prop · H003187 · 2013-07-03 00:00:00 — Myndigheten anser dessutom att den före- slagna formuleringen kan missförstås och uppfattas så att den komplette- rande utbildningen kan gälla i stället för den behörighetsgivande examen. Regeringen bedömer dock att det finns skäl att tydliggöra bestämmelsens innebörd, så att det inte kan råda något tvivel om att det är möjligt att komplettera sin behörighet oavsett när den behörighetsgivande utbild- ningen har genomförts. Med ytterligare behörighetsgivande utbildning avses en utbildning som kompletterar en behörighetsgivande examen och som genomförts före examen, som den utbildning som ledde fram till examen eller efter examen. Den kompletterande utbild- ningen kan självfallet inte ersätta en behörighetsgivande examen. Rege- ringen delar vidare Lagrådets uppfattning att skyldighet att komplettera en legitimation även i fortsättningen bör komma till tydligt uttryck i lagtexten. Lagtexten bör vidare ändras så att det framgår att även ska komplettera legitimationen med ytterligare behörighet att bedriva viss undervisning, om läraren på annan grund än utbildning anses ha sådan behörighet. Härmed avses sådan behörighet som kan följa av föreskrifter som meddelats med stöd av de bemyndiganden som behandlas i avsnitten 4 och 7. Att en lärares eller förskollärares behörighet ska anges på legitimatio- nen framgår av förordningen (2011:326) om behörighet och legiti- mation för lärare och förskollärare (4 kap. 10 §). I syfte att göra regle- ringen tydligare bör detta i stället framgå av skollagen. Det bör vidare framgå att legitimationen kan kompletteras med ytterligare behörighet såväl i samband med ansökan om legitimation som efter en senare ansökan. En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt ett sådant för- tydligande. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att förslaget bör genomföras. Regeringens förslag: Den som har en svensk eller utländsk högskole- utbildning som är avsedd för arbete som fritidspedagog eller motsva- rande ska få bedriva och ansvara för undervisning i fritidshemmet, trots att han eller hon inte är legitimerad och behörig för undervis- ningen. Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget, bl.a. , , , , , , , och kommuner, Kommuner och Landsting, Lärarför- bundet, samt . anser att det finns en risk att bedömningen av vilka hög- skoleutbildningar som omfattas kan komma att skifta. och anser att fritidspedagogerna ska ha möjlighet att få legitimation. Skälen för regeringens förslag: har bestämt att endast legitimerade lärare eller förskollärare med en viss behörighet ska bedriva och ansvara för undervisningen i skolväsendet (prop. 2010/11:20, bet. 2010/11:UbU5, rskr. 2010/11:171). Inom ramen för de nya lärarutbildningarna finns inte begreppet fritids- pedagog. I stället utbildas grundlärare med inriktning mot fritidshem, se bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100). Dessa lärare kommer efter ansökan att kunna få legitimation och vara behöriga för undervisningen i fritidshemmet. De kommer också att vara behöriga i ett eller ett par ämnen i årskurs 16 i . Förändringarna av såväl lärarutbild- ningen som behörighetsreglerna överensstämmer väl med hur tjänst- göringen för fritidspedagoger eller motsvarande ofta ser ut i praktiken. De arbetar dels i fritidshemmet, dels i skolan (se t.ex. SOU 2008:52). I skollagen (2010:800) finns en definition av begreppet undervisning. Med undervisning avses sådana målstyrda processer som under ledning av lärare eller förskollärare syftar till utveckling och lärande genom inhämtande och utvecklande av kunskaper och värden (1 kap. 3 §). Begreppet undervisning omfattar numera även fritidshemmet. Det inne- bär att fritidshemmets uppdrag att komplettera skolan har blivit tydligare. Fritidspedagogernas examen är avsedd för arbete i fritidshem. Det kan framstå som otillfredsställande att de trots sin examen inte längre anses behöriga att leda och ansvara för undervisningen. Den bristande behörig- het som följer med den nya regleringen hänger dock samman med att det tidigare inte ställdes krav på undervisning i fritidshemmet. Att det inte har ställts sådana krav är ett av motiven till regeringens bedömning att det är lärare eller förskollärare med en inriktning mot arbete i fritidshem som i fortsättningen ska bedriva och ansvara för undervisningen (prop. 2009/10:89, bet. 2009/10:UbU16, rskr. 2009/10:248). Den information som finns tillgänglig tyder dock på att det kommer att ta mycket innan det finns tillräckligt många såväl legitime- rade som behöriga lärare i fritidshemmen. Därför föreslås att fritidspeda- goger ska få bedriva undervisningen och ansvara för den undervisning de bedriver i fritidshemmet trots att de inte är legitimerade och behöriga. Skolinspektionen påpekar att det finns en risk att bedömningen av vad som ska anses vara motsvarande högskoleutbildning kan komma att skifta. Regeringen anser dock att det inte är nödvändigt med en mer detaljerad reglering på denna punkt. Med motsvarande högskoleutbild- ning avses en högskoleutbildning som inte lett till en examen som fri- tidspedagog, men som trots det är inriktad enbart mot arbete i fritidshem. En sådan utbildning kan vara en äldre utbildning som lett till en barn- och ungdomspedagogisk examen eller en lärarexamen med inriktning mot enbart fritidshem. I skollagen finns endast ett fåtal undantag från legitimationskravet. 2012/13:187 Genom den förändring som föreslås nu ska även fritidspedagoger undantas från kravet på legitimation. och anser att fritidspedagogerna också ska ha möjlighet att få legi- timation. Regeringens bedömning är liksom tidigare i propositionen Legitimation för lärare och förskollärare (prop. 2010/11:20) att det bara är lärare och förskollärare som ska omfattas av legitimationskravet. 11Lärare och förskollärare med yrkeserfarenhet utanför skolväsendet Regeringens förslag: Kraven i skollagen på att ha genomfört en introduktionsperiod och på lämplighet att bedriva undervisning för att legitimation ska meddelas ska inte gälla lärare eller förskollärare som före har avlagt behörighetsgivande examen eller har fått ett behörighetsbevis av och som har arbetat sam- manlagt minst ett läsår eller motsvarande i en eller flera anställningar där arbetsuppgifterna liknar undervisning inom skolväsendet. Yttran- det eller intyget över tjänstgöringen ska i sådant fall ha utfärdats av arbetsgivaren. Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. anser dock att det kan uppstå betydande svårigheter att dra gränsen för vilken yrkespraktik från utbildning som bedrivs utanför skolväsendet som ska kunna omfat- tas av regleringen. välkomnar förslaget, men anser att det enklaste vore om musik- och och folkhögskolan kunde införlivas under legitimationskravet. bejakar för- slaget, men menar att det bör preciseras vilka liknande undervisnings- former det rör sig om. Skälen för regeringens förslag: Regeringens mål med legitimations- systemet är att alla elever och barn i skola och förskola ska undervisas av väl kvalificerade och lämpliga lärare och förskollärare. Legitimations- systemet ska vara en garanti inte bara för att lärare har rätt utbildning utan att de även i övrigt har de förmågor och den lämplighet som krävs för läraryrket. För legitimation som lärare eller förskollärare krävs därför förutom behörighetsgivande examen även en introduktionsperiod som enligt huvudregeln ska omfatta minst ett läsår eller motsvarande på heltid inom undervisning som i huvudsak svarar mot examen samt att läraren i övrigt är lämplig att bedriva undervisning (2 kap. 16 § skollagen [2010:800]). Kraven på introduktionsperiod och lämplighet gäller under en över- gångsperiod inte lärare eller förskollärare som före har avlagt behörighetsgivande examen eller har fått ett behörighetsbevis av och som har arbetat sammanlagt minst ett läsår eller 2012/13:187 motsvarande i en eller flera anställningar som lärare eller förskollärare (34 § lagen [2010:801] om införande av skollagen). De anställningar som avses är anställningar som lärare eller förskollä- rare inom skolväsendet. Det finns emellertid lärare och förskollärare med behörighetsgivande examen som har yrkespraktik från utbildning som bedrivs utanför skol- väsendet. De kan exempelvis direkt efter sin examen ha valt att arbeta som lärare inom musik- och eller folkhögskolan. Det kan också vara fråga om lärare eller förskollärare som varit yrkesverksamma inom särskild undervisning eller motsvarande. Med särskild undervisning eller motsvarande avses undervisning eller utbildning som anordnas på sjukhus eller en motsvarande institution (24 kap. 16 och 17 §§ skolla- gen). anser att det enklaste vore om musik- och kultur- skolan och folkhögskolan kunde införlivas under legitimationskravet. anser att det kan vara svårt att dra gränsen för vilken yrkes- praktik som ska omfattas av regleringen och anser att det behövs preciseringar. Regeringen bedömer dock att det inte är aktuellt att införliva ytterligare verksamheter under legitimationskravet. En lärar- eller förskollärarexamen bör även i fortsättningen vara ett vill- kor för legitimation. Det är inte heller lämpligt eller möjligt att i lagtext närmare precisera vilka arbetsuppgifter som liknar undervisning inom skolväsendet som det kan vara fråga om. Det måste bedömas i varje enskilt fall. Regeringen anser att det är väsentligt att skolväsendet kan tillvarata välutbildade lärare och förskollärare. Därför bör även lärare och förskol- lärare som före har avlagt behörighetsgivande examen eller har fått ett behörighetsbevis av och som har arbetat sammanlagt minst ett läsår eller motsvarande i en eller flera anställningar där arbetsuppgifterna liknar undervisning inom skolväsendet undantas från kraven på att ha genomfört en introduktionsperiod samt på lämplig- het att bedriva undervisning enligt skollagens bestämmelse. Yttrandet eller intyget över tjänstgöringen ska i sådant fall ha utfärdats av arbetsgi- varen. Regeringens bedömning: Lärare i ämnet modersmål bör även fort- sättningsvis kunna undantas från kraven på legitimation och behörig- het under vissa förutsättningar. Bestämmelserna om behörighet för modersmålslärare bör därför inte ändras. De åtgärder som regeringen vidtar bedöms bidra till förbättrade förutsättningar för barn och unga inom utbildningen, vilket utgör steg i att förstärka modersmålsunder- visningen generellt men också specifikt för romer. Bedömningen i promemorian överens- stämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser framför att de har förstå- else för bedömningen i promemorian och ställer sig därmed bakom för- Kommuner och Landsting samt och Prop. 2012/13:187 kommuner är helt och hållet positiva till bedömningen. förbund framför att en utredning bör tillsättas med uppdrag att ta fram en tidplan för införande av krav på legitimation även för modersmålslärare. ställer sig bakom bedömningen, men anser att modersmålslärare bör ha samma krav på legitimation som andra lärarkategorier. framför att det, efter en övergångsperiod, ska krävas legitimation för undervisning i nationellt minoritetsspråk som modersmål. framför att det kan se praktiskt på frågan, men menar att regeringen har ett ansvar för att det inrättas modersmålslärarutbildningar i landet, t.ex. genom ett utökat internationellt distanssamarbete mellan olika universitet. Diskrimine- ringsombudsmannen (DO) avvisar att modersmålslärare kommer att kunna undantas från kravet på legitimation. DO anser att lärare i modersmål i stället och i kombination med aktiva åtgärder för att utbilda modersmålslärare och lärare i de nationella minoritetsspråken ges dispens från legitimationskraven. ser en stor risk för negativa följder om legi- timationskravet för lärare inte blir obligatoriskt för lärare i nationella minoritetsspråk och andra modersmål. Skälen för regeringens bedömning I samband med behandling av regeringens skrivelse En sam- ordnad och långsiktig strategi för romsk inkludering 20122032 (skr. 2011/12:56) tillkännagav att den anser att regeringen bör överväga att återkomma till med förslag på åtgärder för att förstärka modersmålsundervisningen generellt men också specifikt för romer (bet. 2011/12:KU17 s. 59 f., rskr. 2011/12:227). Möjligheten att göra avsteg från kravet på legitimation ska finnas kvar Av skollagen (2010:800) framgår att lärare som ska undervisa i moders- mål under vissa förutsättningar får anställas som lärare i skolväsendet utan tidsbegränsning, även om läraren inte har legitimation. Detta gäller enbart om det saknas sökande som har legitimation, den sökande har tillräcklig kompetens och det finns skäl att anta att den sökande är lämp- lig att bedriva undervisningen (2 kap. 20 §). Bestämmelsen ska tillämpas . Av förarbetena till bestämmelsen framgår att det är önskvärt att huvud- männen anstränger sig för att anställa modersmålslärare med rätt utbild- ning och att det dessutom är önskvärt att modersmålslärare med rätt utbildning ansöker om legitimation. Regeringen betonade också att om det inte finns något särskilt skäl med hänsyn till eleverna så har en legiti- merad modersmålslärare alltid företräde framför en modersmålslärare som saknar lärarutbildning och legitimation (prop. 2010/11:20). Statistiken över lärare i modersmål för /09 visar att 51 pro- cent av de personer som undervisade i modersmål inte hade en pedago- gisk högskolexamen. Statistiken för /12 visar att denna siffra har ökat till (). 2012/13:187 Mot denna bakgrund bedömer regeringen att det fortfarande bör finnas möjlighet för huvudmännen att, när det är nödvändigt, göra avsteg från huvudregeln att även lärare i modersmål ska vara legitimerade och behö- riga. DO och anser att detta får negativa följder. menar att modersmålslärare bör ha samma krav på legitimation som andra lärarkategorier och Universitetskanslersäm- betet framför att det, efter en övergångsperiod, ska krävas legitimation för undervisning i nationellt minoritetsspråk som modersmål. Regeringen håller i princip med de nämnda remissinstanserna och anser att det är viktigt att huvudmännen i möjligaste mån använder sig av legitimerade och behöriga lärare för all undervisning, inklusive undervisning i ämnet modersmål. Elever som får undervisning i modersmål ska få en kvalita- tivt god undervisning så att de ges förutsättningar att nå de nationella kunskapskraven. Det är dock inte rimligt att ställa upp regler som huvudmännen inte har någon möjlighet att följa. Flera remissinstanser har också visat förståelse för ett sådant ställningstagande. anser att det bör tillsättas en utredning för att ta fram en tidplan för när legitimationskraven ska kunna tillämpas även på modersmålslärare. Detta är dock inte aktuellt. Regeringen bedömer i stället att ett antal andra insatser som rör modersmålslärare och modersmålsundervisning ska prioriteras. Dessa insatser presenteras nedan. Personer som arbetar som lärare, men som inte har en lärarexamen, har möjlighet att ta del av regeringens satsning på vidareutbildning av obehö- riga lärare enligt förordningen (2011:689) om vissa behörighetsgivande examina för legitimation som lärare och förskollärare och om högskole- utbildningar för vidareutbildning av lärare som saknar lärarexamen (, se avsnitt 6 och 8). Detta omfattar alla ämnen, alltså även modersmål och de nationella minoritetsspråken. Dessutom anges i bud- getpropositionen (prop. 2012/13:1) att vissa universitet och högskolor bör ges särskilda åtaganden för att bygga upp och utveckla ämneslärarutbildning i de nationella minoritetsspråken (finska, samiska, meänkieli, chib och jiddish). När det gäller jiddish har ett särskilt åtagande, vilket kommer att vara oförändrat. och DO anser att regeringen bör se till att det finns utbildningar för modersmålslärare och lärare i de nationella mino- ritetsspråken. har fått examenstillstånd för att bedriva ämneslärarutbildning i finska. När det gäller undervisning för romer har regeringen uppdragit åt att ansvara för genomförandet av vissa åtgärder som har avi- serats i skrivelsen En samordnad och långsiktig strategi för romsk inklu- dering 20122032. Åtgärderna består av utbildning av s.k. brobyggare, ytterligare lärverktyg på chib och insatser som ska bidra till att romska barns och elevers situation förbättras i förskola, förskoleklass, grundskola och gymnasieskola (A2012/1387/DISK). Av skrivelsen och budgetpropositionen framgår vidare att regeringen avser att ge i uppdrag att granska hur vissa skolor för romska elever uppfyller skollagens krav när det gäller skolplikt, undervisning Prop. 2012/13:187 bl.a. undervisning i modersmål och rätten till särskilt stöd. Dessa satsningar innebär att det kommer att skapas förutsättningar för att förbättra undervisningen för romska elever. Resultatet av satsningarna kan också utgöra ett underlag för eventuella överväganden som rör andra grupper av elever som har rätt till undervisning i ämnet modersmål. Regeringens förslag: Lagändringarna ska i huvudsak träda i kraft . Förslagen i promemoriorna och överensstämmer i delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås inget ikraftträdande . Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i har framfört önskemål om att lagändringarna ska kunna tillämpas innan de har trätt i kraft för att undvika dubbelansökningar till . Skälen för regeringens förslag: Huvuddelen av de föreslagna lagänd- ringarna bör träda i kraft , vilket är den tidpunkt då bestämmelserna om legitimation ska börja tillämpas. Den föreslagna ändringen i 3 kap. 16 § skollagen (2010:800) bör dock träda i kraft eftersom en tidigare beslutad ändring i den paragrafen träder i kraft , se lagen (2012:493) om ändring i skollagen. Det finns ingen anledning att införa några särskilda över- gångsbestämmelser. De nya bestämmelserna blir tillämpliga i de ärenden som inte hunnit avgöra före tidpunkten för ikraftträdandet. Bestämmelserna i förvaltningslagen (1986:223) om omprövning innebär också en skyldighet för myndigheten att med anledning av de nya reg- lerna ompröva de beslut som den fattat före , om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Regeringens förslag: tidigare ställningstagande om stat- ligt stöd till kompletterande utbildningar ska inte längre gälla. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslog i propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1998/99:110) att skulle godkänna vad regeringen föreslog om statligt stöd till kompletterande utbildningar. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1999/2000:UbU5, rskr. 1999/2000:15). I propositionen angav regeringen Utbildningar vid fristående skolor på gymnasial nivå eller fristående utbildningar som har gymnasieskola eller viss yrkeserfarenhet 2012/13:187 som antagningskrav ska kunna ställas under statlig tillsyn. Benämningen ändras från kompletterande skolor till kompletterande utbildningar. En kompletterande utbildning ska efter ansökan från skolan kunna ställas under statlig tillsyn, kunna ställas under statlig tillsyn och vara berättigad till studiestöd om den kan anses vara värdefull från nationell synpunkt, eller kunna ställas under statlig tillsyn och vara berättigad till studiestöd och statsbidrag om den är särskilt värdefull från nationell synpunkt. Vidare angav regeringen bl.a. följande. ska efter ansökan av en skola kunna ge statligt stöd till en kompletterande utbildning i form av statlig tillsyn och statsbidrag. Beslut om tidpunkter för ansökan och beslut om statsbidrag bör fattas av regeringen eller den myndighet regeringen beslutar. Ansökningar om enbart statlig tillsyn kan lämnas kontinuerligt . Om huvudmannen för utbildningen inte fullgör sina skyldigheter, kan beslutet om tillsyn och statsbidrag återkallas. De aktuella utbildningarna regleras i förordningen (2000:521) om statligt stöd till kompletterande utbildningar. Som en följd av en översyn av myndighetsstrukturen på skolområdet (prop. 2007/08:50, bet. 2007/08:UbU13, rskr. 2007/08:161) och införandet av administreras utbildningarna av Myndig- heten för . Myndigheten har utrett de kompletterande utbildningarna och har remitterat en promemoria där det bl.a. föreslås att förordningen om statligt stöd till kompletterande utbildningar ska upphävas och ersättas av en förordning om konst- och kulturutbildningar (U2011/3651/GV). För att möjliggöra nödvändiga moderniseringar av regelverket bör riksdags- bindningen om statligt stöd till kompletterande utbildningar hävas. Riks- dagens tidigare ställningstagande på området bör alltså inte längre gälla. Regeringens bedömning: Förslagen och bedömningarna beräknas inte få några ekonomiska konsekvenser för huvudmännen. Förslagen och bedömningarna kan få konsekvenser för staten då de kan medföra en ökning av antalet ansökningar om behörighet hos Förslagen och bedömningarna får inga konsekvenser för jämställd- heten eller för de bestämmelser som rör yrkeskvalifikationer inom den Europeiska unionen (EU). Bedömningarna i promemoriorna och den överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker i huvudsak bedömningarna eller har inte yttrat sig i frågan. anser att konsekvensutredningen i promemorian är brist- fällig i fråga om ekonomiska konsekvenser och hur förslagen kan komma att påverka konkurrensförhållanden mellan företagen. även en redovisning av om det finns några alternativa lösningar för att uppnå önskat syfte. samt Kommuner och Landsting menar att förslagen kommer att ge ökade kostnader i form av fortbildningskostnader för huvudmännen eller den enskilde. Även pekar på ökade kostnader. Skälen för regeringens bedömning: De förslag och bedömningar som presenteras i denna proposition beräknas inte få sådana ekonomiska kon- sekvenser att ytterligare medel behöver avsättas. Förslagen och bedöm- ningarna är huvudsakligen av sådan karaktär att de underlättar för huvud- männen att följa kraven i skollagen (2010:800) på att använda behöriga lärare utan att det medför krav på t.ex. fortbildning av lärare. Friskolor- nas riksförbund samt Kommuner och Landsting framhåller i sina remissyttranden att eventuell vidareutbildning av lärare som saknar en behörighetsgivande examen kan medföra kostnader för huvudmännen eller den enskilde som önskar gå sådan utbildning. Regeringen bedömer till skillnad från dessa remissinstanser att förslagen och bedömningarna i stället kommer att innebära minskade fortbildningskostnader i och med att vissa lärare och förskollärare undantas från kravet på behörighets- givande utbildning för att tilldelas behörighet. Vidare menar regeringen att de fortbildningskostnader som kan uppstå inte kan hänföras till den nu föreslagna eller aviserade regleringen. Förslagen och bedömningarna bedöms inte få några ekonomiska konsekvenser för huvudmännen. Förslagen och bedömningarna bedöms i övrigt underlätta möjligheten för både kommunala och fristående huvudmän att följa skollagen och förord- ningen (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskol- lärare (behörighetsförordningen). Det bör nämnas att några beräkningar av omfattningen av behoven av fortbildning inte är möjliga att göra, eftersom det inte finns någon statistik över hur många lärare som saknar en behörighetsgivande examen. Staten bidrar dock ekonomiskt till en ökad andel legitimerade och behöriga lärare genom att t.ex. tillhandahålla olika typer av vidareutbildningar. påpekar i sitt remissyttrande att förslaget i promemorian kan komma att innebära ökade kostnader eftersom det är troligt att många av de lärare och förskollärare som redan har ansökt om legitimation och fått avslag kommer att begära omprövning. Vidare anger myndigheten att det inte framgår av promemorian om handlägg- ningen av dessa ärenden ska avgiftsfinansieras eller inte.