prop · H003194 · 2013-09-18 00:00:00 — Det innebär att näringsverksamhet ska anses omfatta all verksamhet som är av ekonomisk natur och av sådan karaktär att den kan betecknas som yrkesmässig (se prop. 1998/99:130 s. 381). Definitionen omfattar därmed de flesta ekonomiska verksamheter som bedrivs inom ramen för t.ex. aktiebolag, kommanditbolag, handelsbolag och enkla bolag samt verksamheter som bedrivs av enskilda näringsidkare. Även statliga, landstingskommunala och kommunala bolag omfattas av definitionen om de bedriver näringsverksamhet. Med organisation avses en juridisk person som inte är ett företag. Definitionen omfattar i första hand ideella föreningar som inte bedriver näringsverksamhet. Även t.ex. stiftelser och registrerade trossamfund omfattas av begreppet, under förutsättning att de inte bedriver näringsverksamhet. För det fall en ideell förening, stiftelse eller ett registrerat trossamfund bedriver näringsverksamhet omfattas de i stället av definitionen för företag. Mera löst sammanhållna sammanslutningar, t.ex. vissa klubbar och sällskap, faller utanför eftersom de inte är några juridiska personer. 3 § Ett utdrag ur belastningsregistret ska på begäran även visas upp av den som erbjuds eller tilldelas uppgifter som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn inom sådan verksamhet som avses i 1 § om det sker genom 2.anställning hos någon som ingått avtal med den som bedriver Registerutdraget ska i fall som avses i första stycket visas upp för den inom verksamheten som beslutar om att anlita eller ta emot någon på ett sådant sätt som avses där. I paragrafen regleras vilka ytterligare personkategorier som, på samma sätt som framgår av 1 §, på begäran ska visa upp ett registerutdrag. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.2. Av första stycket framgår att de personkategorier som anges i paragrafen ska visa upp ett registerutdrag under förutsättning att de erbjuds eller tilldelas uppgifter som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn inom sådan verksamhet som anges i 1 §. Uttrycket erbjuds eller tilldelas uppgifter har valts eftersom det ofta är fråga om tilldelning av arbetsuppgifter genom ett beslut snarare än ett erbjudande som det står den anställde helt fritt att anta eller avböja. Punkt 1 anger personer som genom uppdrag erbjuds eller tilldelas den aktuella typen av uppgifter. Det kan vara fråga om t.ex. ledare i idrottsföreningar eller andra barnverksamheter. Uppdraget behöver inte vara formaliserat utan kan lämnas även muntligt. Det kan vara fråga om såväl avlönat som oavlönat uppdrag. Den som utför arbetsuppgifter utan att uppdragsavtal i någon form finns omfattas inte av punkten. I propositionen Utvidgad registerkontroll inom förskoleverksamhet, skola och skolbarnomsorg (prop. 2007/08:28 s. 16) har anförts att detta gäller för t.ex. föräldrar som arbetar i föräldrakooperativa förskolor vid frånvaro av den ordinarie personalen. Punkt 2 tar sikte på personer som innehar anställning hos någon som ingått avtal med den som bedriver sådan verksamhet i vilken det förekommer direkt och regelbunden kontakt med barn och som inom ramen för anställningen erbjuds eller tilldelas sådana arbetsuppgifter. Ett typexempel på personer som omfattas av denna punkt är anställda i bemanningsföretag som erbjuds eller tilldelas uppdrag som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn. Punkt 3 anger att även praktikanter omfattas av arbetsgivarens och uppdragsgivarens möjlighet att begära att ett utdrag ur belastnings- registret visas upp. Med praktiktjänstgöring avses såväl verksamhets- förlagd utbildning och praktik inom ramen för en utbildning som arbets- praktik som anordnas av arbetsförmedlingen. Huruvida praktik- tjänstgöringen kan anses innefatta direkta och regelbundna kontakter med barn får avgöras i det enskilda fallet av arbetsgivaren eller uppdrags- givaren. Den som utför praktik inom ramen för en utbildning på grundskole- eller gymnasienivå utför ofta praktiken i närvaro av ordinarie personal på ett sådant sätt att kontakten med barnen inte alltid kan anses som direkt och regelbunden. Av andra stycket följer att det är huvudmannen för den verksamhet som beslutar att anlita eller på annat sätt ta emot någon som kan begära att ett utdrag ur belastningsregistret visas upp. Detta innebär, t.ex. för en anställd i ett bemanningsföretag, att det är uppdragsgivaren som förestår den verksamhet i vilken arbetet ska utföras som har rätt att begära utdraget. 4 § Registerutdrag som avses i denna lag får inte vara äldre än . I lagen (1998:620) om belastningsregister finns bestämmelser om att regeringen får meddela föreskrifter om vilka uppgifter ett sådant utdrag ska innehålla. I paragrafen anges att registerutdrag som avses i denna lag ska vara högst gammalt. Vidare lämnas en upplysning om att regeringen enligt 9 § lagen om belastningsregister får meddela föreskrifter om innehållet i sådana utdrag. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.2 och 6.2.5. 5 § En kontroll av ett registerutdrag får inte dokumenteras på något annat sätt än genom en anteckning om att utdraget har visats upp. I paragrafen regleras på vilket sätt kontrollen av ett uppvisat registerutdrag får dokumenteras. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.2. Innebörden av bestämmelsen är att arbetsgivare och uppdragsgivare, som begär att den som erbjuds en anställning, ett uppdrag eller en praktiktjänstgöring ska visa upp ett utdrag ur belastningsregistret, inte får dokumentera den utförda kontrollen på något annat sätt än genom en anteckning om att registerutdrag har visats upp. Dokumentationen får inte omfatta uppgifter om innehållet i register- utdraget. Bestämmelsen syftar inte primärt till att reglera automatiserad personuppgiftsbehandling. I den utsträckning som bestämmelsen träffar sådan behandling som omfattas av personuppgiftslagen (1998:204) ska den dock ses som ett komplement till reglerna i den lagen och inte som en sådan avvikande bestämmelse som ersätter dessa regler. Det innebär att personuppgiftslagens förbud för privata arbetsgivares behandling av personuppgifter om lagöverträdelser även i fortsättningen ska vara tillämpligt om behandlingen är helt eller delvis automatiserad och i strukturerad form. I förhållande till de föreskrifter om undantag från förbudet som meddelats med stöd av 21 § tredje stycket personuppgiftslagen är den nu aktuella bestämmelsen att anse som lex specialis. Det innebär att förbudet mot att dokumentera den utförda kontrollen även gäller för arbetsgivare och uppdragsgivare som i vissa situationer och inom vissa verksamheter kan ha rätt att behandla personuppgifter om lagöverträdelser. Se dock 6 § vad gäller förhållandet till annan reglering om registerkontroll. 2012/13:194 6 § Om det i en annan lag eller förordning finns bestämmelser som reglerar registerkontroll för arbete som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn inom verksamhet som omfattas av denna lag, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. Av paragrafen framgår att lagen är subsidiär i förhållande till andra författningar som reglerar registerkontroll för arbete som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn inom verksamheter som omfattas av denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.3. Om det i en annan lag eller i en förordning finns bestämmelser som reglerar registerkontroll i verksamheter där det förekommer direkta och regelbundna kontakter med barn, t.ex. lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn, lagen (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder och skollagen (2010:800), ska de bestämmelserna tillämpas i stället. Enligt skollagen omfattas dock inte rekrytering av personal i gymnasieskolan eller i gymnasiesärskolan av registerkontroll. Den nu föreslagna lagen kommer därför att bli tillämplig vid rekrytering av personal till gymnasieskola och gymnasiesärskola. Även i förordningen (1999:1134) om belastningsregister finns bestämmelser som reglerar registerkontroll vid erbjudande om anställning eller uppdrag i verksamheter som kan innefatta kontakter med barn och som ska tillämpas i stället för den nu föreslagna lagen. Om det i en annan författning finns bestämmelser som föreskriver registerkontroll för andra typer av arbeten än sådana som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn, kan emellertid de bestämmelserna tillämpas vid sidan av den nu föreslagna lagen. Sådana bestämmelser finns t.ex. i säkerhetsskyddslagen (1996:627). Detta innebär att, om en anställning som innebär direkt och regelbunden kontakt med barn också är placerad i säkerhetsklass enligt säkerhetsskyddslagen, arbetsgivaren är skyldig att utföra en säkerhetsprövning inklusive registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagens bestämmelser, men också har möjlighet att begära att ett registerutdrag visas upp enligt den nu aktuella lagen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den nya lagen ska inte tillämpas på den som erbjuds eller tilldelas uppgifter genom en sådan anställning som avses i 3 § första stycket 2 och som han eller hon hade redan före ikraftträdandet. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Av punkt 2 som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag framgår att lagen inte ska tillämpas på den som efter ikraftträdandet erbjuds eller tilldelas uppgifter genom en sådan anställning som avses i 3 § första stycket 2 och som han eller hon hade redan före ikraft- Punkten tar sikte på personer som redan vid ikraftträdandet har en anställning och som inom ramen för den anställningen, efter ikraftträdandet, erbjuds eller tilldelas uppgifter som innefattar direkt och regelbunden kontakt med barn. Det kan gälla t.ex. personer som är anställda i ett bemanningsföretag redan före ikraftträdandet och som först Prop. 2012/13:194 därefter erbjuds uppdrag i en barnverksamhet. Skälen för detta framgår av avsnitt 7. 9.2Förslaget till lag om ändring i 35 kap. Om bortfallande av påföljd 4 § De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet begicks. Om det förutsätts att en viss verkan av handlingen ska ha inträtt innan en påföljd får dömas ut, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i följande bestämmelser ska de i 1 § bestämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt : 6 kap. 46, 8 och 9 §§ eller försök till sådana brott, 2.6 kap. 13, 10 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 13 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , 3.16 kap. 10 a § första och femte styckena eller försök till sådana brott, om brottet avser skildring av barn i pornografisk bild och en tillämpning av första stycket inte leder till att möjligheten att döma ut påföljd bortfaller senare, 4.2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor eller försök till sådant brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Vid bokföringsbrott som inte är ringa ska tiden räknas från den dag då den bokföringsskyldige har försatts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betalningar, om detta skett från brottet. Om den bokföringsskyldige från brottet blivit föremål för revision av , ska tiden räknas från den dag då revisionen beslutades. Paragrafen innehåller regler om beräkning av preskriptionstid för åtalspreskription. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Genom ett tillägg i andra stycket punkt 1 har preskriptionstiden förlängts för köp av sexuell handling av barn och försök till sådant brott. Vidare har genom ett tillägg i andra stycket punkt 2 preskriptionstiden förlängts för sexuellt ofredande som begåtts mot en person som inte fyllt . Ändringarna innebär att preskriptionstiden även vid dessa brott ska räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Också den absoluta preskriptionstiden enligt 35 kap. 6 § ska i dessa fall räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Dessutom har redaktionella följdändringar gjorts. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 35 kap. 4 § andra stycket i sin nya lydelse tillämpas även på brott som har begåtts före ikraftträdandet, om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt äldre bestämmelser. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Av punkt 2 framgår att preskriptionsbestämmelsen i 35 kap. 4 § andra stycket ska tillämpas även på brott som begåtts före ikraftträdandet, om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt Ändringen av utgångspunkten för beräkning av 2012/13:194 preskriptionstid vid köp av sexuell handling av barn samt vid sexuellt ofredande som begåtts mot en person som inte fyllt ges alltså retroaktiv verkan i likhet med vad som redan tidigare gällt för de brott enligt 6 kap. som anges i bestämmelsen. Skälen för detta framgår av avsnitt 7. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister 9 § En enskild har rätt att på begäran skriftligen få ta del av samtliga uppgifter ur registret om sig själv. Sådana uppgifter ska på begäran lämnas ut utan avgift en gång per kalenderår. En enskild som behöver ett registerutdrag om sig själv har rätt att få ett begränsat utdrag ur registret 1.för att kunna ta till vara sin rätt i ett främmande land eller få tillstånd att resa in, bosätta sig eller arbeta där, 2.enligt bestämmelser i skollagen (2010:800), 3.enligt bestämmelser i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, 4.enligt bestämmelser i lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn, 5.enligt bestämmelser i lagen (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder, eller 6.enligt bestämmelser i lagen (2013:00) om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn. Regeringen, eller i fråga om andra stycket punkterna 13 den myndighet regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om vilka uppgifter ett sådant utdrag ska innehålla. En begäran om uppgifter ur registret ska vara skriftlig och undertecknad av den sökande. I paragrafen regleras rätten för enskilda att få information om de uppgifter som finns i registret om dem själva. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.5. I paragrafens andra stycke finns angivet de situationer där en enskild har rätt att få ett utdrag med ett begränsat innehåll. Punkten 6 är ny och innehåller en hänvisning till lagen om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn. Även i dessa fall får regeringen föreskriva hur utdragen ska begränsas. och rådets direktiv /93/EU Europeiska unionens officiella tidning L 335/1 OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/92/EU av om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om ersättande av rådets rambeslut /68/RIF OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artiklarna 82.2 och 83.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn, däribland barnpornografi, utgör allvarliga kränk ningar av de grundläggande rättigheterna, framför allt barns rätt till det skydd och den omvårdnad som behövs för deras välfärd i enlighet med vad som föreskrivs i konvention av om barnets rättigheter och Europeiska unionens stadga om de grund läggande rättigheterna (3). vid alla åtgärder som rör barn, oavsett om de vidtas av offentliga myndigheter eller privata institutioner. Vidare ger Stockholmsprogrammet Ett öppet och säkert Eu ropa i medborgarnas tjänst och för deras skydd (4) uttalad prioritet åt att bekämpa sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi. (3)Barnpornografi, som består av bilder där barn utsätts för sexuella övergrepp, och andra särskilt allvarliga former av sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn ökar och sprids genom användningen av ny teknik och internet. Genom rådets rambeslut /68/RIF av den om bekämpande av sexuellt utnytt jande av barn och barnpornografi (5) tillnärmas medlems staternas lagstiftning när det gäller att straffbelägga de allvarligaste formerna av sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn, utvidga den nationella behörigheten och tillförsäkra brottsoffer ett stöd som uppfyller vissa minimikrav. I rådets rambeslut av 2001/220/RIF av om brottsoffrets ställning i straffrättsliga förfaranden (6) fastställs en rad rättigheter för brottsoffer i straffrättsliga förfaranden, bland annat rätten till skydd och ersättning. Dessutom kommer samordningen av lagföring av fall av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi att underlättas genom genomförandet av rådets rambeslut /948/RIF av om förebyggande och lösning av tvister om ut övande av jurisdiktion i straffrättsliga förfaranden (7). (2)I enlighet med artikel 6.1 i fördraget om Europeiska unionen erkänner unionen de rättigheter, friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens om de grundläggande rättigheterna, vars artikel slår fast att barnets bästa ska komma i främsta rummet (1) EUT C 48, , s. 138. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) EGT C 364, 18.12.2000, s. 1. (5)Enligt artikel 34 i konvention om barnets rättigheter åtar sig konventionsstaterna att skydda barn från alla former av sexuell exploatering och sexuella övergrepp. fakultativa protokoll av år 2000 till konventionen om barnets rättigheter om för säljning av barn, barnprostitution och barnpornografi (4) EUT C 115, , s. 1. (5) EUT L 13, 20.1.2004, s. 44. (6) EGT L 82, 22.3.2001, s. 1. (7) EUT L 328, 15.12.2009, s. 42. L 335/2 Europeiska unionens officiella tidning och, i synnerhet, konvention av om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp är avgörande steg i processen för att öka det internationella samarbetet på detta område. (6)Allvarliga brott som sexuell exploatering av barn och barnpornografi kräver en övergripande strategi som om fattar lagföring av gärningsmän, skydd av barn som är brottsoffer och förebyggandet av fenomenet. Vid genom förandet av åtgärder för att bekämpa sådana brott måste barnets bästa komma i främsta rummet, i enlighet med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig heterna och konvention om barnets rättigheter. Rambeslut /68/RIF bör ersättas med ett nytt instrument som tillhandahåller en sådan övergri pande rättslig ram så att detta syfte kan uppnås. (7)Detta direktiv bör till fullo komplettera Europaparlamen tets och rådets direktiv /36/EU av om förebyggande och bekämpande av människohandel, om skydd av dess offer och om ersättande av rådets rambeslut /629/RIF (1), eftersom vissa offer för människohandel även är barn som har utsatts för sexu ella övergrepp eller sexuell exploatering. (8)När det gäller straffbeläggandet av handlingar förknip pade med pornografiska föreställningar avser detta direk tiv sådana handlingar som består i en organiserad live posering ägnad för en publik; definitionen utesluter där med personlig och direkt kommunikation mellan samtyc kande jämbördiga parter samt barn som har uppnått åldern för sexuellt självbestämmande och deras partner. (9)Barnpornografi inbegriper ofta bilder som visar sexuella övergrepp mot barn som begås av vuxna. Det kan även inbegripa bilder av barn som medverkar i en handling med tydlig sexuell innebörd, eller av deras könsorgan, där bilderna framställs och används för i första hand sexuella syften, och utnyttjas med eller utan barnets vetskap. Vi dare omfattar begreppet barnpornografi verklighetstrogna bilder av ett barn som medverkar eller som avbildas som medverkande i en handling med tydlig sexuell innebörd, för i första hand sexuella syften. (10)Funktionshinder innebär inte i sig automatiskt att det är omöjligt att samtycka till sexuella handlingar. Att utnyttja förekomsten av ett sådant funktionshinder för att kunna företa sexuella handlingar med ett barn bör dock krimi naliseras. (11)Vid antagandet av lagstiftning om materiell straffrätt bör unionen säkerställa enhetlighet i denna lagstiftning, sär skilt när det gäller straffnivåerna. Mot bakgrund av sabonfördraget är det lämpligt att påminna om rådets slutsatser av om den metod som ska tillämpas vid tillnärmning av påföljder där fyra (1) EUT L 101, , s. 1. Eftersom detta direktiv innehåller ett ovanligt stort antal olika brott krävs det, för att direktivet ska kunna avspegla vilken grad av allvar det är frågan om, en differentiering av straffnivån som går längre än vad som normalt bör föreskrivas i unionens rättsliga in strument. (12)Allvarliga former av sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn bör omfattas av effektiva, proportionella och avskräckande påföljder. Detta omfat tar framför allt olika former av sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn som underlättas genom användningen av informations- och kommunika tionsteknik, exempelvis då kontakt sökes med barn i sexuella syften via sociala medier och chattrum på inter net. Definitionen av barnpornografi bör också klargöras och i högre grad anpassas till den som förekommer i internationella instrument. (13)Det maximala fängelsestraff som föreskrivs i detta direk tiv för de brott som avses i direktivet bör gälla åtmin stone för de allvarligaste formerna av dessa brott. (14)För att nå det maximala fängelsestraff som föreskrivs i detta direktiv för brott som rör sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi får medlemsstaterna med beaktande av sin nationella lags tiftning kombinera de straff som föreskrivs i nationell lagstiftning för dessa brott. (15)Genom detta direktiv förpliktas medlemsstaterna att i sin nationella lagstiftning fastställa straffrättsliga påföljder för överträdelser av unionens lagstiftning om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi. Detta direktiv medför inga skyldig heter beträffande tillämpningen i enskilda fall av sådana påföljder eller av något annat befintligt system för brotts bekämpning. (16)Särskilt i de fall då brott enligt detta direktiv begås för att uppnå ekonomisk uppmanas medlemsstaterna att överväga att införa en möjlighet att ålägga ekono miska sanktioner utöver ett fängelsestraff. (17)I barnpornografisammanhang ger termen olovligen medlemsstaterna möjlighet att anse handlingar förknip pade med pornografiskt material som försvarliga när de utförs i exempelvis medicinska, vetenskapliga eller lik nande syften. Den möjliggör även verksamhet inom ra men för inhemska rättsliga befogenheter, exempelvis myndigheternas lagliga innehav av barnpornografi i sam band med straffrättsliga förfaranden eller för att för hindra, upptäcka eller utreda brott. Vidare utesluter den inte möjligheten att åberopa ansvarsfrihetsgrunder eller andra liknande principer som under vissa omständigheter befriar en person från ansvar, exempelvis då telefon- eller internetjourer vidtar åtgärder för att anmäla sådana fall. Europeiska unionens officiella tidning L 335/3 (18)Att medvetet skaffa sig tillgång till barnpornografi med hjälp av informations- och kommunikationsteknik bör straffbeläggas. För att kunna hållas ansvarig bör personen i fråga både ha avsikt att besöka en webbplats där barn pornografi finns tillgänglig och känna till att sådana bil der finns där. Påföljderna bör inte tillämpas på personer som oavsiktligt hamnar på webbplatser som innehåller barnpornografi. Att brottet är uppsåtligt kan främst kon stateras genom att det har upprepats eller att brotten begicks via en avgiftsbelagd tjänst. (19)Kontaktsökning med barn för sexuella ändamål via inter net utgör en särskild hotbild eftersom internet erbjuder användarna anonymitet på ett sätt som saknar motstycke eftersom de kan dölja sin verkliga identitet och andra personuppgifter som ålder.