prop · H003195 · 2013-09-12 00:00:00 — Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt eller har inte något att invända mot förslagen. Detta gäller bl.a., Kammarrätten i , , Specialpedagogiska skolmyndigheten, Sameskolstyrelsen, , Barn- och elevombudet, , , marknads- och utbildningspolitisk utvärdering (IFAU), flertalet kommuner, t.ex. , , , och kommuner, Kommuner och Landsting (SKL), , Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) samt för Skolsköterskor. Statskontoret anser att arbetsgruppen på ett trovärdigt sätt belyser att de förslag som arbetsgruppen lämnar ökar förutsättningarna för att lärarnas administrativa arbetsuppgifter kommer att minska, men att effekterna av de föreslagna ändringarna kommer att vara beroende av hur bl.a. huvudmän tillämpar dem. IFAU framför en liknande synpunkt. bedömer att förslaget medför minskade administrativa kostnader för berörda företag. , , och kommuner framhåller att förslagen innebär att mer tid kan frigöras för lärares undervisning. kommun bedömer att förslaget förenklar lärarnas administrativa arbete och anser att uppföljningen av varje elevs kunskapsutveckling och behov av stöd säkerställs i förslaget. har en liknande synpunkt. kommun och kommun framhåller att kravet på rättsäkerhet och kvalitet på kommunika- tionen med elever och föräldrar kan upprätthållas genom andra delar av regelverket. anser att det är bra att man rensar ut detaljerade anvisningar ur författningarna. Enligt förbundet bör ansvaret för hur uppföljning, utvärdering och bedömning av elevprestationer kommuniceras och dokumenteras samt skolans eget arbete ligga hos de professionella själva. ställer sig i huvudsak bakom förslagen men förordar vissa förtydliganden. framför vidare att ett alternativ till omdömen i alla ämnen i årskurs 1 och eventuellt även i årskurs 2 skulle kunna vara någon form av samlade omdömen under färre rubriker. Det behöver dock enligt utredas ytterligare om en sådan föränd- ring är förenlig med intentionerna i den genomförda läroplans- reformen. anser att det är bra att regeringen nu avser att minska på arbetsuppgifter för lärarna. Dock menar förbundet att förslaget bör göras mer långtgående och att även regleringar om skriftliga individuella utvecklingsplaner för elever som inte får betyg ska tas bort. () är av samma åsikt. tillstyrker förslagen men avstyrker att det inte ska finnas något hinder mot att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner vid fler tillfällen än de föreslagna. Förbundet anser att det uttryckligen bör förhindras att skolhuvudmännen själva beslutar att det ska finnas skriftliga individuella utvecklingsplaner utöver vad som regleras. och Mental Hälsa (RSMH) ställer sig överlag positiva till förslagen som syftar till att minska den skriftliga dokumentationen för lärare men saknar genomgående ett barnperspektiv i utredningen. () ser positivt på en översyn av hur lärarnas administrativa arbete kan minskas och förenklas, men poängterar vikten av att skolorna fortsätter med individuella planer för elever med funktionsnedsättning. anser att funktionsnedsättningsaspekten inte alls har övervägts i utredningen och att den formativa delen i individuella Prop. 2012/13:195 utvecklingsplaner inte bör inskränkas. (), , För barn, unga och vuxna med utvecklingsstörning samt avstyrker förslagen. Enligt HRF kommer hörselskadade och andra barn med funktionsnedsättning att hamna i en avsevärt sämre situation än andra barn om tillämpningen av planen minskar eller tas bort utan någon slags kompensation. och föreslår att de skriftliga utvecklings- planerna behålls i årskurs 69 men att det i denna skolform inte ska ställas krav på att de ska innehålla omdömen i varje enskilt ämne. De anser vidare att de skriftliga utvecklingsplanerna fortsättningsvis ska finnas kvar i årskurs 69 i grundsärskolan även om betyg sätts. anser att förslaget inte fullt ut säkerställer skolans behov av att dokumentera och utvärdera elevens utveckling inför utvecklingssamtal med elev och förälder. anser att även elever som får betyg ska omfattas av kravet på skriftliga individuella utvecklingsplaner en gång . Skälen för regeringens förslag Reglering som tar sikte på uppföljning av elevernas kunskapsutveckling När de individuella utvecklingsplanerna reglerades första gången förde lärare redan dokumentation, t.ex. i samband med för- och efterarbete till utvecklingssamtalen. Som nämnts i avsnitt 4 var tanken med att göra skriftliga individuella utvecklingsplaner obligatoriska att ge en tydligare och mer regelbunden information till elever och föräldrar om elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling. Eftersom lärarna redan förde viss dokumentation gjordes bedömningen att omställningen inte skulle bli så stor när denna typ av skriftlig information formaliserades. Regle- ringen skulle även bidra till att lärares arbetsbelastning skulle kunna komma att minska genom att lärarna hade tillgång till en samlad och mer reglerad dokumentation om eleverna. Enligt promemorian visar dock flera undersökningar och studier från bl.a. och Skol- inspektionen samt arbetsgruppens kontakter med olika referensgrupper att upprättandet av skriftliga individuella utvecklingsplaner, och framför allt omdömena, har lett till en ökad arbetsbelastning för lärarna. Sedan skriftliga individuella utvecklingsplaner reglerades första gången har vidare, vilket har framgått av avsnitt 4, en hel del ändringar gjorts i skolregleringen i syfte att förbättra och stärka uppföljningen och utvärderingen av elevernas kunskapsutveckling samt informationen om denna till elever och föräldrar. Nya läroplaner med kursplaner samt kun- skapskrav för den obligatoriska skolan har införts. De nya kursplanerna är nationellt styrande och mer konkreta och tydligare än de tidigare. Kunskapskraven är dessutom tydligare än de tidigare betygskriterierna. Detta medför att det tydligare och mer nyanserat än i tidigare kursplaner och betygskriterier framgår vad undervisningen ska handla om och vilka kunskapskrav eleverna ska nå upp till i de olika ämnena. betygsskala med fler betygssteg än har införts för bl.a. , grundsärskolan (i de fall betyg sätts i ämnen i den skolformen), sameskolan och specialskolan. Fler betygssteg ger en ökad tydlighet i informationen till elever och föräldrar genom att kunskapsutvecklingen hos eleverna bättre synliggörs. Den nya betygsskalan ger också lärarna möjlighet till ökad precisering i bedömningen av elevernas kunskaper och graden av måluppfyllelse. Därmed skapas en ökad tydlighet för eleverna när det gäller bedömningen av deras kunskaper, vilket ökar förutsättningarna för att elever ska uppfatta betygen som mer rättvisande. Nya bestämmelser i skollagen har även införts dels om att eleverna ska informeras om de grunder som tillämpas vid betygsättningen, dels om en skyldighet för dem som beslutar betyg att på begäran informera berörda elever och vårdnadshavare om skälen för betygssättningen. Detta innebär att elevernas rätt till information om varför de får ett visst betyg har stärkts och att lärare måste föra någon form av dokumentation som gör att de kan uppfylla skyldigheten. Vidare har betyg från årskurs 6 införts i , grundsärskolan (i de fall betyg sätts i ämnen i den skolformen) och sameskolan samt i årskurs 7 i specialskolan. Betygen är ett verktyg för att utvärdera elevernas kunskaper och ge tydlig information om hur eleven ligger till i förhållande till kunskapskraven i varje ämne. I och med att betyg numera ges från och med årskurs 6, i stället för i årskurs 8, får elever och föräldrar tidigare än förut tydliga signaler om elevens kunskapsläge och behov av särskilt stöd och andra insatser så att de ska få de bästa förutsättningarna för att nå målen för utbildningen. Slutligen har obligatoriska nationella ämnesprov införts i årskurs 3 i vissa ämnen. Obligatoriska nationella ämnesprov har även införts i fler ämnen i årskurs 6 och 9 i och motsvarande skolformer. Elevernas resultat på nationella proven synliggör i vilken grad eleverna uppnår kunskapskraven i de ämnen som testas och därmed deras behov av stöd och stimulans för att klara skolgången och utvecklas så långt som möjligt. De är ett viktigt stöd för bedömning och betygssättning. De nationella proven möjliggör även för alla skolor att kontinuerligt följa upp och utvärdera arbetssätt så att kvaliteten i undervisningen kan utvecklas. De bidrar även till bättre förutsättningar för uppföljning och utvärdering på nationell nivå. I och med att proven ges obligatoriskt med ett treårsintervall finns det numera goda möjligheter att följa elevernas kunskapsutveckling i de ämnen där proven ges. Det sagda innebär sammantaget att lärare arbetar mer med dokumentation och med uppföljning och utvärdering av elevernas kunskapsutveckling än . Som tidigare nämnts var det huvudsakliga syftet med de individuella utvecklingsplanerna att ge en tydligare och tidigare information och återkoppling till elever och föräldrar om elevens kunskapsutveckling, särskilt mot bakgrund av att det inte sattes betyg förrän i årskurs 8 i och att betygssystemet inte heller gav den nyanserade information om elevens kunskapsutveckling som efterfrågades. Ovan nämnda förändringar i regleringen innebär att det huvudsakliga syfte som de skriftliga individuella utvecklingsplanerna var avsedda att fylla när de infördes, numera i vissa avseenden är tillgodosett genom andra delar av regleringen. Mot bakgrund av lärarnas ökade arbetsbörda och eftersom det är viktigt att det skapas utrymme för lärarna att fokusera på sin Prop. 2012/13:195 kärnuppgift, dvs. att undervisa, anser regeringen att kravet att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner kan tas bort i vissa fall. Kravet att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner ska tas bort i årskurs 69 i och motsvarande skolformer i de fall betyg sätts När omdömena infördes i de individuella utvecklingsplanerna fick de vara betygsliknande. I samband med införandet angavs att betygs- liknande omdömen ändå skiljde sig från betyg på ett flertal punkter. Utformningen av omdömena skulle beslutas på lokal nivå av rektorn och var till skillnad från betygen inte nationellt formaliserade och standardi- serade. En annan väsentlig skillnad var att omdömena skulle vara formativa, vilket bl.a. innebär att eleverna får en regelbunden åter- koppling av vad de behöver utveckla. Betygsättningen är däremot till sin karaktär summativ, dvs. har som primärt syfte att ta reda på vad eleven har lärt sig. Vidare angavs att det var naturligt att omdömena anpassades till betygssystemets olika steg ju högre upp i årskurserna eleven kom. I promemorian redovisas att såväl undersökningar som arbetsgruppens samtal med referensgrupper och lärare vid skolbesök visar att omdömena i den skriftliga individuella utvecklingsplanen ofta får en summativ funktion. Flera lärare har betonat det orimliga i att omdömen som utfärdas en gång per termin utgör lärares formativa bedömning av eleverna. Enligt dessa lärare görs den formativa bedömningen kontinuer- ligt av den undervisande läraren i hans eller hennes direktkontakt med eleven. Det blir därmed en mer effektiv återkoppling än att invänta ett omdöme. Som tidigare nämnts anses arbetet med att upprätta skriftliga indivi- duella utvecklingsplaner enligt nuvarande bestämmelser som tids- krävande. Lärarna ser inte heller skriftliga individuella utvecklingsplaner som universalverktyg för individuell planering och uppföljning. Flera lärare betonar även vikten av att prata med elever och föräldrar i stället för att skriva ned informationen. Sedan de skriftliga individuella utvecklingsplanerna infördes har, som nämnts tidigare, flera ändringar i regleringen genomförts i syfte att förbättra uppföljningen och utvärderingen av elevernas kunskapsutveck- ling samt informationen om denna till elever och föräldrar. När det gäller årskurs 69 i , grundsärskolan (när betyg sätts i den skolformen), årskurs 6 i sameskolan samt årskurs 710 i specialskolan innebär införandet av betyg från årskurs 6 respektive 7 att tydlig information om hur eleven ligger till och behovet av stöd ges tidigare än förut. Därutöver innebär en mer detaljerad betygsskala och skyldigheten att ange skälen för betygssättningen att den skriftliga informationen om elevens kunskapsutveckling har stärkts och är mycket tydligare än den var när de skriftliga individuella utvecklingsplanerna infördes. Andra faktorer som bidrar till en ökad tydlighet i dessa årskurser , jämfört med när skriftliga individuella utvecklingsplaner infördes, är bl.a. de nya kursplanerna som är mer konkreta och mer nationellt styrande, samt att det finns nationella prov i fler ämnen än tidigare i årskurs 6 och 9 i och motsvarande skolformer. Med dessa nya inslag i skolsystemet bedömer regeringen att det behov av skriftlig information om elevens kunskapsutveckling som fanns innan de skriftliga indivi- duella utvecklingsplanerna infördes numera är väl tillgodosedda i de årskurser där betyg sätts. I promemorian föreslås att de skriftliga individuella utvecklings- planerna ska tas bort i nu aktuella årskurser. Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Exempelvis anser SKL att kravet på att skriftlig information i form av individuella utvecklingsplaner inte behöver finnas kvar för elever i de årskurser där betyg sätts mot bakgrund av att betyg ges tidigare och att betygsskalan innehåller fler betygssteg. Det finns dock vissa remissinstanser som inte helt instämmer i förslaget eller avstyrker det. Enligt () och Mental hälsa (RSMH) överlappar betygen de skriftliga omdömena i årskurs 69 och tappar därmed i betydelse. BO och RSMH anser dock att det däremot inte är ett lika uppenbart steg utifrån arbetsgruppens utredning att ta bort de individuella utvecklings- planernas framåtsyftande del. anser att den formativa delen av individuell utvecklingsplan bör behållas. anser att hörselskadade och andra barn med funktionsnedsättning kommer att hamna i en avsevärt sämre position än andra barn om tillämpningen av skriftliga individuella utvecklingsplaner minskar i omfattning eller tas bort för vissa årskurser utan någon slags kompensation. Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) är positiv till förslaget men anser att det behöver finnas ett annat alternativ till åtgärdsprogram för en elev som klarar kunskapskraven men har behov av mindre anpassningar i undervisningen. poängterar vikten av att skolorna fortsätter med skriftliga individuella utvecklingsplaner för elever med funktionsnedsättning om förslaget genomförs. förordar att promemorians förslag avseende årskurs 15 och motsvarande obligatoriska skolformer ska genomföras även när det gäller årskurs 69, dvs. att en skriftlig individuell utvecklingsplan ska upprättas en gång . och anser tvärtom att promemorians förslag inte är tillräckligt långtgående och anser att de skriftliga utvecklingsplanerna ska tas bort för alla elevgrupper. Regeringen anser att ett avskaffande av kravet på att upprätta en skrift- lig individuell utvecklingsplan i årskurs 69 i och mot- svarande skolformer i de fall betyg sätts inte bör ske utan att elevernas och föräldrarnas rätt till information om elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling samt elevernas rätt till stöd säkerställs på annat sätt. Utvecklingssamtalet ska som tidigare genomföras minst en gång per termin och hantera hur elevens kunskapsutveckling och sociala utveck- ling bäst kan stödjas. Informationen vid utvecklingssamtalet ska, liksom tidigare, grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i förhållande till läroplanen. I avsnitt 6 föreslås dessutom att regleringen av utveck- lingssamtalet ska ändras så att det tydligt framgår att utvecklingssamtalet även ska behandla de insatser som behövs för att eleven ska nå kunskaps- kraven i de ämnen som eleven får undervisning i och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen. Informationen till elever och föräldrar vid utvecklingssamtalet ska med andra ord motsvara den som tidigare gavs i den skriftliga individuella utvecklingsplanen. , som är positivt till förslaget, anser att det innebär att utvecklingssamtalet får utökad betydelse. Inför ett utvecklingssamtal måste varje undervisande lärare, liksom tidigare, lämna information om elevens kunskapsutveckling i lärarens ämnen och om hur eleven kan utvecklas vidare till den lärare som håller utvecklingssamtalet. Informationen kommer troligtvis att vara skriftlig. Som anförts i promemorian anser dock många lärare att den skriftliga information som lämnas till en kollega kan ha en annan karaktär och förenklas i förhållande till den skriftliga information som lämnas till elever och föräldrar. Vidare kommer läraren även i fortsättningen att behöva dokumentera sitt underlag för betygsättningen, så att läraren kan uppfylla skollagens krav att på begäran informera eleven och elevens vårdnadshavare om skälen för betygen. Det kommer således att finnas kvar ett behov av en professionell dokumentation om elevens kunskapsutveckling. anser att förslagen i praktiken inte innebär någon reell minskning av lärares skriftliga administration om kvaliteten på kunskapsuppföljning, formativ bedömning och informationen till elever och föräldrar ska bibehållas. Fler av remissinstanserna instämmer dock i promemorians bedömning att förslagen innebär en minskning eller förenkling av lärares administrativa arbete så att lärare får mer tid att fokusera på undervisningen, t.ex. , , , , och kommuner. Statskontoret instämmer i arbetsgruppens bedömning att förslagen innebär en minskning eller förenkling av lärares administrativa arbete så att lärare får mer tid att fokusera på undervisningen. Statskontoret anser att utredningen på ett trovärdigt sätt belyser att de förslag utredningen lämnar ökar förutsättningarna för att lärarnas administrativa arbetsuppgifter kommer att minska. Denna uppfattning delas av regeringen. Enligt regeringens bedömning påverkar ett borttagande av kravet att upprätta en skriftlig individuell utvecklingsplan i årskurs 69 i och i motsvarande skolformer i de fall betyg sätts inte heller rättsäkerheten för eleverna. Enligt skollagen (2010:800) ska alla barn och elever ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål (3 kap. 3 §). Om en elev är i behov av särskilt stöd ska han eller hon ges sådant stöd (3 kap. 8 §). Förslaget medför således inga förändringar när det gäller elevernas rätt till särskilt stöd eller elevernas möjligheter att utvecklas ytterligare inom ramen för läroplanen. Enligt promemorian ska det inte finnas något hinder mot att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner vid fler tillfällen än de föreslagna. avstyrker detta och anser att det uttryckligen bör förhindras att skolhuvudmännen själva beslutar att det ska finnas skriftliga individuella utvecklingsplaner utöver vad som regleras. Regeringen anser dock att det är av stor vikt att regelverket inte upprättar hinder för skolor att göra egna bedömningar om det finns behov av att upprätta fler skriftliga utvecklingsplaner, utifrån de egna elevernas behov och de lokala förutsättningarna. För att uppföljningen av varje elevs kunskapsutveckling och behov av stöd ska säkerställas bör det därför finnas möjlighet att upprätta skriftliga individuella utvecklings- planer i situationer när en sådan dokumentation anses tillföra något, t.ex. i de fall det finns skäl att dokumentera vissa anpassningar av skolmiljön som behöver göras för att en elev med funktionsnedsättning ska få de bästa förutsättningarna för sin kunskapsutveckling. Regeringen anser således att det även i fortsättningen bör vara tillåtet att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner även i andra fall än när det finns en skyldighet till det. Regeringen gör alltså bedömningen att ett avskaffande av skyldigheten att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner i de fall betyg sätts kan minska och förenkla lärares administrativa arbete samt frigöra tid för planering och genomförande av undervisningen. Regeringen bedömer också att regelverket i övrigt säkerställer uppföljningen av varje elevs kunskapsutveckling och behov av stöd. Regeringen föreslår därför att skyldigheten att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner i årskurs 69 i och grundsärskolan (när betyg sätts i den skolformen), i årskurs 6 i sameskolan samt i årskurs 710 i specialskolan, ska avskaffas. anser att effekterna av lagändringarna bör följas upp för att uppmärksamma om förändringen leder till att elevers behov av insatser inte tillgodoses till följd av kraven på att dokumentation tas bort. och har en liknande synpunkt. Regeringen instämmer i dessa synpunkter och kommer därför att ge en lämplig myndighet i uppdrag att noga följa effekterna av reformen. Skriftliga individuella utvecklingsplaner ska ges en gång per läsår i årskurs 15 i och motsvarande skolformer Som nämnts under avsnitt 4 har regeringen sedan införandet av skriftliga individuella utvecklingsplaner även vidtagit olika åtgärder som har medfört att uppföljningen och utvärderingen av elevernas kunskapsut- veckling i årskurs 15 i och motsvarande skolformer har stärkts. Exempelvis bidrar de nya kursplanerna, där det centrala innehållet i det lärarna ska undervisa om tydligt anges i respektive ämne i årskurs 13 och 46, till att uppföljningen och utvärderingen av elevens kunskapsutveckling och även informationen till elever och föräldrar har underlättats. Det finns numera även kunskapskrav i fler ämnen i årskurs 3 än tidigare, nämligen i svenska, svenska som andraspråk, matematik och i ämnesgrupperna SO och NO. Vidare bidrar de nationella ämnesproven i årskurs 3 till en ökad information och tydlighet om hur eleverna ligger till i förhållande till kunskapskraven i svenska, svenska som andraspråk och matematik och ger därmed även en tydlig signal om eventuella stödbehov i dessa ämnen. I promemorian har det bl.a. mot denna bakgrund föreslagits att skyldigheten att upprätta en skriftlig individuell utvecklingsplan ska minskas från till en gång . Utvecklingsplanen ska enligt förslaget upprättas vid ett av utvecklingssamtalen. Majoriteten av remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslaget. Mental hälsa att förslaget att upprätta skriftliga individuella utvecklingsplaner mer sällan kan öka kvaliteten i utvecklingsplanerna samt frigöra tid till undervisning och möten med elever. har anfört att ett alternativ till omdömen i alla ämnen i årskurs 1 och eventuellt även i årskurs 2 skulle kunna vara någon form av samlade omdömen under färre rubriker, t.ex. så att omdömena enbart fokuserar på elevens språk-, läs-, och skrivutveckling samt matematiska utveckling. Det behöver dock enligt utredas ytterligare om en sådan förändring är förenlig med intentionerna i den genomförda läroplansreformen. och anser att de skriftliga utvecklingsplanerna bör avskaffas helt för alla elevgrupper. Regeringen anser att det är en viss skillnad när det gäller behovet av skriftlig information och förekomsten av annan skriftlig information i dessa årskurser jämfört med de årskurser där betyg sätts. Uppföljningen av elevernas kunskapsutveckling i årskurs 15 och informationen om denna har visserligen stärkts i och med införandet av tydligare kursplaner i alla ämnen samt kunskapskrav och nationella prov i årskurs 3. Det finns dock inte kunskapskrav i alla ämnen i årskurs 3. Vidare ges de nationella ämnesproven enbart i vissa ämnen. Regeringen anser att det behövs en tydlig och regelbunden skriftlig information till eleven och vårdnadshavarna som täcker in alla ämnen i skolan under en elevs hela skolgång.