prop · H003123 · 2013-03-25 00:00:00 — Förslagen innebär således inga ekonomiska åtaganden för den kommunala sektorn. Inrättandet av valfrihetssystem innebär för de upphandlande myndig- heterna att det även fortsättningsvis finns möjlighet att utveckla e-tjänster som når ut till så stor del av befolkningen som möjligt. Jämfört med en situation då upphandling sker av endast en leverantör undviks effektivi- tetsförluster. Enbart en mindre ökning av antalet pappersärenden hos myndigheter, kommuner eller landsting är förknippat med betydande kostnader. Valfrihetssystem medför att antalet användare av eID-tjänster kan väntas öka, vilket i sin tur leder till besparingar för upphandlande myndigheter. Genom E-legitimationsnämndens ombudsroll och samordning av de avtal som ingås med eID-leverantörerna väntas för- slaget även medföra minskade administrativa kostnader för de upphand- lande myndigheter som inrättar valfrihetssystem. De upphandlande myn- digheternas användning av eID-tjänster ska på samma sätt som finansieras av respektive myndighet. Även avgifter för E-legitimations- nämndens verksamhet tillkommer vid inrättande av valfrihetssystem. Den föreslagna federationen väntas emellertid i förlängningen medföra lägre förvaltningskostnader, eftersom det blir enklare att utveckla och tillhandahålla nya e-tjänster och att integrera tjänsterna med varandra. Sammantaget kan inrättande av valfrihetssystem väntas leda till bespa- ringar jämfört med att upphandla tjänsten enligt . 2012/13:123 Det finns ett fåtal leverantörer av eID-tjänster på som kan användas i den offentliga förvaltningens e-tjänster. I valfrihetssystem kan alla leverantörer som är intresserade av att tillhandahålla tjänster godkännas för deltagande. Anslutning kan vidare ske löpande. Även nya aktörer har därför möjlighet att när som helst ansluta sig. Därigenom undviks inlåsningseffekter. främjas konkurrensen och utvecklingen av nya lösningar. Det bör också underlätta även för mindre leverantörer att komma in och konkurrera på marknaden. Enskilda som behöver skaffa en e-legitimation har genom valfrihets- system möjlighet att välja leverantör i stället för att vara hänvisad till endast en tillhandahållare. Ett system med flera leverantörer kan väntas leda till större tillgänglighet av e-legitimationer för användaren. tillförs nya uppgifter enligt förslaget. Nämn- den finansieras genom anslag. Verksamheten ska dock framöver finansieras genom avgifter från de upphandlande myndigheter som väljer att inrätta valfrihetssystem. kommer nämnden fortfarande att ha ett visst behov av anslagsfinansie- ring. Anslagsfinansieringen kommer successivt att minska när avgifts- intäkterna ökar. Avsikten är att nämnden ska vara helt avgifts- finansierad. ska vara tillsynsmyndighet enligt den föreslagna lagen. Kostnaderna för detta beräknas bli låga, men kommer att följas upp. Om behov bedöms finnas ska finansiering ske genom anslag från utgiftsområde 22. Förslaget innehåller bestämmelser om rättelse av beslut och skade- ståndstalan om lagen inte följts. Särskilt med hänsyn till att antalet leve- rantörer är begränsat och till att lagen medger löpande anslutning av sökande väntas reglerna emellertid få så begränsad tillämpning att någon ytterligare måltillströmning av betydelse till de allmänna förvaltnings- domstolarna och allmänna domstolarna inte är att vänta. 15.1Förslaget till lag om valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektronisk identifiering I denna lag finns bestämmelser om tillämpning av valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektronisk identifiering. Lagen gäller när en upphandlande myndighet har 1.beslutat att tillämpa valfrihetssystem i fråga om tjänster för elektronisk identifiering av enskilda i myndighetens elektroniska tjänster, 2.anslutit sig till ett system för säker elektronisk identifiering som tillhanda- hålls av den myndighet som regeringen bestämmer, och 3.uppdragit åt den myndighet som avses i 2 att i den upphandlande myndig- hetens namn administrera valfrihetssystemet enligt 314 §§, föra dess talan i samband med mål om rättelse enligt 16 § och i förekommande fall vidta rättelse enligt 17 §. I första stycket anges lagens tillämpningsområde. I andra stycket finns ett antal kumulativa förutsättningar för att lagen ska gälla. Om dessa förutsättningar är uppfyllda kan en upphandlande myndighet tillämpa valfrihetssystem vid anskaffning av tjänster för elektronisk identifiering. Tillämpning av valfrihetssystem är ett alternativ till upphandling enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, förkortad . Om en viss tjänst inte köps in genom det förfarande som anges i lagen, gäller i stället . Lagen gäller för upphandlande myndigheter. En definition av termen upphandlande myndighet finns i 2 §. Termen valfrihetssystem i andra stycket 1 definieras i 2 §. Uttrycket tjänster för elektronisk identifiering (eID-tjänster) omfattar tjänster för kontroll av vem som använder en viss e-legitimation, t.ex. för inloggning i en elektronisk tjänst, för att styrka en viss behörighet i en sådan tjänst eller för att signera uppgifter elektroniskt. Med elektroniska tjänster (e-tjänster) avses sådana tjänster som en upphandlande myndighet tillhandahåller på elektronisk väg, t.ex. själv- betjäningstjänster via internet, och som gör det möjligt för användare att hantera sina ärenden hos myndigheten på elektronisk väg. Regeringen avser att i förordning utse att åt upphandlande myndigheter tillhandahålla ett system för säker elektronisk identifiering. Syftet med det systemet är att samordna elektronisk identi- fiering av enskilda i den offentliga förvaltningens e-tjänster. Enligt andra stycket 2 krävs att den upphandlande myndigheten ansluter sig till detta system för att lagen ska gälla. För att ska kunna fullgöra sin samordningsroll på ett effektivt sätt och säkerställa att det skapas nödvändig tillit till systemet anges i andra stycket 3 att det är en förutsättning för lagens tillämpning att den upphandlande myndigheten uppdrar åt att administrera valfrihetssystemet i den upphandlande myndighetens namn. Nämnden intar således en ombudsroll. 2012/13:123 Ytterligare en förutsättning för lagens tillämpning är att den upphand- lande myndigheten lämnar ett uppdrag att i myndighetens namn föra dess talan i mål om rättelse. Detta förutsätts ske i samband med att uppdraget i övrigt lämnas till nämnden. I linje med Lagrådets synpunkter har punkt 3 kompletterats med en bestämmelse som innebär att ska ha fått i uppdrag att i före- kommande fall vidta rättelse. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1 och 10.2. Med valfrihetssystem avses i denna lag ett förfarande där den enskilde har rätt att välja den leverantör som ska utföra tjänsten och som en upphandlande myndighet har godkänt och tecknat kontrakt med. Termerna förfrågningsunderlag, kontrakt och upphandlande myndighet har i denna lag samma betydelse som i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. Definitionen av valfrihetssystem har utformats med motsvarande definition i 1 kap. 2 § andra stycket första meningen lagen (2008:962) om valfrihetssystem, förkortad LOV, som förebild. Den upphandlande myndigheten ansvarar för att tjänsten tillhandahålls enskilda. Den upp- handlande myndigheten tecknar kontrakt med ett antal leverantörer som uppfyller de krav som den upphandlande myndigheten har fastställt i ett förfrågningsunderlag. Den enskilda användaren bestämmer därefter vilken av dessa leverantörer som ska tillhandahålla tjänsten. I definieras förfrågningsunderlag i 2 kap. 8 § och kontrakt i 2 kap. 10 och 10 a §§. Vad som avses med upphandlande myndighet framgår av 2 kap. 19 § samma lag. Den upphandlande myndigheten ska behandla leverantörer på ett likvärdigt och icke-diskriminerande sätt. Den upphandlande myndigheten ska iaktta principerna om öppenhet, ömsesidigt erkännande och proportionalitet när den tillämpar valfrihetssystem. I paragrafen anges de grundläggande principer som ska gälla vid tillämp- ning av lagen. Av detta följer att de EU-rättsliga principer som gäller enligt artikel 18, 49, 56 och 57 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt också gäller enligt denna lag. Kraven på likabehandling och icke-diskriminering innebär att alla ansökningar om att delta ska behandlas lika i alla skeden av förfarandet, oberoende av faktorer som avser annat än genomförandet av upphand- lingen. Faktorer som nationalitet eller etableringsort ska sakna betydelse. De krav som ställs får inte heller gynna någon som kommer från orten eller representerar ett visst område. Kravet på likabehandling medför också att om det sker ändringar av villkor eller krav i det offentliggjorda förfrågningsunderlaget, så måste villkoren i avtal med redan godkända leverantörer ändras på motsvarande sätt. Avtalen måste således innehålla villkor som möjliggör sådana änd- ringar. Principen om öppenhet innebär bl.a. att uppgifter om valfrihets- systemet inte får hemlighållas och att annonsering ska ske offentligt. som är intresserade ska ges möjlighet att lämna in en ansökan om att få Prop. 2012/13:123 delta och de som har ansökt ska informeras om resultatet. handlingar i princip vara offentliga. Proportionalitetsprincipen förutsätter att alla krav som ställs upp ska vara rimliga i förhållande till det mål som eftersträvas. Principen om ömsesidigt erkännande medför att i den mån det i för- frågningsunderlaget eller annars ställs krav på leverantörer att t.ex. visa upp intyg, bevis eller liknande, eller att i något avseende vara certi- fierade, ackrediterade eller liknande, så måste det godtas att dessa krav uppfylls genom dokument eller beslut utfärdade av myndigheter i övriga medlemsstater inom EU. Paragrafen motsvarar 1 kap. 2 § LOV. Den behandlas i avsnitt 8.2. En upphandlande myndighet som har beslutat att inrätta eller förändra ett valfri- hetssystem ska annonsera på en nationell webbplats som har upprättats för ända- målet. Ansökningar ska löpande begäras in genom sådan annonsering. Ett förfrågningsunderlag ska finnas tillgängligt på webbplatsen tillsammans med annonsen. I första stycket finns en skyldighet att på en särskilt inrättad webbplats annonsera ut vilka tjänster för elektronisk identifiering som efterfrågas. Regeringen avser att i förordning ge i uppdrag att driva en sådan webbplats. Att annonsering ska ske på en särskild webbplats hindrar inte att annonsering sker även på annat sätt, t.ex. på den upphandlande myndighetens webbplats eller i dagspress. Annonsering ska ske när valfrihetssystem införs. Vid förändringar i ett befintligt valfrihetssystem, t.ex. om villkoren i förfrågningsunderlaget ändras, ska annonsen också ändras. Annonsering ska ske löpande. Med detta avses att annonsen ska gälla tills vidare utan något sista datum för ansökan. Annonsen ska finnas på den upprättade webbplatsen så länge en viss tjänst efterfrågas. Om en annons är gemensam för flera upphandlande myndigheter följer det av upphandlingsrättsliga principer att det ska framgå av annonsen vilka dessa upphandlande myndigheter är. Enligt andra stycket ska annonsen kompletteras med ett förfrågnings- underlag. Termen förfrågningsunderlag har i lagen samma betydelse som i , se 2 §. Förfrågningsunderlaget är ett underlag för anbud som den upphandlande myndigheten tillhandahåller tillsammans med bilagor och eventuellt kompletterande handlingar. Ett förfrågningsunderlag inne- håller vanligtvis en beskrivning av den tjänst som ska tillhandahållas och de villkor som ska gälla samt hur uppdraget ska fullgöras . Vidare bör det finnas kontaktuppgifter, s.k. kravspeci- fikationer, uppgift om avtalstiden, regler för avtalets tecknande samt regler för uppföljning och kontroll. I förfrågningsunderlaget bör det också regleras hur rapportering av utförda tjänster ska gå till och vilka faktureringsvillkor som ska gälla, t.ex. i fråga om utbetalning av ersätt- ning. 2012/13:123 Paragrafen motsvarar i sak 3 kap. 1 och 2 §§ LOV. Den behandlas i avsnitt 8.2. Grunderna för den ekonomiska ersättningen till en leverantör ska framgå av förfrågningsunderlaget. Ersättningen till dem som tillhandahåller tjänster för elektronisk identi- fiering bygger inte på priskonkurrens mellan leverantörerna. Grunderna för den ekonomiska ersättning som leverantörerna ska få ska därför framgå av förfrågningsunderlaget. Paragrafen motsvarar 4 kap. 1 § LOV. Den behandlas i avsnitt 8.5. Den upphandlande myndigheten får ställa särskilda villkor för hur ett kontrakt ska fullgöras. Samtliga villkor ska anges i annonsen om valfrihetssystemet eller i förfrågningsunderlaget. Paragrafen behandlar s.k. särskilda kontraktsvillkor. Med särskilda villkor enligt paragrafen avses villkor som inte är krav på leverantörerna, utan särskilda därutöver tillkommande villkor. Det är således inte fråga om tekniska specifikationer, urvalskriterier eller tilldelningskriterier. Villkoren måste ha samband med den tjänst som ska tillhandahållas. De måste också uppfylla de EU-rättsliga principerna om icke-diskrimine- ring, likabehandling, öppenhet, ömsesidigt erkännande och proportiona- litet. De kan därför endast avse den del av leverantörens verksamhet som är kopplad till utförandet av kontraktet. Exempel på särskilda villkor kan vara sociala hänsyn som krav på tillgänglighet och användbarhet för personer med funktionsnedsättning. Villkoren utgör förpliktelser som den som ansöker om att få delta måste acceptera. Den som inte vill acceptera villkoren kan inte godkännas för deltagande i valfrihets- systemet. Vid bedömningen av vilka villkor som kan ställas upp kan ledning hämtas från motsvarande reglering i LOV och , se prop. 2008/09:29 s. 76 f och 141 och prop. 2006/07:128 s. 194 f och 352 f. Paragrafen motsvarar 4 kap. 2 § LOV. I sak motsvarande bestämmelser finns också i 6 kap. 13 § . Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. I annonsen eller förfrågningsunderlaget ska det anges på vilket sätt ansökan ska lämnas in. I förfrågningsunderlaget ska det anges inom vilken tid den upphandlande myn- digheten kommer att besluta om godkännande. Enligt första stycket ska det anges hur en ansökan ska lämnas in. Det finns möjlighet att välja kommunikationsmedel, t.ex. per post eller genom telefax eller något annat elektroniskt medel. Inget hindrar att flera kommunikationsmedel accepteras så länge dessa anges i annonsen eller förfrågningsunderlaget. Bestämmelsen i andra stycket är en följd av att inlämnande av en ansökan får ses som avgivande av ett anbud. En leverantör är därmed bunden av sin ansökan och måste av rättssäkerhetsskäl få information om Om den som har inrättat valfrihetssystemet över- Prop. 2012/13:123 skrider den angivna tiden är leverantören inte längre bunden av sin Paragrafen motsvarar i sak 4 kap. 3 och 4 §§ LOV. Delvis motsvarande bestämmelser finns också i 9 kap. 1 § . Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. Leverantörer får lämna en ansökan var för sig eller tillsammans med andra leve- rantörer. Den upphandlande myndigheten får inte ställa upp villkor om att en grupp ska ha en bestämd juridisk form för att få lämna en ansökan. Den upp- handlande myndigheten får dock begära att en grupp ska ha en viss juridisk form när den har blivit tilldelad ett kontrakt, om det behövs för att kontraktet ska kunna fullgöras på ett godtagbart sätt. Det är tillåtet för flera leverantörer att lämna in en gemensam ansökan om de finner det lämpligt. En grupp av sökande som inte har en bestämd juridisk form när ansökan skickas in får inte uteslutas av denna anled- ning. Om det krävs för att kontraktet ska kunna fullgöras på ett godtag- bart sätt får det dock krävas att gruppen ska ha en viss juridisk form när den har tilldelats kontrakt. En förutsättning för att sådana villkor ska kunna ställas upp är att de framgår av annonsen eller förfrågnings- underlaget. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 1 § LOV och 1 kap. 11 § . Den behandlas i avsnitt 8.2. En sökande får vid behov åberopa andra företags ekonomiska, tekniska och yrkesmässiga kapacitet i ansökan. Sökanden ska genom att tillhandahålla ett åtagande från företagen i fråga eller på annat sätt kunna visa att den kommer att förfoga över nödvändiga resurser när kontraktet ska fullgöras. En sökande behöver inte själv utföra alla led i tillhandahållandet av en eID-tjänst, utan får åberopa resurser hos andra företag. Det är t.ex. möjligt för en sökande att själv ha hand om identitetskontrollen vid användning av e-legitimationer, men låta någon annan sköta utfärdandet av själva e-legitimationerna. Genom samarbete med andra företag kan även mindre företag uppfylla de krav som den upphandlande myndig- heten ställer på t.ex. ekonomisk kapacitet, informationssäkerhet, kompetens eller liknande. Paragrafen motsvarar 5 kap. 2 § LOV. I sak motsvarande bestämmelser finns också i 11 kap. 12 § . Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. Den upphandlande myndigheten får utesluta en sökande som 1. är i konkurs eller likvidation, är under tvångsförvaltning eller är föremål för ackord eller tills vidare har inställt sina betalningar eller är underkastad närings- förbud, Enligt första stycket får en sökande föreläggas att lämna uppgifter för Prop. 2012/13:123 att visa att det inte finns grund för uteslutning. Avsikten är att detta endast bör ske när det finns anledning att anta att det finns grund för att utesluta en sökande. I andra stycket anges vilka handlingar som ska godtas som bevis för att det inte finns grund för att utesluta en sökande. 2012/13:123 Bestämmelsen i första stycket saknar motsvarighet i LOV. Bestämmelserna i andra och tredje styckena motsvarar i sak 8 kap. 2 § Om en sökande som inte har godkänts senare uppfyller kraven finns det inget som hindrar denne från att lämna en ny ansökan. Om sökanden anser sig uppfylla kraven finns det enligt 16 § möjlighet att begära rättelse hos allmän förvaltningsdomstol. Den upphandlande myndigheten behöver i likhet med vad som gäller enligt LOV inte delge sökanden upplysningen om hur detta går till. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.3. När den upphandlande myndigheten har lämnat sitt godkännande enligt 12 § ska den upphandlande myndigheten utan dröjsmål teckna kontrakt med leverantören. I det kontrakt som tecknas ska de ekonomiska villkoren framgå liksom de övriga krav och villkor som ska vara uppfyllda för att få bedriva verk- samheten. Det gäller även de särskilda villkor som har uppställts med stöd av 6 § och eventuella villkor enligt 8 §. Paragrafen motsvarar 8 kap. 3 § LOV. Den behandlas i avsnitt 8.2. Den upphandlande myndigheten ska till enskilda lämna information om samtliga leverantörer som den upphandlande myndigheten har tecknat kontrakt med inom ramen för ett valfrihetssystem. Informationen ska vara saklig, relevant, jämför- bar, lättförståelig och lättillgänglig. Paragrafen innehåller krav som utvidgar den allmänna serviceskyldighet som gäller enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223). Informationen ska göra det möjligt att få en bild av vilka leverantörer som deltar i de valfri- hetssystem som upphandlande myndigheter har inrättat och hur deras tjänster är utformade för att därigenom underlätta för enskilda att aktivt välja leverantör. För att uppfylla paragrafens krav ska informationen finnas tillgänglig på ett lätt och enkelt sätt, t.ex. på den nationella webbplatsen, på den upphandlande myndighetens webbplats eller genom informationsfoldrar. Information ska lämnas både muntligen och skriftligen, på andra språk och på ett sätt som är anpassat till olika former av funktionsnedsättning. Informationen ska vara konkurrensneutral och inte till fördel för någon eller några leverantörer. Det ska framgå vilka tjänster som tillhandahålls och på en övergripande nivå beskrivas vilka tekniska skillnader som finns mellan olika leverantörers alternativ, t.ex. när det gäller tillgång till mobila lösningar. Paragrafen motsvarar 9 kap. 1 § LOV. Den behandlas i avsnitt 8.2. En leverantör som gör gällande att en upphandlande myndighet har brutit mot en bestämmelse i denna lag, får ansöka om rättelse hos allmän förvaltningsdomstol. Endast den sökande som inte har godkänts får ansöka om rättelse av beslut Prop. 2012/13:123 enligt 12 §. En ansökan om rättelse ska vara skriftlig. I första stycket finns en bestämmelse som gör det möjligt för en leveran- tör som anser att bestämmelserna i lagen inte har följts att få frågan prövad av domstol. De upphandlande myndigheter som inrättar valfrihetssystem kommer att ha uppdragit åt att såsom ombud vidta åtgärder enligt lagen i deras namn, se 1 § andra stycket 3. Det är därmed de upphandlande myndigheterna som i formellt hänseende är ansvariga för att bestämmelserna i lagen följs och som i formellt hänseende blir motparter i den mån en leverantör ansöker om rättelse. I 1 § andra stycket 3 anges vidare att det är en förutsättning för lagens tillämpning att har fått ett uppdrag av den upphandlande myndig- heten att i myndighetens namn föra talan i mål om rättelse. Den förvalt- ningsdomstol som ska pröva ett mål om rättelse kan därför vid den prak- tiska handläggningen normalt utgå från att det finns ett sådant uppdrag. I andra stycket anges att det endast är sökanden som får begära rättelse när det gäller beslut att inte godkänna en sökande. Andra leverantörer som har godkänts är däremot inte behöriga att göra detta. Av tredje stycket följer att en ansökan om rättelse ska ges in skriftligen. För att ansökan ska kunna prövas måste sökanden ange vilken ändring som begärs och på vilket sätt bestämmelserna i lagen inte har följts. Paragrafen motsvarar i sak 10 kap. 1 § LOV. Den behandlas i avsnitt 10.1. Om den upphandlande myndigheten har brutit mot någon bestämmelse i denna lag och detta har medfört att en leverantör har lidit eller kan komma att lida skada, ska rätten besluta att den upphandlande myndigheten ska vidta rättelse. I paragrafen anges förutsättningarna för att rättelse ska komma i fråga. En första förutsättning är att någon bestämmelse i lagen inte har följts. Rättelse kan komma i fråga t.ex. om intresserade leverantörer inte har underrättats genom förnyad annonsering efter det att valfrihetssystemet har ändrats på något sätt eller att förfrågningsunderlaget har ändrats. Rättelse kan också komma i fråga om annonsen har utformats på annat felaktigt sätt eller om det finns krav i förfrågningsunderlaget som strider mot de unionsrättsliga principerna i 3 § eller mot någon annan av bestämmelserna i lagen. Andra exempel är att det har angetts ett sista datum för inkommande av anbud eller att leverantörers möjligheter att lämna in en ansökan på annat sätt otillåtet har begränsats. Om domstolen finner att det har förekommit fel ska den därefter bedöma om felet är sådant att leverantören har lidit eller kan komma att lida skada. Med skada avses ekonomisk skada. Skaderekvisitet kan inte anses uppfyllt om en leverantör har godkänts och tecknat kontrakt. Om en myndighet under avtalstidens gång bryter mot sina avtalade förpliktel- ser kan leverantören i stället få sin sak prövad enligt civilrättsliga regler. I de fall domstolen bifaller en ansökan om rättelse ska beslutet formellt sett rikta sig mot de enskilda upphandlande myndigheter som är 2012/13:123 motparter, även om det i praktiken normalt är som kan vidta nödvändiga åtgärder i de upphandlande myndigheternas namn för att rätta sig efter en sådan dom. Att nämnden har fått ett upp- drag att i förekommande fall vidta rättelse är en förutsättning för att lagen ska vara tillämplig, se 1 § andra stycket 3. I vissa situationer kan även den upphandlande myndigheten själv behöva vidta rättelseåtgärder, t.ex. i dess tekniska system. Paragrafen motsvarar 10 kap. 2 § LOV. Den behandlas i avsnitt 10.1. En ansökan om rättelse enligt 16 § ska göras hos den förvaltningsrätt i vars dom- krets den myndighet som avses i 1 § andra stycket 2 har sin hemvist. En ansökan enligt 16 § andra stycket ska ha kommit in till förvaltningsrätten från det att en upplysning har lämnats enligt 13 § andra stycket. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. I första stycket finns en forumbestämmelse för mål om rättelse.