prop · H10316 · 2013-10-15 00:00:00 — importören är registrerad till mervärdesskatt och agerar som en beskattningsbar person vid importen och denne inte har full avdragsrätt När det gäller möjligheten att beivra brott vid import till kan konstateras att även fortsättningsvis kommer att hantera tull- förfarandet och gränskontrollen. Det innebär att tullagstiftningens förfaranderegler avseende tulldeklarationer, smugglingslagen och kontrollmöjligheter i syfte att beivra brott fortsatt kommer att vara tillämpliga vid importer till . Det förekommer ett antal invändningar från remissinstanserna rörande de straffrättsliga effekterna av förslaget. menar att det faktum att möjligheten till förverkande försvinner för skattebrott av ringa och normalgrad och säkrande av tillgångar i stället får ske genom betalningssäkring, torde innebära en försämrad möjlighet till återförande av brottsbyte eftersom betalningssäkring för det mesta kan förväntas äga rum i ett skede då godset är tillgängligt. att effekterna av att försök, förberedelse och stämpling till skattebrott inte är kriminaliserat inte är tillräckligt belysta genom utredningen. över och pekar på att möjligheten att lagföra stämpling, försök och förberedelse är större för tullbrott än för skattebrott och det finns också skillnader vad gäller förutsättningarna för förverkande. Regeringen ser inte skäl att ytterligare analysera de straffrättsliga effekterna av förslaget. Vidare instämmer regeringen inte i förslaget innebär en väsentlig inskränkning av myndigheternas möjlighet att återföra brottsutbyte jämfört med nuvarande utformning. beskrivits ovan kommer inskränkningen av möjligheterna till förverkande endast få betydelse i ett fåtal fall. uppkommer p.g.a. att skattebrott inte uppkommer i de fall någon skatt inte har undandragits leder, som ovan angivits, enligt regeringens uppfattning till ett mer korrekt resultat. Regeringen gör vidare även bedömningen att förslaget endast bör ha en försumbar effekt på verksamhet eftersom det endast i ett fåtal fall kommer att uppkomma situationer där det som utgör tullbrott kommer utgöra skattebrott (se ovan). Även menar att de straffrättsliga konsekvenserna inte är Förslaget leder bl.a. till att olika aktörer, beroende på om de är registrerade till mervärdesskatt eller ej, kommer att behandlas olika vid bedömningen av svårhetsgraden för tullbrott. menar vidare att det inte kommer vara möjligt att i samma utsträckning genomföra kontroller i samband med införandet av varor till Regeringens förslag kommer inte att påverka möjlighet att även i fortsättningen genomföra gränskontroller i samma omfattning som Som ovan nämnts kommer även i fortsättningen tullagstiftningens förfaranderegler avseende tulldeklarationer, smugglingslagen och kontrollmöjligheter i syfte att beivra brott att vara tillämpliga vid importer till . kontroll av redovisningen ersätter endast kontroll av mervärdesskatten, inte den kontroll som sker vid gränsen för att säkerställa att de uppgifter som anges i tulldeklarationen är korrekta. Därutöver kan de bikostnader som ska ingå Prop. 2013/14:16 i beskattningsunderlaget för mervärdesskatten, och som endast kommer att granskas av , normalt ändå inte kontrolleras genom varukontroll utan snarare genom fakturor och avtal. anför vidare att det är oklart hur ska agera när en oriktig uppgift lämnats av en mervärdesskatteregistrerad aktör och som upptäcks vid en fysisk kontroll av tulltjänsteman. I de fall den importerade varan är tullfri kan tullbrott inte komma i fråga. Något brott mot lagen om straff för smuggling kan i de fallen alltså inte anses föreligga enligt utredningens förslag varför det inte finns någon möjlighet att ta varan i förvar eller beslag eller vidta ytterligare åtgärder som gripande, hållande av förhör och genomförande av husrannsakan. Som regeringen anfört ovan har någon skatt inte undandragits i de allra flesta fall som nämner och något skattebrott föreligger då inte. Regeringen anser att det i dessa fall är rimligt att inte heller har rätt att vidta några åtgärder. I de fall där importörer kommer att ha som beskattningsmyndighet och en oriktig uppgift i tulldeklarationen faktiskt innebär ett undandragande av skatt, och skattebrottsreglerna därmed blir tillämpliga, kommer de effekter som beskriver uppkomma. Regeringen gör dock, som ovan nämnts, bedömningen att det inte är motiverat att införa specialreglering för dessa få fall. 5.11.1Omprövning, överklagande, tulltillägg m.m. Regeringens bedömning: De förfaranderegler för skatt som beslutas av respektive bör inte ändras med anledning av regeringens förslag om beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i ifrågasätter om fördelarna med utredningens förslag överväger de olägenheter och olikheter som de parallellt tillämpliga förfarandereglerna medför och anser att förfarandereglerna bör harmoniseras innan lagförslaget Vidare anför Förvaltningsrätten i att det bör övervägas att införa en presumtionsregel i skatteförfarandelagen med innebörden att den skattskyldige ska beviljas anstånd om denne har begärt omprövning av eller överklagat beslut om tullvärde. Förvaltningsrätten anser också att en samordning av forumreglerna bör göras innan förslaget genomförs. angående de fall där utredningen hänvisar till resningsinstitutet eller möjligheten till återställande av försutten tid att det bör tydligt från lagstiftarens sida markeras att det åligger inblandade myndigheter, dvs. och , att samordna arbetet så att enskilda inte lider rättsförlust vid omprövning eller process kring tullvärdet. 2013/14:16 rätten i anför att efterbeskattning bör bli möjlig i vissa situationer. anför bl.a. att förslaget leder till ökad administration p.g.a. de parallella processer som uppkommer och för att olika förfarandereger kommer att gälla för tull och mervärdesskatt t.ex. avseende anstånd, forum, tidsfrister etc. anför också att utredningens förslag innebär att möjligheten att påföra tulltillägg vid lämnande av oriktig uppgift i praktiken försvinner i många situationer och att uppgiftslämnandet i tulldeklarationerna därför försämras avsevärt. Skälen för regeringens bedömning Effekter av regeringens förslag om beskattningsmyndighet vid import Reglerna om beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import finns i 7 kap. 8–11 §§ ML och i artiklarna 85–89 i mervärdesskattedirektivet. Enligt direktivet utgörs underlaget av tullvärdet med tillägg för bl.a. tull och bikostnader (artikel 85–86). Av 7 kap. 8 § ML framgår att tullvärdet ska bestämmas i enlighet med tullkodex. fastställer , med ledning av tulldeklaration eller motsvarande uppgifter, tull som ska betalas vid import, s.k. tulltaxering (5 kap. 1 § tullagen). I samband med taxeringen bestämmer verket också tullvärdet för en viss import. Även om tullen uppgår till noll kronor meddelas ett tulltaxeringsbeslut. Regeringens förslag att ska vara beskattningsmyndighet när en importör är registrerad till mervärdesskatt i och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen, innebär att skatteförfarandelagens förfaranderegler kommer att vara tillämpliga när är beskattningsmyndighet, och tullagstiftningen i de fallen är beskattningsmyndighet. Detta eftersom skatteförfarandelagen gäller för skatt, t.ex. mervärdesskatt, men inte för skatt som tas ut enligt tullagen. Det innebär således att skatteförfarandelagens bestämmelser t.ex. om omprövning och överklagande, ränta, befrielse, skattetillägg, skönstaxering, inhibition, företrädaransvar samt indrivning kommer att gälla för mervärdesskatt vid import i dessa fall. Det innebär också att tullagstiftningens regler om kredittillstånd, ställande av säkerhet, solidariskt betalningsansvar och försäljning av varor genom tullauktion inte längre kommer att gälla när är beskattningsmyndighet. Regeringens förslag innebär vidare att importörer som är registrerade till mervärdesskatt i kommer att redovisa det fullständiga underlaget för mervärdesskatt vid import och själva skatten i mervärdesskattedeklaration. Därefter beslutar om samtliga uppgifter i mervärdesskattedeklarationen och därmed även om den utgående skatten vid import. Skatteförfarandelagens regler om omprövning och överklagande kommer att gälla för den som vill begära ändring av ett beslut om mervärdesskatt. En konsekvens av att det är som bestämmer tullvärdet är emellertid att inte kan ompröva detta värde. Den som vill begära omprövning av eller överklaga tullvärdet för en viss import måste därför även i fortsättningen vända sig till och tullagstiftningens förfaranderegler kommer att bli tillämpliga. Först sedan bestämt ett nytt tullvärde kan ompröva beslutet om mervärdesskatt. Förvaltningsrätten i menar att en översyn och samordning av forumreglerna bör göras innan förslaget genomförs. anför också att med anledning av utredningens förslag blir en skattskyldig som vill klaga på både tullvärdet och underlaget för beräkning av mervärdesskatt tvungen att överklaga två beslut till skillnad från ett . Det är troligt att beslutet avseende mervärdesskatt respektive tulltaxeringsbeslutet måste överklagas till två olika domstolar. anför vidare att det är sällan en ändring görs av endast mervärdesskattebeloppet utan att någon annan uppgift i tulldeklarationen ändras. Detta leder till att den som vill ha ändring av sina uppgifter eller sitt taxeringsbeslut måste vända sig till både och för att få eventuella felaktigheter korrigerade. Regeringen anser att det inte är motiverat med särregleringar eller ändringar av forumreglerna. Detta eftersom effekterna av dessa regler endast uppkommer i de få fall då mervärdesskatteregistrerade importörer inte har full avdragsrätt för mervärdesskatt vid import. Vidare konstaterar regeringen att i dessa få fall torde det vara svårt att driva en process om förändrat beskattningsunderlag för mervärdesskatten utan att nämna att det pågår en process om tullvärdet eftersom det sannolikt kommer vara den vanligaste orsaken till att en importör även vill ändra beskattningsunderlaget. Domstolen kommer därigenom få information om att en parallell process pågår. Regeringen konstaterar även att det normalt inte borde uppkomma parallella processer så länge avvaktar med beslut avseende en begäran om omprövning som baseras på en begäran om omprövning hos av tullvärdet. Nästan all mervärdesskatt vid import som kommer att redovisas till kommer att vara avdragsgill. Ett felaktigt tullvärde kommer därmed i praktiken inte att ha någon effekt på mervärdesskatten eftersom den ingående och utgående skatten avseende importen tar ut varandra i mervärdesskattedeklarationen. De ovan beskrivna situationerna där skillnaderna mellan förfarandereglerna innebär en verklig effekt kommer därmed aktualiseras endast i undantagsfall. Regeringen anser därför att det inte är motiverat att anpassa förfarandereglerna för att undvika dessa effekter. beslut kan enligt huvudregeln omprövas inom en sexårsfrist. För beslut gäller emellertid i huvudsak treårsfrister. I de fall en importör redovisar mervärdesskatten till kan det därför hända att ett beslut om tullvärde vinner laga kraft medan den därpå belöpande mervärdesskatten vid import fortfarande kan omprövas. Regeringen föreslår dock inte någon ändring av dessa regler. Nästan all mervärdesskatt vid import som kommer att redovisas till är avdragsgill vilket gör att långa omprövningsfrister inte är lika viktigt för en importör med full avdragsrätt. Vidare innebär regeringens förslag inte att någon importör hamnar i sämre läge jämfört med då kortare frister gäller för alla omprövningar som rör utgående mervärdesskatt. Olika tidsfrister kan dock skapa problem. Exempelvis kan en domstolsprocess avseende ett överklagat tullvärde dra ut och när 2013/14:16 ett nytt tullvärde bestämts kan omprövningstiden för skattebeslutet ha löpt ut. I sådana fall bör importören som denne överklagar beslutet hos skicka in en begäran om omprövning till . Regeringen föreslår dock inte heller här, av samma skäl som redogjorts för ovan, några ändrade regler. Eventuella problem bör kunna avhjälpas eller i vart fall minimeras genom att och samarbetar och genom att myndigheterna informerar deklaranterna om hanteringen. Slutligen bör problemet inte vara av någon större omfattning eftersom de allra flesta importörer har full avdragsrätt och därmed inte kommer att ha något intresse av att begära omprövning av mervärdesskatten. Det är endast när importören saknar eller har begränsad avdragsrätt som ett ändrat tullvärde kan innebära mera skatt att betala eller att återfå. Av samma skäl som nämnts ovan är det inte motiverat med särregler för efterbeskattning eller särskilda regler för återställande av försutten tid. I de få fall där det kommer bli aktuellt med omprövningar både hos och bör information och råd till importörerna hjälpa importörerna att hantera omprövningarna på ett korrekt sätt. När det gäller frågan om rådgivning kan avslutningsvis konstateras att det framgår av 4 § första stycket förvaltningslagen (1986:223), förkortad FL, att myndigheterna ska lämna upplysningar, vägledning och råd och annan sådan hjälp i frågor som rör deras verksamhetsområden i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. Beslut enligt skatteförfarandelagen gäller , vilket innebär att de också kan verkställas . Ett beslut som fattar om mervärdesskatt vid import gäller därför . Importören kan dock välja att begära anstånd med betalningen i enlighet med reglerna i skatteförfarandelagen. Frågan om anstånd kan bl.a. aktualiseras i de fall fattar beslut om att höja ett tullvärde och sedan med anledning av detta på eget initiativ omprövar mervärdesskatten vid import till nackdel för den som beslutet gäller. Om beslutet innebär skatt att betala kan importören givetvis även i denna situation begära omprövning eller överklaga beslut samt vända sig till och begära anstånd med att betala skatten. Även i dessa fall kan dock konstateras att sådana konsekvenser endast kommer att uppkomma i de fåtal fall där mervärdesskatteregistrerade importörer inte har full avdragsrätt. Det är därför inte motiverat att införa någon särreglering. Förvaltningsrätten i anser att det bör övervägas att i skatteförfarandelagen införa en presumtionsregel med innebörden att den skattskyldige ska beviljas anstånd om denne har begärt omprövning av eller överklagat beslut om tullvärde. Denna presumtion bör kunna brytas i de fall det finns särskilda skäl som talar emot att anstånd beviljas. anför att det kan inträffa att anstånd eller annan betalningslättnad beviljas för tullavgiften av medan mervärdesskattedelen avslås av gällande samma importsändning. Regeringen konstaterar att det är i ytterst få fall det överhuvudtaget blir Prop. 2013/14:16 aktuellt för en importör som är mervärdesskatteregistrerad att begära anstånd för mervärdesskatt vid import. Endast i de få fall en importör inte har full avdragsrätt för mervärdesskatten skulle detta bli aktuellt. Det är därför inte motiverat att införa en sådan reglering som förvaltningsrätten föreslår. Om en importör lämnar en oriktig uppgift i tulldeklarationen så att tull eller mervärdesskatt undandras påförs tulltillägg (8 kap. 2 § tullagen). Tulltillägget är av den tull eller mervärdesskatt som har undandragits till följd av att en oriktig uppgift lämnats. För det fall mervärdesskatten är avdragsgill utgår dock tulltillägg. Regeringens förslag innebär att i de fall är beskattningsmyndighet vid en import kommer i stället reglerna om skattetillägg i skatteförfarandelagen vara tillämpliga på mervärdesskatten (49 kap. 2 § SFL). Denna förändring kommer att påverka mervärdesskatteregistrerade importörer som har full avdragsrätt för mervärdesskatt vid import. Genom regeringens förslag kommer dessa importörer redovisa både utgående och ingående mervärdesskatt i mervärdesskattedeklarationen och skatterna kommer därigenom att ta ut varandra. Något skattetillägg kommer inte att utgå även om ett för lågt mervärdesskattebelopp har redovisats då någon skatt inte har undandragits från staten. Mervärdesskatt vid import blir därmed hanterad på samma sätt som mervärdesskatt vid unionsinterna förvärv. Regeringen anser att resultatet av regeringens förslag blir mer korrekt då det i dessa fall inte har undandragits någon mervärdesskatt. Mervärdesskatt vid import kommer därmed att hanteras i skattetilläggshänseende på samma sätt som annan mervärdesskatt och övriga skatter. Regleringen blir därmed enhetlig. I fall där en mervärdesskatteregistrerad importör inte har full avdragsrätt kommer skattetillägg på utgå. I de fall importören inte är registrerad till mervärdesskatt kommer fortfarande vara beskattningsmyndighet och tulltillägg kommer att utgå på mervärdesskatt som inte har redovisats i tulldeklarationen. I dessa två fall kommer regeringens förslag därmed i praktiken inte innebära någon förändring. I de fall en import inte är föremål för tull och importören är registrerad till mervärdesskatt och har full avdragsrätt, kommer inte något tulltillägg utgå även om oriktiga uppgifter har angivits i tulldeklarationen. Detta skulle kunna leda till att denna typ av importörer inte längre skulle ha lika stort incitament att lämna korrekta uppgifter i tulldeklarationen. En sådan effekt skulle inte leda till något undandragande av tull eller skatt men de statistiska uppgifterna skulle inte blir korrekta. Regeringen gör bedömningen att för det fall skulle notera en ökning av felaktiga uppgifter i tulldeklarationer med anledning av regeringens förslag, bör behovet av ett nytt system för sanktioner som inte är kopplade till redovisade belopp utredas. Regeringens bedömning: Några förändringar av och möjlighet till kontroll bör inte göras. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anför att kommer i det föreslagna systemet att förlora möjligheten att granska beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vilket kommer leda till mindre effektiva kontroller ur ett fiskalt perspektiv som ett företag riskerar att få samma uppgifter granskade två gånger av två olika myndigheter. anser vidare att utredningen inte har lagt tillräcklig vikt vid kopplingen mellan de deklarerade uppgifterna i tulldeklarationen, tullvärdet och beskattningsunderlaget för mervärdesskatt. Skälen för regeringens bedömning: Regeringens förslag om beskattningsmyndighet vid import innebär att skatteförfarandelagens regler om uppgiftsskyldighet kommer att bli tillämpliga för de importörer som är registrerade till mervärdesskatt och som agerar i egenskap av beskattningsbar person vid en import. En mervärdesskattedeklaration ska bl.a. innehålla uppgifter om utgående och ingående skatt (26 kap. 21 § SFL). Om importören är registrerad till mervärdesskatt och agerar i egenskap av beskattningsbar person vid importen innebär förslaget således att denne får en uppgiftsskyldighet beträffande mervärdesskatt vid import gentemot . Samme importör kommer då inte längre att vara tvungen att redovisa själva mervärdesskatten till . beräknas skatten med utgångspunkt i tullvärdet. I praktiken innebär detta att uppgiftsskyldigheten till kvarstår i stort sett oförändrad. Även om själva mervärdesskattebeloppet inte längre redovisas i tulldeklaration så ska de flesta uppgifter som ingår i beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import fortfarande anges i tulldeklarationen. Regeringens förslag innebär dock att inte längre kommer att göra särskilda kontroller av mervärdesskatt vid import när är beskattningsmyndighet, utan den kontrollen kommer i stället att utföras av . Denna kontroll kommer bl.a. att göras genom att uppgifter i mervärdesskattedeklarationen kontrolleras mot uppgifter som erhåller från . kvarstår kontroll av varuflödet och av de uppgifter som lämnats i tulldeklarationen, t.ex. uppgifter om de importerade varorna (art och antal), klassificering, tullförfarande m.m. kommer således inte längre att särskilt kontrollera mervärdeskatt vid import när är beskattningsmyndighet, men uppgiftsskyldigheten vad gäller uppgifter i tulldeklarationen förändras endast marginellt. Ytterligare en konsekvens av detta är att och kontrollmöjligheter kan komma att överlappa varandra något. Det kan inte uteslutas att vid en revision avseende mervärdesskatt vid import kan begära in samma underlag som vid en revision avseende tull på samma varor. ska dock inte ompröva tullvärdet varför detta inte torde medföra några komplikationer. Den största delen av beskattningsunderlaget för mervärdeskatt utgörs Prop. 2013/14:16 av tullvärdet och den tull som debiteras, vilket även i fortsättningen kommer att besluta om och kontrollera. kommer vid sina revisioner inte granska samma uppgifter som utan endast de bikostnader som ska ingå i beskattningsunderlaget utöver tullvärdet och den tull som debiterats. kommer därmed inte göra någon bedömning av tullvärdet och tullen även om det kan uppkomma situationer där också begär in samma underlag vid en revision. Regeringen anser inte att denna uppdelning kommer att leda till någon försämring av kontrollen eller att kontrollen blir mindre effektiv, såsom anfört. Eftersom i de flesta fall inte bör ha intresse av att kontrollera underlaget för redovisad mervärdesskatt vid import då den i regel är fullt avdragsgill, bör den situation där en importör får samma uppgifter granskade av två myndigheter inte uppkomma särskilt ofta. När det gäller underrättelseskyldigheten för är det upp till att avgöra vilka kontroller som ska göras med anledning av information som erhålls från . I de fall båda myndigheter anser det vara motiverat att göra en kontroll av samma importör kan det antas att det finns goda grunder för ett sådant antagande. Det får då anses vara motiverat att importören i dessa fall behöver lämna uppgifter till två myndigheter. När det gäller sambandet mellan de deklarerade uppgifterna i tulldeklarationen, tullvärdet och beskattningsunderlaget för mervärdesskatt ser regeringen inte att detta försvagas. Regeringen gör därför bedömningen att några förändringar av och möjligheter till kontroll inte bör göras. Regeringens förslag: Ändringarna i mervärdesskattelagen och tullagen ska träda i kraft . fortfarande gälla i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att ändringarna i mervärdesskattelagen och tullagen ska träda i kraft . Remissinstanserna: , och anser att ändringarna bör träda i kraft . inte utgör en lämplig tidpunkt för ikraftträdandet då den infaller mitt i en redovisningsperiod för de företag som har kvartal eller år som redovisningsperiod. Far, Företagarna, regelnämnd, , , Svenskt Näringsliv, , Lantmännen, , GE Nordic Region, , , Telefonaktiebolaget , AB , BIL , , 2013/14:16 , , (publ), och anser att ändringarna bör träda i kraft . anser att datum för ikraftträdande är beroende av vilka förändringar som krävs av de tulldeklarationssystem som används av näringslivet. Skälen för regeringens förslag: Enligt uppgift från tar det från det att beslut fattats om att genomföra regeringens förslag till dess att ett informationsutbyte mellan och kan vara på plats. Enligt uppgift från kan ett utbyte vara på plats tidigast . Utredningen gjorde bedömningen att förslaget bör träda i kraft för att myndigheterna därigenom, under förutsättning att fattar beslut om detta förslag , ska få åtminstone på sig att införa det informationsutbyte som föreslås. Vidare skulle både företag och myndigheter få tid till omställning och förberedelser (bl.a. anpassning av deklarationsblanketter och system hos myndigheterna, informationsspridning om de nya reglerna samt anpassning av bl.a. faktureringsrutiner och bokföringssystem hos företag). och anför att ikraftträdandet tidigast kan ske för att det ska kunna säkerställas att IT-stödet fungerar på ett önskvärt sätt.