prop · H00373 · 2013-02-27 00:00:00 — Det första stycket innehåller en hänvisning till att det i den nya lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen finns särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter. I det andra stycket klargörs att om det i den nya lagen eller i anslutande föreskrifter från regeringen finns bestämmelser om behandling av per- sonuppgifter som avviker från bestämmelserna i förevarande lag eller i personuppgiftslagen (1998:204) ska bestämmelserna i den nya lagen tillämpas. Att även personuppgiftslagen omnämns beror på att föreva- rande lag gäller utöver personuppgiftslagen. Exempel på verksamhet hos där bestämmel- serna i den nya lagen kan behöva tillämpas är myndighetens uppgifter enligt lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen. Ett annat exempel är myndighetens uppgifter inom ramen för bl.a. tillsyn över näringsförbud; jfr 24 § tredje stycket lagen (1986:436) om näringsförbud. Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom 2 a § I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts till- 1. en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU), , , eller , 3. ett EU-organ, eller 4. ett EU-informationssystem. Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvikande bestäm- Prop. 2012/13:73 melser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag och personupp- giftslagen (1998:204). Paragrafen är ny. Den innehåller reglering av samma slag som 1 b § lagen (1998:621) om misstankeregister. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.16. 10.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet 1 a § I lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda be- stämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internationella över- enskommelser om polisiärt samarbete. I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1.en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första och andra styckena finns avvi- kande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. Paragrafen reglerar förhållandet till andra bestämmelser om person- uppgiftsbehandling. Ändringen kommenteras i avsnitt 6.16. Sista meningen i första stycket har brutits ut och placerats i ett nytt tredje stycke. I övrigt är första stycket oförändrat. Det andra stycket är nytt och innehåller en hänvisning till att det i den nya lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personupp- gifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen finns särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter. Det tredje stycket är också nytt, men motsvarar delvis den tidigare sista meningen i första stycket. Regleringen omfattar nu även lagen med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. Ändringen innebär att i den utsträckning det i de i första eller andra stycket angivna lagarna, eller i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till dessa, finns bestämmelser om personuppgiftsbehandling som saknar motsvarig- het i eller som avviker från vad som föreskrivs i förevarande lag, ska den andra författningens bestämmelser tillämpas i stället. 7 § Uppgifter får behandlas i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att 1. förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2. utreda eller beivra visst brott, eller 3. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Paragrafen reglerar de primära ändamålen för behandling av personupp- gifter i brottsbekämpande verksamhet. Ändringarna kom- menteras i avsnitt 6.4.1 och 6.6.5. I förtydligande syfte har ordet förebygga lagts till i den första punk- ten. Härigenom uppnås likformighet med hur motsvarande bestämmelser för andra brottsbekämpande myndigheter är utformade. Tillägget innebär att det görs tydligt att får behandla personuppgifter i sin underrättelseverksamhet och annan verksamhet för att förebygga brott och brottslig verksamhet. Den andra punkten är oförändrad. I den tredje punkten har förtydligats att generellt får be- handla personuppgifter i sin brottsbekämpande verksamhet i den ut- sträckning som krävs för att fullgöra internationella åtaganden. Behandling av uppgifter som rör internationella åtaganden 15 § Utöver vad som följer av 1214 §§ får behandla uppgifter för sådant ändamål som anges i 7 § 3. Endast de personer som arbetar med internationella åtaganden får ha direkt tillgång till uppgifterna. Paragrafen reglerar behandling av personuppgifter för att fullgöra inter- nationella åtaganden. Det första stycket är oförändrat. I paragrafens andra stycke har en följdändring gjorts med anledning av att regleringen i 7 § 3 angående internationellt samarbete har gjorts generell. Ändringen kommenteras i avsnitt 6.6.5. 19 § Om förutsättningarna för behandling enligt 1, 7, 8 och 1118 §§ är upp- fyllda, får i tullbrottsdatabasen behandlas handlingar som kommit in till eller upprättats av i ett ärende samt följande uppgifter: 1.uppgifter om en fysisk persons identitet, arbetsplats och yrke samt adress, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 2.uppgifter om en juridisk persons identitet, firmatecknare, säte och verksam- het samt adress, telefonnummer och andra liknande uppgifter som behövs för kommunikation med personen, 3.upplysningar om varifrån en uppgift kommer och om uppgiftslämnarens tro- värdighet, 4.de omständigheter och händelser som är orsaken till att uppgifter om en per- son behandlas, 5.uppgifter om särskilda fysiska kännetecken, 6.uppgifter om varor, brottshjälpmedel och transportmedel, 7.varning om att en person tidigare varit beväpnad, våldsam eller flyktbenä- 8.ärendenummer, ärendekoder, ärendemening och andra uppgifter som beskri- ver ett ärende, 9.administrativa åtgärder i ett ärende, 10.uppgifter som är nödvändiga för att ska kunna fullgöra förplik- telser som följer av internationella åtaganden, 11. hänvisning till andra brottsbekämpande myndigheters databaser eller regi- Prop. 2012/13:73 ster i vilka uppgifter om en person som avses i 12 § första stycket 1 eller som är skäligen misstänkt för ett visst brott också förekommer, samt 12. upplysningar som avses i 16 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om de uppgifter som får behandlas i tullbrottsdatabasen. Uppgifter som behandlas enbart med stöd av 13 § får inte behandlas i tull- brottsdatabasen. Paragrafen reglerar vilka uppgifter som får behandlas i tullbrottsdataba- sen. Ändringen är en följdändring till ändringen i 7 § 3. I första stycket punkten 10 har hänvisningen till lagen om internatio- nellt tullsamarbete ändrats till en generell bestämmelse som anger att uppgifter som är nödvändiga för att ska kunna fullgöra sina internationella förpliktelser får behandlas i databasen. Ändringen kom- menteras i avsnitt 6.6.5. Vidare har språket moderniserats. Både det andra och tredje stycket är oförändrade. 21 § Namn, personnummer och samordningsnummer får användas som sökbe- grepp bara om uppgifterna avser en person som misstänks för något visst brott eller för brottslig verksamhet. Första stycket gäller inte vid sökning 1.i ett visst ärende eller en viss handling, 2.efter den som en handling kommit in från eller expedierats till i ett ärende, 3.för att ska kunna fullgöra förpliktelser som följer av internatio- nella åtaganden. Paragrafen reglerar villkor för sökning. Ändringen hör samman med änd- ringen i 7 § 3. Det första stycket är oförändrat. I andra stycket har ytterligare ett undantag från bestämmelserna i första stycket gjorts (punkten 3). Undantaget innebär att sådana sökningar som krävs för att ska kunna fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden får göras utan den begränsning som anges i första stycket. Stycket har också omarbetats redaktionellt. Ändringen kommenteras i avsnitt 6.6.5. 10.11Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 2 § Bestämmelser som begränsar möjligheten att använda vissa uppgifter som en svensk myndighet har fått från en myndighet i en annan stat finns i 1.lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden, 2.lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete, 3.lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, 4.lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 5.lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete, 6.lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsut- redningar, 7.lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom 2012/13:73 8. lagen (1998:620) om belastningsregister, 9.lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning, och 10.lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. I paragrafen räknas upp bestämmelser som begränsar svenska myndig- heters rätt att fritt använda uppgifter som de fått från utlandet. Paragrafen kompletteras med en ny punkt 10, vilken hänvisar till lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. Ändringen innebär att det tydliggörs att bestämmelser som begränsar möjligheten att använda vissa uppgifter som en svensk myndighet har fått från en myndighet i en annan stat finns även i nämnda lag. Ändringen behandlas i avsnitt 6.17. 10.12Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) 2b § I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1.en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvikande bestäm- melser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. Paragrafen är ny. Den innehåller reglering av samma slag som 1 b § lagen (1998:621) om misstankeregister. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.16. 10.13Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister 2 a § I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1.en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvikande bestäm- Prop. 2012/13:73 melser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag och personupp- giftslagen (1998:204). Paragrafen är ny. Den innehåller reglering av samma slag som 1 b § lagen (1998:621) om misstankeregister. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.16. 10.14Förslaget till lag om ändring i kustbevakningsdatalagen (2012:145) 2a § I lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1.en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvikande bestäm- melser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. Paragrafen är ny. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.16. Det första stycket innehåller en hänvisning till att det i den nya lagen (2013:000) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen finns särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter. I det andra stycket klargörs att om det i den nya lagen eller i anslutande föreskrifter från regeringen finns bestämmelser om behandling av per- sonuppgifter som avviker från bestämmelserna i förevarande lag eller i personuppgiftslagen (1998:204) ska bestämmelserna i den nya lagen tillämpas. I 1 kap. 4 § och 3 kap. 6 § kustbevakningsdatalagen definieras och anges vissa begrepp som rör hanteringen av personuppgifter (gemen- samt tillgängliga och får lämnas till) som skiljer sig åt i förhållande till 2 § förslaget till den nya lagen (har överförts och gjorts tillgäng- liga). De begrepp som föreslås i den nya lagen påverkar inte tillämp- ningen av begreppen i kustbevakningsdatalagen. L 350/60 Europeiska unionens officiella tidning (Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen) RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING VI I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN RÅDETS RAMBESLUT 2008/977/RIF om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 30, 31 och artikel 34.2 b, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrande (1), och av följande skäl: (1)Europeiska unionen har som mål att bevara och utveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa inom vilket en hög säkerhetsnivå ska uppnås genom gemensamma insatser från medlemsstaternas sida när det gäller polissamarbete och straffrättsligt samarbete. (2)Gemensamma insatser på polissamarbetets område i en lighet med artikel 30.1 b i fördraget om Europeiska uni onen och gemensamma insatser rörande straffrättsligt samarbete i enlighet med artikel 31.1 a i samma fördrag innebär att det blir nödvändigt att behandla relevant in formation, vilket bör omfattas av lämpliga bestämmelser om skydd av personuppgifter. (3)Lagstiftning som omfattas av avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen syftar till att främja polissamarbete och rättsligt samarbete med avseende på såväl samarbe tets effektivitet som dess lagenlighet och överensstäm melse med grundläggande rättigheter, särskilt rätten till ett privatliv och rätten till skydd av personuppgifter. (1) EUT C 125 E, 22.5.2008, s. 154. mensamma normer för behandling och skydd av person uppgifter i syfte att förebygga och bekämpa brott kan bidra till att uppnå dessa båda mål. (4)I Haagprogrammet för ett stärkt område med frihet, sä kerhet och rättvisa i Europeiska unionen, som antogs av , understryks be hovet av en innovativ strategi i fråga om gränsöverskri dande utbyte av information om brottsbekämpning, un der noggrant iakttagande av centrala villkor på området skydd av personuppgifter. Kommissionen uppmanades att senast lägga fram förslag om detta. Detta återspeglas i rådets och kommissionens handlings plan för genomförande av Haagprogrammet för ett stärkt område med frihet, säkerhet och rättvisa (2). (5)Utbytet av personuppgifter inom ramen för polissamar betet och det straffrättsliga samarbetet, särskilt enligt den princip om tillgänglighet som tas upp i Haagprogrammet, bör bygga på klara regler som stärker det ömsesidiga förtroendet mellan behöriga myndigheter och garanterar att den relevanta informationen skyddas på ett sätt som utesluter all diskriminering med avseende på sådant sam arbete mellan medlemsstaterna som enskildas grundläggande rättigheter respekteras fullt ut. Befintliga instrument på europeisk nivå är inte tillräckliga; parlamentets och rådets direktiv /46/EG av den 24 ok tober 1995 om skydd för enskilda personer med avse ende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (3) är inte tillämpligt i fråga om behandling av personuppgifter i samband med verksam heter som faller utanför gemenskapsrättens tillämpnings område, till exempel sådana som anges i avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen, och under inga om ständigheter på uppgiftsbehandling som rör allmän säker het, försvar, nationell säkerhet eller statlig verksamhet på det straffrättsliga området. (2) EUT C 198, , s. 1. (3) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Europeiska unionens officiella tidning L 350/61 (6)Detta rambeslut är endast tillämpligt på uppgifter som de behöriga myndigheterna samlar in eller behandlar för att kunna förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder. I detta rambeslut bör det överlåtas till medlemsstaterna att på nationell nivå mer exakt besluta vilka andra ändamål som ska anses oförenliga med det ändamål för vilket personuppgifterna ursprungligen insamlades. I allmänhet bör vidarebehand ling för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål inte anses vara oförenlig med det ursprungliga ändamålet för behandlingen. (7)Tillämpningsområdet för detta rambeslut begränsas till behandlingen av sådana personuppgifter som överförs eller görs tillgängliga mellan medlemsstaterna. Inga slut satser bör dras av denna begränsning beträffande unio nens behörighet att anta rättsakter om insamling och behandling av personuppgifter på nationell nivå eller det lämpliga i att unionen gör detta . (8)I syfte att underlätta informationsutbytet inom unionen vill medlemsstaterna säkerställa att den standard i fråga om dataskydd som fastställs inom nationell databehand ling ska motsvara den som föreskrivs i rambeslutet. När det gäller nationell databehandling hindrar detta rambe slut inte medlemsstaterna från att föreskriva garantier för skydd av personuppgifter högre än dem som fastställs i detta rambeslut. (9)Detta rambeslut bör inte tillämpas på personuppgifter som en medlemsstat erhållit inom tillämpningsområdet för detta rambeslut och som härrör från denna medlems stat. (10)Tillnärmningen av medlemsstaternas lagstiftningar bör inte leda till några försämringar i det dataskydd de ger utan i stället syfta till att garantera en hög skyddsnivå inom unionen. (11)Det är nödvändigt att precisera målen med skyddet av personuppgifter inom ramen för polisens och rättsväsen dets verksamheter och att införa bestämmelser om vilken behandling av personuppgifter som är tillåten i syfte att säkerställa att uppgifter som kan komma att utbytas har behandlats på lagligt sätt och i enlighet med grundläg gande principer i fråga om uppgifters kvalitet. är det viktigt att inte polisens, tullens, domstolarnas eller andra behöriga myndigheters legitima verksamheter även tyras. (12)Principen om uppgifters korrekthet ska tillämpas med beaktande av den aktuella behandlingens art och syfte. Så grundar sig exempelvis uppgifterna inom framför allt rättsliga förfaranden på enskilda personers subjektiva uppfattning och kan i vissa fall omöjligen kontrolleras. Följaktligen kan inte korrekthetskravet röra korrektheten i ett uttalande utan blott och bart det faktum att ett visst uttalande har gjorts. (13)Arkivering i ett separat dataset bör tillåtas endast om uppgifterna inte längre krävs eller används för förebyg gande, utredning, avslöjande eller lagföring av brott eller verkställighet av straffrättsliga påföljder. Arkivering i ett separat dataset bör även tillåtas om de arkiverade upp gifterna lagras i en databas tillsammans med andra upp gifter på ett sådant sätt att de kan användas för förebyggande, utredning, avslöjande eller lagföring av brott eller verkställighet av straffrättsliga påföljder. Lämp lig längd av arkiveringsperioden bör vara avhängig av syftet med arkiveringen och de registrerade personernas legitima intressen. I fråga om arkivering för historiska ändamål kan man fastställa en mycket . (14)Uppgifter får också raderas genom att datamediet för störs. (15)När det gäller icke korrekta, ofullständiga eller inte längre aktuella uppgifter som överförts eller gjorts tillgängliga för en annan medlemsstat och vidarebehandlas av dom stolsliknande myndigheter, med vilket avses myndigheter med behörighet att fatta rättsligen bindande beslut, bör rättelse, strykning eller blockerande utföras enligt natio nell lagstiftning. (16)För att kunna garantera en hög skyddsnivå för person uppgifter om enskilda personer krävs det gemensamma bestämmelser för att fastställa om de uppgifter som be handlas av behöriga myndigheter i medlemsstaterna upp fyller laglighets- och kvalitetskraven. (17)Därför bör man på europeisk nivå fastställa de villkor som ska vara uppfyllda för att medlemsstaternas behöriga myndigheter ska ha rätt att till myndigheter och privata parter i medlemsstater överföra och göra tillgängliga per sonuppgifter som erhållits från andra medlemsstater. I många fall är överföring av personuppgifter från dom stolsväsendet, polisen eller tullen till privata parter nöd vändig för att lagföra brott eller för att avvärja en ome delbar och allvarlig fara för allmän säkerhet eller för hindra att enskilda personers rättigheter lider allvarlig skada, till exempel genom att utfärda varningar avseende förfalskningar av värdepapper till banker och kreditinsti tut eller, i fråga om fordonsstölder, genom att överföra personuppgifter till försäkringsbolag för att förhindra olaglig handel med stulna motorfordon eller för att för bättra villkoren för återförande av stulna motorfordon från utlandet. Detta innebär inte överföring av arbetsupp gifter från polis och domstolar till privata parter. L 350/62 Europeiska unionens officiella tidning (18)Reglerna i detta rambeslut avseende överföring av per sonuppgifter från domstolsväsendet, polisen eller tullen till privata parter tillämpas inte på utlämnandet av upp gifter till privata parter (såsom försvarsadvokater och brottsoffer) i samband med brottmål. (19)Den vidare behandlingen av personuppgifter som erhål lits från eller gjorts tillgängliga av den behöriga myndig heten i en annan medlemsstat, särskilt det att vidarebe fordra sådana uppgifter eller göra dem tillgängliga på nytt, bör omfattas av gemensamma bestämmelser på eu ropeisk nivå. (20)När personuppgifter får vidarebehandlas efter det att den medlemsstat från vilken uppgifterna erhållits har givit sitt samtycke bör varje medlemsstat ha möjlighet att fastställa de närmare villkoren för att ge sådant samtycke, inbegri pet exempelvis allmänt samtycke för kategorier av infor mation och kategorier av ytterligare behandling. (21)När personuppgifter får vidarebehandlas för administra tiva förfaranden inbegriper dessa förfaranden också åtgär der av reglerings- och tillsynsorgan.