prop · H10330 · 2013-10-15 00:00:00 — b)Ett instituts klassificeringssystem för operativ risk ska vara nära integrerat med institutets riskhanteringsprocesser. Resul taten ska utnyttjas som en del av processen för övervakning och kontroll av institutets riskprofil avseende operativ risk. c)Ett institut ska upprätta ett system för rapportering till den verkställande ledningen som förser relevanta verksamhets områden inom instituten med rapporter avseende operativ risk. Ett institut ska ha rutiner för att kunna vidta lämpliga åtgärder utifrån uppgifterna i rapporterna. De kvalitativa standarder som avses i artikel 312.2 är följande: a)Ett instituts interna metod för mätning av operativa risker ska vara nära integrerad med dess dagliga riskhanteringspro cesser. b)Ett institut ska ha en oberoende riskhanteringsfunktion för operativa risker. c)Ett institut ska regelbundet rapportera om exponeringar mot operativa risker och om förluster och ha rutiner för att kunna vidta lämpliga korrigerande åtgärder. d)Ett instituts riskhanteringssystem ska vara väl dokumenterat. Institutet ska ha rutiner för att säkerställa överensstämmelse med dokumentationen och riktlinjer för hantering av situa tioner, då riskhanteringen inte överensstämmer med doku mentationen. e)Ett instituts processer för hantering av operativa risker och mätsystem ska vara föremål för regelbunden översyn av in terna eller externa revisorer. f)Ett instituts interna valideringsprocesser ska fungera sunt och tillfredsställande. g)Dataflödena och processerna förknippade med ett instituts riskmätningssystem ska vara transparenta och tillgängliga. 1.De kvantitativa standarder som avses i artikel 312.2 om fattar standarder för processer, intern och extern data, scenario analys, affärsmiljö samt interna kontrollsystem, enligt vad som anges i punkterna 2–6. 2.Följande standarder avser processer: a)Vid beräkning av kapitalbaskrav ska ett institut beakta både förväntade och ej förväntade förluster, såvida inte förväntad förlust fångas upp på lämpligt sätt i dess interna affärspraxis. Måttet på operativ risk ska fånga upp extrema händelser som kan ge allvarliga följder och uppnå en statistisk säkerhetsnivå som är jämförbar med ett konfidensintervall på un der en ettårsperiod. b)Ett instituts mätningssystem för operativa risker ska innefatta användning av intern och extern data, scenarioanalys och faktorer som avspeglar affärsmiljön samt interna kontroll system enligt vad som anges i punkterna 3–6. Ett institut ska ha en väldokumenterad metod för att väga in använd ning av dessa fyra delar i det övergripande riskmätnings systemet för operativa risker. c)Ett instituts riskmätningssystem ska fånga upp de avgörande riskfaktorer som påverkar formen av fördelningskurvans yt terområden för den estimerade fördelningen av förluster. d)Ett institut får bara åberopa antaganden om korrelationer beträffande förluster för operativa risker som är hänförliga till olika händelsetyper om dess system för mätning av kor relationer är sunda, genomförda med integritet och beaktar den osäkerhet som omger alla sådana korrelationsskattning ar, särskilt under kritiska perioder. Ett institut ska validera sina korrelationsantaganden genom att använda lämpliga kvantitativa och kvalitativa metoder. e)Ett instituts riskmätningssystem ska vara inbördes kon sekvent och undvika dubbelräkning av kvalitativa estimat eller riskreducerande åtgärder som godkänts inom andra om råden i denna förordning. Europeiska unionens officiella tidning L 176/199 3.Följande standarder avser interna data: a)Ett institut ska basera sina internt framtagna riskmått för operativ risk på en minimihistorisk observationsperiod på När ett institut tillämpar en internmätningsmetod, får en historisk period godtas. b)Ett institut ska kunna hänföra sina data om historiska in terna förluster på de affärsområden som definieras i arti kel 317 och på de typer av händelser som definieras i ar tikel 324 och på begäran lämna dessa data till de behöriga myndigheterna. Under särskilda omständigheter får ett insti tut föra förlusthändelser som påverkar hela institutet till ett "företagsövergripande poster". institut ska ha dokumenterade och objektiva kriterier att hänföra förluster till Ett institut ska registrera de förluster till följd av operativa risker som avser kreditrisker och som har inkluderats i de interna databaserna för kreditrisk i databaserna för operativ risk och identifiera dessa separat. Sådana förluster ska inte omfattas av kapitalkrav för opera tiva risker, så länge som institutet måste fortsätta att be handla dem som kreditrisker vid beräkningen av kapitalbas kraven. Ett institut ska innefatta de förluster till följd av operativa risker som avser marknadsrisker i kapitalbaskravet för operativ risk. c)Institutets data om interna förluster ska vara heltäckande, så att de fångar in alla väsentliga verksamheter och expone ringar från alla lämpliga undersystem och geografiska loka liseringar. Ett institut ska kunna motivera att alla utelämnade verksamheter eller exponeringar, både enskilt och tillsam mans, inte skulle ha fått någon väsentlig effekt på de över gripande riskskattningarna. Ett institut ska fastställa lämpliga minimiförlusttrösklar för insamling av data om interna för luster. d)Utöver information om bruttoförlustbelopp ska ett institut samla information om datum för händelserna, eventuella återvinningar av bruttoförlustbelopp, samt beskrivande infor mation om de bakomliggande faktorerna eller orsakerna till förlusten. e)Ett institut ska ha särskilda kriterier för att fördela förluster som uppstått till följd av en förlusthändelse inom en central funktion eller en verksamhet som omfattar mer än ett affärs område samt till följd av därtill relaterade förlusthändelser . f)Ett institut ska ha dokumenterade rutiner för bedömning av registrerade förlustdatas löpande relevans, däribland situatio ner då individuella bedömningar, upptäckning av belopp och andra justeringar får tillämpas, i vilken utsträckning de får användas och vem som har tillåtelse att fatta sådana beslut. 4.Följande kvalificeringsstandarder avser externa data: a)Ett instituts mätningssystem för operativ risk ska utnyttja relevanta externa data, särskilt när det finns anledning att tro att institutet är utsatt för ovanliga, men potentiellt all varliga, förluster. Varje institut ska ha en systematisk process för fastställande av i vilka situationer extern data ska använ das och för att avgöra vilka metoder som ska användas för att föra in data i riskmätningssystemet. b)Ett institut ska regelbundet se över och dokumentera villkor och rutiner för användning av extern data samt låta dem bli föremål för återkommande oberoende översyn. 5.Ett institut ska använda scenarioanalyser som bygger på expertutlåtanden tillsammans med externa data för att utvärdera exponering mot extrema händelser. Institutet ska kontinuerligt validera och omvärdera sådana bedömningar genom jämförelse med faktiska förluster för att säkerställa att de är rimliga. 6.Följande kvalificeringsstandarder avser affärsmiljö och in terna kontrollfaktorer: a)Ett instituts interna riskklassificeringsmetod ska fånga upp den centrala affärsmiljön och interna kontrollfaktorer som kan förändra institutets riskprofil med avseende på operativ risk. b)Ett institut ska motivera valet av varje faktor som betydelse full riskfaktor baserat på erfarenhet och expertutlåtanden om de berörda affärsområdena. c)Ett institut ska inför de behöriga myndigheterna kunna mo tivera riskskattningarnas känslighet för förändringar av fak torerna och den relativa vikten för de olika faktorerna. Ut över att fånga upp förändringar i risk till följd av förbättrad riskkontroll ska institutets riskmätningsramverk även fånga upp potentiell ökningar av risk till följd av verksamhetens ökade komplexitet eller ökad omsättning. d)Ett institut ska dokumentera sitt riskmätningsramverk och låta det omfattas av oberoende översyn inom institutet och av de behöriga myndigheterna. Ett institut ska kontinuerligt validera och omvärdera processen och resultaten genom jämförelse med faktiska interna förluster och relevanta ex terna data. L 176/200 Europeiska unionens officiella tidning Försäkringseffekter och andra mekanismer för risköverföring De behöriga myndigheterna ska på de villkor som anges i punkterna 2–5 ge instituten tillstånd att erkänna försäkrings effekter och andra mekanismer för risköverföring, om instituten kan visa att en märkbar riskreducerande effekt uppnås. b)Försäkringens uppsägningstid, om den är kortare än . c)Osäkerhet i fråga om med betalning samt obalanser i för säkringsskyddet när det gäller försäkringens täckning. Minskningen av kapitalbaskraven till följd av att ett insti tut tillgodoräknar försäkring och andra former av risköverföring får inte överstiga av kapitalbaskravet för operativ risk utan de riskreducerande åtgärderna. 2.Försäkringsgivaren ska vara auktoriserad att tillhandahålla försäkringar eller återförsäkringar och ska ha en minsta skade regleringsförmåga, vilken ska fastställas av ett externt kreditvär deringsinstitut, som av getts kreditkvalitetssteg 3 eller högre i enlighet med reglerna för fastställande av riskvikt för exponeringar mot de institut som avses i avdelning II kapitel 2. 3.Försäkringsinstitutens och institutens försäkringsramverk ska uppfylla samtliga följande villkor: a)Försäkringen har en ursprunglig löptid . För försäkringar med en resterande löptid på mindre än ska institutet göra lämpliga nedsättningar som avspeglar för säkringens minskande återstående löptid upp till en fullstän dig hundraprocentig nedsättning för försäkringar med en återstående löptid eller mindre. b)Försäkringen har en uppsägningstid på minst för annullering av kontraktet. c)Försäkringen innehåller inte några undantag eller begräns ningar som utlöses av tillsynsmyndighetens åtgärder eller som, om institutet skulle gå i konkurs, hindrar institutets konkursförvaltare eller likvidator från att återvinna skador som åsamkats eller kostnader som institutet får, utom i fråga om händelser som inträffat efter inledandet av konkursför valtningen eller likvidationsförfarandet avseende institutet. Försäkringen får emellertid utesluta böter, viten eller skades tånd som ålagts av de behöriga myndigheterna. d)I beräkningen av de riskreducerande åtgärdernas effekt ska försäkringsskyddet vägas in på ett sätt som är öppet och som ansluter till den faktiska sannolikhet för förluster och deras effekter som användes vid den övergripande beräk ningen av kapitalkravet för operativa risker. e)Försäkringen ska tillhandahållas av tredje part. Vid försäk ringar genom captivebolag och närstående företag måste exponeringen överföras på en oberoende tredje part som uppfyller kvalifikationskriterierna i punkt 2. f)för erkännande av försäkring ska vara väl moti verat och dokumenterat. Metoden för att erkänna försäkringar ska genom tillämp ning av avdrag eller nedsättningar avseende försäkringsbeloppet omfatta samtliga följande delar: a) Försäkringens återstående löptid, om den är mindre än . De förlusthändelsetyper som avses första stycket i artikel 322.3 b är följande: Förluster till följd av handlingar som är avsedda att bedra, tillskansa sig egendom eller kringgå bestämmelser, lagstiftning eller företagets policy, med undantag för förluster som orsakats av diskriminering eller som sammanhänger med social eller kulturell mångfald, vilka involverar åtminstone en intern part. Förluster till följd av tredje mans handlingar i syfte att undanhålla, tillskansa sig egendom eller Förluster till följd av handlingar som inte är förenliga med lagar och avtal om anställning, hälsa och säkerhet, till följd av betalning av skadestånd för personskada, däribland även för luster som orsakats av diskriminering eller som sammanhänger med social eller kulturell mång Clients, Products & Förluster till följd av att en professionell för pliktelse mot vissa kunder (inbegripet krav på förtroende och lämplighet) oavsiktligt eller ge nom försummelse inte uppfyllts eller förluster till följd av en produkts karaktär eller utformning. Förluster som uppkommer genom förlust av eller skada på materiella tillgångar till följd av natur katastrofer eller andra händelser. Förluster till följd av avbrott i affärsverksamheten Förluster till följd av misslyckad transaktions hantering eller processtyrning i samband med kontakter med handelspartner och säljare. Beräkning av sammanställda kapitalbaskrav Ett institut får, med förbehåll för punkt 2 och enbart i syfte att på gruppnivå beräkna nettopositioner och kapitalbas krav i enlighet med denna avdelning, avräkna positioner i ett institut eller företag mot positioner i ett annat institut eller företag. Europeiska unionens officiella tidning L 176/201 Ett institut får endast tillämpa punkt 1 med tillstånd av de behöriga myndigheterna och detta tillstånd ska utfärdas om samtliga följande villkor är uppfyllda: a)Det finns en tillfredsställande kapitalbasfördelning inom fö retagsgruppen. b)De ramar för institutens verksamhet som bestäms av förord ningar, lagstiftning eller avtal är sådana att ömsesidigt eko nomiskt stöd inom gruppen garanteras. Om företag är belägna i tredjeländer ska samtliga följande villkor vara uppfyllda, utöver dem som anges i punkt 2: a)Företagen har auktoriserats i ett tredjeland och uppfyller antingen definitionen av kreditinstitut eller är erkända vär depappersföretag i tredjeland. b)Företagen uppfyller på individuell nivå kapitalbaskrav som motsvarar dem som fastställs i denna förordning. c)Det finns inga föreskrifter i de berörda tredjeländerna som väsentligen påverkar kapitalöverföringen inom företagsgrup pen. A v s n i t t 1 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r o c h s p e c i f i k a i n s t r u m e n t Ett instituts kapitalbaskrav för positionsrisk ska vara summan av kapitalbaskravet för institutets generella och specifika positions risk i skuldinstrument och aktier. Värdepapperiseringspositioner i handelslagret ska behandlas som skuldinstrument. 1.Det absoluta värdet på överskottet av ett instituts långa (korta) positioner i förhållande till dess korta (långa) positioner i samma aktie, skuldinstrument och konvertibla värdepapper och identiska finansiella terminer, optioner, köpoptioner och täckta köpoptioner ska utgöra dess nettopositioner i vart och ett av de olika instrumenten. Vid beräkning av nettopositionen ska posi tioner i derivatinstrument behandlas i enlighet med vad som fastställts i artiklarna 328-330. Ett instituts innehav av egna skuldinstrument ska inte beaktas vid beräkning av specifika ka pitalkrav för risker i enlighet med artikel 336. 2.Nettning ska inte tillåtas mellan en konvertibel och en motstående position i det underliggande instrumentet, såvida inte de behöriga myndigheterna använder en metod som inne bär att sannolikheten för att en viss konvertibel växlas in beak tas eller ställer kapitalbaskrav som motsvarar den förlust som inväxlingen kan medföra. Sådana metoder eller kapitalbaskrav ska anmälas till . ska övervaka skillnaderna i praxis på detta område och utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010. Alla nettopositioner, oavsett om de är positiva eller nega tiva, ska räknas om till institutets rapportvaluta till rådande dagskurs innan de sammanräknas. 1.Ränteterminer, framtida räntesäkringsavtal (FRA) och an dra terminsåtaganden att köpa eller sälja skuldinstrument ska behandlas som kombinerade långa och korta positioner. Posi tioner i långa ränteterminer ska således behandlas som en kom bination av ett lån med förfallodag den dag terminen ska full göras och ett innehav av en tillgång med en förfallodag som motsvarar den som gäller för det instrument eller den teoretiska position som svarar mot ifrågavarande termin. På motsvarande sätt ska en såld FRA behandlas som en lång position med förfallodag som motsvarar avvecklingsdagen plus kontraktets löptid och en kort position med en förfallodag som motsvarar avvecklingsdagen. Både lånet och innehavet av tillgången ska tas upp i den första kategori som anges i tabell 1 i artikel 336 för att kapitalbaskravet ska kunna beräknas för den specifika risken för ränteterminer och FRA. Ett terminsåtagande att köpa ett skuldinstrument ska behandlas som en kombination av ett lån med förfallodag på fullgörandedagen och en lång (spot) position iskuldinstrumentet som sådant. Lånet ska tas upp i den första kategori som anges i tabell 1 i artikel 336 i fråga om specifika risker och skuldinstrument under den kolumn i tabellen som är tillämplig. 2.Vid tillämpning av denna artikel avses med "lång position" ett innehav för vilket ett institut har fastställt den räntesats det ska erhålla och "kort position" ett innehav för vilket institutet har fastställt den räntesats det ska betala . Optioner och warrants på räntesatser, skuldinstrument, aktier, aktieindex, finansiella terminer, swappar och utländska valutor ska behandlas som om de vore positioner som till vär det motsvarade värdet av det underliggande instrument till vilket optionen hänvisar, multiplicerat med optionens delta på det sätt som anges i detta kapitel. De får nettas mot motstående posi tioner i samma slag av underliggande värdepapper eller derivat instrument. Det delta som används ska vara det som gäller för berörd börs. Vid optioner i OTC-handel eller där delta från den berörda börsen inte finns att tillgå får institutet självt beräkna delta med användning av lämplig modell, under förutsättning att de behöriga myndigheterna har gett sitt tillstånd till detta. Tillstånd ska beviljas, om modellen ger en tillfredsställande upp skattning av graden av förändring av optionens eller warrantens värde i förhållande till små förändringar i marknadspriset på det underliggande instrumentet. L 176/202 Europeiska unionens officiella tidning 2.Instituten ska i kapitalbaskraven på ett tillfredsställande sätt avspegla andra risker i samband med optioner, bortsett från deltarisken. 3.EBA ska utarbeta förslag till reglerande tekniska standarder med en rad olika metoder för att avspegla andra risker än delta risker i kapitalbaskravet, enligt vad som avses i punkt 2, på ett sätt som står i proportion till omfattningen av och komplex iteten i institutens verksamheter i optioner och warrants. ska lägga fram dessa förslag till reglerande tekniska stan darder till kommissionen . Kommissionen delegeras befogenhet att anta de reglerande tek niska standarder som avses i första stycket i enlighet med för farandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Innan de tekniska standarder som avses i punkt 3 träder i kraft får de behöriga myndigheterna fortsätta att tillämpa de befintliga nationella behandlingarna om de behöriga myndighe terna har tillämpat dessa behandlingar före . Swappar ska vid beaktande av ränterisken behandlas på samma sätt som instrument i balansräkningen. En ränteswapp enligt vilken ett institut erhåller en rörlig ränta och betalar en fast ränta ska således behandlas som likvärdig med en lång position i ett instrument med rörlig ränta med en löptid som motsvarar tiden till nästa gång räntan fastställs och en kort position i ett instrument med fast räntesats med samma löptid som den som gäller för swappen. Institut som marknadsvärderar och beräknar ränterisken för sådana derivatinstrument som behandlas i artiklarna 328–330 på grundval av nutidsvärdet på framtida betalningar får, under förutsättning att de behöriga myndigheterna ger sitt tillstånd, använda känslighetsmodeller för att beräkna de posi tioner som avses i dessa artiklar och får använda dem för obligationer som amorteras under den återstående löptiden och inte genom en slutlig återbetalning av huvudfordran. Till stånd ska beviljas om dessa modeller leder till positioner som har samma känslighet mot förändringar i räntenivån som det underliggande kassaflödet. Denna känslighet ska bedömas med beaktande av oberoende rörelser i de utvalda räntorna utmed avkastningskurvan med åtminstone en känslighetspunkt för var och en av de löptidsband som anges i tabell 2 i artikel 339. Positionerna ska ingå i beräkningen av kapitalbaskrav för gene rell risk för skuldinstrument. Institut som inte använder modeller enligt punkt 1 får såsom fullt avräkningsbara behandla sådana positioner i derivat instrument som omfattas av artiklarna 328–330 och som åt minstone uppfyller följande villkor: a)Positionerna har samma värde och är angivna i samma va luta. b)Referensräntan (för positioner med rörlig ränta) respektive kupongen (för positioner med fast ränta) svarar väl mot varandra. c)Nästa tidpunkt för fastställande av ränta eller – vid positioner med fast räntekupong – återstående löptid överensstämmer enligt följande: i)framåt: . ii)Mellan en månad och framåt: skillnaden är . iii)Mer än framåt: skillnaden är . Vid beräkning av kapitalbaskraven för generell och speci fik risk för den part som tar på sig kreditrisken (skyddssäljaren), ska, såvida inget annat uttryckligen anges, det teoretiska belop pet i kreditderivatkontraktet användas. Trots vad som anges i föregående mening får institutet välja att ersätta det teoretiska värdet med det teoretiska värdet plus nettoförändringen i kre ditderivatets marknadsvärde sedan det upptogs till handel, var vid en negativ nettoförändring ur skyddssäljarens perspektiv anges med ett minustecken. Vid beräkningen av den specifika risken ska, utom för totalavkastningsswappar, kreditderivatkont raktets löptid tillämpas i stället för skuldförbindelsens löptid. Positionerna ska bestämmas enligt följande: a)En totalavkastningsswapp medför en lång position i den generella marknadsrisken för referensförpliktelsen och en kort position i den generella risken för en statsobligation som har en löptid som motsvarar tiden till nästa gång räntan fastställs och som tilldelas en riskvikt på i enlighet med avdelning II kapitel 2. Den medför även en lång position i den specifika risken för referensförpliktelsen. b)En kreditswapp medför inte någon position i den generella risken. Vad gäller specifik risk ska institutet registrera en syntetisk lång position i en förpliktelse för referensenheten, utom om derivatet har ett kreditbetyg och uppfyller villkoren för en kvalificerad skuldpost, då en lång position i derivatet registreras. Om eller räntor ska betalas inom ramen för produkten, ska dessa betalningsflöden betraktas som teo retiska positioner i statsobligationer. Europeiska unionens officiella tidning L 176/203 c)En kreditlänkad obligation som refererar till ett enda namn medför en lång position i den generella risken för själva obligationen, som en ränteprodukt. Vad gäller specifik risk skapas en syntetisk lång position i en förpliktelse för refe rensenheten. Ytterligare en lång position skapas i utgivaren av obligationen. När en kreditlänkad obligation har en extern kreditvärdering och uppfyller villkoren för en kvalificerad skuldpost, behöver endast en enda lång position med obli gationens specifika risk registreras. d)Utöver en lång position i den specifika risken för utgivaren av obligationen, medför en kreditlänkad obligation som re fererar till flera namn och som ger proportionellt skydd en position i var och en av referensenheterna, där det samlade teoretiska kontraktsbeloppet fördelas på de olika positio nerna efter hur stor del av det samlade teoretiska beloppet som varje exponering mot en referensenhet utgör. Om mer än en skuldförbindelse från en referensenhet kan väljas be stäms den specifika risken av den förpliktelse som har högst riskvikt. e)Ett kreditderivat på första förfall ger upphov till en position motsvarande det teoretiska beloppet i en förpliktelse för varje referensenhet. Om det maximala belopp som kan ut betalas vid en kredithändelse understiger det kapitalbaskrav som framkommer enligt första meningen i denna punkt, får kapitalbaskravet för specifik risk sättas lika med detta max imibelopp.