eunbil · H00N2B63F9 · 2013-01-01 00:00:00 — Kommenterad dagordning för ministerrådsmötet för rättsliga och inrikes frågor i Godkännande av den preliminära dagordningen Se bifogad preliminär dagordning. Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. Det gemensamma europeiska asylsystemet [första behandlingen] (Sr ) Syftet med behandlingen i rådet Information om läget i förhandlingarna om asylrättsakterna. Det har inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. –KOM(2008) 820 slutlig (Dublinförordningen), Faktapromemoria 2008/09:FPM73 –KOM(2010) 555 slutlig (Eurodacförordningen), Faktapromemoria 2011/12:FPM163 –KOM(2011) 319 slutlig (asylprocedurdirektivet), Faktapromemoria 2010/11:150 –KOM(2011) 320 slutlig (mottagandedirektivet), Faktapromemoria 2010/11:151 behandlad vid samråd med och överläggning med : Inför RIF-råden , , , , 7-8 juni 2012 och . I Stockholmsprogrammet som antogs anges att ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för personer som har rätt till skydd ska införas . Målsättningen är bl.a. att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU och att säkerställa ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. respektive bekräftades i Europeiska rådets slutsatser att det gemensamma europeiska asylsystemet ska vara inrättat . Det danska ordförandeskapet fick , april respektive mandat att inleda informella förhandlingar med om kommissionens förslag till ändringar i mottagandedirektivet, Dublinförordningen och asylprocedurdirektivet. fick det cypriotiska ordförandeskapet motsvarande mandat vad gäller kommissionens nya förslag till ändring av Eurodacförordningen. Förhandlingarna om mottagandedirektivet och Dublinförordningen har kommit långt, men en formell överenskommelse mellan institutionerna finns ännu inte. Vad gäller asylprocedurdirektivet och Eurodacförordningen, pågår fortfarande informella förhandlingar mellan rådet och . Det europeiska stödkontoret för asylfrågor (EASO) fortsätter att fokusera sin verksamhet främst på genomförandet av den nationella handlingsplanen för asylreform och migrationshantering i . anser att det är viktigt att arbetet med att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem fortsätter. Regelverket måste utformas så att vi får ett asylsystem som är humant och som garanterar både rättssäkerheten för den enskilde och effektiviteten i handläggningen. Förändringar i regelverket ska inte medföra ökad administration, onödigt långa handläggningstider eller omotiverat ökade utgifter. måste alla medlemsstater leva upp till överenskommen EU-lagstiftning. Det är även angeläget att EU arbetar med att stärka det praktiska samarbetet, främst genom samarbetet inom stödkontoret för asylfrågor, för att förbättra tillämpningen av lagstiftningen och tydliggöra innehållet i den. Se vidare i bifogad promemoria. 4.Övriga frågor (Sr / Sr ) =Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag. Ordförandeskapet har ännu inte meddelat något om dagordningspunktens innehåll. Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. 6.Kampen mot terrorism (Sr ) =Årlig rapport om genomförandet av för kampen mot terrorism Avsikten med behandlingen i rådet EU:s särskilde samordnare mot terrorism, , ska presentera sin rapport om den senaste utvecklingen av EU:s medverkan i den övergripande kampen mot terrorism och ge sina eventuella rekommendationer till ytterligare åtgärder. Rapporten har ännu inte distribuerats. Dokument: Ännu inte angivet. behandlad vid samråd med : Information ges varje halvår. Senast gavs information till i samband med rådets möte . behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: information till justitieutskottet inför rådets möte EU:s samordnare mot terrorism informerar återkommande varje halvår rådet om åtgärder som vidtagits i enlighet med EU:s övergripande strategi mot terrorism och möjliga ytterligare åtgärder som kan vidtas. Inför rådsmötet sänder antiterrorismsamordnaren ut en rapport eller ett diskussionspapper. =Rapport om genomförandet av för kampen mot finansiering av terrorism Avsikten med behandlingen vid rådsmötet Ordförandeskapet har meddelat att punkten stryks från dagordningen. =Utkast till rådets slutsatser om luftfartsskydd mot terroristhot Avsikten med behandlingen i rådet Antagande av rådsslutsatserna. Dokument: 16610/12 ENFOPOL 382 179 JAI 829 (bifogas) behandlad vid samråd med : - Ordförandeskapet har föreslagit rådsslutsatser i syfte att uppmana EU:s medlemsstater att fortsätta arbeta med att skydda flygtrafiken mot terroristattentat. En konferens på detta tema hölls i . Slutsatserna går i huvudsak ut på att fortsätta samarbetet med utbyte av erfarenheter och att i än högre grad basera arbetet på relevanta riskbedömningar. Rådets slutsatser antas med enhällighet. De är inte rättsligt bindande. Generellt stödjer regeringen övergripande arbete i kampen mot terrorism. Eftersom förslaget mottogs har regeringen ännu ingen slutlig ståndpunkt. Regeringen får återkomma med närmare information om ståndpunkt inför rådets möte. Det har ännu inte presenterats några övriga frågor. INRIKES OCH RÄTTSLIGA FRÅGOR 8.Stockholmsprogrammet (Sr / Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Rådet inbjuds att kommentera ordförandeskapets dokument och då särskilt avseende vilka prioriteringar som bör göras under det fortsatta genomförandet av Stockholmsprogrammet. Ordförandeskapets dokument innehåller en genomgång över vilka åtgärder i Stockholmsprogrammet som fram till nu har genomförts. Stockholmsprogrammet, som antogs av under det svenska ordförandeskapet, lägger fast strategiska riktlinjer för den lagstiftande och operativa planeringen inom området för frihet, säkerhet och rättvisa för . Stockholmsprogrammet anger i det inledande avsnittet att fokus ska inriktas på medborgarnas intressen och behov. En annan viktig prioritet för samarbetet är att uppnå en bättre balans mellan åtgärder som syftar till att åstadkomma ökad trygghet och de åtgärder som behöver vidtas för att stärka den enskildes rättigheter, dvs. att när EU vidtar åtgärder för att öka tryggheten bör dessa åtföljas av initiativ som också stärker rättsäkerhet och skyddet för individen t.ex. i form av minimirättigheter för tilltalade i brottmål, förbättrat skydd av och stöd till brottsoffer, utvecklade regler för dataskydd, rättigheter för migranter och en effektiv och rättvis prövning av asylansökningar. De mera detaljerade politiska prioriteringarna för de områden som omfattas av programmet, dvs. polis- och tullsamarbete, civilskydd, straffrättsligt- och civilrättsligt samarbete, asyl, migration, visering och kontroll av de yttre gränserna samt den externa dimensionen av samarbetet, framgår närmare av avsnitt 1.1 i Stockholmsprogrammet. Viktiga verktyg för att kunna genomföra programmet med framgång anges i programmet vara bl.a. åtgärder för att stärka det ömsesidiga förtroendet rättsystemen, förbättra genomförandet av antagna rättsakter på nationell nivå, förbättrad lagstiftningskvalitet baserad på förbättrade behovsanalyser, förbättrad utvärdering av genomförandet av politiken på området samt utbildningsinsatser och utbytesprogram (se närmare avsnitt 1.2 i programmet). Under sex övergripande kapitel (Att främja medborgarnas rättigheter: rättigheternas , Att förenkla medborgarnas livs Ett lagens och rättvisans , Ett som skyddar, Tillträde till i en globaliserad värld, Ett präglat av ansvar, solidaritet och partnerskap i migrations- och asylfrågor, i ett globalt sammanhang – Den yttre dimensionen av frihet, säkerhet och rättvisa )presenterar programmet ett mycket stort antal åtgärder som uppmanar kommissionen, rådet eller medlemsstaterna att vidta beroende på vad det avser. Kommissionen presenterade en handlingsplan för att genomföra Stockholmsprogrammet. I anledning av handlingsplanen antog rådet därefter slutsatser . I programmet inbjuder att inlämna en översyn efter halva tiden av genomförandet av programmet. Kommissionen har av okänd anledning ännu inte följt den uppmaningen. Det är istället ordförandeskapet som har lagt fram ett eget dokument som innehåller en genomgång över vilka åtgärder i programmet som fram till nu har genomförts. Dokumentet har inte tidigare diskuterats i arbetsgrupp, Coreper eller på annat sätt. Rådet inbjuds att kommentera vid rådsmötet och då särskilt avseende vilka prioriteringar som bör göras under det fortsatta genomförandet av Stockholmsprogrammet. En avrapportering till Europeiska rådets möte kan därefter förväntas. Till dokumentet finns också ett tillägg innehållande en omfattande tabell över samtliga rättsakter som antagits och lagts fram . Se vidare i bifogad promemoria. =Förslag till och rådets förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) [första behandlingen] –Lägesrapport/Riktlinjedebatt Avsikt med behandlingen i rådet Rådet ska hålla en orienteringsdebatt om dataskyddsförordningen. Den viktigaste EU-rättsakten på dataskyddsområdet är det s.k. dataskyddsdirektivet som antogs 1995. Direktivet syfte är dels att skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter i samband med behandling av personuppgifter, dels att underlätta ett fritt flöde av personuppgifter mellan medlemsstaterna. Dataskyddsdirektivet har i svensk rätt genomförts genom personuppgiftslagen och ett antal särregleringar i förhållande till denna lag, t.ex. patientdatalagen och kustbevakningsdatalagen. På EU-nivå finns kompletterande rättsakter på dataskyddsområdet, bl.a. det s.k. dataskyddsrambeslutet som antogs 2008 och som innehåller regler om behandling av personuppgifter som är tillämpliga enbart vid överföring av sådana uppgifter inom ramen för polisiärt och straffrättsligt samarbete. Genom Lissabonfördraget infördes en ny rättslig grund för dataskyddsreglering inom EU:s tidigare första och tredje pelare (artikel 16 EUF-fördraget). Rätten till skydd av personuppgifter har även fått status som en självständig grundläggande rättighet (artikel 8 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna). presenterade kommissionen ett förslag till en genomgripande reform av om skydd för personuppgifter. Förslaget innebär bl.a. att dataskyddsdirektivet ska ersättas av en allmän dataskyddsförordning. I reformen ingår också ett förslag till direktiv som ska ersätta dataskyddsrambeslutet. Förslaget till förordning har förhandlats i rådsarbetsgrupp under de danska och cypriotiska ordförandeskapen. Den första läsningen av förordningen har gått långsammare än planerat och har endast nått fram till artikel 42 (av totalt 91 artiklar). Det kvarstår dessutom många frågor kring de artiklar som gåtts igenom. Parallellt med den första läsningen av förordningen behandlas tre horisontella frågor i en s.k. friends of the presidency-grupp. De horisontella frågorna är (i) administrativa bördor, (ii) delegerade akter och genomförandeakter samt (iii) behovet av olika regler för den offentliga och den privata sektorn. har de två förstnämnda frågorna hunnit behandlas vid möten i friends of the presidency-gruppen. Se vidare i bifogad promemoria. =Förslag till och rådets direktiv om skydd för enskilda personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter [första behandlingen] Avsikten med behandlingen i rådet Information om läget i förhandlingarna av dataskyddsdirektivet Dokument: Inga dokument har aviserats till rådsmötet dokument: KOM (2010) 10 slutlig (kommissionens förslag) FaktaPM 2011/12:119 behandlad i : - behandlad vid möte med : , presenterade kommissionen sitt förslag till dataskyddsdirektiv för det brottsbekämpande området som ska ersätta dataskyddsrambeslutet . Förhandlingarna går mycket långsamt, bl.a. för att ordförandeskapen har prioriterat förslaget till allmän dataskyddsförordning. med direktivet har man endast hunnit till artikel 8 av 62. Samtliga medlemsstater har en mängd frågor och invändningar kring varje artikel. lyfte ordförandeskapet också ut ett par knäckfrågor för separat diskussion på högre tjänstemannanivå i rådsstrukturen. Det gällde frågan om tillämpningen av direktivet på rent nationell behandling av personuppgifter samt överföring av personuppgifter till tredje land. I båda dessa delar hade medlemsstaterna invändningar. välkomnar en modernisering av . Ett effektivt informationsutbyte förutsätter ett stort förtroende för andra medlemsstaters informationshantering. Enklare regler minskar risken för fel och ger ökad transparens. Vissa frågor av stort svenskt intresse måste dock bevakas. anser att det nu liggande förslaget från kommissionen inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen när det gäller tillämpningen på renodlat nationell personuppgiftsbehandling som inte omfattas av rambeslutets tillämpningsområde. beslutade ett motiverat yttrande med samma innebörd (2011/12:JuU31). Den EU-rättsliga dataskyddsregleringen får inte medföra att de brottsbekämpande myndigheternas möjligheter att bedriva en effektiv verksamhet med hjälp av modern teknik försvåras. Det måste alltjämt finnas ett tillräckligt utrymme för att på nationell nivå ha den reglering som krävs bl.a. mot bakgrund av medlemsstaternas vitt skilda lagstiftning och organisation i brottmålsförfaranden. 10.Förslag till och rådets direktiv om frysning och förverkande av av brott i Europeiska unionen [första behandlingen] (Sr ) Avsikt med behandlingen i rådet Rådet ska fatta beslut om en allmän inriktning för förslaget. Förslaget till direktiv presenterades (KOM[2012]85). Syftet med förslaget är att stärka medlemsstaternas system för frysning och förverkande av tillgångar som härrör från brottslig verksamhet. Förverkande innebär att någon – oftast den som har begått ett brott – genom ett straffrättsligt förfarande berövas egendom eller rätt till egendom eller förpliktas att betala ett belopp till staten. Med frysning – ett begrepp som vanligen inte används i svensk lagtext – menas att egendom tillfälligt tas om hand eller görs omöjlig att disponera i avvaktan på ett beslut om förverkande. Se vidare i bifogad promemoria. 11.Förslag till och rådets direktiv om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) [första behandlingen] (Sr ) Avsikt med behandlingen i rådet Rådet fatta beslut om en allmän inriktning avseende direktivet. Förslaget till direktiv presenterades (KOM[2011] 654). presenterade kommissionen dessutom ett ändrat förslag, i syfte att omfatta manipulation av s.k. referensvärden (KOM[2012] 420). Förslaget har nära samband med ett förslag till förordning om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan som presenterades som det ursprungliga förslaget (KOM[2011] 651). Förordningsförslaget, som behandlas under , är avsett att ersätta det nuvarande marknadsmissbruksdirektivet (direktiv /6/EG om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan) . Förordningsförslaget innehåller krav på administrativa sanktioner för överträdelser av förordningens bestämmelser. Direktivförslaget är avsett att komplettera förordningsförslaget genom att föreskriva straffrättsliga sanktioner för de allvarligaste typerna av insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan. Direktivet är ett minimidirektiv, dvs. det hindrar inte att medlemsstaterna kriminaliserar i högre grad än vad som krävs enligt direktivet. enades om en partiell allmän riktlinje i de frågor som inte är beroende av förhandlingarna avseende förordningsförslaget. Förhandlingarna har därefter fortsatt. De frågor som återstår att avgöra rör framför allt gränsen för vilka typer av gärningar som medlemsstaterna ska kriminalisera. Kommissionens förslag innebär att avsiktliga (uppsåtliga) överträdelser ska kriminaliseras. Många medlemsstater har administrativa sanktioner – enbart eller vid sidan av de straffrättsliga – för insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan och anser att gränsen för när straff ska bli aktuellt ska bestämmas utifrån något mer än uppsåt, t.ex. erhållen vinst eller den skada som uppstått. Eftersom marknadsmissbruk ofta har gränsöverskridande inslag och gärningsmän i viss mån kan välja var de begår brotten samt eftersom vissa medlemsstater inte kriminaliserar allvarliga former av insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan, anser regeringen att ett gemensamt grepp om dessa frågor är önskvärt. En tillnärmning av medlemsstaternas straffrättsliga lagar får också anses nödvändig för att säkerställa att EU:s politik på detta harmoniserade område ska kunna genomföras effektivt. Det kan även underlätta samarbetet beträffande överträdelser som ofta har gränsöverskridande inslag. När det gäller gränsen för vilka typer av gärningar medlemsstaterna ska kriminalisera anser regeringen att det kompromissförslag som ordförandeskapet har presenterat om att allvarliga fall av marknadsmissbruk ska kriminaliseras är acceptabelt. Se vidare i bifogad promemoria. 12.Förslag till och rådets direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen [första behandlingen] (Sr ) Avsikt med behandlingen i rådet Lägesrapport från ordförandeskapet. KOM (2012) 363 slutlig Fakta-PM: 2011/12:FPM181 Information om förslaget har lämnats till och . Information har också lämnats till inför och inför . presenterade kommissionen det nu aktuella förslaget till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens finansiella intressen, som föreslås ersätta konvention om skydd av EU:s finansiella intressen (bedrägerikonventionen) och dess tre protokoll. Förslaget innehåller regler om bland annat brottsdefinitioner avseende bedrägerier och bedrägerirelaterad brottslighet som oredlighet vid offentlig upphandling eller bidragsförfaranden, penningtvätt, korruption och förskingring. Vidare innehåller förslaget minimiregler om påföljdsnivåer vid allvarligare brott enligt direktivet samt regler om jurisdiktion och preskription. Direktivförslaget började förhandlas i rådsarbetsgruppen . Eftersom det endast rör sig om en lägesrapport så förväntas medlemsstaterna inte redogöra för sina ståndpunkter. =Förslag till rådets förordning om domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet i mål om makars förmögenhetsförhållanden –Riktlinjedebatt/Politiska riktlinjer =Förslag till rådets förordning om domstols behörighet, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet i mål om förmögenhetsrättsliga verkningar av registrerade partnerskap –Riktlinjedebatt/Politiska riktlinjer Avsikt med behandlingen i rådet Rådet ska anta riktlinjer om domstols behörighet samt erkännande, verkställbarhet och verkställighet av avgöranden och offentliga handlingar. Riktlinjerna gäller i dessa delar förslaget till förordning om makars förmögenhetsförhållanden. När det gäller förslaget till förordning om registrerade partners förmögenhetsförhållanden är de riktlinjer som föreslås allmänt hållna med innebörd att diskussionerna måste fortsätta och att man i dessa diskussioner får överväga om de riktlinjer som föreslås för förordningen om makars förmögenhetsförhållanden bör gälla på motsvarande sätt för förordningen om registrerade partners förmögenhetsförhållanden. Förslagen innehåller internationellt privaträttsliga bestämmelser om makars respektive partners förmögenhetsförhållanden, dvs. i praktiken främst frågor om bodelning i samband med laglig separation eller dödsfall. Regleringen omfattar även den löpande förvaltningen av makars respektive registrerade partners egendom, så som bodelning under bestående äktenskap respektive partnerskap och upprättande av äktenskapsförord eller motsvarande för registrerade partner. Det är fråga bl.a. om bestämmelser om vilken domstol som ska vara behörig att handlägga mål om makars respektive registrerade partners förmögenhetsförhållanden och vilket lands lag som ska tillämpas samt om erkännande och verkställighet av avgöranden från andra medlemsstater. Förslagen lades fram av kommissionen . Det har hållits ett tiotal möten på rådsarbetsgruppsnivå och det är nu första gången som förslagen ska diskuteras på rådsnivå. Arbetet i rådsarbetsgruppen går långsamt framåt men det finns fortfarande frågor där medlemsstaternas uppfattningar tydligt skiljer sig åt. Det gäller särskilt frågor som rör registrerade partner och deras möjlighet att på samma sätt som makar välja vilken lag som ska vara tillämplig på deras förmögenhets-förhållanden och vilken domstol som ska vara behörig i dessa frågor. Se vidare i bifogad promemoria. 14.Förslag till och rådets förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden [första behandlingen] (Sr ) Avsikt med behandlingen i rådet Rådet ska fatta beslut om en allmän inriktning när det gäller hela texten. Kommissionen presenterade förslaget till förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förhållanden. Förslaget är en del av ett lagstiftningspaket som syftar till att stärka brottsoffrens rättigheter inom EU och som också inbegriper ett meddelande om att stärka brottsoffrens rättigheter inom EU och ett direktiv om införande av minimistandarder för brottsoffers rättigheter. Förslaget till förordning ska göra det möjligt för personer som erhållit skyddsåtgärder beslutade i civilrättsliga frågor att ta med sig detta skydd till en annan medlemsstat. Förordningen ska komplettera direktivet om en europeisk skyddsorder (EPO), vilken gäller för skyddsåtgärder beslutade i straffrättsliga frågor. Förordningen har behandlats på arbetsgruppsnivå och förhandlingsarbetet har intensifierats . På hölls en riktlinjedebatt kring några utvalda frågor, varvid ministrarna bl.a. bekräftade att målsättningen är att utforma förordningen som ett komplement till bl.a. det straffrättsliga direktivet. Frågor som fått stort utrymme under förhandlingarna är bl.a. parternas roll i förfarandet, tillämpningsområdet i förhållande till andra rättsakter, vilka slags skyddsåtgärder som ska omfattas av förordningen och vad som händer när en civilrättsligt beslutad skyddsåtgärd överförs till en medlemsstat som endast har straffrättsliga skyddsåtgärder i sitt nationella system. Förslaget till förordning har utformats som ett traditionellt civilrättsligt instrument, vilket innebär att parterna själva ska driva förfarandet. Även definitionen av vilka slags skyddsåtgärder som faller inom förordningens tillämpningsområde har under förhandlingarnas gång fått en vidare utformning än den som finns i det straffrättsliga direktivet. Frågan angående förordningens tillämpningsområde har främst rört förordningens förhållande till den s.k. IIa-förordningen som behandlar frågor om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål m.m. En majoritet av medlemsstaterna anser att beslut som faller inom IIa-förordningens tillämpningsområde ska uteslutas från den här förordningens tillämpningsområde. Frågor om hur skyddsåtgärden ska tas om hand i den erkännande medlemsstaten ska regleras enligt den medlemsstatens lagstiftning. Eventuella sanktioner mot överträdelser av skyddsåtgärden regleras inte i förordningen utan får avgöras av respektive medlemsstats nationella rätt. Med hänsyn till vissa medlemsstaters oro har man enats om en skälstext med innebörd att en skyddsåtgärd som ska erkännas i enlighet med förordningen inte får omvandlas till en straffrättslig åtgärd i den erkännande medlemsstaten. Se vidare i bifogad promemoria. 15.Förslag till och rådets förordning om införande av ett europeiskt föreläggande om bevarande av bankkontotillgångar för att underlätta gränsöverskridande skuldindrivning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur [Första behandlingen] (Sr ) =Riktlinjedebatt/Politiska riktlinjer Avsikten med behandlingen i rådet