prop · H003132 · 2013-03-26 00:00:00 — Direktivet innehåller minimi- regler som ska garantera misstänkta och tilltalade personers rätt till tolk och översättning av handlingar vid straffrättsliga förfaranden. Direktivet ska vara genomfört i nationell rätt . Utredningen har haft i uppdrag att ta ställning till hur EU-direktivet ska genomföras i svensk rätt. I uppdraget har ingått att analysera hur svensk rätt förhåller sig till direktivet samt bedöma behovet av författningsänd- ringar och andra åtgärder. Utredningen har även haft i uppgift att föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som behövs för att genom- föra direktivet. Tvingande regler om rätt till tolkning införs Enligt direktivet ska misstänkta eller tilltalade som inte talar eller förstår förfarandespråket utan dröjsmål få tolkning under det straffrättsliga för- farandet. I 5 kap. 68 §§ finns bestämmelser om tolkning i domstol. Bestämmelserna är tillämpliga för både tvistemål och brottmål. Enligt 5 kap. 6 § får tolk anlitas att biträda rätten om part, vittne eller annan som ska höras inför rätten inte är mäktig svenska språket. När det gäller förundersökning finns ingen uttrycklig bestäm- melse om tolkning. Reglerna om tolkning i femte kapitlet rättegångs- balken har dock ansetts analogt tillämpliga vid förundersökning. bestämmelse gällande tolkning är således fakultativ, det vill säga rätten måste inte, utan får anlita tolk. Vad utredningen har erfarit tillämpas regeln dock i praktiken som en tvingande regel, det vill säga behärskar en misstänkt eller tilltalad inte svenska ska en tolk anlitas. Även om bestämmelsen i realiteten ofta tillämpas som en ska-regel anser utredningen att bestämmelsen behöver skärpas för att direktivets krav ska uppfyllas. Utredningen föreslår att nuvarande reglering förtyd- ligas på så sätt att det uttryckligen anges att tolkning ska tillhandahållas för misstänkta eller tilltalade som inte behärskar svenska. Ett nytt andra stycke i 5 kap. 6 § som reglerar denna situation införs därför. Enligt det första stycket som fortsättningsvis kommer att reglera endast tolkning i tvistemål och tolkning för övriga personer som hörs i brottmål får tolk anlitas vid behov. Utredningen föreslår vidare att rätten till tolkning under förundersök- ningen ska lagregleras och införas i 23 kap. . Den nya paragrafen hänvisar till bestämmelserna om tolkning i femte kapitlet . Rätten till tolk ska enligt den nya bestämmelsen gälla från det att en misstänkt underrättas om misstanke för brott enligt 23 kap. 18 § och fortsättningsvis under hela förundersöknings- förfarandet. Enligt direktivet inbegriper rätten till tolkning även lämpligt stöd för personer som lider av hörselnedsättning eller talsvårigheter. I 5 kap. 6 § tredje stycket finns bestämmelser om tolkning för per- soner som är allvarligt hörsel- eller talskadade. Genom denna bestäm- melse uppfylls i praktiken det som direktivet föreskriver för dessa per- soner, eftersom bestämmelsen inte bara gäller för den som helt saknar Rätten till översättning förstärks I direktivet finns bestämmelser om rätten till översättning av handlingar. Misstänkta eller tilltalade som inte förstår eller talar förfarandespråket ska inom rimlig tid få en skriftlig översättning av sådana handlingar som är väsentliga för att garantera att de kan utöva sin rätt till försvar och för att garantera att det straffrättsliga förfarandet går rättvist till. Såsom exempel på väsentliga handlingar anges beslut om frihetsberövande, anklagelser eller åtal och domar. När det gäller andra handlingar ska den behöriga myndigheten, från fall till fall, besluta om en handling är väsentlig eller inte. Rätten till översättning innebär emellertid inte att det ska finnas någon skyldighet att översätta avsnitt i väsentliga handlingar som inte är relevanta för att de misstänkta eller tilltalade ska förstå vad de anklagas för. Vidare får en muntlig översättning eller en muntlig sammanfattning tillhandahållas i stället för en skriftlig översättning, under förutsättning att detta inte hindrar att förfarandet går rättvist till. 33 kap. 9 § reglerar översättning vid domstol. När det gäller polis- eller åklagarmyndigheternas1 skyldighet att översätta hand- lingar under en förundersökning finns det inte någon uttrycklig bestäm- melse om detta. Enligt 33 kap. 9 § får rätten vid behov låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. Regeln är alltså inte tvingande och gäller både tvistemål och brottmål. För att uppfylla direktivets krav behöver därför särskilda bestämmelser gällande översättning införas. Utredningen föreslår att ett nytt andra stycke i 33 kap. 9 § införs som ska gälla en misstänkts eller tilltalads rätt till översättning av handlingar i brottmål. Rätten till översättning under en förundersökning föreslås också bli lagreglerad genom införande av en bestämmelse i 23 kap. som hän- visar till 33 kap. 9 § . De nya bestämmelserna innebär i huvudsak följande. Om en misstänkt eller tilltalad hos polis, åklagare eller domstol begär det, eller om det annars behövs, ska en skriftlig översättning ske av sådana handlingar, eller delar av dessa, som är väsentliga för att den misstänkte eller till- talade ska kunna försvara sig. Möjligheten att kunna försvara sig ska här 1 Av framställningstekniska skäl har utredningen valt att i löptexten endast omnämna polismyndigheterna och eftersom dessa är de mest vanligt förekommande myndigheterna när det gäller förundersökningar i allmänhet. Det finns dock även andra myndigheter som inom sina områden bedriver förundersökningsverksamhet och som således också berörs av direktivet, exempelvis , (skattebrotts- enheterna), Säkerhetspolisen och . Vad som sägs om gäller naturligtvis även för . 2012/13:132 ses i vid mening, såsom att kunna förstå och bemöta samtliga anklagel- Bilaga 2 ser, påståenden, åtgärder eller yrkanden som kan framställas eller vidtas i det straffrättsliga förfarandet. Enligt huvudregeln ska således den miss- tänkte eller tilltalade begära en översättning och i samband med detta ange vad han eller hon vill ha översatt. Det finns dock vissa situationer där en begäran normalt inte ska behövas och där det är naturligt att de rättsliga myndigheterna i stället erbjuder en skriftlig eller muntlig över- sättning. En sådan situation när det annars behövs är exempelvis vid slutdelgivningen av en förundersökning där den misstänkte är frihetsbe- I stället för en skriftlig översättning får en muntlig översättning eller en muntlig sammanfattning tillhandahållas om det inte på grund av målets eller handlingens beskaffenhet eller någon annan omständighet är olämp- ligt. I normalfallet bör de flesta handlingar kunna översättas muntligen i stället för skriftligen. Muntlig översättning kan emellertid inte alltid ersätta skriftlig översättning. Vissa handlingar i en utredning kan vara svåra att ta till sig om de inte översätts skriftligen, exempelvis handlingar med ekonomiskt eller tekniskt komplicerade sakomständigheter. Vidare kan brottsmisstanken eller målet vara av sådan allvarlig eller särskild karaktär att en muntlig översättning av en viss handling kan anses olämp- lig. Även andra omständigheter, exempelvis den misstänktes eller till- talades personliga förutsättningar, kan göra att en muntlig översättning av en viss handling inte bör ske. Kvalitetskraven för tolkning och översättning höjs Den tolkning eller översättning som tillhandahålls ska enligt direktivet hålla tillräckligt hög kvalitet för att garantera att förfarandena går rättvist till, särskilt genom att se till att misstänkta eller tilltalade förstår vad de anklagas för och kan utöva sin rätt till försvar. Enligt nuvarande system finns det möjlighet för tolkar och översättare att auktorisera sig hos Kammarkollegiet genom att avlägga vissa kun- skapsprov. De auktoriserade tolkarna och översättarna står också under Kammarkollegiets tillsyn. Detta system innebär en garanti för att de tol- kar och översättare som är auktoriserade håller en hög kvalitet. Trots de insatser som gjorts finns det emellertid fort- farande alltför få auktoriserade tolkar och översättare i vissa språk. För att verkligen få en tillfredsställande kvalitet på tolkningen inom rätts- väsendet skulle dessutom fler rättstolkar behövas. Enligt dagens reglering ställs vad gäller tolkar endast krav på att den som ska anlitas ska vara lämplig för uppdraget. För översättare saknas reglering. För att slå vakt om kvaliteten och för att uppmuntra fler tolkar och översättare att höja sin kompetens föreslår utredningen därför att särskilda bestämmelser om vilken kompetens som i första hand ska gälla vid tolkning och översättning införs. För tolkar införs en ny bestämmelse i 5 kap. 6 § om att rättstolk eller annan auktoriserad tolk ska anlitas om det är möjligt. Först om en sådan tolk inte finns att tillgå får annan lämplig person förordnas. När det gäller översättningar införs i 33 kap. 9 § en bestämmelse om att auktoriserad transla- Befintliga möjligheter att överklaga beslut gällande tolkning eller översättning är tillräckliga Enligt direktivet ska medlemsstaterna se till att misstänkta eller tilltalade, i enlighet med förfaranden i nationell lagstiftning, har rätt att angripa ett beslut om att det inte finns något behov av tolkning eller översättning av handlingar eller avsnitt i handlingar. Vidare ska misstänkta eller tillta- lade, i de fall tolkning eller översättning har tillhandahållits, kunna klaga på att tolkningens eller översättningens kvalitet är otillräcklig för att garantera att förfarandena går rättvist till. Om det under en pågående förundersökning eller rättegång fram- kommer omständigheter som tyder på att tolkningen eller översättningen inte är korrekt kan naturligtvis den berörda myndigheten på frivillig basis 2012/13:132 byta ut tolken eller förordna om en ny översättning. Detta är det i prakti- Bilaga 2 ken vanligaste sättet att lösa problem med tolkningen eller översättning- en. Först om myndigheten beslutar att inte tillmötesgå ett klagomål blir det aktuellt att ta till ett överklagandeförfarande. Enligt gällande ordning finns det när det gäller förundersökningar en möjlighet att begära överprövning av ett beslut av en åklagare. Överpröv- ningen görs normalt av överåklagare eller vice överåklagare. Utöver rätten till överprövning finns också möjlighet att begära rättens prövning gällande brister i förundersökningen i enlighet med 23 kap. 19 § rätte- gångsbalken. Beslut om tolkning eller översättning fattade av domstol kan över- klagas i samband med överklagande av dom eller slutligt beslut. Vid klagomål gällande tolkning eller översättning ska den högre instansen pröva om ett beslut eller förfarandet i den lägre instansen har inneburit att ett rättegångsfel har begåtts. Om så är fallet kan det bli fråga om att undanröja domen eller beslutet och återförvisa målet till underrätten för ny prövning alternativt att läka rättegångsfelet i den högre instansen. Utredningen bedömer att den ovan beskrivna ordningen är tillräcklig för att uppfylla direktivets krav. Något behov av författningsändringar finns därför inte. Ingen återbetalningsskyldighet avseende tolk- eller översättningskostnader för tilltalade som döms för brott I direktivet föreskrivs att det är medlemsstaterna som ska stå för tolk- nings- och översättningskostnaderna oavsett resultatet av förfarandena. Den misstänkte eller tilltalade ska således exempelvis inte kunna åläggas att betala tillbaka kostnader för tolkning eller översättning, även om han eller hon senare döms för brottet. Kostnaderna för tolkning eller översättning som har skett på uppdrag av polis, åklagare eller domstol betalas enligt nuvarande reglering av staten och någon återbetalningsskyldighet åläggs inte en misstänkt eller tilltalad för dessa kostnader. Nuvarande reglering uppfyller således direk- tivets krav i detta hänseende. När det gäller utlägg för tolkning eller översättning som en offentlig försvarare har gjort kan en tilltalad som döms för brott åläggas att ersätta dessa kostnader enligt nuvarande reglering. För att uppfylla direktivets krav behöver därför 31 kap. 1 § andra stycket ändras på så sätt att det uttryckligen anges att återbetalningsskyldigheten för den dömde inte omfattar kostnader för tolkning eller översättning. Utökade regler om tystnadsplikt och sekretess för vissa tolkar och översättare Enligt direktivet ska medlemsstaterna se till att tolkar och översättare iakttar konfidentialitet gällande den tolkning och översättning som till- handahålls. Utredningens förslag innebär stärkta möjligheter för en misstänkt eller tilltalad som inte behärskar svenska att få handlingar översätta till sitt modersmål. Förslagen innebär också att kvalitetskraven höjs när det gäller både tolkning och översättning. Förslagen kan därför antas leda till färre oriktiga domar och därigenom till en ökad rättssäkerhet och tilltro till rättsväsendet. I detta hänseende kan förslagen också antas bidra till uppfyllandet av de integrationspolitiska målen om lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. När det gäller de kostnadsmässiga effekterna av utredningens förslag är dessa mycket svårbedömda eftersom utredningen öppnar möjligheter som det sedan är upp till berörda myndigheter och parter att utnyttja. I vilken takt och i vilken utsträckning de föreslagna reformerna kommer att anammas i den praktiska rättstillämpningen är svårt att bedöma på detta stadium. Det står dock klart att reformen kommer att innebära kostnadsökningar för staten. Utredningens förslag innebär att fler handlingar än kommer att skriftligen översättas från svenska till ett annat språk, vilket kommer att innebära kostnadsökningar. Förslagen medför också att mer kvalificerade och därmed dyrare tolkar bör komma att anlitas, vilket innebär en viss merkostnad. Tolkar förväntas också bli anlitade i större utsträckning än genom möjligheten till en muntlig översättning i stället för en skrift- lig översättning, vilket också innebär ökade kostnader. Förslagen kan förväntas medföra en viss ökning av antalet överpröv- ningar hos och samt fler förfrågningar hos domstolarna om prövning gällande brister i förunder- sökningen enligt 23 kap. 19 § . Om en utbyggnad av videokonferenssystemet genomförs kommer detta också att innebära initiala investeringskostnader. kommer detta dock innebära besparingar i form av minskade kostnader för tolkars er- sättning för resa och tidsspillan. Utredningens förslag om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare utvidgar det kriminaliserade området för brott mot tystnadsplikten. 2012/13:132 slaget antas emellertid inte leda till någon effekt på brottsligheten eller Bilaga 2 kostnader med anledning av detta. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Lagförslagen i betänkandet Tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 5 kap. 68 §§, 31 kap. 1 § och 33 kap. 9 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 23 kap. 21 a § och 48 kap. 3 a § av följande lydelse. Är part, vittne eller annan, som skall höras inför rätten, ej mäktig svenska språket må tolk anlitas att biträda rätten. Finnes vid rätten allmän tolk för det språk, varom är fråga, skall han anlitas. I annat fall förordne rätten lämplig person att i målet biträda som tolk. Är den som skall höras allvarligt hörsel- eller talskadad, må ock tolk anlitas att biträda rätten. Ej må den anlitas som tolk, vilken till saken eller till någon- dera parten står i sådant för- hållande, att hans tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Om anställande av allmän tolk Om part, vittne eller annan, som ska höras inför rätten, inte behärs- kar svenska eller har hörselned- sättning eller talsvårigheter får tolk vid behov anlitas att biträda rätten. I brottmål ska den som är miss- tänkt eller tilltalad och som inte behärskar svenska eller har hör- selnedsättning eller talsvårigheter biträdas av tolk under rätte- gången. Rätten ska, om det är möjligt, förordna rättstolk eller annan auktoriserad tolk. I annat fall ska rätten förordna annan lämplig person att biträda i målet som tolk. Om det vid rätten finns allmän tolk i det språk som det är fråga om, ska sådan tolk anlitas. Som tolk får inte anlitas den som till saken eller till någon part står i sådant förhållande, att hans eller hennes tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Bestämmelser om anställande av 1 Senaste lydelse SFS 1975:589. 2012/13:132 så ock om anlitande av tolk, då Bilaga 3 den som skall höras är allvarligt hörsel- eller talskadad, meddelas bestämmelser av regeringen. Den som anställes som allmän tolk eller eljest förordnas att biträda som tolk skall inför rätten avlägga ed, att han efter bästa för- stånd skall fullgöra det uppdrag, som lämnats honom. Finnes an- ledning antaga att den som förordnas att biträda som tolk skall erhålla ytterligare uppdrag som tolk vid domstolen, må han av- lägga ed som avser även framtida uppdrag. allmän tolk och om anlitande av tolk för den som har hörselned- sättning eller talsvårigheter med- delas av regeringen. Den som förordnas att biträda som tolk eller anställs som allmän tolk ska inför rätten avlägga ed, att han eller hon efter bästa förstånd ska fullgöra det uppdrag, som lämnats honom eller henne. Om det finns anledning att anta att den som förordnas att biträda som tolk kommer att få ytterligare uppdrag som tolk vid domstolen, får han eller hon avlägga ed som avser även framtida uppdrag. En tolk har rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fast- ställer taxa som skall tillämpas vid bestämmande av ersättning. Er- sättningen betalas av allmänna medel. En tolk har rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget krävt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fast- ställer taxa som ska tillämpas när ersättningen bestäms. Ersättningen betalas av allmänna medel. För den som enligt 18 § under- rättas om skälig misstanke för brott och som inte behärskar svenska eller har hörselnedsätt- ning eller talsvårigheter, ska be- stämmelserna om tolkning och översättning i 5 kap. 6 § andra fjärde styckena och 8 § samt 33 kap. 9 § andra, fjärdesjätte styckena tillämpas under förun- dersökningen. 2Senaste lydelse SFS 1975:1288. 3Senaste lydelse SFS 1984:131. 4Senaste lydelse SFS 2010:575. Den tilltalade är inte i annat fall än som sägs i 4 § första stycket skyldig att betala mera av kostnaden för försvararen än vad han eller hon skulle ha fått betala i rättshjälpsavgift vid rättshjälp enligt rätts- hjälpslagen (1996:1619). Vad som sägs i den lagen om kostnad för rätts- hjälpsbiträde gäller i stället kostnad för offentlig försvarare. Vad den tilltalade ska betala får jämkas eller efterges, om det finns skäl till det med hänsyn till den tilltalades brottslighet eller hans eller hennes personliga och ekonomiska förhållanden. Om det belopp som den tilltalade skulle vara skyldig att ersätta understiger en viss av regeringen fastställd gräns, ska ersättningsskyldig- het inte åläggas. Rätten får vid behov låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. I brottmål ska rätten om en misstänkt eller tilltalad inte be- härskar svenska, på hans eller hennes begäran eller om det an- nars behövs, helt eller delvis låta översätta en handling som är vä- sentlig för att den misstänkte eller tilltalade ska kunna försvara sig. I stället för en skriftlig översättning får rätten tillhandahålla en munt- lig översättning eller muntlig sam- manfattning av handlingen om det inte på grund av målets eller handlingens beskaffenhet eller någon annan omständighet är 5 Senaste lydelse SFS 2006:902. Denna lag träder i kraft . 2Förslag till lag om ändring i lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1975:689) om tystnadsplikt för vissa tolkar och översättare att 1 § ska ha följande lydelse. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse SFS 2004:807. 2012/13:132 Förteckning över remissinstanserna Efter remiss har yttranden över betänkandet Tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden (SOU 2012:49) lämnats av ombudsmän, , Hovrätten över och , , , , , , , , , , , , Ekobrottsmyn- digheten, , Säkerhetspolisen, Kriminalvården, Mig- rationsverket, , , , Kammar- kollegiet, Statskontoret, Myndigheten för , vid , , , samt Föreningen . Handikappförbunden, Lika Unika och för Tillgänglighet (NUFT) har beretts tillfälle att avge yttrande, men har inte hörts av. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs1 att 5 kap. 6 §, 23 kap. 16 §, 31 kap. 1 och 2 §§ samt 33 kap. 9 § ska ha följande lydelse. Är part, vittne eller annan, som skall höras inför rätten, ej mäktig svenska språket må tolk anlitas att biträda rätten. Finnes vid rätten allmän tolk för det språk, varom är fråga, skall han anlitas. I annat fall förordne rätten lämplig person att i målet biträda som tolk. Är den som skall höras allvarligt hörsel- eller talskadad, må ock tolk anlitas att biträda rätten. Ej må den anlitas som tolk, vilken till saken eller till någondera parten står i sådant förhållande, att hans tillförlitlighet därigenom kan anses förringad. Om anställande av allmän tolk så ock om anlitande av tolk, då den som skall höras är allvarligt Om en part, ett vittne eller någon annan som ska höras inför rätten inte behärskar svenska, får en tolk anlitas att biträda rätten. Om en misstänkt i ett brottmål inte behärskar svenska, ska en tolk anlitas vid ett sammanträde inför rätten. Rätten ska, om det är möjligt, förordna en tolk som är auktoriserad att biträda som tolk i målet. I annat fall ska en annan lämplig person förordnas. Om det vid domstolen finns en allmän tolk i det språk som det är fråga om, ska han eller hon anlitas. Det som föreskrivs i första stycket om den som inte behärskar svenska ska också gälla den som har en hörselnedsättning eller talsvårigheter. Om det är lämpligt, får ett tekniskt hjälpmedel användas i stället för att en tolk anlitas. Den som står i ett sådant förhållande till saken eller till en part att det kan anses minska hans eller hennes tillförlitlighet, får inte anlitas som tolk. Bestämmelser om anställande av allmän tolk och om anlitande av tolk för den som har en 1Jfr och rådets direktiv /64/EU av om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 280, 26.10.2010, s. 1, Celex 32010L0064). 2Senaste lydelse 1975:589. Om användande av tvångsmedel under förundersökningen gälle vad i 2428 kap. stadgas. I fråga om användande av tvångsmedel under förundersök- ningen gäller 2428 kap. I fråga om tolk och översättning av handlingar under förundersök- ningen tillämpas 5 kap. 6 och 8 §§ samt 33 kap. 9 §. Under- sökningsledaren beslutar i dessa frågor. Döms den tilltalade för brottet i ett mål där åklagaren för talan, ska den tilltalade ersätta staten för vad som betalats av allmänna medel i ersättning till försvarare. Den tilltalade ska också ersätta staten för kostnaden att hämta honom eller henne till rätten och för sådan kostnad för blodprovstagning, blodundersökning, urinprovstag- ning och urinundersökning som avser honom eller henne och som har gjorts för utredning om brottet. Ersättningsskyldigheten om- fattar dock inte kostnader, som inte skäligen varit motiverade för utredningen, eller kostnader, som vållats genom vårdslöshet eller försummelse av någon annan än den tilltalade, hans eller hennes ombud eller försvarare som utsetts av honom eller henne. Den tilltalade är inte i annat fall Om den tilltalade döms för brottet i ett mål där åklagaren för talan, ska den tilltalade ersätta staten för det som betalats av allmänna medel i ersättning till försvarare.