urf · H0A5URF1 · 2013-01-30 00:00:00 — I fråga om uppgiftsskyldighetens närmare utformning gör kommittén följande överväganden. Det framstår som lämpligt att preciserar vilka uppgifter man vill ha från den som mottar stödet redan i samband med att erbjudandet om stödinsatser accepteras. På så sätt får den tidigare ledamoten redan från början ett klart besked om vad som förväntas av honom eller henne. Då kan det också anges när i tiden uppgifterna ska lämnas. Den sistnämnda frågan bör alltså inte lagregleras. En lämplig utgångspunkt är att uppgifterna lämnas när gått från det att det sista ledamotsarvodet utbetalats. Det kan dock tänkas att erfarenheterna kommer att visa att en sådan tidsfrist inte är lämplig. I ett sådant läge bör det inte krävas lagändring för att en ändamålsenlig ordning ska kunna åstadkommas. Metoden att reglera frågan i tillämpningsföreskrift kan i så fall användas. Alla som mottar det erbjudna stödet för övergång till arbetslivet bör vara skyldiga att lämna uppgifter av nu angivet slag. Uppgiftsskyldigheten bör alltså gälla oavsett om den tidigare ledamoten valt att begära utbetalning av det ekonomiska omställningsstödet eller inte. I praktiken är det inte heller realistiskt att räkna med att det redan när erbjudandet om stödinsatser lämnas ska finnas några säkra uppgifter om vilka som får ekonomiskt stöd och vilka som inte får det. Därmed finns det heller inte något underlag för att begränsa uppgiftsskyldigheten till de tidigare ledamöter som tar emot ekonomiskt omställningsstöd. En fråga som inställer sig i detta sammanhang är vilka konsekvenser som bör inträda om de uppgifter som lämnas visar att den enskilde inte vidtagit några åtgärder alls eller mycket begränsade åtgärder för att komma tillbaka till arbetslivet. I ett sådant läge bör ett nytt erbjudande om stöd lämnas. Då bör även en tidsfrist sättas ut när den berörde ska ange vilka åtgärder han eller hon vidtagit. Därefter bör några ytterligare erbjudanden inte lämnas. Det bör inte åligga att vidta andra åtgärder för att stödja den tidigare ledamoten i omställningen. För dem som har rätt till ekonomiskt omställningsstöd under högst bör några krav utöver att fullgöra den angivna uppgiftsskyldigheten inte ställas. På dem som tar emot ekonomiskt omställningsstöd som sträcker sig än bör det däremot ställas högre krav när det gäller att vara aktiv för att övergå till yrkeslivet. bör svara för tillsynen av detta. Syftet med denna tillsyn bör vara att granska vilka åtgärder förmånstagaren vidtagit för att ta sig in på arbetsmarknaden. I linje med hur nämnden arbetar bör tillsynen kunna bedrivas genom att tillsynsärenden inleds avseende en enskild förmånstagare. Resultatet kan bli att ärendet avskrivs, vilket innebär fortsatt utbetalning av det ekonomiska omställningsstödet. Om vidtagna åtgärder inte bedöms tillräckliga blir det i stället fråga om ett beslut om jämkning. I avsnitt 10.4 presenterar kommittén ett förslag till en ny jämkningsgrund som tar sikte på just dessa fall. 2012/13:1 9 ÖVERGÅNG TILL YRKESVERKSAMHET Den som tar emot inkomstgaranti är skyldig att lämna uppgifter till i jämkningsärenden (13 kap. 24 b § ersättningslagen). Nuvarande ordning bör gälla också i det nya systemet. De uppgifter som kan behöva lämnas enligt vad som sagts kan i vissa fall vara integritetskänsliga. I avsnitt 9.2.6 föreslår kommittén en särskild sekretessbestämmelse för de nu aktuella uppgifterna. De uppgifter som lämnas till av dem som tar emot ekonomiska avgångsförmåner har betydelse för frågan om jämkning av förmånen. I avsnitt 12.5 föreslås därför att ska vara skyldig att på begäran lämna ut uppgifterna till . Den bestämmelsen bryter sekretessen för uppgifterna i förhållande till nämnden. En trygghetsstiftelseliknande resurs bör finnas inom för rådgivning och allmän information i frågor som rör övergång till yrkesverksamhet efter avslutat riksdagsuppdrag. Det innebär att kompetens inom området bör tillföras. Denna resurs bör fungera som beställare av tjänster inom området. Att ansvara för program- och informationsverksamheter är också en viktig uppgift. bör alltså ha personal med särskild kompetens för dessa uppgifter. Inrättandet av en sådan funktion bör regleras i riksdagsdirektörens föreskrift (RFS 2012:2) om ansvarsområden inom . Den utvidgade tillsynsuppgiften för medför även att nämnden kan ha behov av att anlita utomstående experter med kompetens inom arbetsmarknadsområdet för sin handläggning. Av 8 § lagen (2012:883) med instruktion för följer att nämnden själv kan fatta beslut om att anlita sådana experter. Som ett led i arbetet att följa upp och utvärdera insatserna för en övergång till yrkesverksamhet bör det för varje individ tas fram en slutrapport med redovisning av vad insatserna resulterat i. Detta ansvar bör ligga på . I den nuvarande försöksverksamheten hanterar inte deltagarnas personuppgifter. I det nu föreslagna systemet med stöd för övergång till arbetslivet kommer sådana uppgifter att behandlas för uppföljning, återrapportering och beslut. Någon ytterligare författningsreglering behövs inte för detta. I 28 kap. 8 § första stycket 1 offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortat OSL, finns en bestämmelse som bl.a. tar sikte på uppgifter som förekommer i ärenden om inkomstgaranti för den som har varit riksdagsledamot eller ledamot av . Bestämmelsen innebär att sekretess gäller för uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. 9 ÖVERGÅNG TILL YRKESVERKSAMHET 2012/13:1 andra stycket i paragrafen följer att sekretessen inte gäller för ett beslut i ärende. Den nu beskrivna paragrafen innebär alltså att sekretess gäller i ett ärende om inkomstgaranti. Som framgått av avsnitt 9.1 föreslås att den som lämnar ska ha rätt till ett omställningsstöd i form av åtgärder för att underlätta en övergång till yrkeslivet. Den som har tagit emot stödet föreslås också vara skyldig att lämna uppgifter till om vilka åtgärder han eller hon vidtagit för att kunna övergå till arbete. När en sådan uppgift lämnas kommer den inte att finnas i ett ärende om inkomstgaranti; ärendet hos gäller ju omställningsstöd. Därmed omfattas uppgiften inte heller av det skydd som den ovan beskrivna bestämmelsen i OSL ger. Frågan är om det finns ett behov av att med en sekretessbestämmelse skydda sådana uppgifter. De uppgifter som sålunda ska lämnas till kan avse den tidigare ledamotens kontakter med olika medarbetare hos de organ som svarar för det faktiska stödet vid omställningen. Uppgifterna kommer också att avse vilka stödformer som ledamoten begagnat sig av, vilka kurser han eller hon genomgått osv. Vidare kan uppgifterna avse vilka arbeten som sökts och vilka kontakter som tagits med olika tänkbara arbetsgivare. Här kan det också förekomma uppgifter som syftar till att förklara varför en viss åtgärd vidtagits eller inte vidtagits. I det sammanhanget kan uppgifter som rör den privata sfären förekomma. Exempelvis kan det röra sig om uppgifter om den enskildes hälsa, familjeförhållanden m.m. En del av dessa uppgifter framstår som tämligen harmlösa och knappast särskilt skyddsvärda. Vissa uppgifter kan dock vara mer integritetskänsliga, särskilt om de tar sikte på förhållanden som rör någons arbetsförmåga i fysiskt hänseende. Det finns därmed ett visst behov av en sekretessbestämmelse för att skydda dem. Det finns flera skäl som talar för att det införs en sekretessbestämmelse för de aktuella uppgifterna. Motsvarande uppgifter hos trygghetsstiftelserna omfattas inte av offentlighetsprincipen och är således inte offentliga för de arbetstagare som deltar i deras traditionella verksamhet. Härtill kommer att de tidigare ledamöterna är skyldiga att lämna uppgifterna enligt bestämmelse i lag och att uppgiftslämnandet delvis sker i kontrollsyfte. Å andra sidan måste det beaktas att de aktuella uppgifterna rör personer som valts till ett offentligt förtroendeuppdrag och att intresset av insyn i hur allmänna medel används – också efter det att de lämnat uppdraget – är särskilt starkt. Sammantaget gör kommittén den bedömningen att uppgifter om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som lämnas till bör skyddas av en sekretessbestämmelse med ett s.k. rakt skaderekvisit. Sekretess bör alltså gälla om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretessbestämmelsen bör avgränsas till att gälla uppgifter i ett ärende om omställningsstöd. För uppgifter som tas in i ett beslut bör sekretess inte gälla. 2012/13:1 9 ÖVERGÅNG TILL YRKESVERKSAMHET I övrigt bör den nu gällande sekretessbestämmelsen anpassas efter förslaget om en ny stödform. Eftersom ärenden om inkomstgaranti framöver kommer att finnas hos SPV och bör ändringen innebära att den nya stödformen ekonomiskt omställningsstöd läggs till i uppräkningen av de ärendetyper i vilka sekretess gäller. 9.2.7 Skattefrihet för stödåtgärder Stödåtgärderna för övergång till arbetslivet ska som nämnts erbjudas alla som lämnar uppdraget som ledamot av och kan bestå i coachning, utbildning m.m. Syftet är att underlätta en övergång till arbetslivet för ledamöter som lämnat sitt uppdrag. Förmåner av detta slag omfattas av den generella regeln i 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) enligt vilken bl.a. förmåner som erhålls på grund av tjänst ska tas upp som intäkt. års taxering gäller emellertid enligt 11 kap. 17 § inkomstskattelagen att förmån i form av utbildning eller annan åtgärd som är av väsentlig betydelse för att den skattskyldige ska kunna fortsätta att förvärvsarbeta inte ska tas upp hos den som riskerar att bli arbetslös på grund av omstrukturering, personalavveckling eller liknande i arbetsgivarens verksamhet (prop. 1995/96:152). Det kan diskuteras om inte denna skattefrihetsbestämmelse omfattar de omställningsåtgärder som föreslås erbjudas de riksdagsledamöter som lämnar sitt uppdrag. Såväl föreslagna stödåtgärder som syftet med dessa stämmer väl överens med det som anges i paragrafen. Enligt ordalydelsen ska det emellertid vara fråga om omstrukturering, personalavveckling eller liknande i arbetsgivarens verksamhet. Så kan inte sägas vara fallet i nu aktuellt hänseende. Skälen till att en riksdagsledamot lämnar eller tvingas lämna sitt uppdrag är helt andra. Å andra sidan finns det inget bärande skäl att på grund av denna skillnad beskatta ett omställningsstöd som lämnas i form av faktiska åtgärder till en ledamot som lämnat . I klargörande syfte bör en särskild bestämmelse införas i inkomstskattelagen om att stöd till en ledamot som lämnat som syftar till att underlätta övergången till arbetslivet inte ska tas upp till beskattning. 9.2.8 Kostnader, finansiering m.m. Den nuvarande försöksverksamheten har getts en budget om per person. Med nuvarande avtal motsvarar det ca 60 timmars rådgivning. Enligt kommitténs mening är detta en rimlig kostnadsnivå också i det system som föreslås. Av beloppet bör reserveras för den enskilde medan resterande medel inte knyts till individ. En sådan uppdelning skapar en behövlig flexibilitet för att möta de olika behov som kan uppstå inom ramen för stödinsatserna. Anordnarna prövar behoven och fakturerar sina stödinsatser hos . Kostnaderna för dagens försöksverksamhet med rådgivningstjänster belastar anslag 2:1 ledamöter och partier (utg.omr. 1) och finns specificerade i internbudget. Detta bör även kunna gälla 9 ÖVERGÅNG TILL YRKESVERKSAMHET 2012/13:1 för ett framtida omställningsstöd. Till anslaget 2:2 förvaltningsanslag (utg.omr. 1) bör föras personal- och arvodeskostnader för den tillförda kompetens som föreslås inom och . Omställningsåtgärderna är att se som ett långsiktigt kostnadsåtagande för och redovisas därefter. I de fall där stöd tillhandahålls utan att det upphandlas kan det uppkomma situationer där trygghetsstiftelserna har krav på att helt eller delvis ska stå för finansieringen av de omställningstjänster respektive stiftelse tillhandahåller. Hänsyn till detta bör således tas i kommande budgetarbete. 10 Ett nytt system för ekonomiskt stöd I detta kapitel behandlar kommittén frågor som rör det ekonomiska stödet vid omställningen. I avsnitt 10.1 tar kommittén upp det ekonomiska stöd som lämnas direkt vid avgången från . Avsnitt 10.2 innehåller kommitténs överväganden rörande utformningen av det fortsatta stöd som ska kunna lämnas efter en prövning. Frågan om hur den s.k. samordningen med andra inkomster ska se ut behandlas i avsnitt 10.3. I avsnitt 10.4 övervägs hur jämkningsreglerna bör se ut i det nya systemet. Konsekvensändringar beträffande efterlevandeskyddet behandlas i avsnitt 10.5. 10.1 Ekonomiskt omställningsstöd vid avgången Kommitténs förslag: Den som lämnar och som vid avgången inte fyllt ska ha rätt till ett ekonomiskt omställningsstöd. Stödet betalas ut i förhållande till ledamotens tid i enligt följande: Tid med ekonomiskt omställningsstöd Om den som tar emot ekonomiskt omställningsstöd återinträder i avbryts utbetalningarna. När han eller hon återigen lämnar ska den föreslagna ordningen gälla i tillämpliga delar. Det ekonomiska omställningsstödet uppgår till av ledamotsarvodet vid avgången och är pensionsgrundande. Stödet värdesäkras inte och ger inte rätt till jobbskatteavdrag. 10.1.1 Förutsättningarna för ekonomiskt omställningsstöd I kapitel 8 har kommittén ansett att avgångsförmåner – i form av såväl faktiska åtgärder för omställning som ekonomisk trygghet – ska begränsas till dem som inte fyllt . Det betyder att den som fyllt vid avgången inte bör ha rätt till ekonomiskt omställningsstöd. Det innebär också att beslut om sådant stöd aldrig ska kunna sträcka sig längre än till och med den månad som föregår 65-årsmånaden. En annan grundläggande förutsättning för det ekonomiska omställningsstöd som lämnas direkt vid avgången från bör vara att ledamoten tjänstgjort en viss minsta tid i . Dagens system innebär att ska uppgå till minst tre sammanhängande år. I frågan om vilken minsta tid som ska gälla i det nya systemet gör kommittén följande bedömning. 10 ETT NYTT SYSTEM FÖR EKONOMISKT STÖD Till att börja med kan det konstateras att det inte finns skäl att behålla den nuvarande treårsgränsen eftersom valperioderna numera är . Vad frågan gäller är om det bör gälla en minsta tid eller om en annan lösning med en kortare kvalifikationstid bör väljas. Det finns flera skäl som talar för att en kortare kvalifikationstid än bör gälla. Det kan vara svårt att återgå till ett tidigare arbete eller att ta ett annat arbete redan efter en betydligt än . Dessutom är det förhållandevis vanligt att den som träder in som ersättare för en riksdagsledamot tjänstgör än . Enligt kommitténs mening kan även ersättare ha behov av en ekonomisk trygghet vid omställningen. Det kan rentav hävdas att deras behov av trygghet är större eftersom riksdagsuppdragets varaktighet för deras del präglas av en större osäkerhet än vad som är fallet med dem som de ersätter. Slutsatsen av detta bör vara att kvalifikationstiden inte bör ändras till . Frågan blir därmed vilken som bör gälla. Den som varit borta från ett arbete än bör som regel inte ha några svårigheter att återgå till arbetsmarknaden. En kortare tjänstgöringstid än bör således inte grunda någon rätt till ekonomiskt omställningsstöd. En sammanhängande tjänstgöring i som uppgår till kan dock typiskt sett medföra att svårigheter uppkommer när det gäller att övergå till förvärvsarbete. En minsta kvalifikationstid är också lätt att förena med hur regelverket i övrigt bör utformas, se vidare kommitténs överväganden i avsnitt 10.1.2. Av det sagda följer att en sammanhängande tid bör vara tillräcklig för att grunda rätt till ekonomiskt omställningsstöd. 10.1.2 Hur ska man kunna få ekonomiskt omställningsstöd? Det nuvarande systemet med inkomstgaranti bygger dels som ledamoten tjänstgjort, dels på hans eller hennes ålder vid avgången. Garantin gäller , , eller varaktigt, dvs. I kapitel 8 har kommittén gjort bedömningen att det nya systemet ska utformas så att förmånerna som utgångspunkt ska begränsas i tiden men efter prövning i enskilda fall kunna betalas . I de sistnämnda fallen bör åldersaspekten få genomslag. Den frågan behandlar kommittén i avsnitt 10.2. Vad saken gäller här är hur förmånen ska kunna betalas ut utan någon särskild prövning och utan hänsyn till ålder. En given utgångspunkt för dessa överväganden är att det är behovet av stöd under en omställningstid som ska vara utslagsgivande. Med andra ord handlar det nu om att bedöma vilken tid som kan vara rimlig för att övergå till förvärvsarbete. Den tid som det kan ta att hitta ett nytt arbete kan naturligtvis variera avsevärt mellan olika individer. En lösning skulle då kunna vara att låta förmånstiden variera med varje individ så att rätten till förmånen helt upphör när den tidigare ledamoten hittat ett arbete. En sådan lösning framstår dock som opraktisk. Såväl utbetalare som de enskilda ledamöterna har ett behov av 2012/13:1 10 ETT NYTT SYSTEM FÖR EKONOMISKT STÖD En betydligt enklare lösning är att i stället låta tiden i bli avgörande. Som kommittén ser det bör man kunna utgå från att en längre bortavaro från arbetslivet innebär större svårigheter att övergå till yrkesverksamhet än en kortare bortavaro. En sådan ordning har flera fördelar. Systemet blir enkelt och transparent. För de enskilda ledamöterna bör en sådan ordning också kunna framstå som rättvis. Systemet bör alltså utformas så att det ekonomiska stödet vid avgången står i direkt proportion till tiden i . Härefter tar kommittén upp frågan om vad som ska vara den maximala tiden med ekonomiskt omställningsstöd. I detta sammanhang är det naturligt att jämföra med vad som gäller på andra områden där liknande förmåner förekommer. I kapitel 7 har kommittén redovisat vilka avgångsförmåner som gäller för statsråd, statssekreterare, myndighetschefer och kommunala förtroendevalda. Om man bortser från sådana förmåner som särskilt fokuserar på äldre kan det konstateras att det som regel inte förekommer att förmåner som lämnas direkt vid avgången betalas ut än . Om det ekonomiska omställningsstödet för riksdagsledamöter skulle kunna gälla än skulle det således avvika från vad som gäller för andra någorlunda jämförbara grupper. Enligt kommitténs mening framstår en maximal ersättningstid som rimlig och väl avvägd. Slutligen ska i detta sammanhang övervägas hur som ledamoten ska ha tjänstgjort för att det ekonomiska omställningsstödet ska betalas ut under den angivna maximala tiden. Den nuvarande ordningen innebär att rätt till inkomstgaranti kräver en sammanlagd tjänstgöringstid . Som framgått i kapitel 8 anser kommittén att det nya systemet bör innebära att kraven för att få ekonomiskt stöd vid omställningen skärps. I linje härmed anser kommittén att det bör krävas att ledamoten tjänstgjort i sammanlagt för att ha rätt till ekonomiskt omställningsstöd . Till skillnad från vad som föreslås beträffande minimitiden bör det i nu aktuellt hänseende alltså räcka med den sammanlagda tiden i . Denna skillnad mellan å ena sidan vad som är minimikravet och å andra sidan hur förmånerna ska beräknas i övrigt görs också i det nuvarande systemet. Sammantaget innebär det som sagts nu att den tid under vilken det ekonomiska stödet kan betalas ska knytas till ledamotens tjänstgöringstid samt att den maximala tiden med ekonomiskt omställningsstöd ska vara och kräva en sammanlagd tjänstgöring . Med ett proportionerligt synsätt bör då en sammanlagd tjänstgöring , dvs. en valperiod, ge rätt till ersättning av . I linje härmed bör sammanlagd tjänstgöring grunda rätt till stöd . För den som tjänstgjort sammanhängande , dvs. minimitiden för att ha rätt till ekonomiskt omställningsstöd, bör förmånen gälla . För den som återinträtt i bör givetvis – i likhet med vad som gäller i det nuvarande systemet med inkomstgaranti – utbetalningen av ekonomiskt omställningsstöd avbrytas. När ledamoten återigen lämnar 10 ETT NYTT SYSTEM FÖR EKONOMISKT STÖD bör den nu beskrivna ordningen tillämpas på motsvarande sätt. Kommittén återkommer i författningskommentaren till hur det närmare bestämt bör ske. 10.1.3 Med vilket belopp ska ekonomiskt omställningsstöd betalas? I det nuvarande systemet kan inkomstgaranti betalas ut med flera olika nivåer. Nivåerna beräknas med hjälp av procentsatser av ett på visst sätt beräknat underlag. Sammanlagt finns det åtta sådana nivåer. De varierar mellan och . I underlaget ingår – förutom grundarvodet – de tilläggsarvoden som ledamoten hade vid avgången. Här handlar det om författningsreglerade arvoden till vice talmän samt ordförande och vice ordförande i utskott. Slutligen ingår vissa månadsarvoden till dem som varit ledamöter i vissa andra riksdagsorgan, se 1 § lagen (1989:185) om arvoden m.m. för vissa uppdrag inom , dess myndigheter och organ. De månadsarvoden som ingår i underlaget är arvoden till ledamöter av riksdagsstyrelsen, svenska delegation och . Från och med det sjätte garantiåret baseras inkomstgarantin dock endast på grundarvodet. Den nu beskrivna konstruktionen, dvs. ett underlag och en procentsats, bör användas också i det nya systemet. Frågan är då vad underlaget ska bestå av och vilken procentsats som ska gälla. Med det syfte som det ekonomiska omställningsstödet har – att vara en trygghet vid omställning – saknas det enligt kommitténs mening skäl att låta underlaget variera mellan de berörda på det sätt som följer av de nuvarande reglerna om underlaget. I stället bör en mer enhetlig lösning väljas. Underlaget bör i det nya systemet således endast utgöras av grundarvodet. Vad härefter gäller frågan om procentsatsen kan det först noteras att den nuvarande inkomstgarantin kan betalas under en och att den varierar med hänsyn till hur länge ledamoten tjänstgjort. I det nya system som kommittén nu föreslår kan ekonomiskt omställningsstöd betalas i högst . Här bortser kommittén från möjligheten att i enskilda fall efter prövning få ytterligare ekonomiskt omställningsstöd, se avsnitt 10.2. Funktionen av omställningsstöd medför inte heller något behov av att differentiera utbetalningarna som är aktuell. En enhetlig reglering med endast en procentsats bidrar dessutom till att underlätta administrationen av systemet och gör det mer transparent. Enligt kommitténs mening bör därför det ekonomiska omställningsstödet bestämmas med hjälp av en enda procentsats i förhållande till grundarvodet. Beträffande procentsatsen storlek gör kommittén följande överväganden. Det nuvarande systemet innebär att den som varit ledamot – vilket i det nya systemet ger rätt till maximal ersättning räknat – har rätt till inkomstgaranti av underlaget. För den som varit ledamot i nio, tio eller är motsvarande siffror , resp. . Här ska dock anmärkas att garantin alltid är . Vid bedömningen av vilken procentsats som ska väljas måste det också beaktas att den nya förmånen kommer att betalas 2012/13:1 10 ETT NYTT SYSTEM FÖR EKONOMISKT STÖD än vad som är fallet enligt den nuvarande ordningen. Vidare ska det beaktas att underlaget numera föreslås bestå endast av grundarvodet och att samordningsreglerna – även om fribeloppet behålls – skärps genom att avräkning nu föreslås ske krona för krona, se vidare avsnitt 10.3. I sammanhanget kan också en jämförelse göras med motsvarande reglering för statsråd, statssekreterare, myndighetschefer och kommunalt förtroendevalda. Av redovisningen i kapitel 7 framgår att det är vanligt förekommande att ersättningen uppgår till samma belopp som det tidigare arvodet eller lönen. Enligt kommitténs mening bör den nu aktuella förmånen dock vara lägre än vad som gäller när uppdraget utförs. Vid en samlad bedömning av det som sagts nu finner kommittén att en rimlig nivå på det ekonomiska omställningsstödet är av grundarvodet vid avgången från . Med hänsyn till den angivna nivån och den korta tid som stödet betalas ut finns inget behov av värdesäkring. I likhet med vad som gäller i fråga om inkomstgaranti i det nuvarande systemet bör s.k. jobbskatteavdrag inte göras på dessa utbetalningar.