rir · H1B51 · 2013-02-14 00:00:00 — En anslutning till rymdkoden kan också medföra en ökad medvetenhet hos myndigheter och företag om de hot som finns mot rymdinfrastrukturen och om riskerna för störningar och därmed bidra till att utveckla beredskap för att hantera sådana hot och risker. För att ta fram ett underlag om vilka konsekvenser rymdkoden kan få i genomförde FOI en utredning på UD:s uppdrag. Resultaten av utredningen presenterades i rapporten och Rymdkoden153 . För att informera om den kommande utredningen kontaktade FOI de handläggare vid departementen som ingår i ett informellt nätverk i rymdfrågor inom Regeringskansliet.154 skickade FOI en förfrågan till sex departement, fyra myndigheter och tre företag om vilka konsekvenser de menade att rymdkoden kan få.155 och hade inga egna kommentarer utan sade sig stå bakom Rymdstyrelsens svar. och avstod från att svara och Försvarsdepartementet svarade men hade inga kommentarer.156 152Möte med företrädare för samt kopia på möteskallelse . 154Möte med företrädare för . 155Förfrågan skickades till , , , , , , , , , , , samt SES (källa: möte med företrädare för ). 156FOI, engagemang i processen kring rymdkoden. FOI MEMO nummer 4090, . ESAs konvention: Artikel V, intervju . SVENSK RYMDVERKSAMHET – EN STRATEGISK TILLGÅNG? ESA:s bärraketprogram är ett av ESA:s ursprungliga program. Det tillhör också de program som är frivilliga för medlemsstaterna att delta i. Detta kräver dock att en medlemsstat explicit måste frånsäga sig deltagandet i frivilliga program. Det krävs sålunda en aktiv handling för att inte delta i programmen.157 Då bildades slogs de nationella program som funnits för bärraketer samman till ett program.158 Bärraketerna hade redan från början en särställning som ett separat program eftersom det bedömdes så strategiskt viktigt för . oberoende tillträde till rymden har historiskt varit prioriterat och det finns en nära koppling mellan civila och militära ändamål när det gäller bärraketer. Raketutveckling härrör sig, i flera av de länder, som studerat i den internationella jämförelsen, från militär verksamhet. Detta är också fallet i och som varit de länder inom som främst drivit det europeiska samarbetet kring bärraketer.159 ESA:s första bärraket, , grundades i teknik från en franskutvecklad bärraket som tillkommit eftersom , som helt dominerade marknaden , blev allt mer ovillig att skicka upp icke amerikanskasatelliter. Den första Ariane-raketen skickades upp 1979 från ESA:s uppskjutningscenter, som ligger i Kourou nära ekvatorn i . Utvecklingen av raketen fortsatte med nya förbättrade versioner, fem versioner av Ariane-raketer har genomfört över 200 uppskjutningar.160 ESA:s nuvarande bärraketprogram består av tre delprogram: ett utvecklingsprogram, ett program för att vidmakthålla raketen i kvalificerat skick samt program för marknadsföring av uppskjutningstjänster. För att en bärraket ska anses pålitlig inte bara tekniskt utan även organisatoriskt och administrativt bör uppskjutning ske åtminstone fem till . Bärraketprogrammet är det tredje största programmet inom , bara programmet för jordobservation och navigation är större. Tolv medlemsländer i deltar och 300 leverantörer levererar i programmet.161 157Rymdstyrelsen kommenterar i svar på faktagranskning att inget medlemsland blivit straffade för att man vid ministermöte valt att sätta noll som bidrag till ett program, vilket är det sätt som i praktiken utvecklats som metod när ett land vill går ur ett program. 158IRF påpekar i svar på faktagranskning att det redan vid ESA:s bildande fanns en organisation för att ta fram en bärraket, (). Det var ett samarbete mellan , , , , och . 159Intervju Rymdstyrelsen , Försvarsmakten . 160Istituto Affari Internazionali (IAI), , 2011, for European Policy in Access to Space, IAI Working Papers 1122. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN har två egna bärraketer: , samt tillgång till ryskutvecklade Soyuz. 5, som är den version inom Arianeprogrammet som används , är en bärraket med mycket stor kapacitet. Den har möjlighet att skjuta upp tunga telekomsatelliter till höga höjder och har även möjlighet att skicka upp till fyra satelliter vid ett enskilt tillfälle. 5 har fått mycket kritik för att uppskjutningarna är för dyra, se vidare avsnitt 4.2.2 om Arianespace. har också utvecklat en mindre bärraket som från början är ett italienskt initiativ. Programmet blev ett frivilligt ESA-program 1998. deltar via ett företag som utvecklar och tillverkar datorer till raketen. Sju länder deltar i detta samarbete.162 Soyuz-raketen är en medelstor ryskutvecklad raket som efter anpassning till det behov som finns i ESA163 numera används på ESA:s uppskjutningscenter efter ett avtal mellan och . Soyuz-raketen används för uppskjutning av och /och kan också användas för bemannade rymdfärder.165 Huvudleverantör för Soyuz-raketen är den ryska rymdstyrelsen . deltar inte i ESA:s program för Soyuz. Under diskuterades vägvalen att antingen fortsätta utveckla en stor bärraket med stor kapacitet eller att utveckla en medelstor bärraket som kan vara mer konkurrenskraftig. Ett annat argument för det senare alternativet var att ersätta den ryska Soyuz-raketen.166 I praktiken stod valet mellan att göra en mindre version av Ariane-raketen eller en större version av . beslutade att fortsätta utveckla 5 raketen i ett nytt utvecklingsprojekt – 6 som 5 vidareutvecklas.167 5-raketen utvecklas så att den har möjlighet att skicka upp Galileosatelliter. Denna anpassning finansieras av EU och av ESA:s medlemsstater.168 deltar inte i detta program eftersom man har samverkan med andra länder kring en mindre bärraket. 163International cooperation, official website of (), . 164Soyuz-raketen användes för att skicka upp två testsatelliter . 165Det är exempelvis Soyoz-raketer som används för att försörja den internationella , dock skjuts inte dessa upp från Kourou. 166Bernard Bigot, , , Lenjeu dune politique européenne de lanceurs: assurer durablement à lEurope un accès autonome à lespace, , ministre, 18 2009, . , Astrium To Lead Studies of Successor to 5, in , 7 2010, . 167Ariane 5 och 6 ska ha samma typ av komponenten översteg. SVENSK RYMDVERKSAMHET – EN STRATEGISK TILLGÅNG? Bärraketer – kritiskt för framtiden Vid rymdrådet 2010 uppmanas alla europeiska institutionella aktörer att, för att behålla ett oberoende, tillförlitligt och kostnadseffektivt tillträde till rymden till överkomliga kostnader, som en prioritet överväga användning av bärraketer utvecklade i och att utreda frågor som rör deras eventuella deltagande i verksamhet som gäller utnyttjande av bärraketer.169 I slutsatserna från rådet konstateras att bärraketer är en kritisk rymdteknik. tar alltså en tydlig position för europeiska bärraketverksamhetens fortlevnad och sålunda ESA:s fortsatta engagemang i bärraketer. Eftersom slutsatserna tas i enighet står bakom dessa. Detta är ett exempel på hur det europeiska samarbetet inom och EU samverkar. Det är inte priset som är den största konkurrensfaktorn på marknaden för uppskjutningar utan det är, särskilt om kunden är en regering, att uppskjutningen ska lyckas.170 finns det kritik mot att Arianeprogrammets kostnader är för höga och att europeiska skattebetalare får täcka förlusterna i bolaget . 5.3.2Svenskt agerande i bärraketprogrammet agerande 2008 och 2009 när det gäller ESA:s bärraketprogram förefaller ha varit oförutsägbart för omvärlden.171 Först beslutade att gå ur programmet , för att sedan meddela återinträde endast . Nedan följer en beskrivning av händelseförloppet. Som en av ursprungsländerna i har deltagit i bärraketprogrammet redan från det att grundades. har en ständig diskussion pågått om det svenska strategiska intresset för programmet, särskilt eftersom programmet tog allt mer av de tillgängliga resurserna.172 Det fanns också en uppfattning hos rymdintressenter att det svenska industriella intresset i bärraketer var begränsat.173 Rymdstyrelsens uppfattning om bärraketprogrammet Rymdstyrelsen har tolkat det som sin roll att stödja nya verksamheter inom rymd. En del av det anslag Rymdstyrelsen slussat till ESA:s bärraketprogram 169Europeiska unionens råd, konkurrenskraftsrådet rådsslutsatser Rådets resolution: Globala utmaningar: hur man drar full nytta av europeiska rymdsystem (16864/10). /C-M(2010) 1. 170Istituto Affari Internazionali (IAI), , 2011, for European Policy in Access to Space, IAI Working Papers 1122. 172Intervju Rymdstyrelsen , intervju Rymdbolaget . GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN efter kollapsen på uppskjutningsmarknaden kom att gå till att underhålla kompetensen och subventionera priset istället för till Rymdstyrelsen föreslog då till regeringen inför ministerrådsmötena och 2005 att skulle gå ur bärraketprogrammet.174 Regeringen gjorde dock andra bedömningar och valde då att fortsatt stödja ESA:s bärraketprogram. Rymdstyrelsen tog initiativ till att en särskild högnivågrupp för att mellan chefsdelegaterna för , , , , och diskutera Ariane-programmets långsiktiga finansiering. Dock blev resultatet klent från dessa diskussioner.175 Svenskt utträde ur bärraketprogrammet Inför beslutade regeringen att gå ur bärraketprogrammet baserat på underlag från Rymdstyrelsen. Rymdstyrelsen förberedde utträdet tillsammans med , där man kom överens om en utfasning av det svenska deltagandet.176 Särskilt påpekade vikten av att hitta nya leverantörer till de komponenter som svenska företag dittills levererat. Det svenska företag som levererade delar till bärraketerna var mycket bekymrat och menade att företaget var tvunget att avveckla all rymdrelaterad verksamhet eftersom efterfrågan på just dessa produkter bara fanns hos ESA.177 Under ministermötet motiverade den svenska delegationen utträdet ur programmet med att bärraketprogrammet inte var kostnadseffektivt och att det saknades transparens i programmet. Istället allokerade regeringen mer resurser till bland annat jordobservationsprogrammet (se avsnitt 5.5). Svenskt återinträde i bärraketprogrammet Efter ministermötet inleddes en diskussion med för att fasa ut det svenska deltagandet. Genom ett brev från Rymdstyrelsen daterat återinträdde emellertid i 5 programmen.178 En intern process hade inletts på där ansvarig enhet på departementet aviserade att man i tilläggsbudgetförhandlingarna inför tilläggsbudgeten avsåg att driva förslag om extra medel till rymdverksamhet för att säkra fortsatt deltagande i ESA:s bärraketprogram.180 174Företagen är RUAG, GKN Aerospace (f d Aero) samt Starcs. 177Brev från Aero till . 178Brev från Rymdstyrelsen till diarienummer 13/08. 179Promemoria från FIN:s TB frågor. 2009/10:2 Hösttilläggsbudget , till rymdverksamhet. SVENSK RYMDVERKSAMHET – EN STRATEGISK TILLGÅNG? Skälet till återinträdet var en politisk bedömning där avvägningar kring avvecklingskostnaderna som bedömdes höga tillsammans med en politisk förhandling där etableringen av forskningscentret i ingick.181 Därmed låg ett återinträde i bärraketprogrammet i intresse. Rymdstyrelsen menar också att ett positivt resultat var att lovade att göra en genomlysning av kostnaderna för 5 programmet. Denna genomlysning inleddes och en särskild arbetsgrupp tillsattes inom . Målet med arbetsgruppen var att sänka utvecklingskostnaderna för med 20–. Detta arbete leddes av en svensk ordförande från Rymdstyrelsen. Arbetet fokuserades på Arianespaces aktiviteter och kostnader. En särskild företagsbesiktning (due diligence) genomfördes och alla räkenskaper och dokumentation från Arianespace fanns tillgängliga för alla som hade intresse. Den eftersträvade kostnadssänkningen har dock inte lyckats, bland annat fortsätter pris och kostnadsskillnaderna i medlemsstaterna att vara ett problem. Rymdstyrelsen har slutat att driva frågan om utträde ur ESA:s bärraketprogram eftersom två olika regeringar, med val emellan, uttalat sitt ogillande för Rymdstyrelsens förslag.182 Eftersom Rymdstyrelsen års ministermöte hade omfördelat de svenska åtagandena i och avsatt mer medel till bland annat jordobservationsprogrammet innebar återinträdet i bärraketprogrammet att det inte fanns pengar till de sammanlagda åtagandena. Detta löstes genom att Rymdstyrelsen fick extra medel –2011 för att täcka kostnaderna för deltagandet i bärraketprogrammet. täckte inte hela den extra kostnaden utan Rymdstyrelsen har fått medel från regeringens disposition i ett antal småsummor. Det tillskott på 75 miljoner som aviserades till Rymdstyrelsen i budgetpropositionen och i Forsknings och innovationspropositionen 2012183 täcker därmed inte de åtaganden gjort i . Vid ministerrådsmötet omfördelades därför sina åtaganden, bland annat minskade det svenska deltagandet i ESA:s telekommunikationsprogram. 5.4Galileo – flaggskeppsprojekt i EU är det europeiska satellitnavigeringssystemet som är under utveckling. deltar genom EU-medlemskapet i projektet och delfinansierar projektet genom EU-avgiften. 181En rad intressenter har framfört detta, bland annat i artiklar i Ny teknik , Vi kan bygga extremt billigt för rymden, och . 2012/13:30. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN 5.4.1GNSS – samlingsnamn för navigeringssystem System (GNSS) är ett samlingsnamn för en grupp världsomfattande navigeringssystem som utnyttjar signaler från konstellationer av olika typer av satelliter för att möjliggöra positionsinmätning för en mottagare. Det amerikanska GPS-systemet är det mest kända GNSS- systemet, men därutöver finns bland annat det ryska GLONASS, det kinesiska samt det europeiska systemet . GNSS-systemen togs ursprungligen fram för militära tillämpningar, för att möjliggöra för bland annat fartyg, flygplan och kryssningsrobotar att bestämma sin position oavsett var på jorden de befann sig. Därefter följde civila tillämpningar inom navigering för sjöfart och flygtrafik. har olika tillämpningar kring positionsbestämning på land tillkommit, både för fordon, inom byggnation och för enskilda personer. Landtillämpningarna har lett till en kraftig ökning av antalet användare av GNSS-system. 5.4.2Galileo – EU:s projekt för eget satellitnavigeringssystem Förberedelserna av började . Detta system för satellitnavigering har utvecklats på uppdrag av EU och . är tänkt att vara kompatibelt med de tidigare systemen GPS och GLONASS. ska möjliggöra positionsbestämning med meterprecision över hela jordklotet. är ett helt civilt system, till skillnad från övriga satellitsystem som i grunden är militära. Fyra har skjutits upp, de två senaste . Totalt cirka 30 satelliter inklusive ett antal reservsatelliter är planerade att ingå i systemet där ambitionen är att systemet ska börja fungera 2014 och vara fullt utbyggt . Systemet för () etablerades som en förstärkning till GPS och GLONASS- systemet och som en slags försystem till och används av luftfartsmyndigheter.184 har drabbats av stora förseningar, till följd av problem med finansieringen. Finansieringen har kommit från såväl som EU.185 EU har genom en förordning tagit över det fulla ansvaret 184Systemet förstärker satellitsignaler och gör den information man får av satelliterna ännu mer precis. EGNOS består av transpondrar på tre geostationära satelliter som också har andra uppgifter och ett nätverk av markstationer. EGNOS är ett gemensamt projekt mellan , Europeiska kommissionen samt Eurocontrol (en europeisk organisation för säkerhet i luftnavigering). Det är kommissionen som äger EGNOS, ägandet fördes över . Services Provider är operatör av systemet. 185Kommissionen aviserade när man presenterade långtidsbudgeten 2007–2013 kostnaderna till . I förordning 683 från konstaterar och att kostnaderna är . SVENSK RYMDVERKSAMHET – EN STRATEGISK TILLGÅNG? för finansiering och drift av Galileo.186 Privata investerare erbjöds möjlighet att investera, men de var inte beredda att gå in i projektet, eftersom den kommersiella potentialen var alltför osäker. mer, det är därför nödvändigt, anser kommissionen, att det offentliga tar ansvar för kontrollen av infrastrukturen.187 5.4.3Organisation för hantering av I kommissionen koordineras av Generaldirektoratet för näringsliv (). Den rådskonstellation som hanterar Galileofrågorna är , det vill säga rådet för transport, telekommunikation och energi. Detta får till följd att rymdministrarna i inte har något direkt inflytande på transportområdet där diskuteras. Den europeiska byrån för GNSS, GSA () omlokaliserades till . Den del som hanterar säkerhetsaspekterna, () kommer att lokaliseras till en Laye () samt Swanwick () –2014. 5.4.4Civilt system med möjlighet till utveckling av applikationer De politiska motiven bakom etablerandet av är, liksom när det gäller till exempel bärraketer, vikten av oberoende tillträde till rymden. Den rättsliga basen som använts för att motivera kommissionen att initiera är artikel 170–172188 i Lissabonfördraget som reglerar Transeuropeiska nät. hanteras sålunda både i EU och på som en infrastrukturfråga. Kommissionen menar att inte alls påverkas av artikel 189.189 Galileosystemet ska vara öppet för alla vilket innebär att det inte finns något som hindrar att militären kommer att vara kund till systemet. Skillnaden mot andra system ligger i att militären inte kontrollerar systemet.190 Det finns stora förhoppningar att nya företag och applikationer kan utvecklas utifrån den infrastruktur ger. Kommissionen planerar också för ett särskilt meddelande om industripolitik för rymdsektorn.191 Det finns således 186Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008. 188Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 191Aviserat i rådslutsatserna för () beträffande industriflaggskeppet inom ramen för EU 2020, . GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN starka band med andra politikområden, exempelvis konkurrenskraftspolitik och miljöpolitik. 5.4.5Synergi eller koordinationssvårigheter mellan EU och I arbetet med har EU flyttat fram positionerna, inte minst genom att EU är den part som bidrar mest finansiellt till . Inom EU har samarbetet kring dock inte varit friktionsfritt. Exempelvis hade länder som ligger i den geografiska periferin i , bland annat , svårt att acceptera att EGNOS inte byggs ut snabbare eftersom de nuvarande inte förbättrar signalerna i de perifera länderna. har sålunda ingen nytta av satsningen. Därför deltog inte heller i EGNOS då programmet låg i ESA:s regi. När programmet nu övergått till EU, finansieras det med gemensamma medel där via EU-avgiften också är delfinansiär. ESA-finansieringen är också sammankopplad med EU-finansieringen. Exempelvis har det frivilliga ESA-programmet GNSS Evolution Programme (EGEP) startats i syfte att vidareutveckla och . Rymdstyrelsen anser dock att programmet är en nödlösning och borde tas över av operatören av . deltar med betalningar i programmet . De stora utmaningarna har är att fullfölja utbyggnaden av systemet enligt tidplan och budget samt att kompabiliteten med GPS och GLONASS fungerar smärtfritt.192 5.4.6 Svenska intressen i På finns en av tre kontrollstationer för och är ansvarig för driften av dessa. Det finns också svenska underleverantörer till Galileosatelliterna.193 I hanterar Transportenheten på Galileo-frågorna. På enheten är detta inte en prioriterad fråga, enligt flera handläggare som intervjuat. Detta beror på att är en relativt perifer fråga på Transportenheten som främst handlägger frågor som rör transportsystemet utformning och funktion. För att förbättra transpostsystemets funktion tillämpas olika satellitbaserade hjälpmedel men dessa spelar ingen central roll i enhetens allmänna arbete med transportfrågorna.194 193RUAG har levererat till ett värde av av det totala projektvärdet för de första två Galileosatelliterna. 194Intervju med företrädare för . SVENSK RYMDVERKSAMHET – EN STRATEGISK TILLGÅNG? ständiga förseningar och fördyringar har gjort att det funnits tveksamhet till projektet, både i och på . har med denna inställning intagit en position i förhandlingsarbetet i EU som innebär budgetrestriktivitet. Andra länder som också brukar agera budgetrestriktivt har däremot ändrat sin inställning när det visat sig att de fått attraktiva affärer till sin rymdindustri eller när de har försökt få EU- myndigheter placerade i landet.195 Eftersom Rymdstyrelsen bara arbetar med ESA-frågor och inte medverkar i EU-arbetet annat än som beredningsorgan till har det inte funnits några starka krafter som agerat för svensk industri i EU-sammanhang. Det finns inte heller någon enhet på som aktivt arbetar med industriintressena för . är just nu inne i en fas där flera juridiska aspekter ska lösas. Därmed blir gemensamberedningsprocessen på relativt teknisk och flera departement har svårt att se implikationerna och därför är det svårt att få svar på gemensamberedningarna.196 Svenska intressen i Galileoprogrammet är heller inte tydliga, inga svenska intressen har framförts till kommissionen. Om har regeringen uttalat att hävdar sig väl i projektet relativt sin storlek i befolkning och budgetandel. Svenska företag har deltagit aktivt och beställningar kan förväntas i uppbyggnaden av programmet. Svenska företag har beställningar av mycket högvärdig utrustning som skall sitta i varje satellit (sammanlagt 60 satelliter över programmets hela livstid eller senare) och vitala komponenter under utvecklingsfasen för systemet, vilket gör projektet till ett viktigt område för svensk rymdindustri under överskådlig framtid.197 5.5GMES/– flaggskeppsprojekt i EU GMES som namnändrades till är EU:s system för jordobservation. GMES/ska både samla in information och tillhandahålla tjänster för exempelvis miljöövervakning. deltar som EU- medlem i projektet. 195Intervju med företrädare för . 196Regeringskansliet har som svar på faktagranskning framfört att den gemensamberedning som tillämpas på i EU-frågor garanterar inflytande från andra departements ansvarsområden. 197RådsPM från till inför TTE rådets möte 29–. GRANSKAR: STATEN PÅ MARKNADEN 5.5.1Internationellt samarbete om jordobservation Den globala samarbetsorganisationen on Earth Observation () bildades för att samordna data från jordobservation.198 Både stater och organisationer är medlemmar. GEO:s arbete syftar till att ta fram ett världsomspännande system för jordobservation, kallat GEOSS.199 GEOSS knyter ihop olika system för jordobservation och samordnar data om jordens miljö. utvecklar inte tekniska lösningar utan arbetar för att data från befintliga satelliter och annan mätutrustning ska kunna samutnyttjas bättre. har nationellt samordningsansvar och företräder i med medverkan av Rymdstyrelsen.200 5.5.2ESA:s satsningar på jordobservation Motivet till ESA:s satsningar har varit en oberoende europeisk kapacitet att producera satellitdata för miljöövervakning och för hantering av katastrofer.201 utvecklade världens största satellit för jordobservation, Envisat som sköts upp i mars 2002.202 Markkontroll och datanedtagning från Envisat har skett vid i , där SSC har stått för driften. Ett 70-tal länder använde data från Envisat. Envisat levererade data om exempelvis mängden växthusgaser i atmosfären, havens temperatur havsströmmar och regnskogarnas utbredning. förlorade kontakten med satelliten och förklarade satelliten som förlorad.203 En konsekvens för allmänheten av detta var att det inte gick att få tillförlitliga algblomningsprognoser för . 198Behovet uppmärksammades bland annat vid om hållbar utveckling och av länderna i G8 (, , ). 199GEO startades på initiativ från och är ett 80-tal stater, Europeiska kommissionen och knappt 60 olika organisationer medlemmar och observatörer i (Rymdstyrelsens webbplats, /. 200SMHI har i svar på faktagranskning framfört att högst kanaliseras via anslag till i . 201Rymdstyrelsen, Redovisning av regeringsuppdrag angående behovet av stärkt myndighetssamverkan på fjärranalysområdet. PM 201/09, . 202ESA:s webbplats, . 203ESA:s webbplats, . SVENSK RYMDVERKSAMHET – EN STRATEGISK TILLGÅNG? 5.5.3GMES/– EU:s projekt för eget jordobservationssystem