prop · H003154 · 2013-05-21 00:00:00 — Halvtidsuppföljningen indikerar att satsningen kan bli framgångsrik då den bidragit till att locka fram privat kapital och till att investeringar kommer till stånd. 3.2Kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud Tillgång till kompetent arbetskraft är en av de viktigaste förutsättningarna för hållbar tillväxt. Det råder brist på utbildad arbetskraft i delar av landet, och denna brist kommer att förvärras om inget görs. Detta kan komma att påverka den svenska tillväxtkurvan negativt. Därför har regeringen pekat ut kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud som insatsområden i den nationella strategin. I de regionala utvecklingsprogrammen i de flesta län förs resonemang om människors kunskap och kompetens som den viktigaste resursen i en kunskapsdriven ekonomi. Med ständigt stigande kompetenskrav blir kvalificerad arbetskraft en förutsättning för att länet ska vara attraktivt för företag och organisa- Skr. 2012/13:154 tioner och således även en förutsättning för framtida innovationskraft och För att säkerställa framtida tillväxt är en viktig förutsättning därför ett utbildningssystem som ser till att arbetskraften har en kompetens- och kunskapsnivå som motsvarar samhällets krav. I många län och kommuner i kämpar man med en skev befolkningsstruktur i kombination med stora pensionsavgångar och en ökad urbanisering. Att detta är en av de främsta utmaningarna i det regionala tillväxtarbetet står utom allt tvivel. De regionala utvecklingsprogrammen är tydliga på denna punkt. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser bekräftar också denna bild i en analys från 20104, där myndigheten anger att det framför allt kommer att råda brist på arbetskraft med eftergymnasial utbildning och då främst med inriktning mot vård, teknik och naturvetenskap. Regionala lösningar i samverkan De lösningar på utmaningarna inom kompetensförsörjningsområdet som de regionala utvecklingsprogrammen presenterar handlar framför allt om inflyttning och inpendling. Nya invånare ska lockas till länen med hjälp av satsningar på attraktiva jobb och livsmiljöer samt goda livsvillkor. En stor utmaning för aktörer med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete är att öka förmågan att ta till vara den del av arbetskraften som står utanför arbetsmarknaden. I de regionala utvecklingsprogrammen nämns satsningar som till exempel validering av kompetens, rehabilitering av sjuka och förtidspensionerade samt ett allmänt folkhälsoarbete. I den strategiska uppföljningen betonades vikten av att förbättra den regionala samordningen inom kompetensförsörjningsområdet, samt att det saknades en regional aktör med tydligt ansvar inom detta område. Regeringen svarade på behovet av en utökad samverkan mellan den regionala tillväxtpolitiken, arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken bl.a. genom ett uppdrag till de aktörer som ansvarar för att samordna det regionala tillväxtarbetet. Uppdraget handlar om att etablera regionala kompetensplattformar för samverkan inom kompetensförsörjning och utbildningsplanering . Kompetensplattformarna är nu etablerade i alla län och aktörer med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete arbetar på olika sätt med att skapa och utveckla fungerande samverkansstrukturer för en förbättrad matchning mellan arbetsliv och utbildning. I de flesta län har samverkan i sig stått i centrum och i vissa län har man kompletterat detta med att ta fram kunskapsunderlag och genomföra informationsinsatser. Arbetsförmedlingen och är centrala aktörer i de flesta läns kompetensplattformar. kunskapsöversikt från 20115 slår fast att arbetet har kommit olika långt i olika län och att plattformsarbetet, helt i linje med regeringens ambition, har ett varierande innehåll beroende på varierande förutsättningar och prioriteringar i varje län. Rapporten visar också att det i samtliga län sker en samverkan över länsgränserna i dessa frågor. Analyserna är genomförda med FA-regioner. 2012/13:154 Prioriterade branscher är i de flesta län vård och omsorg samt teknik och industri. I ett antal län är gruvnäringen prioriterad. Inom ramen för kompetensplattformarna har bl.a. yrkesutbildningen synliggjorts vilket bidragit till en kraftig ökning av intresset för denna skolform och att den yrkesinriktade svenskundervisningen för nyanlända har vidgats ytterligare. Enligt Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, Tillväxtanalys6, anser aktörer med ansvar för kompetensplattformarna att det är viktigt att arbeta med inte bara integrationsaspekter utan även jämställdhetsaspekter, men de upplever svårigheter att göra så. Frågornas komplexitet och av aktörer skapar ett behov av att vidareutveckla metoder och förmedla goda exempel på hur arbetet med jämställdhet och integration kan bedrivas. Regeringen bedömer att det krävs ett långsiktigt arbete, bl.a. för att uppnå en funktionell organisation och bra samarbete inom ramen för plattformarna och har därför uppdragit åt att bedriva insatser för som förstärker och vidareutvecklar de regionala kompetensplattformarna som viktiga verktyg för att säkra kompetensförsörjningen till näringsliv och offentlig sektor i hela landet . Politiska reformer och nationell samverkan Inom arbetsmarknadspolitiken syftar regeringens arbete till att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, bland annat genom att förstärka arbetskraftsutbudet. Regeringens främsta mål är att föra mot full sysselsättning genom minskat utanförskap. Satsningar görs för att möta den på kortare sikt sämre utvecklingen på arbetsmarknaden samt i ett långsiktigt perspektiv motverka långtidsarbetslöshet. Satsningar görs också på ungdomar som saknar slutförd grund- eller gymnasieskola samt på nyanlända flyktingar genom en statlig individuell ersättning. Möjligheterna till livslångt lärande har också stärkts genom att den nya skollagen (2010:800) möjliggör anpassningar efter individens behov och förutsättningar. Mer långsiktiga satsningar för att säkerställa utbildningssystemets förmåga att leva upp till arbetsmarknadens nuvarande och framtida krav på kompetens görs i en omfattande reformering av den svenska skolan. Kopplingen mellan utbildning och arbetsmarknad förstärks genom att lärlingssystem utvecklas. Nationella myndigheters insatser inom prioriteringen handlar huvudsakligen om att etablera och medverka i forum för samverkan med den regionala nivån samt stöd till det analys- och prognosarbete som sker på denna nivå. Många av dessa insatser har också inslag av mer kunskapsutvecklande karaktär, exempelvis metodutveckling och erfarenhetsutbyte. Under ledning av Myndigheten för medverkade fem myndigheter i ett samverkansuppdrag för att stärka förutsättningarna för att privat och offentlig verksamhet får tillgång till efterfrågad kompetens. Uppdraget var ett svar på slutsatsen strategiska uppföljning av det regionala tillväxtarbetet om det orealistiska i att ett enskilt politikområde eller en enskild myndighet på egen hand ska klara av ett samlat 6 Tillväxtanalys Rapport 2012:04. uppdrag inom arbetsmarknads- eller utbildningspolitiken. I uppdragets slutrapport står bland annat att det tydligaste samverkansbehovet på nationell nivå gäller hur myndigheterna gemensamt och enskilt kan bidra till arbetet inom kompetensförsörjningsområdet i länen. Rapporten beskriver även att det finns ett behov av att skapa en mer långsiktig och organiserad struktur för samverkan mellan nationell och regional nivå samt att få en mer likartad struktur på de regionala behovsanalyserna7. En aktör inom ramen för strategins genomförande är Rådet för europeiska socialfonden i , Svenska , som med strukturfondsmedel stärker prioriteringens genomförande på den regionala nivån. Myndigheten för har i uppdrag att genom bidrag få till stånd eftergymnasiala yrkesutbildningar, som svarar mot arbetsmarknadens behov. Utöver detta är det ett fåtal myndigheter som medverkar i genomförandet genom finansiering. och har dock vissa resurser inom berörda sektorer. hanterar medel till strukturomvandlande projekt inom kompetensförsörjningsområdet i sin roll som förvaltande myndighet för strukturfonderna. Jämfört med övriga prioriteringar i den nationella strategin är emellertid Kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud den prioritering som har medverkan av minst antal nationella statliga myndigheter i genomförandet, (av de som redovisar till regeringen om genomförandet). Europeiska socialfondens bidrag till det regionala tillväxtarbetet består av att den vidgar tillväxtbegreppet till att bli mer inkluderande, långsiktigt hållbart och politikområdesöverskridande. Detta vidgar de handlingsmöjligheter och metoder som förväntas ha en positiv effekt på tillväxten. har det tydliggjorts att kompetensutvecklingsarbete på arbetsplatser måste kopplas samman med det strategiska tillväxt- och utvecklingsarbetet på regional nivå. Ett exempel är initiativen i och för solo- och mikroföretag, ett samverkansprojekt mellan företagarföreningar, kommunala lärcentra och näringslivskontor. Initiativen tar fasta på den utmaning som den negativa demografiska utvecklingen medför i vissa delar av landet. Med hjälp av Europeiska socialfonden kan kompetensutveckling i företag således användas som verktyg för att inte bara lösa problem med pensionsavgångar och generationsskifte i det enskilda företaget, utan också som verktyg för att angripa en av samhällets främsta utmaningar. I stort bidrar Europeiska socialfonden till samverkan inom insatsområden som spänner över olika politikområden och där det tidigare saknats samverkansplattformar. Projekt med stöd från Europeiska socialfonden har bidragit till att samverkan sker mellan myndigheter på både lokal, regional och nationell nivå på ett sätt som är svårt i ordinarie strukturer. Europeiska socialfonden bidrar också till att målgrupper som ofta utgör fokus inom ett politikområde även uppmärksammas inom andra politikområden där de vanligtvis inte får lika stort utrymme. 7 Myndigheten för dnr YH 2010/348. 2012/13:154 fondens satsning på entreprenörskap bland långtidsarbetslösa som visat att det är möjligt att gå ifrån att vara långtidsarbetslös till sysselsättning i eget företag. /12 hade satsningen resulterat i 136 nya företag, varav 30 sociala företag. Framgångsfaktorn för satsningen är att projektdeltagarna får tillräckligt med tid för att bygga upp självförtroende, kompetens och nätverk samt till att utveckla affärsidén. En förutsättning för projekten är också en förståelse av effekterna av att integrera sociala insatser i en tillväxtpolitisk kontext samt en mer gränsöverskridande syn på målgrupper, insatsområden och samverkan. Genom att bredda det regionala tillväxtarbetet stärker fonden ordinarie insatser. Då av alla deltagare i projekt rörande kompetensutveckling (programområde 1) är anställda i privat sektor, i företag med 149 anställda, verkar Europeiska socialfonden även för att förstärka näringslivets medverkan i strukturfonderna. Europeiska socialfonden bidrar med att bredda målgruppen till en företagssektor (mikroföretag samt små och medelstora företag), som både uppvisar ett behov av kompetensutvecklande insatser och framhålls som en tillväxtmotor. Insatserna inom prioriteringen tillgänglighet är tydligt gränsöverskridande. Ansvar och kompetens är fördelat på lokal, regional och nationell nivå vilket kräver god samverkan. Centrala aktörer är , , 290 kommuner samt aktörerna med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete och länsstyrelserna i 21 län. Tillgänglighet har ett stort värde som medel för att bidra till regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning. Utvecklingen och användningen av transportsystemet liksom informationsteknologi är av stor betydelse för att förbättra tillgängligheten. är också kommersiell och offentlig service en del av prioriteringen inom ramen för den nationella strategin. Regionförstoring, regionintegrering respektive regionförtätning är centrala processer för regional tillväxt. Kortare restider bidrar till ett större utbud av arbete, studier, service m.m. på längre avstånd från bostadsorten för individen. Det ger också en bättre matchning på arbetsmarknaden mellan tillgång och efterfrågan på arbetskraft. Denna utveckling ställer nya krav på såväl infrastrukturplanering och kollektivtrafikens organisering som på den ekonomiska och fysiska planeringen av samhället. Den del av regionförstoringsprocessen som kopplar till transportinfrastruktur är till stor del en följd av omfattande planeringsprocesser med en stark nationell och regional samverkan: inriktningsplanering, åtgärdsplanering och genomförande av nationell plan och 21 länsplaner. Aktörerna med ansvar för samordning av regionalt tillväxtarbete och infrastrukturplanering på regional nivå har en roll som bland annat består i att koordinera strategiarbetet mellan sektorsområden och aktörer i det regionala utvecklingsprogrammet, bidra till den nationella planeringen genom kunskap, dialog och samverkan samt att prioritera åtgärder i och fastställa de regionala transportinfrastrukturplanerna. upprättar, efter direktiv från regeringen och i samverkan med flera olika aktörer, ett förslag till nationell plan för transportinfrastrukturen. Den nuvarande planen gäller . Regeringen fastställer den nationella planen och fördelar slutliga medel mellan nationell plan och länsplanerna. Samverkan mellan förvaltningsnivåerna behöver emellertid förstärkas ytterligare i fråga om planering och insatser inom transportpolitiken. Ett omfattande utredningsarbete resulterade i propositionen Planeringssystem för transportinfrastruktur (prop. 2011/12:118). I propositionen skriver regeringen att aktörer med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete i respektive län, tillika ansvariga för länsplanerna, har en särskild roll i den ekonomiska och strategiska planeringen. De aktörerna har god insyn i behoven hos användarna av transportsystemet, detta eftersom de arbetar med att samordna insatser från olika sektorer och aktörer på olika nivåer och tar fram samlade strategier för att skapa hållbar tillväxt och utveckling. Därför utgör de en resurs i arbetet med både inriktnings- och åtgärdsplanering samt i arbetet med såväl nationell plan som regionala planer. Aktörerna med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete har således en viktig roll i genomförandet även av den nationella transportpolitiken. Vidare har staten genom en tung roll i planeringen på länsnivå, detta som ansvarig för underhåll och utveckling av transportsystemet. medverkar regelmässigt i revideringar och framtagande av regionala utvecklingsprogram och har också initierat och medverkat i flera projekt med finansiering från såväl de regionala strukturfondsprogrammen som de territoriella samarbetsprogrammen. Några exempel är Hållbart resande i , stadsflytt samt utvecklingsstråk. Verkets medverkan består såväl av konkreta investeringar som av insatser av mer utredande karaktär. Med syfte att stärka statliga myndigheters samverkan och förmåga att såväl enskilt som gemensamt stödja den regionala och lokala nivån i tillgänglighetsfrågor finns det en samverkansgrupp där aktörer från nationell och regional nivå medverkar. Denna grupp, Tillgänglighetsgruppen, etablerades i samband med regeringsuppdraget om tematiskt myndighetsarbete 2007. (I samband med detta uppdrag bildades olika myndighetsgrupper kopplade till respektive prioritering i den nationella strategin.) Uppdraget slutredovisades , men gruppen har på eget initiativ fortsatt att träffas för fortsatt samverkan. Vidare har på regeringens förslag beslutat om en lag (2010:1065) om kollektivtrafik. Strategiska beslut om kollektivtrafik ska fattas av en ny regional kollektivtrafikmyndighet. Härigenom ökas insynen och förbättras samordningen med annan samhällsplanering och mellan olika län. Myndigheten ska bland annat fatta beslut om ett trafikförsörjningsprogram som ska beskriva de behov av kollektivtrafik som finns i länet. Samordning mellan fysisk och ekonomisk planering är ett annat centralt område. När det gäller byggandet av vägar och järnvägar förut- 2012/13:154 sätter det i de flesta fall tillgång till mark i en eller flera kommuner. Då planeringsfrågor får konsekvenser över kommungränserna och sätter regionala avtryck, såsom järnvägar och större vägar, men också i allt växande utsträckning bostadsförsörjning, ökar beroendet mellan kommuner. De lagar och förordningar som reglerar offentliga planeringsprocesser avseende mark samt byggandet av vägar och järnvägar är flera till antalet samt har olika huvudmän8. Detta skapar ett betydande behov av koordinering i samband med planeringsfrågor av regional karaktär. För att skapa en bättre struktur för de offentliga planeringsprocesserna gjordes en ändring av (2010:900) . I och med ändringen är de aktörerna som har samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete numera instanser för samråd inom ramen för den kommunala översiktsplaneringen. Genom detta kan deras roll i den fysiska planeringen stärkas liksom de regionala utvecklingsprogrammens roll som strategiska underlag för samhällsplanering och således kopplingarna mellan den fysiska och ekonomiska planeringen. En sammanställning9 av det arbete som sker i länen med fysisk planering visar att allt fler aktörer med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete bedriver någon form av rumslig eller fysisk planering i anslutning till det regionala utvecklingsprogrammet. En förutsättning för legitimitet inom området är enligt att sträva efter en process med bred medverkan från kommuner, länsstyrelse och näringsliv. Detta eftersom kommunernas monopol på planeringen av markanvändningen även fortsatt är huvudregel. Ett exempel på en sådan process är läns landstings, , arbete med Strukturbild . Detta är en process för att legitimera deras eget arbete och roll men också för att ge kommunerna ett regionalt tänkande och perspektiv. formulerade läns landsting, , i samverkan med kommunerna en skånsk strategi för rumslig planering. I det regionala tillväxtarbetet kompletteras det omfattande planeringsarbetet inom transportpolitiken av en mängd konkreta insatser och projekt, som bidrar till att omvandla politikens prioriteringar till resultat. Projekt som bedrivs inom regionförstoringsområdet medfinansieras i stor utsträckning av såväl de regionala strukturfondsprogrammen som de territoriella samarbetsprogrammen. En rapport visar att medel från de åtta regionala strukturfondsprogrammen utgör ett avsevärt ekonomiskt tillskott i arbetet med tillgänglighet10. Rapporten gör en uppdelning mellan utredningsportföljer med mindre kostsamma insatser och investeringsportföljer vilket kräver mer medel. I en utredningsportfölj handlar det om att genom utredningsarbete hitta lösningar som bättre nyttjar befintlig infrastruktur och höjer kunskapsnivån samt genom samverkan hittar mer effektiva lösningar för kollektivtrafik. Exempel på regionala insatser är skapandet av nya samarbetsformer mellan intressenter för att utveckla kollektivtrafik och 8 Exempelvis Väglagen (1971:948), lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, (2010:900), förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete, förordningen (2009:236) om en nationell plan för transportinfrastruktur samt förordningen (1997:263) om länsplaner för regional transportinfrastruktur. 9Boverket PM dnr 10116-3777/2011 (20124-5215/2010). infrastruktur i det geografiska området för det regionala strukturfondsprogrammet . I området för det regionala strukturfondsprogrammet genomförs en satsning för att åstadkomma stärkt samverkan för att effektivisera transportsystem i länet. Arbetet är tänkt att bidra till och påskynda kartläggning, analyser och förstudier som underlättar framtida infrastruktursatsningar i . Denna typ av insatser ger de åtta regionala strukturfondsprogrammen en tydlig roll i den svenska transportpolitiken. I en investeringsportfölj finns projekt som handlar om fysiska investeringar. Medel från de åtta regionala strukturfondsprogrammen har till betydande del gått till att utveckla hela eller delar av paketlösningar och till åtgärdstyper som inte har prioriterats lika högt eller inte omfattas av den nationella och länsvisa infrastrukturplaneringen. Fokus i den planeringen är vägar och järnvägar. Strukturfondsmedel har exempelvis satsats på hamnar, flygplatser och bredbandsutbyggnad. En hel del medel har investerats i satsningar som handlar om effektivisering och samverkan mellan trafikslag. Strukturfonderna har även här en tydligt kompletterande roll. Investeringsportföljerna finns främst i de tre norra regionala strukturfondsprogrammen som har störst tilldelning av medel. Förbättrad tillgänglighet och regionförstoring, åtminstone virtuell sådan, uppnås inte enbart genom att bygga ut transportsystemet utan även genom att utveckla informationssamhället. Detta så att människor oberoende av bostadsort kan arbeta och ta del av tjänster och i övrigt delta i samhället. Den nationella strategin motiverar insatsområdet med att informationstekniken är en genomgripande förändringskraft i samhällsekonomin. Det handlar om att gräva ner kablar i marken och bygga annan infrastruktur såväl som att formulera bredbandsstrategier och digitala agendor. I frågor som rör bredband är både aktörer med samordningsansvar för regionalt tillväxtarbete och länsstyrelser aktiva i arbetet. Vid sidan av de åtta regionala strukturfondsprogrammen, används i alla län landsbygdsprogrammet som finansieringskälla för investeringar. Även samverkan med län, kommuner och lokala utvecklingsgrupper förekommer för att få till stånd en fortsatt utbyggnad av bredband på landsbygden. är den myndighet som bevakar områdena elektronisk kommunikation och post i . Myndighetens medverkan i det regionala tillväxtarbetet består av kunskapsutveckling, uppföljning av bredbandsutvecklingen och finansiering av projekt som initieras och genomförs av andra aktörer. har fått medel att använda för medfinansiering av bredbandsprojekt som söks inom landsbygdsprogrammet eller förordningen (2008:81) om stöd till anläggning av kanalisation. Medlen kan användas för att åtgärda den brist på nödvändiga offentliga medfinansieringsmedel för bredbandsprojekt som råder och motsvaras av liknande insatser inom ramen för de åtta regionala strukturfondsprogrammen. Den nationella digitala agendan som regeringen beslutade syftar till att samla alla pågående aktiviteter i en horisontell sammanhållen strategi för att ta till vara de möjligheter som digitaliseringen erbjuder 2012/13:154 människor och företag. mål är att vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Ett led i digitaliseringen är att förvaltningen reformerar sitt sätt att hantera information inom och mellan organisationer. E-delegationen arbetar för att etablera en ny nationell mjuk infrastruktur för e-förvaltning dvs. resurser i form av tillgängliggjord information, grundläggande tjänster och funktioner såsom e-legitimation. Ett uppdrag är att främja och samordna myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av information från offentlig förvaltning. Nationella myndigheter arbetar aktivt med att tillgängliggöra information. finns t.ex. ett nationellt samordningssekretariat för digitalisering, digitalt bevarande och digital förmedling av kulturarvet vid . arbetar med e-tjänsten Din skog där den enskilde skogsägaren kan nå samlad information om sin egen fastighet. På regional nivå pågår också en rad olika insatser, bland annat framtagande av regionala digitala agendor. I län samverkar med och i arbetet med att ta fram en digital agenda för länet. Syftet med agendan är att bidra till utveckling av smarta it-lösningar för att öka företagens konkurrenskraft, länets attraktionskraft samt möta de utmaningar som samhället står inför. i län har också fått i uppdrag av regeringen att ge vägledning och information till andra län om hur en regional digital agenda kan tas fram. I bedrivs ett projekt om en bokningsplattform för internationella kunder för besöksnäringsprodukter.