prop · H003185 · 2013-08-08 00:00:00 — uppbyggande av demokratiska institutioner, bevakning av press- och yttrandefrihet, insatser för att stärka rättigheterna för personer som tillhör minoritetsgrupper samt insatser för att bekämpa människohandel, intolerans och diskriminering. Mediefrihet inklusive internetfrihet utgjorde en prioriterad fråga under det irländska ordförandeskapet 2012, som anordnade en konferens på detta tema i . Diskussionerna om mediefrihet och nätfrihet i den mänskliga dimensionen kom att synliggöra de motsättningar som präglat , och som blev särskilt tydliga inför 3.3.1 Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter ODIHR (Office for Democratic Institutions and Human Rights) inrättades 1992 och har i uppdrag att bistå deltagarstater med att genomföra deras åtaganden inom den mänskliga dimensionen. Mer specifikt arbetar ODIHR bland annat med att främja förutsättningarna för demokratiska val samt att bistå deltagarstaterna med att bygga upp och stärka demokratiska institutioner. Exempel på andra frågor som faller inom ODIHR:s breda mandat är jämställdhet, bekämpande av människohandel, religionsfrihet, rörelsefrihet, situationen för MR- försvarare samt skyddet av de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism. Kontoret har ca 130 anställda och har sitt säte i . har uppmärksamheten särskilt riktats mot ODIHR:s uppgift att samordna valövervakning. Valövervakningmissionerna, som utgör ett av mer synliga verksamhetsområden, sker i samarbete mellan ODIHR och () baserat på ett samarbetsavtal . i uttalade emellertid PA:s ordförande att detta samarbetsavtal inte längre ansågs gälla. EU och uttryckte sin oro över detta ställningstagande. Det gemensamma uttalande som av tradition ges av ODIHR och PA efter genomförda valövervakningsmissioner, gjordes inte efter presidentvalet i respektive parlamentsvalet i . fattade parlamentariska församlingens byrå beslut om att återigen tillämpa samarbetsavtalet vilket bekräftades vid den Parlamentariska församlingens årliga möte i 2013. Till detta kommer att och , stödda av ett antal , alltjämt ifrågasätter ODIHR:s metodologi och opartiskhet och menar att ODIHR agerar politiserat. och EU stödjer starkt ODIHR:s internationellt erkända valövervakningsmetodologi och opartiskhet. bidrar också till ODIHR:s valverksamhet med finansiella och personella resurser, liksom till ODIHR:s övriga enheter och verksamhet. Chef för ODIHR är från . Representative on Freedom of the Media (RFoM) inrättades 1997 och har till uppgift att följa utvecklingen på mediefrihetsområdet i deltagarstaterna samt verka för att principer och åtaganden om yttrande- och mediefrihet följs. I mandatet ingår även att på ett tidigt stadium upptäcka problem inom dessa områden och hantera problemen i samarbete med deltagarstaterna, övriga institutioner och andra relevanta organ. och EU stöder starkt RFoM:s mandat, som är flexibelt nog att möta såväl existerande som nya hot mot yttrande- och mediefriheten i OSSE-området inklusive på internet. Representanten rapporterar regelbundet till Permanenta rådet, gör besök i de deltagande staterna och sammanställer publikationer och rekommendationer kring yttrande- och mediefrihet i OSSE-området. Kontoret har ett femtontal tjänstemän och har sitt säte i . RFoM:s arbete fokuserar särskilt på frågor som rör säkerhet för journalister, pressfrihet och internetfrihet. I sin rapportering till det Permanenta Rådet uppmärksammade Representanten bland annat begränsningar i tillgången till och yttrandefriheten på internet i vissa . Härutöver uppmärksammades ett antal fall av våld mot journalister i OSSE- regionen, liksom flera fall där journalister fängslats i strid med åtaganden om yttrande- och mediefrihet. Sammanlagt reste RFoM 150 fall från 38 deltagarstater och 68 fall från 30 deltagarstater i sin första rapport till permanenta rådet . Utöver sitt fortlöpande övervakningsarbete anordnade RFoM ett antal regionala mediefrihetskonferenser , däribland den nionde i liksom ett antal så kallade in Online Media Regulation. bidrog med såväl finansiella som personella resurser till kontoret . deltog också i den av RFoM arrangerade konferensen i på temat internetfrihet: internet 2013 Shaping policies to advance media freedom. I samband med att mandatet för nuvarande RFoM, skulle förlängas , yppades krav från främst på en inskränkning av representantens mandat. Detta är något som , och med kraft har motsatt sig då det skulle försvaga arbete på området. Mandatet för , som är advokat från Bosnien och , förlängdes i slutändan med oförändrat mandat . har en särskild representant för frågor som rör människohandel som arbetar vid sekretariatets enhet mot människohandel i . Representantens uppgift är att bistå deltagande stater med genomförandet av åtaganden och användning av rekommendationerna i för bekämpande av Det ukrainska har valt att prioritera kampen mot människohandel. jämställdhetsarbete omfattar ökad jämställdhet inom organisationen och särskilt integration av ett jämställdhetsperspektiv i alla delar av organisationens arbete, politiskt deltagande, våld mot kvinnor samt kvinnors situation i samband med väpnade konflikter. I det senare arbetet är genomförandet av 1325 (2000) om kvinnor, fred och säkerhet centralt. , och lade inför ministerrådsmötet i fram ett förslag om hur bidrag till implementeringen av resolution ska stärkas. Beslutet kunde dessvärre inte fattas på grund av meningsskiljaktigheter gällande roll på området. Ramverken för jämställdhetsarbetet utgörs av jämställdhetsplanen som antogs 2004, ett ministerbeslut om kvinnor i konfliktförebyggande, krishantering och postkonflikthantering, som antogs 2005 baserat på ett svenskt initiativ, samt ministerbeslut om kvinnors deltagande i det politiska livet. arbetar bland annat med genderfrågor genom sina fältmissioner. Som exempel kan nämnas stöd till kvinnors deltagande i säkerhetssektorreformer i eller ökat politiskt deltagande för kvinnor i deltagandestaterna. Avsevärda brister finns i genomförandet av ramverken, inte minst när det gäller rekryteringen av kvinnor till chefsposter i organisationen. årliga möte om den mänskliga årliga översynskonferens om den mänskliga dimensionen (HDIM) fokuserar på deltagarstaternas uppfyllande av OSSE-åtagandena inom den mänskliga dimensionen. Mötet är dessutom en viktig arena för enskilda organisationer för att kunna ställa regeringsföreträdare till svars i en öppen diskussion. /Sinti, religionsfrihet och nationella minoriteter. arbetssessionerna på bland annat mediefrihet, mötes- och föreningsfrihet, rättsstatlighet samt tolerans och icke-diskriminering. Några av de trender som kunde skönjas i de många anförandena var ett tydligt fokus på MR- relaterade problem i , liksom ett högre deltagande vid sessionerna om rättsstaten respektive tolerans och icke-diskriminering än Totalt deltog ca 1000 personer varav ca 500 NGO- Den process som syftar till att se över arbetet inom den mänskliga dimensionen, vilken ursprungligen tillkom genom att blockerade dagordningen HDIM med krav på reformering av den mänskliga dimensionen, har fortgått . har inom ramen för denna process huvudsakligen verkat för att förbättra kvaliteten på HDIM genom att förespråka bättre uppföljningsmekanismer Skr. 2012/13:185 av de rekommendationer som antas under mötet samt ett förstärkt NGO- Framförallt och önskar emellertid se ett förkortat HDIM med mer begränsat NGO-deltagande. På grund av dessa motsättningar har processen inte kunnat slutföras . I samband med HDIM 2012 arrangerade ett seminarium om på temat människorättsförsvarare. Tillsammans med var också medarrangör av ett seminarium om grundläggande fri- och rättigheter och civila samhället. fältverksamhet är väl etablerad och det är ett instrument som ger ett tydligt mervärde jämfört med andra organisationer. stödjer demokratisk utveckling, stärkande av mänskliga rättigheter och rättsstatens principer på , i inklusive och i genom sina 17 fältmissioner. Fältnärvaron omnämns generellt som missioner, oavsett om dessa i mandaten betecknas som kontor, missioner, center eller projektsamordnare. har fältnärvaro kommit att ifrågasättas av några medlemsländer. Bland annat framförde en önskan om att nedgradera den existerande fältmissionen till en projektsamordnare, trots att en majoritet inom anser att missionen inte uppfyllt sitt mandat, framförallt inom den mänskliga dimensionen. inkom det nya deltagandelandet med en önskan om OSSE-fältnärvaro i landet. bedriver betydande fältverksamhet på västra med totalt sex fältmissioner i , Bosnien och , , , och Kosovo. senare år har fokus kommit att inriktas på valövervakningsfrågor, rustningskontroll och förtroendeskapande arbete, snarare än krishanterings- och stabiliseringsinsatser. Dessutom har arbetet varit inriktat på frågor kring nationella minoriteter samt rättsstatsfrågor inklusive stöd tillkapacitetsbyggande. Den första missionen upprättades 1992 i och den senaste i i samband med landets Mandaten för de olika missionerna är anpassade till situationen i varje enskilt land och huvudsakligen inriktade på demokrati Fältmissionen i Kosovo utgör en del av den internationella civila FN- närvaron och är med ca 600 anställda största Missionen, som har en hög grad av autonomi, inrättades 1999 och har som uppgift att ha en ledande roll i uppbyggandet av institutioner och demokrati samt mänskliga rättigheter i Kosovo. verksamhet lyfts i sammanhanget ofta fram som ett föredöme. exempel på verksamheten kan noteras att missionen bidrog till möjligheten att rösta i Kosovo under de serbiska parlaments- etablerade sin fältnärvaro i , , , och . verkar för att främja samarbete mellan länderna i genom exempelvis projekt om regional samordning och utbildning av personal för gräns- och tullbevakning, narkotikaspaning, lätta vapen och ammunitionsprojekt, till vilka även lämnat ekonomiskt stöd. har riktat särskilt stöd till BMSC () i Dusjanbe som utbildar personal inom gränsövervakning. Utöver fältmissionernas ordinarie verksamhet driver även ODIHR, HCNM och RFoM konfliktförebyggande projekt i regionen. har fortsatt att arbeta med konfliktlösning i södra efter de inter-etniska våldsamheterna mellan kirgiser och uzbeker . En OSSE-ledd polisinsats är fortsatt verksam i södra . Vid sidan av konfliktlösning arbetar fältkontoret med gränsöverskridande vattenfrågor och polisreform. fältkontoret i har bland annat drivit verksamhet inom anti-terrorism, anti-korruption och anti-trafficking. I har arbetat med gränsövervakning, anti-korruption, mänskliga rättigheter och jämställdhet. I verkar för narkotikabekämpning, samt mot våldsam extremism och i med förvaring av små och lätta vapen. missioner i och inrättades . Missionerna verkar genom breda mandat för att främja genomförandet av åtaganden inom tre dimensioner. De har inte till uppgift att bevaka eller medla i den utdragna konflikten avseende Nagorno- Karabach. Missionen i arbetar bland annat med rättsliga reformer och kampen mot korruption. Prioriterade områden för missionen i är bland annat att bistå i genomförandet av landets åtaganden i och med anslutningen till samt i fråga om jämställdhetsfrågor. lade fram en begäran om att skyndsamt omvandla missionen i till ett projekt samordningskontor. Missionen i huvudstad inrättades 1993 med syfte att underlätta arbetet mot en politisk lösning av konflikten om utbrytarregionen . Härutöver arbetar missionen bland annat med att rapportera om utvecklingen på mediefrihetsområdet i , att bistå med expertis i frågor om människohandel liksom att bedriva informationskampanjer i syfte att förebygga detta samt att stödja Skr. 2012/13:185 ansträngningar med att reformera rättssystemet i enlighet med internationell standard. finns det även ett fältkontor i i den transnistriska utbrytarregionen, som i samarbete med ordförandeskap samt och har till uppgift att verka för en politisk lösning av den utdragna konflikten. närvaro i etablerades 1994 och består av ett kontor för projektsamordning. Kontorets övergripande uppdrag är att stödja arbete med fortsatt demokratisk utveckling och rättstatlighet samt främjande av mänskliga rättigheter. Kontoret arbetar även med ekonomiska- och miljömässiga respektive militärpolitiska säkerhetsaspekter. Det största projektet i historia syftar till att stödja ansträngningar att förstöra av det miljöfarliga raketbränslet mélange. Den totala kostnaden för projektet beräknas till , varav bidrar med . 5OSSE:s krishantering och de utdragna konflikterna Konflikten om regionen som ligger i , men till övervägande del befolkas av armenier, har pågått . Vapenvilan trädde i kraft och respekteras i princip, även om incidenter förekommer. och första delen av 2013 kunde en ökning av väpnade incidenter med dödlig utgång längs stilleståndslinjen noteras. verkar för en förhandlingslösning, genom den så kallade Minsk-gruppen, som består av ett dussintal länder, däribland . Gruppens samordförande, , och , fungerar i praktiken som medlare. OSSE-ordförandeskapet har även en personlig representant för konflikten med kontor i . I dennes uppdrag ingår bland annat att övervaka vapenvilan samt skapa förtroende mellan parterna genom att upprätthålla kontakter med politiska och militära ledare. Kärnfrågorna som behöver lösas rör främst framtida status, säkerhetsgarantier för områdets armeniska befolkning, tillbakadragande av armeniska trupper från azeriskt territorium samt situationen för flyktingar och internflyktingar. I samband med i lade Minsk-gruppens samordförande fram en uppsättning punkter, som föreslogs utgöra grundprinciper och ramverk för en framtida fredsuppgörelse. Dessa så kallade Madrid- principer har sedan varit föremål för förhandlingar mellan parterna under samordförandeskapens och den dåvarande ryske presidenten ledning. Sedan man misslyckades att komma överens vid ett möte i i har dock förhoppningarna om en snar har spänningen ökat och generalsekreterare har bland annat sett sig föranledd att utfärda en så kallad early warning, i enlighet med beslutet om konfliktcykel , och därmed rikta medlemsstaternas uppmärksamhet på De bägge ländernas presidenter har inte träffats Benådningen av en azerisk officer, , som mördat en armenisk kollega i , samt armeniska planer på att inleda flygningar mellan huvudstad och Stepanakert i har bidragit till att öka spänningen. Bildt besökte och för samtal om bland annat . verkat för att EU mer aktivt ska stödja Minsk-gruppen i dess uppdrag att medla i konflikten. Efter kriget mellan och diskuterades olika aspekter av konflikten intensivt inom . Trots ansträngningar av det dåvarande grekiska OSSE-ordförandeskapet kunde ingen överenskommelse nås om en förlängning av mandatet för OSSE- missionen i . Detta resulterade i att missionen stängdes . Huvudproblemet i förhandlingarna var främst närvaron och rörelsefriheten över hela territorium inklusive utbrytarregionerna och . motsatte sig tillträde till utbrytarregionerna utan ett de facto-erkännande från deltagarstater. Detta kunde inte accepteras av övriga deltagarstater som underströk respekten för suveränitet och territoriella integritet. hävdar, med hänvisning till att de erkänt och , vilken man är ensam om inom , att det inte längre råder någon utdragen konflikt. och EU fortsätter hävda territoriella integritet. bidrar genom sitt samordförandeskap med FN och EU inom ramen för de så kallade Genèvesamtalen till fortsatta samtal om konflikten. suspenderade 2009 möjlighet att genomföra verifikationsbesök inom ramen för Wiendokumentet och suspenderade relationerna med inom Open Skies. Förhandlingarna för en fredlig lösning avseende den moldaviska utbrytarregionen genomförs i det så kallade 5+2-formatet, som inkluderar representanter för , , , , , EU och . Transnistrien vägrade 2006 att fortsätta formella förhandlingar i detta format, varefter endast informella förhandlingar kunde ske. återupptogs dock formella förhandlingar i formatet och väcktes, med ny regering i och byte på ledarskapsposten i Transnistrien, förhoppningar om nya möjligheter till framsteg i förhandlingsprocessen. Fem formella förhandlingsrundor ägde rum i 5+2-formatet och vid ministermötet i kunde medlemsländer anta ett ministeruttalande om konflikten. Det ukrainska ordförandeskapet 2013 har gjort de utdragna konflikterna och då särskilt Transnistrien, till en av sina huvudprioriteringar men få konkreta framsteg har åstadkommits. Bilaga 1: deltagande stater Bilaga 2: Stöd till och uppgick den samlade budgeten för till (ca ). uppgick den samlade budgeten till (ca ). Den svenska obligatoriska medlemsavgiften uppgick till 2012 och 2013. Förutom den svenska andelen av den ordinarie OSSE-budgeten bidrog och med för att ställa personal till förfogande. Därtill hade kostnader för deltagande i /ODIHR:s valobservationsmissioner med . bidrog vidare under och med i frivilliga bidrag till konfliktförebyggande biståndsprojekt inom samt till OSSE-projekt inom ramen för den verksamhet som bedrivs av (Sida). sammanlagda bidrag till verksamhet andra och var således . Följande OSSE-projekt beviljades svenskt stöd om sammanlagt under och : -Stöd till högkommissarien för nationella minoriteter -Stöd till ODIHR:s fond för rättsliga reformfrågor -Stöd till ODIHR:s projekt för övervakning av krigsrättegångar -Stöd till ODIHR:s valövervakningsprojekt -Stöd till sekretariatets projekt för övervakning av krigsrättegångar i -Stöd till projekt för kunskapsöverföring från krigsrättegångar i Bilaga 3: Svensk personal ställd till förfogande och har under och ställt personer med följande uppgifter till förfogande (inkluderar inte kontrakterade svenskar) vid fältmissioner och institutioner: Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsrådet , ordförande, och statsråden, , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2012/13:185 Redogörelse för verksam- heten inom () under och .