att ändra sina system när det gäller kriminalregistren eller tillgången till dessa register. Av beaktandesats 42 framgår att syftet med direktivet inte är att harmonisera regler om den berördes medgivande när det gäller utbyte av uppgifter ur kriminalregistren, dvs. om sådant medgivande ska krävas eller inte. Vidare sägs att oavsett om sådant medgivande krävs eller inte enligt nationell rätt, så innebär direktivet inte någon skyldighet att ändra nationella lagar eller förfaranden i detta avseende. Artikel 10.3 får uppfattas så att medlemsstaterna har en skyldighet att se till att information om fällande domar överförs på sätt som regleras i artikel 6 i rambeslutet. Rambeslutet är en del av det arbete som pågår inom EU för att förbättra informationsutbytet mellan medlemsstaterna på det rättsliga området. Enligt rambeslutet ska varje medlemsstat som meddelar en dom mot en annan medlemsstats medborgare informera medborgarstaten om domen. Medborgarstaten ska därefter lagra informationen. Tanken är att varje medlemsstat ska ha information om samtliga domar som har meddelats inom EU mot de egna medborgarna. Rambeslutet möjliggör också för medlemsstaterna att, via centralmyndigheter i varje medlems- stat, begära uppgifter ur varandras kriminalregister i enskilda fall. Medlemsstaterna har en skyldighet att på begäran av en annan medlemsstat lämna ut uppgifter ur kriminalregistret om uppgifterna ska användas i ett brottmålsförfarande. Om uppgifterna ska användas för något annat ändamål får medlemsstaterna avgöra i vilken utsträckning uppgifterna lämnas ut. När rambeslutet genomfördes i infördes en bestämmelse i lagen om belastningsregister som möjliggör för att på begäran lämna ut uppgifter ur belastningsregistret till en myndighet i en annan medlemsstat för något annat ändamål än att användas i ett brottmålsförfarande om motsvarande rätt att få del av uppgifterna finns för en svensk myndighet (12 a § lagen om belastningsregister). Artikel 6 i rambeslutet, som det nu aktuella direktivet hänvisar till, innehåller bestämmelser om när och hur en begäran om att få uppgifter ur en annan medlemsstats kriminalregister kan göras. Av artikeln följer att centralmyndigheterna har en skyldighet att, när en enskild begär uppgifter om sig själv i kriminalregistret, inhämta uppgifter även från den medlemsstat där den sökande är medborgare. Genom detta system är det tänkt att tillförsäkra att ett fullständigt utdrag om samtliga brott som en person är dömd för inom EU kan fås. Arbets- och uppdragsgivare i andra medlemsstater inom EU ska kunna få information från belastningsregistret Som framgått ovan är det endast myndigheter i andra medlemsstater inom EU som kan få uppgifter ur belastningsregistret för andra ändamål än att användas i ett brottmålsförfarande. Uppgifter ur belastningsregistret kan således inte lämnas ut till t.ex. privata arbets- givare. Enligt regeringens bedömning är det inte heller lämpligt att uppgifter ur belastningsregistret lämnas ut till enskilda i större ut- sträckning än vad det finns stöd för i lagen och förordningen om belastningsregister. I promemorian föreslås, för att en enskild ska ha rätt att begära ett begränsat utdrag ur belastningsregistret även i de fall de rekryteras för anställning eller uppdrag som omfattas av direktivet i en annan medlemsstat, att den nya lagen ska vara tillämplig även på anställnings- förhållanden i en annan medlemsstat. Detta skulle innebära att den enskilde ges en skyldighet att på begäran av en arbetsgivare eller uppdragsgivare i en annan medlemsstat visa upp ett begränsat utdrag ur belastningsregistret. Regeringen anser att detta inte krävs enligt direktivet samt att ett sådant utdrag inte heller nödvändigtvis skulle uppfylla de krav som ställs enligt en annan medlemsstats reglering av vilka uppgifter utdraget ska innehålla.