prop · H1031d2 · 2013-09-18 00:00:00 — Anm.: I minskar den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld från av BNP 2012. Genomsnittet för EU27 exkl. . Källa: Europeiska kommissionen 2013. Enligt Europeiska kommissionens vårprognos uppgick skulden för till 107,6 och för till av BNP 2012. Även för och medför de beräknade fortsatta underskotten 2013 att skuldkvoten fortsätter att öka som andel av BNP. Kommunsektorns finanser, sysselsättning och skuldsättning 10 Kommunsektorns finanser, sysselsättning och skuldsättning Därefter redogörs för förändringen –Kommunsektorns finanser bedöms vara kommunalt finansierade arbetstimmar och förhållandevis stabila 2013–2017, trots ett fortsatt svagt konjunkturläge . , när den svenska ekonomin som helhet närmar sig ett balanserat resursutnyttjande, beräknas kommunsektorns resultat uppgå till . –Den kommunala konsumtionen väntas öka måttligt , i genomsnitt , jämfört med genomsnittet 2002–2012 som uppgår till . –Antalet sysselsatta i den kommunalt finansierade verksamheten uppgick till drygt 1,2 miljoner och var därmed tillbaka på samma nivå som , dvs. före finanskrisens effekter på sysselsättningen i den kommunalt finansierade verksamheten. Den kommunalt finansierade sysselsättningen ökar . Sedan beskrivs inkomsterna, det ekonomiska resultatet och det finansiella sparandet. Slutligen följer en beskrivning av skuldsättningen i sektorn. Detta avsnitt är en fördjupning av den redovisning av offentlig sektor som finns i avsnitt 9. Sektorn analyseras också i avsnitt 5.5. Även under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner, beskrivs kommunsektorn, bl.a. utvecklingen av de generella statsbidragen. Kommunsektorn beskrivs också utförligt i regeringens årliga skrivelse till om utvecklingen inom den kommunala sektorn. –Kommunsektorns skuldsättning har ökat , bl.a. till följd av stora lånefinansierade investeringar i fastigheter och infrastruktur. Den finansiella situationen bedöms dock vara förhållandevis stabil i sektorn, även om spridningen mellan enskilda kommuner och landsting är stor. 10.1Kommunsektorn – en stor och viktig del av svensk ekonomi Kommunsektorn utgör en stor och viktig del av den svenska ekonomin, dels genom den egna produktionen av välfärdstjänster såsom sjukvård, äldreomsorg och skola, dels genom den ökande andelen kommunalt finansierad produktion i näringslivet. Friskolor, privata vårdboenden och upphandlad kollektivtrafik är exempel på tjänster som näringslivet producerar och kommunsektorn finansierar. Kommunsektorns utgifter uppgick till av BNP. Av den offentliga sektorns totala utgifter står kommunsektorn för närmare hälften. I diagram 10.1 visas kommunsektorns totala utgifter fördelade efter ändamål. De tre största utgiftsposterna är hälso- och sjukvård, utbildning samt socialt skydd (vilken främst består av vård och omsorg om äldre och funktionshindrade). Diagram 10.1 Kommunsektorns utgifter efter ändamål 2011 Anm.: Allmän offentlig förvaltning inkluderar bl.a. verksamheter med övergripande kommunnytta, t.ex. kommunledning, nämnd- och styrelseverksamhet, utgifter för fastighetsförvaltning m.m. Kommunsektorns ekonomi påverkas bl.a. av den demografiska utvecklingen. In- och utvandring, antalet äldre samt antalet personer i arbetsför ålder och i skolålder påverkar såväl skatteintäkter som efterfrågan på olika välfärdstjänster. Kommunsektorn påverkar och påverkas av den samhällsekonomiska utvecklingen. Sysselsättningen i bestämmer till stor del storleken på de utbetalda lönerna (lönesumman) i ekonomin. Lönesumman och den skattesats som varje kommun och landsting beslutar om avgör i sin tur storleken på sektorns skatteintäkter, vilka står för ungefär två tredjedelar av de totala inkomsterna. Kommunsektorn är genom sin storlek och personalintensiva verksamhet också en viktig arbetsgivare. Knappt en fjärdedel av alla sysselsatta i är kommun- eller landstingsanställda. Dessutom tillkommer anställda främst i näringslivet som utför kommunalt finansierade tjänster. Det totala antalet sysselsatta i kommunalt finansierad verksamhet uppgick till drygt 1,2 miljoner. Kommuner och landsting skapar också arbetstillfällen i näringslivet genom exempelvis köp av varor och tjänster samt investeringar i infrastruktur. har en stor skattefinansierad produktion av välfärdstjänster, vilket ställer höga krav på budgetkontroll och effektivitet. Det ekonomiska utrymmet för den kommunalt finansierade verksamheten styrs av det övergripande budgetpolitiska ramverket för stabila offentliga finanser, inte minst överskottsmålet, men även av kommunallagens (1991:900) krav på god ekonomisk hushållning och en budget i balans.165 De offentliga finansernas utveckling, och det bedömda utrymmet i statens budget, måste därför beaktas i samband med beslut om reformer på kommunområdet, inklusive förändringar av statsbidragen. har sunda offentliga finanser medan många EU-länder är kraftigt skuldtyngda. Bristande ordning i de offentliga finanserna i andra länder visar på vikten av starka finanspolitiska ramverk på nationell, regional och lokal nivå, som regelbundet följs upp och utvärderas. 165 Se fördjupningsrutan för kommunsektorns finanser. Att kommuner och landsting själva får besluta om sina angelägenheter, den s.k. kommunala självstyrelsen, är en viktig del av den svenska demokratin. har även ratificerat konvention om självstyrelse. innebär att kommunerna sköter lokala och regionala angelägenheter på eget ansvar och i huvudsak finansierar sin verksamhet genom sin beskattningsrätt. Omfattningen av självstyret definieras ytterst av genom lagstiftning. Kommunerna och landstingen ansvarar för större delen av de samhällsuppgifter som berör de enskilda medborgarna. I en internationell jämförelse är den svenska kommunala självstyrelsen mycket omfattande. Det budgetpolitiska ramverket består av ett överskottsmål för hela den offentliga sektorn, ett utgiftstak för staten samt krav på kommuner och landsting att ha en budget i balans. Därutöver kräver kommunallagen (1991:900) att kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning, vilket tillsammans med balanskravet har stor betydelse för säkerställandet av en ansvarsfull ekonomisk förvaltning i kommunsektorn, minskar risken för underskott och bidrar till att nå överskottsmålet för hela den offentliga sektorn. Kommunerna och landstingen ska, som ovan anförts, ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet. ska kommuner och landsting bl.a. fastställa de finansiella mål som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning. har kraven skärpts ytterligare genom att kommuner och landsting ålagts att besluta om riktlinjer om god ekonomisk hushållning. Balanskravet innebär att enskilda kommuner och landsting inte får besluta om en budget där kostnaderna överstiger intäkterna. Om resultatet ändå blir negativt måste det kompenseras med överskott . Om det finns synnerliga skäl kan en kommun budgetera för tillfälliga underskott.166 Bedömningen av vad som är synnerliga skäl måste göras av kommunerna och landstingen själva från fall till fall. Det kommunala balanskravet anger den lägsta godtagbara resultatnivån på kort sikt. Kommunallagens krav på en god ekonomisk hushållning och en budget i balans innebär bl.a. att kommuner och landsting behöver ha ett eget sparande för att kunna hantera variationer i de ekonomiska förutsättningarna, inte minst konjunkturvariationer. Kommuner och landsting får fr.o.m. bygga upp resultatutjämningsreserver inom ramen för det egna kapitalet. Resultatutjämningsreserverna gör det möjligt att sätta av en del av överskottet i goda tider för att kunna använda medlen för att täcka underskott som uppstår till följd av en lågkonjunktur. Att ge kommuner och landsting ökade möjligheter att spara i goda tider främjar det övergripande målet om en god ekonomisk hushållning. Den kommunala revisionen ansvarar för den granskande funktionen i det kommunala finansiella ramverket. De kommunala revisorerna, som är förtroendevalda, har i uppdrag att granska den kommunala verksamheten och därvid särskilt pröva hur de av fullmäktige utsedda förtroendevalda har utfört sitt uppdrag. Det är sedan fullmäktige som prövar frågan om ansvarsfrihet. Revisorerna ska pröva om verksamheten sköts på ett ändamålsenligt och från ekonomisk synpunkt tillfredsställande sätt, om räkenskaperna är rättvisande och om den interna kontrollen som görs inom nämnderna är tillräcklig. De förtroendevalda revisorerna biträds av sakkunniga, vars rapporter ska tillfogas revisionsberättelsen. 166 Som exempel på situationer då synnerliga skäl kan föreligga kan nämnas fall då kommunen eller har en stark finansiell ställning eller åtgärder som tillfälligt medför kostnader, men som kommer att leda till lägre kostnader och därmed främja en god ekonomisk hushållning. Kommuner och landsting ansvarar för stora delar av samhällets skattefinansierade välfärd. Sektorn är skyldig att tillhandahålla verksamheter såsom förskola, skola, socialtjänst, äldreomsorg samt hälso- och sjukvård. Vissa verksamheter, t.ex. kultur- och fritidsverksamhet, är däremot frivilliga och beslutas på lokal nivå. De kommunala kostnaderna påverkas av antalet sysselsatta i respektive verksamhet, som i sin tur beror på vilka uppgifter som ska utföras, den demografiska utvecklingen och andra behov, löner samt produktiviteten i verksamheten. Den ekonomiska styrningen och hushållningen i de enskilda kommunerna och landstingen har stor betydelse för den ekonomiska situationen. Exempelvis varierar effektivitet och ambitionsnivå mellan olika kommuner och landsting. En yttre ram ges dock av kommunallagens regler, bl.a. kravet om en balanserad budget. uppgick de totala utgifterna i kommuner och landsting till , vilket motsvarar av BNP (se tabell 10.1). Kommunsektorn svarade för närmare hälften () av den konsoliderade offentliga sektorns utgifter. Den största delen av utgifterna i sektorn utgörs av konsumtionen och avser främst verksamheter som sjukvård, äldreomsorg och skola. Tabell 10.1 Totala utgifter för kommuner och landsting 2012–2017 Utfall , prognos –2017 Anm.: Posten investeringar inkluderar nettoköp av mark och fastigheter. Eftersom försäljningen vanligtvis överstiger köp av mark och fastigheter är denna nettopost negativ, vilket minskar de redovisade investeringarna med ca . Källor: och egna beräkningar. Prognoserna för den kommunala konsumtionen baseras i hög utsträckning på det ekonomiska utrymmet i kommunsektorn, då kommuner och landsting antas anpassa kostnaderna i syfte att klara balanskravet. Resultatutvecklingen, sedan balanskravet infördes, tyder också på att kommuner och landsting strävar mot att uppfylla balanskravet och kravet på en god ekonomisk hushållning. Därmed styrs den kommunala konsumtionen, i regeringens prognoser, i huvudsak av inkomsttillväxten, som i sin tur främst beror på utvecklingen av löner och arbetade timmar i ekonomin som helhet. En svag inkomstökning medger endast en svag ökning av konsumtionen (och vice versa). Prognosen utgår från beslutad politik, vilket bl.a. innebär antagande om oförändrade skattesatser i kommuner och landsting.167 , när svensk ekonomi som helhet närmar sig ett balanserat resursutnyttjande, antas kommunsektorn redovisa ett resultat som ligger i närheten av riktvärdet för god ekonomisk hushållning. Med konsumtion avses utgifter för tillhandahållande av varor och tjänster som finansieras med skattemedel – välfärdstjänster. Konsumtionsutgifterna utgörs främst av personalkostnader, dvs. löner, arbetsgivaravgifter och avtalsförsäkringar m.m. (se tabell 10.2). Den demografiska utvecklingen har en central betydelse för konsumtionsutvecklingen. Ett ökat elevantal kan exempelvis leda till att fler lärare behöver anställas. Verksamheten utförs till största delen av anställda i kommuner och landsting. har dock verksamhet som finansieras av kommuner och landsting i allt högre utsträckning bedrivits av privata utförare. Andelen av utgifterna som kan hänföras till kommunfinansierad verksamhet i näringslivet uppgick till (se tabell 10.2). 10.2.1Konsumtion - den skattefinansierade välfärden för kommunsektorns finanser anger delvis förutsättningarna för regeringens prognoser på kommunsektorns finanser. 167 Det förekommer att kommuner beslutar om budget och skattesatser avseende kommande år under innevarande år. I prognosen används dock den medelutdebitering som fastställs , , för kommuner respektive landsting totalt. Tabell 10.2 Konsumtionens sammansättning 2012 Summa utgifter (A) Summa inkomster (B) Total konsumtion (A)- (B) 1Avskrivningar och produktionsskatter om . 2Avgifter för exempelvis barnomsorg och läkarbesök. 3Egenproducerade tillgångar och produktionssubventioner. Källor: , och egna beräkningar. Den kommunala konsumtionen 2013–2017 Konsumtionen i löpande priser bedöms öka 2013, vilket är något lägre än genomsnittet 2002–2012 på (se diagram 10.2). bedöms den del av efterfrågan på välfärdstjänster som uppstår till följd av den demografiska utvecklingen att öka förhållandevis svagt, till följd av en förväntad svag efterfrågan på gymnasieutbildning och äldreomsorg. utvecklas den kommunala konsumtionen relativt svagt till följd av en svag prisökning i ekonomin och en svag utveckling av kommunsektorns skatteunderlag (se tabell 10.5). Den successivt förbättrade konjunkturen 2015–2017 medför att arbetsmarknaden, och därmed skatteunderlaget, stärks. Detta innebär att det skapas utrymme för konsumtionen att öka i en högre takt (se diagram 10.2). bedöms konsumtionsutgifterna öka med i genomsnitt . Det demografiska trycket ökar . Ökningen av den kommunala konsumtionen är i genomsnitt lika stor som det demografiskt betingade trycket 2013–2017. Ackumulerat, och uttryckt i miljarder kronor i löpande priser, är konsumtionsprognosen i linje med den demografiska efterfrågan 2017. Som andel av BNP bedöms konsumtionen öka från 2013, för att sedan minska något under resten av prognosperioden. Historiskt sett följer konsumtionen i löpande priser inkomsterna väl. Ökningen av konsumtionsutgifterna är främst en effekt av högre löner i kommunsektorn medan antalet sysselsatta ökar svagt. Lönerna bedöms öka med ca 3–3,2013–2017. Diagram 10.2 Konsumtion i kommunsektorn 2001–2017 Årlig procentuell förändring. Utfall , prognos 2013–2017. Kommunsektorn, genomsnittlig ökning 2002-2012 Källor: och egna beräkningar. 10.2.2Investeringar, transfereringar och räntor Investeringarna uppgick till och beräknas öka med totalt fram , bl.a. då satsningarna på infrastruktur förväntas fortsätta (se tabell 10.1).168 Transfereringarna till stat169, företag och hushåll beräknas uppgå till . I takt med att räntenivån normaliseras från dagens låga nivå ökar ränteutgifterna från 2013 till mot slutet av prognosperioden. 10.3Kommunfinansierad sysselsättning och arbetade timmar Antalet sysselsatta i kommunalt finansierad verksamhet uppgick till drygt 1,2 miljoner personer och var därmed tillbaka på samma nivå 168Se Ekonomirapporten (Kommuner och Landsting 2013). 169Kommunsektorns transfereringar till staten utgörs främst av kommunsektorns del av assistansersättningen. som , dvs. före finanskrisens effekter på sysselsättningen i kommunalt finansierad verksamhet. Begreppet kommunfinansierad sysselsättning avser antalet sysselsatta i kommunsektorn och antalet sysselsatta i näringslivet som tillhandahåller välfärdstjänster som finansieras av kommunala skattemedel. Överföringen från kommunala till privata utförare har ökat och är en viktig förklaring till att sysselsättningen i kommunsektorn har ökat i en lägre takt än den kommunfinansierade sysselsättningen (se diagram 10.3). Diagram 10.3 Kommunfinansierad sysselsättning och sysselsättning i kommunsektorn 1993–2017 Utfall 1993–2012, prognos 2013–2017. Anm.: ingick i kommunsektorn och därmed i den kommunalt finansierade verksamheten . Exklusive plusjobb 2005–2008. Källor: , och egna beräkningar. 10.3.1Sysselsättningen bedöms öka förhållandevis starkt 2013 och 2014 bedöms den kommunalt finansierade sysselsättningen öka med (dvs. ca 14 000 personer) jämfört med . Sysselsättningen fortsätter öka i en lägre takt 2014, för att sedan vara i princip oförändrad 2015–2017 (se diagram 10.3). Sammantaget bedöms sysselsättningen i kommunsektorn öka med 9 000 personer mellan 2013–2017. I näringslivet bedöms den kommunalt finansierade sysselsättningen öka 2013–2017, medan sysselsättningen i kommunsektorn bedöms minska 2015–2017. En förklaring till att sysselsättningen i kommunsektorn minskar är att överföringen av välfärdstjänster till näringslivet väntas fortgå. En annan förklaring är att prognosen utgår från beslutad politik och att en god ekonomisk hushållning antas uppnås först när hela ekonomin når ett balanserat resursutnyttjande. I tabell 10.3 redovisas hur den kommunfinansierade sysselsättningen beräknas vara sammansatt 2013–2017. Tabell 10.3 Kommunfinansierad sysselsättning 2012–2017 Tusentals personer 2012. –2017 årsvis förändring i tusentals personer. Utfall , prognos 2013–2017. Anm.: Det totala antalet kommunfinansierade sysselsatta utgörs av summan av sysselsatta i kommunsektorn och i näringslivet. I näringslivet ingår de alternativa utförare som producerar kommunalt finansierade välfärdstjänster. Källor: , och egna beräkningar. Den kommunfinansierade sysselsättningen ökar tillfälligt som andel av den totala sysselsättningen i ekonomin 2013 bedöms den kommunalt finansierade sysselsättningen, mätt som antal sysselsatta, öka något som andel av den totala sysselsättningen i ekonomin (se diagram 10.4). bedöms den kommunfinansierade sysselsättningen återigen minska som andel av den totala sysselsättningen. Diagram 10.4 Kommunfinansierad sysselsättning som andel av totala sysselsättningen i ekonomin 1993–2017 Utfall 1993–2012, prognos 2013–2017. Anm.: ingick i kommunsektorn och därmed i den kommunalt finansierade verksamheten . Exklusive plusjobb 2005–2008. Källor: , och egna beräkningar. har sysselsättningen i näringslivet ökat med i genomsnitt , medan sysselsättningen i den kommunfinansierade verksamheten har ökat (se diagram 10.5). Nedgången i sysselsättningen 2009 till följd av finanskrisen var mer påtaglig i näringslivet, där den minskade , medan minskningen för den kommunfinansierade sysselsättningen stannade vid . Den kommunfinansierade sysselsättningen beräknas öka inledningsvis för att sedan vara i princip oförändrad (se diagram 10.5). Sysselsättningen i näringslivet bedöms öka med i genomsnitt . Diagram 10.5 Kommunfinansierad sysselsättning och sysselsättning i näringslivet 1994–2017 Utfall 1994–2012, prognos 2013–2017. (vänster axel) (höger axel) Anm.: ingick i kommunsektorn och därmed i den kommunalt finansierade verksamheten . Exklusive plusjobb 2005–2008. Källor: , och egna beräkningar. Antalet kommunfinansierade timmar förändras marginellt 2014–2017 Antalet arbetstimmar och den genomsnittliga arbetstiden i kommunsektorn utgör i regeringens prognoser länken mellan sysselsättningen och utgifterna i kommunsektorn. Antalet kommunfinansierade arbetstimmar förväntas öka 2013, dock i en något lägre takt än både 2011 och 2012 (se diagram 10.6). Diagram 10.6 Antalet kommunalt finansierade arbetade timmar 1994–2017 Utfall 1994–2012, prognos 2013–2017. Anm.: ingick i kommunsektorn och därmed i den kommunalt finansierade verksamheten . Exklusive plusjobb 2005–2008. Källor: , och egna beräkningar. I näringslivet fortsätter antalet kommunalt finansierade arbetstimmar öka 2014–2017, medan antalet är i stort sett oförändrat i kommunsektorn (se tabell 10.4). Tabell 10.4 Antal arbetade kommunfinansierade timmar 2012–2017 Kalenderkorrigerade timmar 2012. –2017 volymutveckling av antal timmar. Utfall 2012, prognos 2013–2017. -0,2 -0,2 -0,1 -0,1 -0,3 -0,3 Anm.: Det totala antalet kommunfinansierade timmar utgörs av summan av arbetade timmar i kommunsektorn och i näringslivet. I näringslivet ingår de alternativa utförare som producerar kommunalt finansierade välfärdstjänster. Antalet faktiskt arbetade timmar i näringslivet är baserat på uppgifter från . Källor: , och egna beräkningar. Inkomster från skatter och statsbidrag utgör tillsammans av kommunsektorns totala inkomster, varav skatteintäkterna svarar för (skatteintäkterna beskrivs närmare i avsnitt 7.1.1).170 Skatteintäkterna och 170 Utöver intäkter från skatter och statsbidrag har kommuner och landsting också inkomster från bl.a. avgifter, den kommunala fastighetsavgiften samt finansiella inkomster. 2012 (se diagram 10.7). Diagram 10.7 Skatteintäkter och statsbidrag 2002–2017 Årlig procentuell förändring, löpande priser. Utfall 2002–2012, pro- gnos –2017. Skatteintäkter och statsbidrag sammantaget Anm.: Skatteintäkter och statsbidrag är justerade för regleringar som påverkar det kommunala skatteunderlaget. Skatteintäkterna redovisas exklusive ändrad medelutdebitering. Statsbidragen omfattar här både generella och riktade bidrag, men exkluderar kompensationen för mervärdesskatt. Den kraftiga ökningen av statsbidragen 2005 var i huvudsak en följd av ökade generella bidrag på ca och att sysselsättningsstöden ökade med jämfört med . beror ökningen framför allt på de tillfälliga konjunkturstöden. Källor: och egna beräkningar. 10.4.1 Skatteintäkterna växer svagt 2014 Det kommunala skatteunderlaget, och därmed skatteintäkterna, består till största delen av utbetalda löner i hela ekonomin. Lönerna bestäms i sin tur av antalet arbetade timmar och av timlönerna. Vanligtvis följer timlönen i kommunsektorn löneutvecklingen i näringslivet. Det innebär att personalkostnaderna i kommunsektorn utvecklas i ungefär samma takt som de kommunala skatteintäkterna, vid ett givet antal arbetade timmar i kommunsektorn och ekonomin i övrigt. Följaktligen blir effekterna av en ändrad timlön i stort sett neutral för kommunsektorns finanser. Det är i stället främst en ökning av antalet arbetade timmar i näringslivet som kan förstärka sektorns ekonomi och därmed ge förbättrade förutsättningar att upprätthålla välfärden. Utvecklingen av det kommunala skatteunderlaget är således av central betydelse för kommunsektorns inkomster. Skatteintäkterna beror också på de av kommunerna och landstingen fastställda skattesatserna. Skatteintäkterna beräknas växa förhållandevis svagt (se tabell 10.5). I takt med att läget på arbetsmarknaden bedöms förbättras påverkas även skatteintäkterna, som väntas öka med i genomsnitt 2015–2017. Tabell 10.5 Skatter och statsbidrag 2012–2017 Utfall i miljarder kronor. Prognos –2017, procentuell förändring om inte annat anges. -1,4 för regleringar, mdkr -2,2 Anm.: I tabellen redovisas utvecklingen av generella och specialdestinerade statsbidrag exklusive kompensation för mervärdesskatt. Skatteintäkter och statsbidrag redovisas justerade för regeländringar som påverkar det kommunala skatteunderlaget. Medelutdebiteringen höjdes med 2012 och med 2013. –2017 används beräkningsprincipen om en oförändrad skattesats. Källor: och egna beräkningar. 10.4.2 Statsbidragen ökar 2013 och 2014 Kommuner och landsting får bidrag från staten i form av dels ett generellt statsbidrag, dels specialdestinerade statsbidrag (statsbidrag som ges till förutbestämda ändamål).171 Generella bidrag i form av tillfälliga stöd kan även användas för att stärka ekonomin i en lågkonjunktur. För att stabiliseringspolitiska åtgärder inte ska urholka de offentliga finanserna måste temporära åtgärder fasas ut i bättre tider. I annat fall måste skatterna höjas för att kunna finansiera en permanent högre utgiftsnivå. 171 Det generella statsbidraget utgörs av anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. De specialdestinerade statsbidragen finns under ett flertal anslag, framför allt under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg samt utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Bidrag för läkemedelsförmåner svarar för av de specialdestinerade statsbidragen. Utöver statsbidragen får kommuner och landsting dessutom transfereringar från staten som avser kompensation för mervärdesskatt. Denna kompensation uppgick till ca 2012. kronor 2012 (se