prop · H003155 · 2013-05-13 00:00:00 — Denna redovisning bör inte leda till att konfidentiell information som tillhör AIF-fonden offentliggörs till nackdel för fon den och dess investerare. Om offentliggörandet av viss konfidentiell information skulle få sådan verkan, kan den aggregeras till en nivå där den inte har några skadliga effekter. Resultat eller statistik för exempelvis ett enskilt portföljföretag eller investering behöver inte tas med om det kan leda till att AIF-fondens konfidentiella infor mation offentliggörs. Den här informationen bör bara ingå i förvaltningsrapporten om den brukar presenteras tillsammans med årsredovisningen. L 83/18 Europeiska unionens officiella tidning (127)När det gäller innehåll i och format på sådan information om ersättningar som lämnas på AIF-förvaltarens nivå bör ytterligare information lämnas genom upplysningar om fördelningen eller uppdelningen av den sammanlagda er sättningen på den berörda AIF-fondens nivå. Detta kan ske genom information om AIF-förvaltarens samman lagda ersättning uppdelad på fasta och rörliga delar, en kommentar om att uppgifterna avser hela AIF-förvaltaren och inte AIF-fonden, antalet AIF-fonder och fondföretags fonder som AIF-förvaltaren hanterar samt de totala till gångar som dessa AIF- och fondföretagsfonder förvaltar, med en översikt över ersättningspolitiken och en hänvis ning till AIF-förvaltarens fullständiga ersättningspolitik, som investerarna på begäran kan få tillgång till. Ytterli gare detaljer kan lämnas genom upplysningar om den totala rörliga ersättningen som AIF-fonden betalar i form av prestationsbaserade avgifts- eller vinstandelar (s.k. carried interest). Dessutom kan det vara lämpligt att AIF-förvaltare informerar om finansiella och icke-fi nansiella kriterier för ersättningspolitiken och praxis för berörda personalkategorier, så att investerare kan bedöma de incitament som skapats. (128)Om AIF-fonden emitterar andelar, bör överföringar av eventuella tillgångar till sidofickor beräknas vid över föringstidpunkten och baseras på antalet andelar som allokerats vid överföringen av tillgångar multiplicerat med styckepriset. Värderingsgrunden ska redovisas klart och innehålla datumet då värderingen gjordes. (129)För att hantera likviditeten bör AIF-förvaltare få lov att ingå lånearrangemang för de AIF-fonder som de förvaltar. Arrangemangen kan vara kortsiktiga eller permanenta. I det senare fallet är det mycket troligare att de är special arrangemang för hantering av illikvida tillgångar. (130)I överensstämmelse med principen om differentiering och med tanke på mångfalden av AIF-fonder bör kravet på en AIF-förvaltares information till investerarna variera med typen av AIF-fond och vara beroende av andra faktorer som investeringsstrategi och portföljsammansättning. (131)Enligt direktiv /61/EU ska AIF-förvaltare regelbun det lämna viss information till den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat för varje EU-baserad AIF-fond som de förvaltar och varje AIF-fond som de marknadsför i unionen. Därför behöver det närmare anges vilken infor mation som ska lämnas och hur ofta rapporteringen ska ske, vilket är beroende av värdet på tillgångarna som portföljförvaltas av de AIF-fonder som en viss AIF-för valtare förvaltar. Standardmallar för rapporteringen bör tillhandahållas och fyllas i av AIF-förvaltarna för de AIF-fonder de förvaltar. Om en enhet är auktoriserad som AIF-förvaltare och marknadsför AIF-fonder som för valtas av andra AIF-förvaltare, agerar den inte som för valtare av dessa AIF-fonder utan som mellanhand, precis som alla värdepappersföretag som omfattas av direktiv /39/EG. Den bör därför inte vara tvungen att rap portera för dessa AIF-fonder eftersom det skulle leda till dubbel- eller mångdubbel rapportering. Rapporteringskra vet bör dock gälla icke EU-baserade AIF-förvaltare som förvaltar AIF-fonder som marknadsförs i unionen. (132)Den i denna förordning angivna tröskeln leder enbart till rapporteringskrav enligt artikel 24.4 i direktiv /61/EU. En AIF-fond med ett hävstångsmått beräk nat enligt åtagandemetoden som är mindre än dess nettotillgångsvärde anses inte utnyttja finansiell hävstång i betydande grad. De behöriga myndigheterna kan dock begära ytterligare information för att kunna övervaka systemrisken effektivt. Rapporteringströskeln sä kerställer också att information om ackumulerade sy stemrisker samlas in på ett enhetligt sätt i hela unionen och erbjuder AIF-förvaltarna säkerhet. (133)En behörig myndighets tillsynsbefogenheter enligt arti kel 25.3 i direktiv /61/EU utövas inom det nya tillsynsystemet, som ingår i de behöriga myndigheternas och de europeiska tillsynsmyndigheternas fortlöpande tillsynsprocesser och systemriskbedömningar avseende AIF-förvaltare, för att skydda det finansiella systemets stabilitet och integritet. Behöriga myndigheter bör på lämpligt sätt utnyttja den information de får och bör sätta gränser för den hävstång som en AIF-förvaltare till lämpar vid förvaltningen av AIF-fonden eller andra re striktioner för förvaltningen av fonden, om de finner detta nödvändigt för att säkerställa det finansiella syste mets stabilitet och integritet. Bedömningen av systemrisk tenderar att variera beroende på den ekonomiska miljö där en AIF-förvaltare kan vara systemrelevant för de AIF- fonder den förvaltar. Därför är det ett grundkrav att de behöriga myndigheterna ska få all information som be hövs för att korrekt bedöma dessa situationer och före bygga att systemrisker ackumuleras. Behöriga myndighe ter bör sedan bedöma informationen grundligt och vidta lämpliga åtgärder. Europeiska unionens officiella tidning L 83/19 (134)För att tillåta att EU-baserade AIF-förvaltare förvaltar och marknadsför icke EU-baserade AIF-fonder och att icke EU-baserade AIF-förvaltare förvaltar och marknadsför AIF-fonder i unionen, krävs det enligt direktiv /61/EU att lämpliga samarbetsarrangemang införs med berörda tillsynsmyndigheter i det tredjeland där den icke EU-baserade AIF-fonden eller den icke EU-base rade AIF-förvaltaren är etablerad. Samarbetsarrange ska åtminstone säkerställa ett effektivt infor mationsutbyte som gör det möjligt för unionens behöriga myndigheter att fullgöra sitt uppdrag i enlighet med di rektiv 2011/61/EU. (135)Samarbetsarrangemangen bör göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att utföra sina tillsyns- och verk ställighetsuppgifter avseende enheter i tredjeländer. I sam arbetsarrangemangen bör man därför fastställa klara och konkreta ramar för tillgången till information, för ut förandet av inspektioner på plats och för det bistånd som tredjelandsmyndigheter bör lämna. Samarbetsarran gemangen bör säkerställa att den mottagna informatio nen delas med andra behöriga myndigheter som berörs och med och . (136)För att göra det möjligt för behöriga myndigheter, AIF- förvaltare och förvaringsinstitut att anpassa sig till de nya kraven i förordningen, så att de kan tillämpas på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, bör förordningens ikraftträdande anpassas till införlivandet av direktiv /61/EU. kontroll och som medverkar vid tillhandahållandet av AIF-företagets samlade portfölj av förvaltningstjänster, c)en fysisk eller juridisk person som direkt medverkar vid tillhandahållandet av tjänster till AIF-förvaltaren enligt ett arrangemang för delegering till tredje parter för att stödja AIF-förvaltarens tillhandahållande av kollektiva portfölj förvaltningstjänster. 3.verkställande ledning: den eller de personer som i praktiken leder en AIF-förvaltares verksamhet i enlighet med artikel 8.1 c i direktiv /61/EU och, i förekommande fall, arbetande styrelseledamot eller styrelseledamöter. 4.styrelse: det organ som har den yttersta beslutsbefogenheten hos en AIF-förvaltare och uppbär tillsyns- och ledningsfunk tionerna, eller enbart ledningsfunktionen om de båda funk tionerna är åtskilda. 5.specialarrangemang: ett anpassat särskilt arrangemang, skilt ifrån investerarnas allmänna inlösenrätt, som uppkommer som direkt följd av att en AIF-fonds tillgångar är av illikvid natur, vilket inverkar på investerarnas specifika rätt till inlö sen för en typ av andelar eller aktier i . HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Utöver de definitioner som anges i artikel 2 i direktiv /61/EU gäller följande definitioner i denna förordning: 1.kapitalinsats: en investerares avtalsenliga åtagande att förse en alternativ investeringsfond (nedan kallad AIF) med ett över enskommet investeringsbelopp på AIF-förvaltarens begäran. 2.relevant person: för en AIF-förvaltare något av följande: a)en verkställande direktör, partner eller motsvarande, eller ledande person hos AIF-förvaltaren, b)en anställd hos AIF-förvaltaren, eller annan fysisk person vars tjänster står till AIF-förvaltarens förfogande eller Beräkning av förvaltade tillgångar (Artikel 3.2 i direktiv /61/EU) Beräkning av förvaltade tillgångars sammanlagda värde För att kunna omfattas av undantaget enligt artikel 3.2 i direktiv /61/EU ska en AIF-förvaltare a)ange alla AIF-fonder för vilka den har utsetts till extern AIF- förvaltare eller de AIF-fonder för vilka den är AIF-förvaltare, om AIF-fondens rättsliga form tillåter intern förvaltning, i enlighet med artikel 5 i direktiv /61/EU, b)ange förvaltade tillgångsportföljer per förvaltad AIF-fond och fastställa motsvarande värde enligt de värderingsregler som är fastställda i lagstiftningen i det land där AIF-fonden är etablerad och/eller i AIF-fondens regler eller dess urkunds dokument, inklusive alla tillgångar som förvärvats genom användning av finansiell hävstång, L 83/20 Europeiska unionens officiella tidning c)summera de förvaltade tillgångarnas fastställda värden i alla förvaltade AIF-fonder och jämföra dessa förvaltade tillgångars erhållna sammanlagda värde med den relevanta tröskeln en ligt artikel 3.2 i direktiv /61/EU. Vid tillämpningen av punkt 1 ska fondföretag för vilka AIF-förvaltaren agerar som det utsedda förvaltningsbolaget en ligt direktiv /65/EG inte tas med i beräkningen. Vid tillämpningen av punkt 1 ska AIF-fonder tas med i beräk ningen som förvaltas av AIF-förvaltare som för dessa har dele gerade funktioner i enlighet med artikel 20 i direktiv /61/EU. AIF-fondportföljer som AIF-förvaltare förvaltar med delegering ska dock uteslutas från beräkningen. 3.Vid beräkningen av de förvaltade tillgångarnas samman lagda värde ska varje position i derivatinstrument, även inbäd dade derivat i överlåtbara värdepapper, omvandlas till dess mot svarande position i derivatets underliggande tillgångar, med hjälp av de omvandlingsmetoder som anges i artikel 10. Mot svarande positions absolutbelopp ska sedan användas vid beräk ningen av de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde. 4.Om en AIF-fond investerar i andra AIF-fonder som för valtas av samma externt utsedda AIF-förvaltare, får den investe ringen uteslutas från beräkningen av AIF-förvaltarens förvaltade tillgångar. 5.Om en delfond inom en internt eller externt förvaltad AIF-fond investerar i en annan delfond i samma AIF-fond, får den investeringen uteslutas från beräkningen av AIF-förvaltarens förvaltade tillgånger. 6.De förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde ska beräk nas enligt punkt 14 minst en gång och vid den beräk ningen ska de senaste tillgängliga tillgångsvärdena användas. Varje AIF-fonds senast tillgängliga tillgångsvärde ska tas fram som föregår datumet för beräkningen av tröskeln enligt den första meningen i denna punkt. AIF-för valtaren ska bestämma ett datum för beräkningen av tröskeln och använda detta konsekvent. Alla efterföljande ändringar av det valda datumet ska motiveras för den behöriga myndigheten. När AIF-förvaltaren väljer datumet för tröskelberäkningen, ska den beakta tidpunkten och frekvensen för värderingen av de förvaltade tillgångarna. Fortlöpande övervakning av förvaltade tillgångar AIF-förvaltaren ska fastställa, genomföra och tillämpa förfaran den för att fortlöpande övervaka de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde. Övervakningen ska innebära en aktuell överblick över förvaltade tillgångar och inbegripa observation av tecknings- och inlösenaktiviteten, eventuella kapitaluttag och kapitalfördelningar samt värdet av de tillgångar som respektive AIF-fond investerat i. Vid bedömningen av om det behövs frekventare beräkningar av de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde, ska hänsyn tas till hur nära det sammanlagda värdet ligger tröskeln enligt ar tikel 3.2 i direktiv /61/EU och till den förväntade teck nings- och inlösenaktiviteten. Tillfälliga överskridanden av tröskeln 1.AIF-förvaltaren ska bedöma situationer då de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde överskrider den relevanta trös keln och fastslå om de är av tillfällig natur eller inte. 2.Om de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde över skrider den relevanta tröskeln och AIF-förvaltaren finner att situationen inte är av tillfällig natur, ska den utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten och uppge att situationen inte anses vara av tillfällig natur samt ansöka om auktorisation i enlighet med artikel 7 i direktiv /61/EU. 3.Om de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde över skrider den relevanta tröskeln och AIF-förvaltaren finner att situationen är av tillfällig natur, ska den utan dröjsmål under rätta den behöriga myndigheten och uppge att situationen anses vara av tillfällig natur. Anmälan ska åtföljas av styrkande upp gifter som stödjer AIF-förvaltarens bedömning att situationen är av tillfällig natur, inklusive en beskrivning av situationen och en förklaring av skälen till att den anses tillfällig. 4.En situation ska inte anses vara av tillfällig natur om det är troligt att den varar . efter det datum då de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde överskred den relevanta tröskeln ska AIF- förvaltaren på nytt beräkna det sammanlagda värdet av till gångar under förvaltning för att visa att det ligger under den relevanta tröskeln eller visa för den behöriga myndigheten att den situation som ledde till att förvaltade tillgångar överskred tröskeln har lösts och att en ansökan om auktorisation inte krävs av AIF-förvaltaren. Information som ska lämnas vid registreringen Som en del av kravet i artikel 3.3 b i direktiv /61/EU ska AIF-förvaltaren informera de behöriga myndigheterna om de förvaltade tillgångarnas sammanlagda värde beräknat i enlig het med förfarandet i artikel 2. Europeiska unionens officiella tidning L 83/21 Som en del av kravet i artikel 3.3 c i direktiv /61/EU ska AIF-förvaltare för varje AIF-fond tillhandahålla emissions dokumentet eller ett relevant utdrag ur detta eller en allmän beskrivning av investeringsstrategin. Det relevanta utdraget ur emissionsdokumentet och beskrivningen av investeringsstrategin ska innehålla minst följande uppgifter: a)De huvudkategorier av tillgångar som AIF-fonden får inve stera i. b)Eventuell industribransch, geografiskt område eller andra marknadssektorer eller särskilda tillgångskategorier som in vesteringsstrategin är inriktad på. c)En beskrivning av AIF-fondens låne- eller hävstångspolitik. 3.Den information som AIF-förvaltaren ska lämna enligt artikel 3.3 d i direktiv /61/EU förtecknas i artikel 110.1 i förordningen. Informationen ska lämnas enligt den standard mall för rapportering som beskrivs i bilaga IV. 4.Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Es ma), () och behöriga myn digheter i unionen ska utbyta den information som samlas in enligt artikel 3.3 d i direktiv /61/EU, om det är nödvändigt för att de ska kunna fullgöra sitt uppdrag. 5.Den information som krävs för registreringsändamål ska uppdateras och lämnas . De behöriga myndigheterna får kräva att en AIF-förvaltare oftare ska lämna den information som avses i artikel 3 i direktiv /61/EU, om det behövs för deras utövande av sina befogenheter enligt artikel 46 i direktiv /61/EU. (Artikel 4.3 i direktiv /61/EU) Allmänna bestämmelser om beräkning av finansiell hävstång 1.En AIF-fonds finansiella hävstång ska uttryckas som för hållandet mellan fondens exponering och dess nettotillgångsvär de. 2.AIF-förvaltare ska beräkna de förvaltade AIF-fondernas ex ponering med bruttometoden enligt artikel 7 och med åtagan demetoden enligt artikel 8. Mot bakgrund av marknadsutvecklingen ska kommissionen se nast se över de beräkningsmetoder som avses i första stycket, för att besluta om dessa metoder är tillräckliga och lämpliga för alla typer av AIF-fonder eller om en ytterligare och valfri metod för beräkning av finansiell hävstång bör ut vecklas. 3.Den exponering som härrör från finansiella eller rättsliga strukturer som berör tredje parter som kontrolleras av AIF-fon den ska tas med i exponeringsberäkningen, om dessa strukturer är särskilt inrättade för att direkt eller indirekt öka AIF-fondens exponeringsnivå. För AIF-fonder vars centrala investeringspolitik är att förvärva kontroll över onoterade företag eller emittenter ska AIF-förvaltaren i hävstångsberäkningen inte ta med någon exponering som finns för dessa onoterade företag och emitten ter, förutsatt att AIF-fonden eller den AIF-förvaltare som agerar för AIF-fondens räkning inte är skyldig att bära eventuella för luster utöver sin investering i företaget respektive emittenten. 4.AIF-förvaltare ska utesluta ingångna lånearrangemang om dessa är av tillfällig natur och helt täcks av avtalade kapitalin satser från AIF-fondens investerare. 5.En AIF-förvaltare ska ha tillräckligt dokumenterade för faranden för att för varje AIF-fond som den förvaltar beräkna exponeringen med brutto- och åtagandemetoden. Beräkningen ska tillämpas på ett konsekvent sätt . Bruttometoden för beräkning av AIF-fondens exponering En AIF-fonds exponering beräknad enligt bruttometoden ska motsvara summan av alla positioners absolutbelopp, värderade i enlighet med artikel 19 i direktiv /61/EU och alla dele gerade akter som antas enligt det direktivet. För beräkningen av en AIF-fonds exponering i enlighet med bruttometoden ska AIF-förvaltaren a)utesluta värdet av sådana likvida tillgångar som är mycket likvida investeringar som innehas i AIF-fondens basvaluta och som enkelt kan omvandlas till likvida medel till ett känt belopp, vars värde löper obetydlig risk att förändras och som ger en avkastning som inte överstiger avkastningen på en tremånaders statsobligation av god kvalitet, L 83/22 Europeiska unionens officiella tidning b)omvandla derivatinstrument till motsvarande position i deras underliggande tillgångar genom att använda de omvandlings metoder som anges i artikel 10 och de metoder som anges i punkterna 49 och 14 i bilaga I, c)utesluta lån av likvida medel som förblivit likvida tillgångar i den mening som avses i punkt a och vars betalningsbelopp är känt, d)inbegripa exponering som är följden av återinvesteringen av likvida lån, uttryckt som det som är högst av den realiserade investeringens marknadsvärde och summan av det likvida belopp som lånats i den mening som avses i punkterna 1 och 2 i bilaga I, e)inbegripa positioner i återköpsavtal eller omvända repor samt in- eller utlåning av värdepapper eller andra arrange mang i enlighet med punkterna 3 och 1013 i bilaga I. Åtagandemetoden för beräkning av AIF-fondens exponering 1.En AIF-fonds exponering beräknad med åtagandemetoden ska motsvara summan av alla positioners absolutbelopp, vär derade i enlighet med artikel 19 i direktiv /61/EU och dess motsvarande delegerade akter, i överensstämmelse med kriteri erna enligt punkterna 29. 2.För beräkningen av en AIF-fonds exponering enligt åta gandemetoden ska AIF-förvaltaren a)omvandla varje derivatinstrument till motsvarande position i dess underliggande tillgångar genom att använda de om vandlingsmetoder som anges i artikel 10 och i punkterna 49 och 14 i bilaga II, b)tillämpa nettnings- och risksäkringsarrangemang, c)beräkna den exponering som uppkommer genom återinve steringen av lån, om denna återinvestering ökar AIF-fondens exponering enligt punkterna 1 och 2 i bilaga I, d)inbegripa andra arrangemang i beräkningen enligt punkterna 3 och 1013 i bilaga I. Vid beräkningen av en AIF-fonds exponering enligt åta gandemetoden ska följande gälla: a)Nettningsarrangemang ska inbegripa kombinationer av han del med derivatinstrument eller värdepapperspositioner som avser samma underliggande tillgång oberoende av derivat instruments löptid om handeln enbart syftar till att elimi nera riskerna med positioner som tagits i andra derivatinstru ment eller värdepapperspositioner. b)Risksäkringsarrangemang ska inbegripa kombinationer av handel i derivatinstrument eller värdepapperspositioner som inte nödvändigvis avser samma underliggande tillgång och där handeln sker enbart i syfte att uppväga risker förknip pade med positioner som tagits i andra derivatinstrument eller värdepapperspositioner. Genom undantag från punkt 2 ska ett derivatinstrument inte omvandlas till en motsvarande position i den underliggande tillgången, om instrumentet har samtliga följande egenskaper: a)Instrumentet byter finansiella tillgångars resultat i AIF-fon dens portfölj mot andra finansiella referenstillgångars resul tat. b)Instrumentet uppväger helt riskerna med de utbytta tillgång arna i AIF-fondens portfölj, så att AIF-fondens resultat inte beror av de utbytta tillgångarnas resultat. c)I förhållande till ett direkt innehav av de finansiella referens tillgångarna innehåller instrumentet varken ytterligare valfria element, hävstångsklausuler eller andra tillkommande risker. 5.Genom undantag från punkt 2 ska ett derivatinstrument inte omvandlas till en motsvarande position i den underliggande tillgången vid beräkningen av exponering genom användning av åtagandemetoden, om instrumentet uppfyller båda följande vill kor: a)AIF-fondens kombinerade innehav av ett derivatinstrument som avser en finansiell tillgång och likvida medel som in vesterats i likvida tillgångar enligt definitionen i artikel 7 a motsvarar ett innehav av en lång position i den givna finan siella tillgången. b)Derivatinstrumentet får inte generera någon ytterligare expo neringsökning och hävstång eller risk. Risksäkringsarrangemang ska beaktas vid beräkningen av en AIF-fonds exponering endast om de uppfyller samtliga föl jande villkor: a)De berörda positionerna i risksäkringsrelationen syftar inte till att generera någon avkastning och de allmänna och spe cifika riskerna uppvägs. Europeiska unionens officiella tidning L 83/23 b)Det finns en konstaterbar minskning av marknadsrisken på AIF-fondens nivå. c)Eventuella allmänna och specifika risker med derivatinstru menten uppvägs. d)Risksäkringsarrangemangen avser samma tillgångskategori. e)De är effektiva under kritiska marknadsförhållanden. 7.Med förbehåll för punkt 6 ska derivatinstrument inte tas med i beräkningen om de används för valutarisksäkring och inte medför någon ytterligare exponeringsökning och hävstång eller risk. 8.En AIF-förvaltare ska netta positioner i följande fall: a)Mellan derivatinstrument som avser samma underliggande tillgång, även om de har olika löptid. b)Mellan ett derivatinstrument vars underliggande tillgång är ett överlåtbart värdepapper, ett penningmarknadsinstrument eller fondföretagsandelar enligt punkterna 13 i avsnitt C i bilaga I till direktiv /39/EG, och samma motsvarande underliggande tillgång. AIF-förvaltare som förvaltar AIF-fonder som enligt sin investeringspolitik främst investerar i räntederivat ska använda särskilda regler för durationsnettning för att beakta korrelatio nen mellan räntekurvans löptidssegment enligt artikel 11. Metoder att öka en AIF-fonds exponering När AIF-förvaltare beräknar exponeringen, ska de använda de metoder som anges i bilaga I i de situationer som anges i den bilagan. AIF-förvaltarna ska använda de omvandlingsmetoder som anges i bilaga II för de derivatinstrument som anges i den bilagan. 1.AIF-förvaltarna ska tillämpa nettningsregler när de beräk nar AIF-fondernas exponering enligt artikel 8.9. 2.Regler för durationsnettning får inte användas om de ger en felaktig bild av AIF-fondens riskprofil. AIF-förvaltare som utnyttjar dessa nettningsregler får inte inbegripa andra riskkällor