prop · H003168 · 2013-06-18 00:00:00 — Om försäkringsbolaget försum- mar vad som föreskrivs i andra stycket och detta medför att döds- boet eller en förmånstagare inte inom den tid som anges i 16 kap. 5 § kräver ersättning på grund av försäkringen, får talan väckas upp till efter dödsfallet. Om försäkringstagaren har för- Om försäkringstagaren har för- med villkor om att försäkrings- beloppet eller försäkringen skall vara mottagarens enskilda egen- dom, skall försäkringsbolaget underrätta förmånstagaren om det när ett försäkringsbelopp första gången betalas ut. med villkor om att försäkringsbe- loppet eller försäkringen ska vara mottagarens enskilda egendom, ska försäkringsbolaget underrätta förmånstagaren om det när ett försäkringsbelopp första gången betalas ut. En försäkring eller ett försäkringsbelopp, som tillfaller en förmåns- tagare till följd av ett förordnande som har kunnat återkallas, får tas i anspråk för försäkringstagarens skulder, om fordringen har uppkommit före försäkringsfallet och inte kan betalas ur försäkringstagarens för- mögenhet eller kvarlåtenskap. En försäkring eller ett försäkringsbelopp, som tillfaller en förvärvare eller panthavare eller en förmånstagare till följd av ett oåterkalleligt förordnande, får inte tas i anspråk för försäkringstagarens skulder efter det att ett meddelande om förfogandet har kommit in till försäkrings- bolaget. Om förfogandet avser ett försäkringsbrev som innehavaren måste förete för att få ut försäkringsersättning, blir förfogandet gällande mot försäkringstagarens borgenärer när den till vars förmån förfogandet äger rum får försäkringsbrevet i sin besittning. Utmätning av en försäkring eller ett försäkringsbelopp som tillfaller en förmånstagare får aldrig äga rum på grund av en ansökan som görs från det att förmånstagarens rätt inträdde. En försäkring eller ett försäk- ringsbelopp som tillfaller en för- månstagare får aldrig utmätas för försäkringstagarens skulder, om ansökan görs från det att förmånstagarens rätt inträdde. Preskription av rätt till Preskription av rätt till Den som vill göra anspråk på försäkringsersättning måste väcka talan mot försäkringsbolaget efter att ha fått kännedom om att anspråket kunde göras gällande och i varje fall från det att anspråket tidigast kunde göras gällande. Annars går rätten till ersättning förlorad. Om anspråk har framställts till försäk- ringsbolaget , är fristen enligt första meningen all- Den som vill ha försäkrings- ersättning eller annat försäkrings- skydd måste väcka talan från tidpunkten när det förhåll- ande som enligt försäkringsavtalet berättigar till sådant skydd in- trädde. tid från det att bolaget har förklarat att det har tagit slutlig ställning till anspråket. Om den som vill ha försäkrings- skydd har framställt anspråket till försäkringsbolaget inom den tid som anges i första stycket, är frist- en att väcka talan alltid från det att bolaget har förklarat att det har tagit slutlig ställning till anspråket. Vid återkrav mellan försäkrings- bolag är fristen att väcka talan all- tid från den betalning som grundar återkravet. Om talan inte väcks enligt denna paragraf, går rätten till försäk- I förhållanden mellan försäk- ringsbolag får annat avtalas om preskription än vad som följer av När ett gruppavtal om frivillig När ett gruppavtal om frivillig gruppskadeförsäkring har ingåtts, gruppskadeförsäkring har ingåtts, räknas tiden för försäkrings- räknas tiden för försäkrings- bolagets ansvar från den tidpunkt bolagets ansvar från den tidpunkt som anges i gruppavtalet. som anges i gruppavtalet. svaret omfattar alla gruppmedlem- svaret omfattar alla gruppmedlem- mar som då uppfyller anslutnings- mar som då uppfyller anslutnings- kraven enligt avtalet och som har kraven enligt avtalet och som har anslutit sig till försäkringen samt anslutit sig till försäkringen samt dem som har anslutits tillsammans dem som har anslutits tillsammans med en gruppmedlem. med en gruppmedlem. sig en gruppmedlem senare, räk- sig en gruppmedlem senare, räk- nas ansvaret från och med dagen nas ansvaret från och med dagen för anslutningen, om inte annat efter anslutningen, om inte annat anges i gruppavtalet. anges i gruppavtalet. Anslutning enligt första stycket anses ske när medlemmen gör anmälan till försäkringsbolaget eller till någon som tar emot anmälningar för dess räkning. Om medlemmen ansluter sig genom att inte avböja för- säkringen, anses anslutning ske när tiden för avböjande går ut. Om ingen annan tidpunkt har avtalats, räknas vid obligatorisk grupp- skadeförsäkring tiden för försäkringsbolagets ansvar mot medlemmarna från och med dagen efter den då gruppavtalet ingicks eller, om någon inträder i gruppen senare, från och med dagen efter inträdet. försäkrade om sådana förhållanden försäkrade om sådana förhållanden rörande försäkringen som det är av rörande försäkringen som det är av betydelse för dem att känna till. betydelse för dem att känna till. Efter ett försäkringsfall gäller in- Efter ett försäkringsfall gäller in- andra som har anspråk mot försäk- andra som har anspråk mot för- Det som sägs i 10 kap. 7 § andra och tredje styck- 10 kap. 7 § andrafjärde styckena ena om information vid försäk- om information vid försäkringsfall ringsfall och i 10 kap. 8 § om och i 10 kap. 8 § om möjligheter möjligheter till överprövning m.m. tillämpas också vid grupperson- också vid gruppersonförsäkring. När ett gruppavtal om frivillig När ett gruppavtal om frivillig räknas tiden för försäkringsbolag- räknas tiden för försäkringsbolag- ets ansvar från den tidpunkt som ets ansvar från den tidpunkt som anges i gruppavtalet. anges i gruppavtalet. enligt avtalet och som har anslutit enligt avtalet och som har anslutit sig till försäkringen samt dem som sig till försäkringen samt dem som till en gruppmedlem. till en gruppmedlem. ansvaret från och med dagen för ansvaret från och med dagen efter anslutningen, om inte annat anges anslutningen, om inte annat anges Anslutning enligt första stycket anses ske när medlemmen gör anmälan till försäkringsbolaget eller till någon som tar emot anmälningar för dess räkning. Om medlemmen ansluter sig genom att inte avböja försäk- ringen, anses anslutning ske när tiden för avböjande går ut. Om ingen annan tidpunkt har avtalats, räknas vid obligatorisk gruppersonförsäkring tiden för försäkringsbolagets ansvar mot medlem- marna från och med dagen efter den då gruppavtalet ingicks eller, om någon inträder i gruppen senare, från och med dagen efter inträdet. informera arbetsgivare, anställda informera arbetsgivare, anställda och andra som omfattas av försäk- och andra som omfattas av försäk- rörande denna som det är av bety- rörande denna som det är av bety- delse för dem att känna till. delse för dem att känna till. gäller också mot andra som har gäller också mot andra som har anspråk mot bolaget. anspråk mot bolaget. i 10 kap. 7 § andra och tredje i 10 kap. 7 § andrafjärde styck- styckena om information vid för- ena om information vid för- säkringsfall och i 10 kap. 8 § om säkringsfall och i 10 kap. 8 § om möjligheter till överprövning m.m. möjligheter till överprövning m.m. tillämpas också vid kollektiv- tillämpas också vid kollektiv- 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för försäkringsavtal som har ingåtts före ikraftträdandet och inte förnyats därefter (äldre försäkringar), om inte annat följer av 3 eller 4. 3.De nya bestämmelserna i 10 kap. 7 § andra stycket tillämpas även på äldre försäkringar. 4.De nya bestämmelserna i 7 kap. 4 §, 10 kap. 7 § tredje stycket och 16 kap. 5 § tillämpas på äldre försäkringar, om det förhållande som enligt försäkringsavtalet berättigar till försäkringsersättning eller annat försäk- ringsskydd inträder efter ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Preskription och information i försäkringssammanhang Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410), 2.lag om ändring i lagen (1976:357) om motortävlingsförsäkring, 3.lag om ändring i patientskadelagen (1996:799), 4.lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen Enligt den gällande lydelsen ska den som vill bevaka rätt till ersättning enligt lagen väcka talan . I försäkringsavtalslagen föreskrivs i motsvarande bestämmelse att den som vill göra anspråk på försäkringsersättning ska väcka talan . I patientskade- lagen används en tredje formulering, nämligen den som vill ha ersättning. I remissen föreslås nu att den lokution som används i patientskade- lagen Den som vill ha ersättning/försäkringsersättning ska an- vändas även i trafikskadelagen och försäkringsavtalslagen. Lagrådet instämmer i bedömningen att samma uttryckssätt bör användas i de tre besläktade lagarna. Försäkringsavtalslagens nuvarande formulering får emellertid anses bäst beskriva vad saken gäller. Lagrådet förordar därför att uttrycket Den som vill göra anspråk på används i alla lagarna. Paragrafen innehåller regler om preskription för olika slags anspråk på ersättning enligt lagen. I första stycket föreslås vidare en särskild bestämmelse som gäller anspråk på grund av omprövning enligt 5 kap. 5 § skadeståndslagen. Skadeståndslagens omprövningsregel, som enligt 9 § trafikskadelagen ska tillämpas i fråga om trafikskadeersättning, innebär att ersättning som har avgjorts slutligt genom avtal eller dom under vissa omständigheter kan omprövas på ansökan av någondera parten. Frågan om omprövningsrätten och dess förhållande till bl.a. regler om preskription har varit föremål för en förhållandevis omfattande och långvarig diskussion. I NJA 2001 s. 695 II uttalade majoriteten i HD att preskriptionsbestämmelserna i trafikskadelagen ska tillämpas också beträffande den rätt till omprövning som kan föreligga enligt samma lag. Lagrådet vill ändå framhålla att rättsläget i betydande utsträckning fortfarande måste anses vara oklart. Detta sammanhänger inte minst med att sådana förändringar som kan läggas till grund för rätten till 2012/13:168 omprövning i allmänhet sträcker sig över långa tider. Några naturliga Bilaga 7 hållpunkter för att, på sätt som antyds i författningskommentaren, bestämma olika steg av väsentlig förändring finns inte. Det rimliga i att exempelvis ogilla en talan på den grunden att en väsentlig förändring inträffat innan talan väcktes och att förändringen därefter inte är tillräckligt väsentlig för att kunna leda till bifall kan också sättas i De berörda problemen återspeglas i författningskommentaren vars resonemang inte är helt lätta att tillgodogöra sig. Såvitt kan utläsas synes emellertid avsikten vara att alla relevanta omständigheter, oavsett när de inträffat, ska beaktas när ny ersättning bestäms med stöd av ompröv- ningsreglerna. Däremot skulle fordringar som hänför sig till tiden före den senaste väsentliga förändringen (varmed torde avses den förändring som ligger till grund för talan) vara preskriberade. Lagrådet har för sin del inte anledning att motsätta sig en reglering av en sådan innebörd. Om avsikten är att förslaget ska uppfattas på detta sätt förordar emellertid Lagrådet att bestämmelsen utformas på exempelvis följande sätt: Den som vill göra anspråk på ersättning enligt denna lag måste väcka talan från skadehändelsen. Utan hinder av första stycket får emellertid en skadelidande genom att väcka talan göra anspråk på ersättning som grundar sig på 5 kap. 5 § skadeståndslagen (1972:207) i den utsträckning som anspråket hänför sig till senare tid än före den tidpunkt då talan väcks. I andra stycket har ordet trafikskadeersättning bytts ut mot ersättning. Enligt författningskommentaren är det fråga om en redaktionell justering och någon ändring i sak är inte avsedd. Eftersom ersättning kan avse även andra anspråk, som t.ex. återkrav (se författningskommentaren till paragrafens första stycke), bör andra stycket fortfarande anges gälla trafikskadeersättning. Lagrådet förordar att bestämmelsen placeras som ett tredje stycke (jfr ovan) och utformas enligt följande. Om den som gör anspråk på trafikskadeersättning har anmält skadan till försäkringsgivaren inom den tid som anges i första eller andra stycket, är fristen att väcka talan alltid från det att försäkringsgivaren har förklarat sig ha tagit slutlig ställning till anspråket. Paragrafen föreskriver en möjlighet till undantag från den allmänna tioårspreskriptionen. Talan ska få väckas endast om det finns synnerliga skäl. Lagrådet anser att ordet endast är överflödigt och bör utgå. Förslaget till lag om ändring i patientskadelagen Lagrådet förordar, av samma skäl som har anförts i fråga om 31 § trafik- skadelagen, att som vill ha ersättning i första stycket första meningen ersätts med som vill göra anspråk på ersättning. När det gäller de bestämmelser som föreslås i första stycket hänvisar Lagrådet till vad som sagts i fråga om motsvarande stycke i 31 § trafikskadelagen. Förslaget till lag om ändring i försäkringsavtalslagen 7 kap. 4 § och rubriken närmast före den paragrafen Rubriken närmast före 7 kap. 4 § lyder Preskription av rätt till försäk- ringsersättning. Enligt förslaget ska den i stället lyda Preskription av rätt till försäkringsskydd. Likaså ska preskriptionsbestämmelsen i 7 kap. 4 §, som gäller den som vill göra anspråk på försäkringsersätt- ning, gälla den som vill ha försäkringsersättning eller annat försäkringsskydd. Den föreslagna terminologin återkommer också i 7 kap. 20 § samt i 16 kap 5 § och rubriken närmast före den paragrafen. Av författningskommentaren framgår att med försäkringsersättning menas i detta sammanhang ersättning i pengar medan annat för- säkringsskydd kan avse t.ex. rätt till biträde eller rätt till bilreparation på en verkstad. Att det i paragrafen görs en uppdelning mellan för- säkringsersättning och annat försäkringsskydd är enligt författnings- kommentaren inte avsett att medföra någon förändring av tillämpningen av andra paragrafer i lagen som gäller försäkringsersättning. Termen försäkringsskydd används i ett stort antal bestämmelser i lagen, t.ex. i 2, 18, 19 och 20 kap. Den innebörd termen har i dessa bestämmelser är en annan än den som introduceras. Termen försäkringsersättning, som naturligt nog också förekommer på många ställen i lagen, har uppenbarligen ansetts omfatta även åtgärder som kan förekomma i skaderegleringen men som inte är kontanta utbetalningar. Det bör inte komma i fråga att centrala termer som försäkringsskydd och försäkringsersättning har skilda betydelser i olika bestämmelser i lagen och det bör också undvikas att betydelsen av sådana termer ändras. Lagrådet förordar därför att berörda bestämmelser och rubriker lämnas oförändrade i dessa delar. Lagrådet förordar, av samma skäl som har anförts i fråga om 31 § trafikskadelagen, att första stycket fortfarande ska gälla den som vill göra anspråk på försäkringsersättning. 10 kap. 7 § Förslaget innebär att det i paragrafen ska föreskrivas att ett försäk- ringsbolag ska på ett ändamålsenligt sätt kontrollera om det inträffar dödsfall som utgör försäkringsfall och att bolaget i sådana fall ska informera dödsboet och kända förmånstagare. Om försäkringsbolaget försummar detta och det medför att dödsboet eller en förmånstagare inte 2012/13:168 gör anspråk på ersättning inom den tioåriga preskriptionstiden får talan Bilaga 7 väckas upp till efter dödsfallet. Enligt Lagrådets uppfattning framstår en så lång preskriptionstid som mindre praktisk. Det kan i varje fall ifrågasättas om inte bestämmelsen borde kompletteras med en regel om kortare preskriptionstid med hänsyn till när de efterlevande får kännedom om försäkringen. 15 kap. 2 § andra stycket Bestämmelsen i andra stycket, som handlar om fall där försäkrings- tagaren har förfogat över försäkringen i enlighet med bestämmelser i 14 kap., är enligt Lagrådets mening onödigt svårtillgänglig. Den skulle bli lättare att förstå om den utformades exempelvis enligt följande. En försäkring eller ett försäkringsbelopp, som tillfaller en förvärvare, panthavare eller förmånstagare till följd av ett oåterkalleligt förordnande, får inte tas i anspråk för försäkringstagarens skulder efter det att ett meddelande om för- ordnandet har kommit in till bolaget. Om förordnandet avser ett försäkringsbrev som innehavaren måste förete för att få ut försäkringsersättning blir det gällande mot försäkringstagarens gäldenärer när den till vars förmån förordnandet har gjorts får försäkringsbrevet i sin besittning. 16 kap. 5 § Lagrådet hänvisar till vad som anförts under 31 § trafikskadelagen. Förslaget till lag om ändring i lagen om motortävlingsförsäkring Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2012/13:168 Preskription och information i försäkringssammanhang