prop · H10332 · 2013-11-08 00:00:00 — Mängden radiospektrum är exempelvis begränsad, liksom möjligheterna att få tillstånd eller rättigheter för att dra kanalisation eller bygga . Vidare har nya leverantörer små möjligheter att ansluta sig direkt till slutkunden. Vanligtvis har slutkunden bara en ledning indragen i fastigheten, PTS, 2012. (PTS-ER-2012:24, s. 39–40). 38Televerksamhet 2011, (Trafikanalys, 2012); Svensk Telemarknad 2011. PTS, 2012. (PTS-ER-2012:17); Svensk telemarknad . PTS, 2012. (PTS-ER-2012:24). 39PTS genomför 2013 en kartläggning av samtliga stadsnät. PTS har identifierat 165 stadsnätsoperatörer i form av 127 aktiebolag. Resten utgörs av kommuner som tillhandahåller någon form av stadsnät. Det finns ett antal bolag som driver stadsnät i olika kommuner, vilket innebär att cirka 200 kommuner har stadsnät. 40Svenska , s. 3. SSNf, 2012. 41Svenska stadsnätsföreningen, Fiber till byn, till-byn/. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN som ofta kontrolleras av en befintlig marknadsaktör. Varje nätägande operatör har ett monopol på tillträdet till sina slutkunder (så kallad samtalsterminering). Operatörer tar ut en kostnad för samtal mellan nät. Eftersom samtalsvolymerna mellan de olika operatörernas nät inte alltid är lika stora i alla riktningar får vissa operatörer incitament att ta ut höga kostnader för samtal till deras nät. Det finns också en stor skillnad mellan fasta och mobila nät, där samtal till mobila nät kostar mer. Detta medför att operatörer med många kunder och mobila nät har incitament att ta ut höga avgifter för samtalsterminering. Faktaruta 1: Värdekedja telekommarknaden Användarens utrustning, tjänster, information IP-nivån (Internet) Internetoperatörens nät – tjänst till användaren Flera logiska förbindelser för data- och telekommunikation (t.ex. optisk ber, koppartråd) och antenn Rör för kabel och mast för antenn Värdekedjan kan delas upp på olika sätt, men utgår från kanalisationsnivån som utgörs av den fysiska plats där infrastrukturen finns. Detta kan vara radiospektrum eller kanalisation för ledningar. På nästa nivå finns de fysiska ledningar (till exempel koppar, fiber eller koaxialkabel) eller de antenner som förmedlar signaler. Nästa nivå består av transporten av data- och telefonitrafik i de nät som skapas av den underliggande infrastrukturen. Denna transport möjliggör nästa nivå där operatörer kan koppla ihop sina nät och erbjuda kunder olika kommunikationslösningar, som abonnemang för telefoni eller Internet. Den översta nivån i värdekedjan består av de program, tjänster och det innehåll som användarna får tillgång till. Denna nivå är bred och omfattar allt från användarnas egen information till statliga e-tjänster och tjänster från lokala, nationella och globala leverantörer.42 42 Öppna nät och tjänster, s. 21–22. PTS, 2009. (PTS-ER-2009:32, 2009). Investeringar i infrastruktur är långsiktiga, riskfyllda och kräver dessutom mycket kapital.43 Därför är tillgång till och delning av infrastruktur och villkoren för detta en viktig förutsättning för en fungerande marknad med god konkurrens. En stor del av det statliga åtagandet behandlar denna problematik, genom en reglering som syftar till att möjliggöra en fungerande konkurrens. Om regleringen inte fungerar, något som diskuterades i betänkandet Effektivare LEK 2006, leder detta till att investeringsutvecklingen hämmas och möjligheterna att etablera fungerande konkurrens med fler aktörer och ett bättre utbud av tjänster till konsumenterna försvåras.44 I och med att telekommarknaden liberaliserades infördes telelagen (1993:597). Lagen syftade bland annat till att möjliggöra för andra aktörer att ta sig in på marknaden för att skapa en fungerande konkurrens. Detta skulle bland annat åstadkommas genom att reglera tillträde till dåvarande nät.45 Under de efterföljande åren skärptes regleringen upprepade gånger, och den från avknoppade myndigheten och () fick ett allt mer omfattande mandat (se kapitel 3). Telelagen ersattes 2003 av LEK. Konkurrensen förbättrades med tiden, i och med att nya aktörer etablerade sig på marknaden. 2.3Regeringens arbete med it och telekom Regeringen har understrukit vikten av det statliga ansvaret för en fungerande telekommarknad genom ett antal initiativ. Regeringens strategiska arbete för utvecklingen av it och telekom i utgår från regeringens digitala agenda (2011), utvecklad bland annat med stöd från regeringens Digitaliseringsråd.46 I Digital Agenda föreslår regeringen ett nytt mål för it-politiken: att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Det it-politiska målet har ett delmål, som anger att ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och företag bör ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband.47 Som en 43Öppna nät och tjänster, s. 23–26. PTS, 2009. (PTS-ER-2009:32); I backspegeln: Erfarenheter av med telelagen, s. 3. PTS, 2003. (PTS-ER-2003:5). 44Effektivare LEK (SOU 2006:88). 45I backspegeln: Erfarenheter av med telelagen, s. 3. PTS, 2003. (PTS-ER-2003:5). 46Regeringen beslutade att inrätta ett Digitaliseringsråd under ledning av IT-ministern. 26 externa ledamöter har därefter utsetts. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297. presenterade regeringen sina mål i Bredbandsstrategi för (N2009/8317/ITP), där målen också operationaliseras med delmål och slutmål: 2015 bör av alla hushåll och företag ha tillgång till bredband med en hastighet om minst /s och 2020 bör denna andel vara . GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN del i genomförandet av strategin beslutade regeringen att inrätta ett bredbandsforum, för att främja samverkan kring bredbandsutbyggnad.48 Genom ett flertal olika program, med start , har staten förmedlat i stöd till bredbandsutbyggnad.49 Statens egen förvaltning har förändrats i takt med utvecklingen av elektroniska kommunikationer och allt fler offentliga tjänster görs tillgängliga via nya tekniker. fattade regeringen beslut om en ny strategi: Med medborgaren i centrum – regeringen strategi för en digitalt samverkande statsförvaltning.50 Regeringen slår fast tre huvudmål för politiken: en enklare vardag för medborgare, en öppnare förvaltning som stödjer innovation och delaktighet samt en högre kvalitet och effektivitet i verksamheten. Dessutom presenteras ytterligare delmål och förslag på insatser samt styrning och uppföljning av förvaltningsgemensamma utvecklingsprojekt. E-delegationen har regeringens uppdrag att arbeta med den statliga e-förvaltningen, genom bland annat koordinering av utvecklingsprojekt, vägledningar för sociala medier, verksamhetsutveckling med it och behovsdriven utveckling.51 2.4.1PTS är den centrala regleringsmyndigheten PTS är den centrala myndigheten inom området, med uppdrag att verka för att målen i it-politiken och i LEK uppnås.52 PTS har flera uppdrag för att främja eller kartlägga sektorns elektroniska kommunikationer. Myndigheten har dessutom ett uppdrag som syftar till att stärka skyddet för elektroniska kommunikationer ur ett robusthetsperspektiv, ett område där också Myndigheten för samhällskydd och beredskap (MSB) är verksam. PTS arbetar också för att öka tillgängligheten och användbarheten inom elektroniska kommunikationer, och verkar för att tillgängliggöra tekniken genom tjänster för personer med funktionsnedsättning. Som ansvarig för tillämpningen av 48http:///Om-Bredbandsforum/. Pressmeddelande i om Bredbandsforum, se d/12845/a/142677, hämtat . 49Det finns ingen heltäckande sammanställning av stöd till bredbandsstöd under hela granskningsperioden. Summan baserar sig på uppgifter som begärt från och . 50Med medborgaren i centrum. Regeringens strategi för en digitalt samverkande statsförvaltning. (N2012/6402/ITP). 51Delegation för e-förvaltning. Regeringen, 2009. (Dir. 2009:19); Tilläggsdirektiv till E-delegationen. Regeringen, 2010. (Dir. 2010:32). 521 § förordningen (2007:951) med instruktion för . LEK ska PTS analysera och vid behov reglera marknaden för att säkerställa förutsättningar för en effektiv konkurrens. Myndigheten förvaltar även tillgängliga radiospektrum, med målsättningen att skapa största möjliga nyttjandegrad och samhällsnytta. 2.4.2 Staten som producent Det statliga innehavet i producentledet på marknaden är omfattande. Den före detta monopolisten ägs till av den svenska staten. Utöver delägandet i TeliaSonera har staten ett helägt innehav av främst infrastruktur på marknaden, genom , , och . Dessa aktörer har tillsammans optokabel i , vilket är en väsentlig andel av den totala fibertillgången. De statligt ägda fibernäten överlappar också varandra i stor utsträckning vilket ger en mycket god geografisk täckning och skapar mycket goda förutsättningar för redundans. Tillsammans har de fyra statligt helägda aktörerna det näst största rikstäckande stomnätet efter (som ingår i ).53 Staten är med sina närmare 250 000 anställda en stor användare av elektroniska tjänster. Dessutom är staten beställare av produkter och tjänster avsedda att användas av andra slutanvändare, i normala fall landets medborgare. Användningen av elektronisk kommunikation inom statlig verksamhet är i vissa fall så omfattande att statliga myndigheter, affärsverk och bolag har byggt en egen nationell infrastruktur för att säkerställa sina behov. På telekommarknaden för slutkunder är staten, tillsammans med delar av den övriga offentliga sektorn, den enskilt största köparen av telekomtjänster. Uppköp av fast och mobil telefoni och andra kommunikationstjänster omsätter , och utgör därmed av företagsmarknaden.54 Den svenska telekommarknaden är stark i många avseenden, och har stor betydelse för konkurrenskraft. I statistik över de europeiska länderna står sig starkt, med ledande positioner inom både mobilt bredband och fiberutbyggnad. ligger på en femte plats för användandet av fast bredband.55 har dock också 53PTS faktasvar på frågor rörande statligt fiberinnehav. Granskning av Kammarkollegiets ramavtals-upphandlingar inom telekom utifrån ett innovationsvänligt perspektiv. 55Brev till PTS generaldirektör från , , . GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN lyft fram att har fler överklagade beslut än andra länder.56 De svenska marknadsaktörerna har uttryckt kritik mot förutsättningarna på marknaden, och menar att en regleringsosäkerhet hämmar investeringsmöjligheterna.57 utmanas operatörerna av avancerade användare som ställer höga krav. Frågor om tillgång till infrastruktur för effektivare konkurrens och osäkerhet om förutsättningarna för fortsatta investeringar i infrastruktur är utmaningar. Den officiella statistiken över telekommarknaden som Trafikanalys tar fram i samarbete med PTS och SCB visar på vikande investeringar på marknaden –2011.58 I får statens insatser inte så höga betyg, varken när det gäller tillgängliga digitala samhällstjänster, plats 23, eller statens eget användande av den nya tekniken, plats 24. Affärs- och innovationsklimatet för it och telekom rankas också lågt, hamnar där på plats 11. hamnar däremot i topp när det gäller både enskilda och företags användning av elektroniska kommunikationer.59 Telekomsektorns delmarknader hamnar alla lågt i kundnöjdhet i kvantitativa konsumentundersökning jämfört med andra länder. konstaterar att det finns en lång rad orsaker till konsumentproblem och till bristande förutsättningar för att konsumenterna ska kunna vara aktiva och göra välgrundade val som kan skapa en fungerande marknad.60 EU gör också årliga kundnöjdhetsundersökningar, och konstaterar att de svenska konsumenterna inte bara är missnöjda, utan också att de svenska telekommarknaderna placerar sig i den absoluta botten i den europeiska statistiken över kundnöjdhet.61 56SWEDEN: 2011 Telecommunication Market and Regulatory Developments. 57Denna bild framkommer i intervjuer gjort med fem av marknadens större aktörer (TeliaSonera, Tele2, Hi3G, och ). Det är också en åsikt som flera av dem uttryck i ett remissvar till regeringen. Trafikanalys, 2012. PTS har tagit fram en egen bedömning av investeringarna på den svenska telekommarknaden och bygger på operatörers årsredovisningar och estimat utifrån tidigare års utveckling samt annan relevant information och har kommit fram till högre investeringsnivåer (se Uppföljning av regeringens bredbandsstrategi, s. 18–19. PTS, 2012. (PTS- ER-2012:18)). 59The Report 2012:Living in a Hyperconnected World, s. 9, 17, och 294. 60Missnöjet gäller ofta abonnemang, avtalsvillkor och att konsumenten inte upplever sig få sina rättigheter tillgodosedda. Detta kan vara ett generellt problem som delas med andra omreglerade marknader. Det upplevs svårt att jämföra olika abonnemang och tjänster, och kunder känner sig inlåsta av abonnemang med lång bindningstid. Se: Fördjupad analys av marknaden för mobiltelefoni, bredband och sampaketerade telekomtjänster. (2011:18). 61Se 8th Consumer Scoreboard, 2012, s. 116–117. , 2012; Se, Monitoring Consumer Markets in Union, s. 260–271. GfK EU3C, 2012. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN 3Regeringens och PTS insatser för en fungerande konkurrensreglering enligt LEK I detta kapitel redovisar iakttagelser för att besvara granskningens första delfråga: Har regeringen och PTS säkerställt en väl fungerande tillämpning av den konkurrensfrämjande förhandsregleringen? har avgränsat granskningen till frågan i vilken mån PTS arbetar med att säkerställa att myndighetens konkurrensreglerande beslut enligt 4 kap. LEK är rätt i sak och utformade på ett formellt korrekt sätt. Dessutom redogör kapitlet för regeringens insatser för en fungerande konkurrensreglering i enlighet med åtagande gentemot EU. 3.1Sveriges konkurrensreglering – del i ett internationellt åtagande fattade och rådet beslut om nya regler för sektorn elektroniska kommunikationer, i form av direktiv.62 Dessa direktiv är grunden för den nuvarande regleringen inom EU och i Sverige.63 Regelverket är ett medel för att bidra till att uppnå målen att främja konkurrensen, den inre europeiska marknaden och slutanvändarnas intressen. Direktiven kompletteras av rekommendationer och riktlinjer från . Rekommendationerna fastställer vilka produkt- och tjänstemarknader som kan regleras och hur de så kallade SMP-skyldigheterna bör utformas. Regleringen ska tillämpas av en nationell regleringsmyndighet. Myndigheten ska vara en oberoende instans som utövar sina befogenheter opartiskt, öppet och punktligt. Riktlinjerna ger principer för hur de nationella regleringsmyndigheterna bör tillämpa konkurrensregleringen på nationell nivå. Riktlinjerna tar även upp förhållandet mellan nationella regleringsmyndigheter och . 62Avsnitt 3.1.1 och 3.1.2 bygger på Hettne, (), Rättsutlåtande ang. staten på telekommarknaden, se bilaga 1. 63Av ramdirektivets artikel 1 framgår att det övergripande målet med är att skapa ett harmoniserat regelverk för elektroniska kommunikationsnät och elektroniska kommunikationstjänster samt tillhörande faciliteter och tillhörande tjänster. Det regelverk som beslutades omfattade fem harmoniseringsdirektiv, bestående av ett ramdirektiv och fyra särdirektiv, samt ett beslut om radiospektrumpolitik inom gemenskapen. Det finns en skyldighet för EU:s medlemsstater att säkerställa att får effektivt genomslag.64 Medlemsstaterna ska bistå EU och kommissionen i arbetet med att säkerställa att konkurrensen fungerar på marknaden för elektronisk kommunikation. Regeringen ska därför säkerställa en rättssäker tillämpning av LEK. Vid tillämpningen ska den nationella regleringsmyndigheten (PTS) – utan påverkan av riksdag och regering – göra marknadsekonomiska bedömningar och fatta de beslut som krävs enligt regelverket. 3.2PTS uppgifter som konkurrensreglerande myndighet i PTS är den myndighet som tillämpar LEK och som ska säkerställa en konkurrensreglering som bidrar till att den svenska telekommarknaden utvecklas mot en god konkurrens. PTS ska fastställa produkt- och tjänstemarknader, så kallade delmarknader, med sådana särdrag att det kan vara motiverat att införa särskilda skyldigheter för operatörer.65 Om det inte råder effektiv konkurrens på en fastställd delmarknad ska företag med betydande inflytande på den marknaden identifieras, en så kallad SMP-operatör (Significant Market ). PTS ska meddela beslut om särskilda skyldigheter för dessa företag, så kallade SMP- beslut.66 Ett sådant beslut kan till exempel innebära att andra operatörer ska ges tillgång till den SMP-operatörens nät eller tjänster, för att möjliggöra en effektiv konkurrens på delmarknaden.67 PTS kan även förpliktiga en dominerande aktör att tillämpa en viss prissättning för andra operatörers tillgång till nät eller tjänster, för att exempelvis förhindra överprissättning i relationen till de andra operatörerna. Konkurrensreglerande beslut med betydande inverkan på en fastställd marknad ska föregås av samråd med berörda parter. I vissa fall ska samråd ske med EU- kommissionen och med andra nationella regleringsmyndigheter. I detta arbete är remissinstans och ska för vissa beslut godta dem innan PTS kan meddela beslut. Det gäller till exempel beslut om relevanta produkt- och tjänstemarknader samt beslut om företag med betydande 64När införs ska medlemsstaterna beakta den så kallade lojalitetsprincipen i artikel 4.3 i Fördraget om Europeiska unionen. 658 kap. 5 § lag (2003:389) om elektronisk kommunikation. Vid fastställandet ska EU- kommissionens rekommendation om relevanta produkt- och tjänstemarknader samt riktlinjer för marknadsanalys och bedömning av ett företags betydande inflytande på marknaden beaktas. Dessutom fungerar som remissinstans. 668 kap. 6 § lag (2003:389) om elektronisk kommunikation. En brist på effektiv konkurrens innebär att operatören kan ta ut överpriser eller använda prispress på ett sätt som missgynnar slutanvändarna, (4 kap. 11 §). 67För en introduktion till PTS konkurrensreglering se till exempel faktablad Beslut för ökad konkurrens, PTS, 2008. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN inflytande på marknaden.68 Det måste dock röra sig om sådana åtgärder från PTS att handeln mellan medlemsstaterna påverkas.69 Om kommissionen bedömer att dessa kriterier är uppfyllda kan kommissionen hindra PTS att meddela det föreslagna beslutet.70 har inte fattat beslut som går emot ett PTS beslut. Således är samtliga PTS skyldighetsbeslut (SMP-beslut) godkända av , även de som senare har överklagats till domstol.71 PTS har också ansvar för tillsyn över efterlevnaden av LEK och SMP-beslut samt villkor och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. PTS får förelägga den som bedriver verksamhet som omfattas av LEK att tillhandahålla myndigheten upplysningar och handlingar som behövs för att kunna utöva tillsyn. PTS kan genom förelägganden med vite påverka operatörernas efterlevnad.72 PTS har också ett ansvar för att lösa tvister, där medling kan vara del av förfarandet, mellan operatörer i tvister som har uppkommit som en följd av myndigheten beslut. Det innebär att operatörer kan vända sig till PTS i tvister om hur de skyldigheter som PTS beslutat om ska tolkas i affärsrelationer. LEK anger att beslut enligt lagen får överklagas av den som är part i ärendet, om beslutet gått parten emot, och även av annan vars rättigheter påverkas negativt av beslutet.73 Besluten kan överklagas till Förvaltningsrätten i . Sista instans är Kammarrätten i , vars avgöranden inte kan överklagas.74 68Kommissionen kan även rekommendera medlemsstaterna att inte anta ett skyldighetsbeslut. 698 kap. 11 § Lag om elektronisk kommunikation Om ett beslut skulle kunna påverka handeln mellan staterna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ska ett motiverat förslag till beslut överlämnas till berörda myndigheter i övriga stater, organet europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommunikation och Europeiska kommissionen. 70Artikel 7.4 ramdirektivet där får rätt att besluta mot vissa åtgärder som vidtas av nationell regleringsmyndighet. I 8 kap. 12 § Lag om elektronisk kommunikation sägs Om kommissionen inom den tid som anges beslutar att inte godta ett sådant förslag som avses får beslut inte meddelas. 71PTS skyldighetsbeslut har endast ändrats eller upphävts. PTS statistik visar att myndigheten tagit 72 beslut om marknadsdefinition och skyldigheter varav åtta ändrats. Källa PTS leverans av statistik till . 727 kap. 3 § lag (2003:389) om elektronisk kommunikation. 73Artikel 4 i EU:s ramdirektiv. 748 kap. 19 a § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Att kammarrätten är sista instans och inte högsta förvaltningsdomstolen, som normalt är fallet, följde inte av LEK från början, utan infördes i syfte att påskynda hanteringen av mål enligt LEK, sedan det visat sig att detta blivit en stor och tidskrävande målgrupp. Se Regeringens prop. 2006/07:119 En effektivare LEK, s. 5; bet. 2007/08:TU2; rskr 2007/08:8. 3.3Konkurrensregleringen 2003–2012 Medlemsstaterna är skyldiga att säkerställa att konkurrensen fungerar på marknaden för elektronisk kommunikation. Regeringen och PTS har ett ansvar att säkerställa att tillämpningen av regleringen fungerar som avsett. 3.3.1Införandet av LEK följdes av många överklagade regleringsbeslut Genom LEK fick PTS en ovanlig roll i svensk förvaltning, med långtgående befogenheter på marknaden och med en särskild relation till EU- kommissionen. Det blev inledningsvis svårt för PTS att tillämpa regelverket för att säkerställa konkurrensen på marknaden. Detta framgår av myndighetens årsredovisningar 2004–2008. I bland annat Årsredovisningen lyfter PTS fram att myndighetens konkurrensreglerande beslut och dess konsekvenser var otydliga. Denna brist på precision behövde enligt myndigheten åtgärdas i kommande marknadsbeslut och skyldighetsbeslut. Många av PTS konkurrensreglerande beslut överklagades och medförde långa domstolsprocesser. Problembilden redovisades tydligt i Regelutredningen75 (2005) och förslag lämnades om att situationen måste utredas vidare. Regeringen tillsatte därefter en utredning rörande tillämpningen av LEK. Utredningen konstaterade 2006 i sitt betänkande: Det finns på marknaderna för elektronisk kommunikation en betydande regleringsosäkerhet. Den hämmar investeringsutvecklingen och försvårar möjligheterna att etablera fungerande konkurrens och därmed utbudet av tjänster till konsumenterna.76 Utredningen presenterade förslag för att minska regleringsosäkerheten och bidra till att den reglering som är nödvändig på delar av området för elektronisk kommunikation blir väl avvägd. Av utredningens cirka 20 förslag har merparten lett till insatser från regeringen, såsom initiativ för en snabbare domstolsprövning och ökad precision i PTS beslut.77 Utredningen avstod dock från att lämna förslag på hur myndigheten skulle utforma sitt inre arbete. PTS borde enligt betänkandet kunna organisera sig på det sätt som myndigheten fann mest lämpat för att genomföra sina uppdrag.78 PTS redovisade för regeringen en analys av svagheter i beslut och 75Regelutredningen , regler och marknader (SOU 2005:4), s. 617: Sammantaget innebär de många överklagade besluten, och de långa tiderna det tar för ett ärende att bli slutligt avgjort i domstol, en reell risk för att den konkurrensskapande regleringen blir ineffektiv eller så fördröjd att det får konsekvenser för den långsiktiga utvecklingen på marknaden. 76Effektivare LEK (SOU 2006:88). 77Bland annat minskades antalet instanser till två, med kammarrätten som högsta instans. 78Effektivare LEK (SOU 2006:88), s. 20. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN formulerade nya krav på hur beslut skulle utformas. Kraven tillämpas i SMP- beslut sedan 2009.79 Faktaruta 2: Regleringsosäkerhet80 Regleringsosäkerhet uppstår i en situation då en stor andel beslut överklagas och det tar innan besluten slutgiltigt fastställs i domstol. Innan besluten är fastställda finns en osäkerhet om huruvida besluten är korrekta (både formellt och i sak). Dessutom medför fördröjningen osäkerhet om besluten kommer att få avsedd effekt om och när de slutligt fastställs i domstol. Regleringsosäkerheten förstärks också om en betydande andel beslut ändras eller upphävs i domstol. Regleringsosäkerhet kan påverkas av flera faktorer.