prop · H1031d12 · 2013-09-18 00:00:00 — Det rör sig om allt från hur man lämnar svåra besked, till att förenkla och automatisera handläggning samt till att säkerställa en stabil och korrekt tillämpning av försäkringen. Mot bakgrund av de senaste årens positiva utveckling av förtroendet för myndigheten kan konstateras att regeringen och myndigheten är på rätt väg. Det är dock viktigt att fortsätta följa utvecklingen, då nivån – trots förbättringar – fortfarande bedöms vara alltför låg. En viktig komponent i ett ökat förtroende är att försäkringen tillämpas korrekt så att rätt person får rätt ersättning. bedriver ett systematiskt och strukturerat arbete med att motverka felaktiga utbetalningar. Arbetet omfattar inte bara kontrollverksamheten utan även arbetet med regelförenklingar och automatisering av förmånsprocesserna som förenklar hanteringen och minskar de oavsiktliga felen. Regeringen ser positivt på att målmedvetna arbete har gett resultat i fler fällande domar, högre åtgärdsfrekvens och även minskande antal JO-anmälningar, överklaganden och omprövningar. Arbetet har betydelse för att stärka förtroendet för myndigheten och är mot bakgrund av de stora belopp som myndigheten betalar ut 13 ISF 2012:15. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 ett område som regeringen kommer att fortsätta följa. En av de viktigaste frågorna för regeringen när den tillträdde var att minska det omfattande utanförskapet från arbetsmarknaden som till stor del bestod av sjukfrånvaro. Regeringen har genomfört en rad åtgärder som syftar till att fler personer ska kunna återgå i arbete. Åtgärderna har haft stor bredd och omfattat såväl ändringar som rör regelverket för sjukskrivningsprocessen, exempelvis tidsgränser för bedömning av arbetsförmåga, som nya samverkans- och stödåtgärder för att underlätta för sjukskrivna att komma tillbaka i arbete. Dessa åtgärder har gett resultat. har sjukfrånvaron minskat kraftigt. Antalet pågående sjukfall har minskat från 194 500 personer till 138 100 personer . Antalet personer med sjuk- och aktivitetsersättning har minskat från drygt 554 000 personer till 378 000 personer . Det s.k. ohälsotalet som mäter den totala sjukfrånvaron i genomsnitt per person och år har minskat . Regeringens sjukförsäkringsreform har bidragit till denna positiva utveckling. Regeringens mål om en låg och stabil sjukfrånvaro kan dock ännu inte anses vara uppfyllt i och med att den del av sjukfrånvaron som ersätts med sjukpenning har ökat och bedöms fortsätta öka . Det är till del en förväntad utveckling. Det var t.ex. väntat att avskaffandet av den tidsbegränsade sjukersättningen skulle leda till en ökning av antalet personer som får sjukpenning. Det var dock nödvändigt att avskaffa den tidsbegränsade sjukersättningen, då denna i mycket stor utsträckning ledde till ett permanent utanförskap. Utöver effekten av borttagandet av den tidsbegränsade sjukersättningen har det emellertid också skett en ökning av nytillkommande sjukfall. Denna ökning inger viss oro med tanke på hur snabba och stora förändringar som tidigare skett beträffande nivån på sjukfrånvaron i . runt 2000 fördubblades sjukfrånvaron. Detta ledde till en rad åtgärder för att förändra attityderna till sjukskrivning och skapa en aktivare sjukskrivningsprocess. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 har regeringarna betonat betydelse av att pröva försäkrades rätt till ersättning. Genom införandet av rehabiliteringskedjan, en aktivare sjukskrivningsprocess och förändringar i rätten till sjukersättning har strukturella förändringar av sjukförsäkringen genomförts i syfte att förhindra en utveckling motsvarande den som inträffade runt 2000. Rehabiliteringskedjan och tidsgränserna i sjukförsäkringen bedöms kunna motverka att denna utveckling upprepas. Det förutsätter emellertid att dessa delar av sjukförsäkringen bibehålls och att säkerställer att den försäkringsmässiga prövningen av försäkrades ersättningsanspråk görs i enlighet med gällande regelverk. Sedan sjukförsäkringsreformen genomfördes har det gjorts ett antal justeringar av regelverket. Dessa har syftat till att avhjälpa vissa icke önskvärda effekter av reformen. Dessa förändringar har gjort det möjligt för något fler individer att få sjukpenning. Det var också avsikten med förändringarna, men regeringen vill betona vikten av att detta inte leder till en icke avsedd uppluckring av sjukförsäkringen. Det är således ytterst viktigt att sjukförsäkringsreformens intentioner fortsatt värnas. Drivkrafterna för tidiga insatser ska stimuleras i syfte att motverka långvarig sjukfrånvaro. Åt- gärder ska vidtas i syfte att underlätta återgång i arbete efter långvarig sjukfrånvaro. I denna proposition föreslås därför en rad åtgärder som avser att stärka drivkrafterna för en aktiv sjukförsäkring och motverka att sjukfrånvaron ökar. 2.6.1Fördjupad kunskap om sjukfrånvarons utveckling Sjukförsäkringen är en väsentlig del av vårt trygghetssystem. Den som på grund av sjukdom är förhindrad att arbeta ska ha rätt till ersättning från sjukförsäkringen. Det är rimligt att sjukfrånvaron varierar i viss utsträckning. Den kortvariga sjukfrånvaron ökar t.ex. kraftigt i samband med omfattande influensaperioder. Sjukfrånvaron i stort kan variera på grund av förändrad folkhälsa. Utöver dessa naturliga variationer har sjukfrånvaron i emellertid präglats av betydande nivåförändringar. De kraftiga svängningarna i sjukfrånvaron är tecken på en mindre väl fungerande försäkring och riskerar att underminera försäkringens legitimitet. därför av stor vikt att öka kunskapen om de bakomliggande faktorerna. Mot denna bakgrund har regeringen gett i uppdrag att analysera förändringar i sjukfrånvaron . har kvinnors andel av sjukfrånvaron ökat. Att förklara könsskillnader i sjukfrånvaron är dock komplext. Enligt rapporten och mäns sjukfrånvaro (IFAU, 2011:2) tycks det vara så att kvinnor och män är sjukfrånvarande i ungefär samma utsträckning fram till det att de får sitt första barn tillsammans. Därefter är kvinnornas sjukfrånvaro ungefär dubbelt så hög jämfört med männens. Regeringen anser att det behövs mer kunskap om denna utveckling och lämnade därför tre uppdrag som med olika ansats syftar till att närmare undersöka frågan om könsskillnader i sjukfrånvaron efter första barnets födelse. Bland annat ska genomföra en studie i vilken man ska beskriva de kvinnor som är sjukfrånvarande i högre utsträckning än andra förstagångsföräldrar samt genomföra en analys om varför kvinnors sjukfrånvaro ökar relativt mäns efter första barnets födelse. Regeringen har också uppdragit åt att genomföra en studie om sambandet mellan barnafödande, sjuklighet och sjukfrånvaro. Regeringen kommer att följa frågan och vid behov vidta ytterligare åtgärder för att öka kunskapen om könsskillnader i sjukfrånvaron. Psykisk ohälsa har ökat som andel av den totala sjukfrånvaron och psykiska diagnoser utgör den vanligaste sjukskrivningsorsaken. Kunskapen om vad denna utveckling beror på är fortfarande tämligen begränsad och sannolikt har ett flertal faktorer varit bidragande. Mot bakgrund av detta kunskapsbehov har två uppdrag lämnats , båda i syfte att öka förståelsen för psykisk ohälsa inom ramen för sjukförsäkringen. har fått i uppdrag att beskriva karaktäristika för de personer som uppbär ersättning från sjukförsäkringen i psykiska diagnoser och genomföra en analys av diagnospanoramats sammansättning. Inspektionen för socialförsäkringen har fått i uppdrag att analysera sjukförsäkringens utformning och tillämpning avseende psykiska diagnoser. Det finns emellertid anledning att beakta ytterligare aspekter av frågan. Det kan konstateras att de psykiska diagnoserna är särskilt frekventa hos sjukskrivna arbetslösa. på att arbetslöshet i sig påverkar den psykiska hälsan. Människor med psykiska besvär kan också ha fått ökade svårigheter att finna en plats i arbetslivet. Det behövs därför ökad kunskap om sambanden mellan arbetsmarknad, psykisk ohälsa och sjukfrånvaro. Regeringen avser att ge för hälsa, arbetsliv och välfärd i uppdrag att göra en kunskapsöversikt på detta område. Vid behov avser regeringen därefter att initiera fördjupade forskningsuppdrag om sambandet mellan psykisk ohälsa, arbetsliv och sjukfrånvaro. Regeringens styrning av har sedan förstatligandet i stor utsträckning handlat om att stärka rättssäkerheten och effektiviteten. har också levererat i enlighet med regeringens önskemål; handläggningstiderna har minskat, sjukfrånvaron har minskat och myndigheten bedriver ett aktivt och väl utvecklat arbete med att minska de felaktiga utbetalningarna. Mot bakgrund av de senaste årens goda resultat har regeringens styrning ändrat inriktning och fokus ligger numera på att öka förtroendet för såväl myndigheten som socialförsäkringen. För att upprätthålla en stabil och rättssäker tillämpning, t.ex. i sjukförsäkringen, är det viktigt att allmänheten och andra aktörer, inte minst när myndigheten fattar negativa beslut, har förtroende för systemen. Reglerna ska vara tydliga och förutsägbara och de försäkrade ska kunna lita på att de tillämpas rättssäkert, enhetligt och lika över landet. Regeringen har tidigare formulerat ett övergripande mål för , vilket handlar om att myndigheten ska åtnjuta medborgarnas förtroende och bidra till en hög tilltro till socialförsäkringen. arbete förefaller ha gett resultat. Förtroendet har förbättrats. Det är färre personer som saknar eller har mycket lågt förtroende för myndigheten. Bemötandet får ett gott omdöme och det s.k. nöjdkundindex har förbättrats. Att bygga respekt för och tilltro till en komplicerad verksamhet, och därigenom skapa förtroende för myndigheten, är ett långsiktigt arbete som kräver många förändringar i verksamheten innan det ger resultat. Det är därför viktigt att ges förutsättningar att fortsätta det påbörjade arbetet där många åt- 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 gärder redan vidtagits. För att stärka detta arbete gör regeringen en satsning i form av ökade resurser till . En effektiv och rättssäker administration av socialförsäkringen är en nödvändig förutsättning för att höja såväl legitimiteten i de beslut som myndigheten fattar som tilltron till myndigheten som sådan. Förtroende och legitimitet byggs i många led och det är viktigt att fler aktörer än bidrar i detta arbete. Regeringen vill betona att det är viktigt att värna försäkringen och säkerställa att den försäkringsmässiga prövningen av den försäkrades ersättningsanspråk görs i enlighet med gällande regelverk. Det finns ingen motsättning mellan ett ökat förtroende och en korrekt tillämpning av försäkringen, tvärtom är det senare en förutsättning för det första. Regeringen avser att fortsätta följa detta arbete noga. En viktig del i arbetet med att förbättra förtroendet är att säkerställer att beslut och utbetalningar är korrekta. Regeringens arbete med att verka för rätt utbetalningar inom socialförsäkringen har två parallella fokus. Dels är arbetet inriktat på att motverka felaktiga utbetalningar, både vad gäller att minska oavsiktliga fel och att beivra bidragsbrott. Dels vill regeringen arbeta aktivt med regelförenklingar, både från medborgarnas och från myndighetens perspektiv i syfte att göra det lättare att göra rätt. För medborgarnas förtroende för socialförsäkringen är det viktigt att försäkringen och de myndigheter som handlägger den kan bli föremål för tillsyn och kvalificerad granskning. Regeringen har beslutat kommitté- direktiv Tillsyn inom socialförsäkringsområdet (dir. 2013:58) varigenom en särskild utredare kommer att få i uppdrag att analysera behovet av en förstärkt tillsyn över socialförsäkringen utöver den tillsyn som utövas . Utredaren ska framförallt fokusera på tillsynen över och ärendehandläggning ur ett förvaltningsrättsligt perspektiv. Genom detta beslut svarar regeringen även upp mot begäran om att låta utreda frågan om bristen på reguljär tillsyn inom bl.a. socialförsäkringsområdet (rskr. 2011/12:161). Riksdagsskrivelsen är därmed slutbehandlad. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 2.6.3Åtgärder för en effektiv rehabilitering Införandet av rehabiliteringskedjan och satsningar inom samverkans- och rehabiliteringsområdet har lett till att sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen präglas av mer aktivitet, tidigare insatser och tydligare spelregler. Att sjukskrivningsprocessen präglas av ett aktivt förhållningssätt är grundläggande för att sjukskrivna snabbt ska kunna komma tillbaka i arbete. Tidsgränserna medför att antalet dagar i försäkringen är begränsade och att den enskildes tid i försäkringen måste tillvaratas på ett effektivt sätt av sjukskrivningsprocessens aktörer. och andra aktörer såsom arbetsgivaren, och hälso- och sjukvården bedöms bidra till den ökade aktiviteten i sjukskrivningsprocessen. Ökningen av nytillkommande sjukfall indikerar vikten av att sjukskrivningsprocessens aktörer fortsatt arbetar aktivt med att stödja den enskilde och underlätta en snabb återgång i arbete. Stimulera berörda aktörer att vidta nödvändiga rehabiliteringsåtgärder Rehabilitering, enligt socialförsäkringsbalken, syftar till att den som drabbats av sjukdom ska återfå sin arbetsförmåga och förutsättningar att försörja sig själv genom förvärvsarbete. En viktig utgångspunkt är att rehabiliteringsåtgärder ska planeras i samråd med den enskilde och utgå från dennes individuella förutsättningar och behov. ska, om den försäkrade medger det, i arbetet med rehabiliteringen samverka med –den försäkrades arbetsgivare och arbetstagarorganisation, –hälso- och sjukvården, –Arbetsförmedlingen, och –andra myndigheter som berörs av rehabiliteringen av den försäkrade. ska verka för att organisationer och myndigheter, var och en inom sitt verksamhetsområde, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. ska också se till att re- habiliteringsåtgärder påbörjas så snart det är möjligt av medicinska och andra skäl. Huruvida en person får de rehabiliteringsinsatser som behövs för att han eller hon ska kunna återgå i arbete avgörs ytterst av de olika rehabiliteringsaktörernas förmåga att vidta nödvändiga insatser. Att stimulera berörda aktörer att vidta nödvändiga insatser är därför en central del av sjukförsäkringsreformen. Införandet av tidsgränser bedöms också ha medfört att berörda aktörer bidrar till en ökad aktivitet i sjukskrivningsprocessen. För att i möjligaste mån säkerställa att nödvändiga rehabiliteringsinsatser vidtas anser regeringen att stimulanserna för berörda aktörer kan vidareutvecklas enligt följande. Ett utvecklat arbetsplatsnära stöd Arbetsgivaren har ansvar för de åtgärder som behöver vidtas på arbetsplatsen för att en sjukskriven anställd ska kunna komma tillbaka till arbete. Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) är arbetsgivaren skyldig att vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att en arbetstagare utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivaren ska också anpassa arbetet efter arbetstagarens individuella förutsättningar. Arbetsgivaren ansvarar enligt socialförsäkringsbalken för arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder som kan ske inom eller i anslutning till den egna verksamheten och som syftar till att arbetstagaren ska kunna beredas fortsatt arbete hos arbetsgivaren. Regeringen bedömer att det finns behov av att stötta och bistå arbetsgivare och anställda i syfte att underlätta återgång i arbete. Bidraget till företagshälsovårdsbranschen har emellertid inte fungerat som det stöd till arbetsgivarna som var avsikten. Regeringen anser därför att ett bidrag ska kunna ges till arbetsgivarna när de har behov av stöd i det enskilda fallet. Stödet ska underlätta för arbetsgivare att ta sitt rehabiliteringsansvar så att den anställdes arbetsförmåga tidigt kan tillvaratas på arbetsplatsen och på så sätt öka möjligheterna till att tidigt återgå i arbete. Avsikten är att stödet ska ges för de insatser för vilka det lämnas bidrag för koordinerade insatser enligt förordningen (2009:1423) om bidrag till företagshälsovård med vissa insatser inom rehabiliteringsområdet. De företag som kan erbjuda dessa tjänster kan även fortsättningsvis vara företagshälsovårdsföretag, men också andra företag med nödvändig kompetens på området. Insatser som anpassas för personer med psykisk ohälsa bedöms vara särskilt angelägna. För att öka kunskapen om det stöd som kan erbjudas och den ekonomiska kompensation som arbetsgivarna kan få vid köp av detta stöd, bedömer regeringen att särskild information bör tas fram. Informationen bör spridas via bl.a. . Det kan även finnas andra aktörer, så som och hälso- och sjukvården m.fl, som bör sprida information. Syftet med det arbetsplatsnära stödet är att stödja arbetsgivare att ta sitt rehabiliteringsansvar så att den anställdes arbetsförmåga tidigt kan tillvaratas på arbetsplatsen och på så sätt ökat möjligheterna till att tidigt återgå i arbete. När det gäller vilka möjligheter till arbetsanpassning och rehabilitering som behövs och är möjliga att genomföra på arbetsplatsen, är det i första hand arbetsgivaren, den anställde och de fackliga organisationerna som har sådana kunskaper. Mot denna bakgrund finns det skäl att öka möjligheterna till att anpassning och rehabilitering hos ordinarie arbetsgivare tas till vara innan det vid dag 181 i rehabiliteringskedjan görs en prövning mot övriga arbetsmarknaden. Detta skulle kunna ske genom att arbetsgivaren bjuder in den anställde, dennes fackliga organisation och till ett anpassnings- och rehabiliteringsmöte för att de tillsammans ska kunna värdera vad som kan göras på arbetsplatsen. Även kunskapsspridning om arbetsmiljö och arbetsliv kan bidra till att stödja arbetsgivaren i sitt rehabiliteringsansvar. Att söka information om arbetsmiljöfrågor hos är väl inarbetat hos såväl arbetsgivare som andra aktörer inom arbetsmiljöområdet. Regeringen avsätter därför medel till funktion för kunskapsspridning inom området arbetsmiljö och arbetsliv. Utvecklat samspel med hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvårdens ansvar i sjukskrivningsprocessen har tydliggjorts, vilket bidragit till att hälso- och sjukvården är en mer aktiv aktör i sjukskrivningsprocessen. Regeringen bedömer att det finns mer att utveckla. Regeringen har identifierat några områden där ett fortsatt utvecklingsarbete behöver bedrivas inom ramen för överenskommelserna om den s.k. sjukskrivningsmiljarden och den s.k. rehabiliteringsgarantin som tecknas mellan 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 staten och Kommuner och Landsting. Det handlar om hur hälso- och sjukvården kan bidra till att stabilisera utvecklingen av sjukfrånvaron, bidra till en kvalitetssäker och effektiv sjukskrivningsprocess och tydligare koppla medicinska rehabiliteringsåtgärder till återgång i arbete. Hälso- och sjukvården bör också tydligare vara en länk och kontaktyta tidigt i sjukskrivningsprocessen mot t.ex. arbetsgivare och andra berörda aktörer. Dessa frågor kommer att vara prioriterade områden i kommande förhandlingar med Kommuner och Landsting. Ett utvecklat samspel mellan sjukskrivningsprocessens aktörer framstår som ett allt viktigare område för att vidga perspektivet på vilka åtgärder som gynnar både individens hälsa och ökar arbetsförmågan. Hälso- och sjukvården är tillsammans med arbetsgivaren ofta den aktör som tidigt, ibland redan före en sjukskrivning blir aktuell, får kännedom om den enskildes behov. Hälso- och sjukvården kan därmed skapa möjligheter att tidigt samverka kring individer i sjukskrivningsprocessen genom att informera och hitta former för samverkan med andra aktuella aktörer, t.ex. arbetsgivaren, , Arbetsförmedlingen och kommunens socialtjänst. Mot bakgrund av utvecklingen mot allt fler sjukfall inom det psykiska diagnospanoramat anser regeringen att det är viktigt att hälso- och sjukvården får ett ökat fokus på insatser för personer med lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa. Möjligheten att utveckla ekonomiska incitament så att den statliga ersättningen till hälso- och sjukvården tydligare kopplas till förändringar i sjukfrånvaro för sjukfallen inom psykiska diagnospanoraman bör därför övervägas. Utvecklat samarbete med Arbetsförmedlingen och Arbetsförmedlingen har samverkat löpande för att stödja sjukskrivnas återgång i arbete. har regeringen uppdragit åt och Arbetsförmedlingen att vidareutveckla sitt samarbete. Syftet är att myndigheterna tidigare och mer systematiskt ska klargöra den enskildes förutsättningar för arbete och behov av insatser för att kunna återgå i arbete. Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) konstaterar att de förändringar som myndigheterna nu genomför skapar förutsättningar för att erbjuda fler personer stöd och aktivitet samt att insatser kan ske i ett tidigare skede i sjukfallen. 2013/14:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 pekar dock på att den nya samarbetsformen behöver fortsatt implementeras och utvecklas bl.a. när det gäller samarbetet med vårdgivare och kommuner. Bakgrunden är att vårdgivare och kommuner i vissa fall behöver delta i kartläggning och planering för att en individs rehabiliteringsbehov ska kunna klarläggas. Regeringen anser det vara angeläget att utvecklingsarbetet av den nya samarbetsmodellen fortsätter. Regeringen bedömer att arbetet med att stimulera rehabiliteringsaktörerna att vidta sådana åtgärder som framkommer i kartläggningen bidrar till att förkorta tiden i sjukförsäkringen. Genom uppdrag till och Arbetsförmedlingen avser regeringen säkerställa att samarbetet fortsatt utvecklas. Säkerställ att den enskildes rehabiliteringsbehov klarläggs De åtgärder som presenteras ovan syftar till att den enskilde ska kunna få ta del av de rehabiliteringsåtgärder som denne är i behov av. Dessa åtgärder ligger också i linje med vad har uttalat. Genom betänkande Rehabilitering tillbaka till arbete (bet. 2012/13:SfU6) har tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ekonomiska vårproposition bör avisera att man avser att återkomma till i budgetpropositionen med förslag om en ordning som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för sjukpenning. Förändringarna bör träda i kraft . ska fortlöpande utreda individens möjligheter till rehabilitering samt bedöma arbetsförmågan och rätten till ersättning inom sjukförsäkringen. För att såsom har uttalat säkerställa att en sådan fullständig bedömning sker systematiskt och att rehabiliteringsåtgärder vidtas innan den försäkrade når den bortre gränsen i sjukförsäkringen avser regeringen att uppdra åt att säkerställa att den försäkrades rehabiliteringsbehov utreds innan den försäkrade når den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen. 2.6.4Åtgärder för unga med aktivitetsersättning När det gäller unga personer anser regeringen att det är av största vikt att de ges goda möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Gemensamt för många unga med aktivitetsersättning är att de inte har någon eller endast svag förankring på arbetsmarknaden. För att de ska få möjlighet att försörja sig själva genom förvärvsarbete och inte riskera ett mer permanent utanförskap behöver de ofta olika former av stöd för att återfå arbetsförmåga samt kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Regeringen har därför vidtagit en rad åtgärder för att stödja personer med aktivitetsersättning att komma ut i arbete. och Arbetsförmedlingen har fått i gemensamt uppdrag att inom ramen för samordningsförbundens verksamhet och genom samverkan med andra relevanta aktörer ge förstärkt stöd till unga med aktivitetsersättning (dnr. S2013/5454/SF). Dessutom finns numera utökade möjligheter till vilande ersättning, i syfte att få fler personer med aktivitetsersättning att våga pröva att arbeta eller studera. När det gäller förslag om hur personer som omfattas av rätt till aktivitetsersättning för förlängd skolgång14 i stället ska kunna få ersättning från studiestödssystemet, har utredningen om modernisering av studiehjälpen och anpassning av studiestödet till nya studerandegrupper (U 2012:2, dir. 2011:22) lämnat sitt betänkande Moderniserad studiehjälp (SOU 2013:52).