rfr · H10WRFR5 · 2013-12-12 00:00:00 — Inom ramen för detta forum träffas man två gånger per år.443 Som framgår av avsnitt 3.6 ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås, och en av verkets huvuduppgifter är att verka för att hänsyn tas till behoven för personer med funktionsnedsättning inom sjöfarten.444 I avsnitt 10.2 nedan utvecklas vidare de synpunkter som har framkommit i uppföljningen när det gäller arbete med funktionshindersfrågor. I uppföljningen har även framkommit synpunkter på Handisam som har ett samordningsansvar inom funktionshinderspolitiken. Exempelvis HRF menar att myndigheten inte har påverkat så mycket inom trafikområdet. Handisam gör olika uppföljningar, bl.a. genom att studera indikatorer och data från kommunerna. Bland annat Samtrafiken har framfört att kvaliteten i detta arbete kan ifrågasättas och att det är oklart vad man får ut av deras arbete. De borde i stället utgå från hur medborgarna tycker att det fungerar.445 Det finns ingen nationell kollektivtrafikmyndighet I varje län finns en regional kollektivtrafikmyndighet. I uppföljningen har ett antal aktörer uppmärksammat att det däremot inte finns någon central, nationell kollektivtrafikmyndighet, vilket föreslogs av Kollektivtrafikutredningen.446 Bland annat SRF menar att det skulle behövas en sådan nationell myn- 443Transportstyrelsen, intervju , Handisam, intervju , BR, intervju , och Swedavia, intervju . 444Förordningen (2007:1161) med instruktion för . 445HRF, intervju , och Samtrafiken, intervju . 446I kollektivtrafikutredningen (SOU 2009:39) föreslogs att en nationell myndighet får i uppdrag att 1) följa och utvärdera effekterna av ett öppnare marknadstillträde, i synnerhet effekter för resenärerna, 2) ge stöd och rådgivning till lokala kollektivtrafikansvariga myndigheter i deras arbete med trafikförklaringar och trafikplaner, 3) föreskriva standarder för driftskompatibla informations-, boknings- och betalsystem, 4) få ansvar för uppföljning av de transportpolitiska målen och utvecklande av ett samordnat informationssystem, 5) offent- 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN 2013/14:RFR5 Samtrafiken konstaterar att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna arbetar olika och att det behövs en nationell resurs för att ta fram det nationella perspektivet.447 10.2 Samverkan och samarbete mellan myndigheter Många aktörer med olika roller och uppgifter I uppföljningen har framkommit att det finns ett stort antal aktörer som har olika roller och uppgifter när det gäller transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Från exempelvis Samtrafiken sammanfattas läget på följande sätt: Det finns många aktörer, men ansvars- och arbetsfördelningen är mycket otydlig. Ingen vet vad man ska göra, vilket leder till att inget görs.448 Svensk Kollektivtrafik konstaterar att en rad olika aktörer är inblandade. Ansvarsförhållandena mellan de olika aktörerna är oklara och det saknas en tydlig kartläggning av vilka aktörerna egentligen är. Detta gör att det blir svårarbetat, men det öppnar också för möjligheter. Bland annat Svensk Kollektivtrafik har pekat på att en orsak till otydligheten inom t.ex. den lokala och regionala kollektivtrafiken är att man inte har bokade resor, som t.ex. flyget. Svensk Kollektivtrafik menar att en kartläggning av aktörerna borde göras. I uppföljningen har flertalet aktörer uppmärksammat att ansvarsfördelningen inom området upplevs vara otydlig. Flera aktörer har framfört att dagens situation präglas av att allas ansvar är ingens ansvar. Exempelvis Samtrafiken menar att ett av huvudproblemen som gör att tillgängligheten inte utvecklas är att ansvarsfördelningen mellan de olika myndigheterna och andra aktörer är otydlig och därför borde förtydligas. Svensk Kollektivtrafik har uttryckt problemet på följande sätt: Mycket görs för att öka tillgängligheten, men problemet är att arbetet sker okoordinerat. Det är viktigt att aktörernas roller och ansvar tydliggörs för att hela resan ska fungera.449 Handisam menar att det är ovanligt rörigt vad gäller ansvarsförhållanden inom trafikområdet. Det finns många aktörer inom trafikområdet och det är svårt att förstå hur det är tänkt. Olika aktörer upplever att det finns en osäkerhet i rollerna, även om det nu till viss del har börjat bli tydligare. Handisam konstaterar att handläggare i tillgänglighetsfrågor på lokal och regional nivå känner att det finns en brist på tydlighet från de centrala trafikmyndigheternas liggöra varje läns trafikförklaring och trafikplan samt varje läns samlade rapport om den allmänna trafikplikten. 447SRF, intervju , och Samtrafiken, intervju . 448Samtrafiken, intervju . 449Svensk Kollektivtrafik, intervju . 2013/14:RFR5 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN De intervjuade tjänstemännen vid Handisam menar att det är oklart om potentialen i trafikmyndigheternas organisation används. Även Transportstyrelsen har pekat på att de centrala myndigheternas roll- och ansvarsfördelning är otydlig och att myndigheterna tolkar den på olika sätt. Transportstyrelsen menar att detta kan ses som en konsekvens av en eftersläpande historik som härrör från omstruktureringen av statliga myndigheter på transportområdet och de dåvarande myndigheternas sektorsansvar. Enligt Transportstyrelsen borde myndigheterna utifrån det trafikslagsövergri- pande arbetssätt som gäller rimligtvis ha samma uppdrag oavsett trafikslag.450 Funktionshindersorganisationerna menar att området är splittrat och konstaterar att olika aktörer har ansvar för olika delar. SRF menar att det är svårt att se vilka roller de olika myndigheterna har: Intrycket är att myndigheterna försöker samverka – de har goda intentioner men det är svårt att se vad som kommer ut av samverkan och vilket kan konstateras att myndigheterna inom området har en svår roll.451 Alla intervjuade menar att det är viktigt med samverkan mellan aktörer. HRF betonar att det är ineffektivt om myndigheter inte lär av varandra och att det är bra om skilda aktörer samverkar. En intervjuad företrädare för sammanfattar situationen på följande sätt: Området är komplicerat med olika transportslag, många aktörer och många nivåer. De olika myndigheternas roller är oklara. Det finns ingen enhetlighet och samordning när det gäller tillgänglighetsfrågor och möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att kunna genomföra en resa. Det finns behov av en övergripande myndighet som kan ansvara mer samlat för dessa frågor.452 har i uppföljningen framfört att ansvarsfördelningen mellan de tre myndigheterna har diskuterats. konstaterar att Transportstyrelsen och har önskemål om att ska ta över hela funktionshindersansvaret inom transportområdet. konstaterar att de tre myndigheterna inser att de har fått ett regeringsuppdrag som varar till 2016 och att man är beredd att fullfölja det. är den största myndigheten och har förklarat att man kan ta på sig en samordningsroll, vilket man i praktiken redan har. betonar att alla myndigheter dock måste ta sin del av det gemensamma ansvaret. har i en kommentar framfört att man tar sitt ansvar inom ramen för verkets verksamhetsområde.453 Transportstyrelsen, intervju . SRF, intervju . DHR, intervju . , intervju , och , e-brev . 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN 2013/14:RFR5 Otydlig ansvarsfördelning vad gäller sjöfarten Till skillnad från andra myndigheter inom transportområdet har ett sektorsansvar inskrivet i sin instruktion. Enligt myndighetsinstruktionen har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för sjöfarten, och myndigheten ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås. Av förordningen framgår vidare att det i huvuduppgifter ingår att verka för att hänsyn tas till behoven för personer med funktionsnedsättning inom sjöfarten.454 I uppföljningen har flertalet aktörer påtalat att det är en otydlig ansvarsfördelning mellan , och när det gäller sjöfarten. menar att när det gäller hamnar och kajer är ansvarsfördelningen mellan myndigheterna något otydlig. har ansvar för sina egna färjor och färjelägen. har sektorsansvaret inskrivet i sin instruktion. konstaterar man från att inte har gjort något inom området . har tidigare genomfört inventeringar, men vad som har hänt efter det vet inte . anser att sjöfarten har hamnat mellan stolarna, men som läget ser ut har ansvaret, inte . uppger att man arbetar med funktionshindersfrågor med utgångspunkt från verkets verksamhetsområde. har i uppföljningen framhållit att det faktum att sektorsansvaret står kvar i verkets instruktion bidrar till att ansvaret uppfattas som otydligt mellan trafikmyndigheterna. Handisam konstaterar vidare att inte verkar uppfatta att de har ansvaret för tillgängligheten inom sjöfartsområdet, men det är oklart vem som i så fall har det ansvaret. Bland annat HRF har framfört att sjöfartsområdet ligger efter och inte riktigt har kommit i gång med sitt arbete. borde kunna lära av andra myndigheter. har , och samrått i ansvarsmässiga frågor som rör tillgängligheten inom sjöfartsområdet för personer med funktionsnedsättning. lämnade å trafikmyndigheternas vägnar en skrivelse till med förslag om att bör ha en koordineringsroll för delmålsarbetet gällande strategin och för den årliga återrapporteringen till regeringen (se nedan). Av förslaget framgår att varje myndighet dock ska ta ansvar för sina områden. gjorde en överlämning till Transportstyrelsen när det gäller regelverk om anpassning av fartyg till personer med funktionsnedsättning.455 4541 § och 2 § Förordning (2007:1161) med instruktion för . 455Trafikverket, Region , intervju , , intervju , , 2013 och e-brev , Handisam, intervju , HRF, intervju , och Transportstyrelsen, e-brev . 2013/14:RFR5 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN När inrättades överfördes vissa uppgifter dit från Transportstyrelsen, såsom ansvaret för luftfartens infrastrukturplanering, medan uppgifter såsom ansvaret för luftfartens funktionshindersfrågor kom att ligga kvar tills vidare på Transportstyrelsen. har därmed fått begränsade uppgifter inom luftfarten respektive sjöfarten i fråga om bl.a. funktionshindersfrågor. ska dock i nära dialog med regioner och kommuner svara för trafikslagsövergripande planering av det samlade transportsystemet för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart och har också ett samordningsansvar för funktionshindersfrågor på transportområdet.456 I uppföljningen uppger de olika myndigheterna att de för en dialog kring funktionshindersfrågor. , och samverkar vad gäller genomförandet och återrapporteringen av den funktionshinderspolitiska strategin. Dessa myndigheter för även en dialog med Handisam i dessa frågor. betonar att man har ett nära och väl fungerande samarbete med Transportstyrelsen och . april–genomförde tillsammans med Transportstyrelsen och en efterhandsöversyn med fokus på vissa ansvarsmässiga frågor och resterande sektorsuppgifter för och Transportstyrelsen (dvs. inte infrastruktur och tillsyn). Frågor mellan och Transportstyrelsen behandlades inte i översynen. En bakgrund till översynen var inrättandet av samt avvecklingen av sektorsbegreppet inom transportområdet. Ett av de områden som ingick i översynen och där man bedömde att det kunde göras samordningsvinster var tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning. Slutsatsen blev att vissa uppgifter borde lyftas över från Transportstyrelsen och till . I detta ingick att överföra frågorna om funktionshinder från till . , och föreslog att samtliga uppgifter som rör bl.a. planeringsverksamheten i tidiga skeden för tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, statistikproduktion och uppföljning samlas på Trafikverket.457 I översynen konstaterades att arbetet med att främja ökad tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning i transportsystemet måste ske utifrån ett trafikslagsövergripande perspektiv och att det finns en tradition av nära samverkan mellan berörda myndigheter inom området. , och Transportstyrelsens arbete inom området bedrivs på nationell nivå till stor del inom ramen för gemensamma forum. På internationell nivå uppgavs däremot att graden av samordning mellan trafikslagen var mer begrän- 456Transportstyrelsen, intervju . 457Sjöfartsverket, 2013 och 2012 samt , intervju . 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN 2013/14:RFR5 Utvecklingen av riktlinjer och standarder på internationell nivå och EU- nivå sker i huvudsak inom och begränsat till respektive trafikslag. I översynen konstaterades att formerna och forumen för de frågor som rör tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning i huvudsak är väl etablerade, men att potentiella samordningsvinster och synergier motiverar en justering av den nuvarande ansvarsfördelningen mellan myndigheterna. Därför föreslogs att ansvaret för och genomförandet av en stor del av uppgifterna inom området tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning samlas på . Enligt förslaget skulle uppgifterna inom området aktörssamverkan samlas på liksom statistikproduktion, uppföljning och en betydande del av det transportpolitiska målarbete inom området som sker på och Transportstyrelsen. I översynen konstaterades att en sådan samordning mot bakgrund av övriga uppdrag kan ge området förutsättningar att samverka med planeringens strategiska nivåer och tidiga skeden ur ett trafikslagsövergripande perspektiv och på ett sätt som den nuvarande uppdelningen försvårar. Ett samlat ansvar förutsätts även leda till större tydlighet och förenkla kontakterna med myndighetsnivån för både uppdragsgivarna och de övriga aktörerna. Enligt förslaget skulle en justering av ansvaret inte beröra hantering av remissvar, regeringsuppdrag och annan ärendehantering eller informationsspridning som är kopplad till och Transportstyrelsens grundläggande uppdrag. Enligt förslaget skulle inte heller uppgifter som genomförs inom ramen för Transportstyrelsens centrala uppdrag kring normering, tillsyn och tillstånd beröras. 2013/14:RFR5 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN Tabell 14 Översiktlig redovisning av uppgifter inom området Uppgiftskategorier inom område tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ˗Redovisade uppgifter avser åtaganden inom ramen för respektive myndighets verksamhetsområde. ˗Ansvaret för markerade uppgifter föreslås flyttas till . mål, tillgänglighet. mål, tillgänglighet. ken och ny strategi med delmål till 2016. tens inom luftfarten. tens inom väg- och Råd, riktlinjer och rer, skeppsbyggare, de arbete med funk- samma forum, t.ex. forum, t.ex. priorite- t.ex. prioriterat nät, rat nät, , ning av bytespunkter. muner, regioner, THM, ner, operatörer etc. 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN 2013/14:RFR5 Uppgiftskategorier inom område tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ˗Redovisade uppgifter avser åtaganden inom ramen för respektive myndighets verksamhetsområde. ˗Ansvaret för markerade uppgifter föreslås flyttas till . hålls i samverkan med 1107/2006) met för personer med sättning (alla trafik- (alla trafikslag) ning (alla trafikslag) der i väg- och järn- ingar på flygplatser. nätet och det över- TS ansvarar – SjöV ten för personer med ordning 1107/2006. möten med EU etc. Transportstyrelsen, 2010. Med utgångspunkt från den genomförda översynen överlämnade , och Transportstyrelsen ett gemensamt förslag till kring vissa ansvarsmässiga justeringar mellan myndigheterna. Enligt uppgift från pågår handläggning av ärendet inom . Beroende på utfallet av detta kan Trafik- 2013/14:RFR5 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN verkets ansvar komma att förändras. gjorde en överlämning till vad gäller bl.a. bryggor och terminaler.458 , och initierade ett arbete tillsammans med en konsult med syftet att skapa en samverkansmodell för hur arbetet ska bedrivas för att uppnå den funktionshinderspolitiska strategins delmål 2. Utgångspunkten har varit den modell som trafiksäkerhetsområdet har utvecklat och tillämpat . Modellen har anpassats och modifierats till området tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Hela-resan-perspektivet och identifierade bristområden har varit utgångspunkten för arbetet. menar att inriktningsmålet för transportområdet i den funktionshinderspolitiska strategin är alltför brett, och det har därför brutits ned i förslag på delmål för att tydligare styra mot målet. Utifrån det genomförda arbetet föreslås det fortsatta arbetet ske med utgångspunkt från följande fyra målområden: 1.Tillgänglig och användbar information. 2.Tillgängliga och användbara bytespunkter. 3.Tillgängliga och användbara fordon. 4.Tillgängliga och användbara gångvägar till och från bytespunkter. Enligt Transportstyrelsen har ännu inte delmål och indikatorer preciserats och nivåbestämts för målområdena, utan detta ska i stället ske i en samverkansprocess med relevanta aktörer. menar att de aktörer i transportsektorn som vill och känner sig manade att delta kommer att bjudas in i samarbetet. Med det följer att man bidrar med sina aktiviteter kopplade till de gemensamt framtagna indikatorerna. Uppföljning ska ske genom årliga resultatkonferenser där den första är planerad till slutet av 2013. Där ska det värderas om målen har uppnåtts och om förändringarna i tillgänglighetsarbetet totalt sett har blivit önskvärda. Resultaten kommer att redovisas i en gemensam rapport. Enligt uppgift från pågår arbetet med att utveckla detta arbetssätt, och man har börjat i liten skala.459 10.3 Samverkan på lokal och regional nivå Många aktörer arbetar med tillgänglighetsfrågor Det finns många aktörer som är involverade i arbetet med att öka transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning, där kommuner och landsting är två av aktörerna. SKL menar att det borde göras en kartlägg- 458Trafikverket, , , telefonsamtal , samt , e-brev . 459Trafikverket, 2013b, och intervju . 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN 2013/14:RFR5 ning av alla de olika aktörerna. SKL menar vidare att det är viktigt att samsas och att hitta en bra nivå för samarbetet, vilket gör att det blir en komplicerad fråga. Det har överlämnats till varje kommun att utforma arbetet med tillgängligheten. Från har framförts att man inte kan förvänta sig att varje kommun ska utveckla ett eget system, och för resenärerna skulle det inte heller bli bra om det såg olika ut i olika kommuner. Det är inte bra om en kommun har en viss typ av ledstråk och en annan kommun har en annan typ. I har samverkan mellan regionen, myndigheterna, kommunerna och funktionshindersorganisationerna bl.a. inneburit att man har tagit fram riktlinjer, i vilka man har enats om en gemensam syn på exempelvis vad som är en tillgänglig hållplats eller ett tillgängligt fordon. Från och regionen har framförts att det är viktigt att det finns ett regionalt funktionshindersråd för att kunna enas och få med sig funktionshindersorganisationerna. Det blir då också enklare för regionens politiker att ställa sig bakom arbetets inriktning. I uppföljningen har några aktörer pekat på att det finns oklarheter kring de nya regionala kollektivtrafikmyndigheterna och deras roll. Handisam menar att det är oklart vem som har ansvaret för tillgängligheten i länen och vem som ska göra vad för att förbättra tillgängligheten. Denna oklarhet gynnar inte utvecklingen av tillgängligheten. Den regionala kollektivtrafikmyndighetens roll är vag och det är oklart vem som följer upp vad den gör och vem som tar fram den nationella bilden.460 Samverkan och samarbete inom olika delar av transportsystemet Samverkan mellan aktörer i samband med resor är mycket viktigt; det är den svagaste länken som avgör hur tillgänglig en resa är. Det är särskilt viktigt med samarbete på bytespunkterna. I uppföljningen har det redovisats ett flertal exempel på problem som kan uppstå till följd av att olika aktörer har olika uppgifter. Flertalet aktörer menar att det är viktigt med samverkan och samarbete mellan trafikföretag, myndigheter och andra aktörer. Bland annat SRF i menar att det finns för många aktörer och inget samordnat ansvar för transportsystemets tillgänglighet. Det är svårt att veta vem som har ansvar för vad, vilket gör att resenärerna blir lidande. Det finns flera aktörer, och förhållandet mellan dem är ibland oklart. Funktionshindersorganisationer i konstaterar att det finns både beställare och utförare av trafiken; olika aktörer har ansvar för olika delar och ingen har helhetsbilden. I stället skyller alla på alla.461 460SKL, intervju , och , intervju 2013-04- 18, och Handisam, intervju . 461Trafikverket, Region , intervju , SRF , intervju , Spårvägar, intervju , och Rådet för funktionshindersfrågor i , intervju . 2013/14:RFR5 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN Från SJ har som exempel på problem när det gäller samverkan och samarbete med andra aktörer tagits upp att det ska finnas stationsliftar på de mest trafikerade stationerna, men att det är oklart vem som äger dem (se även avsnitt 5.3). äger perrongerna, och SJ vill inte äga stationsliftarna då de anser att dessa är en del av infrastrukturen. Det förs en dialog mellan SJ och . Från SJ:s sida vet man inte varför inte vill äga liftarna. Transportstyrelsen bestämmer vem som får trafikera spåren. SJ menar sammanfattningsvis att det är många aktörer efter avregleringen och att man från branschen har en rejäl utmaning när det gäller att kommunicera vem som ansvarar för vad. Även DHR har fört fram de portabla liftarna som exempel på att samordningen mellan olika aktörer i resekedjan är otydlig. Konsekvensen blev att de inte användes alls på järnvägsstationer eftersom aktörerna inte kunde komma överens om vem som ägde dem och hur de skulle hanteras. DHR menar att SJ ägde liftarna, ägde perrongerna och andra tågbolag fick inte använda liftarna. DHR konstaterar att det saknades incitament för att hitta en lösning. har frågan lösts, men ansvarsfördelningen är fortfarande oklar. Branschen kan ha goda intentioner, men det handlar ofta till slut om pengar. Ett annat exempel som nämns är ledsagningen. En del aktörer deltar i det nationella systemet för ledsagning, medan andra har ställt sig utanför och ordnat ledsagning på eget sätt. Bland annat DHR menar att ledsagning mellan olika trafikslag därmed inte fungerar. Det finns många aktörer runt t.ex. en järnvägsstation, vilket kan leda till problem. Som ett exempel från kan nämnas placeringen av mötesplatsen vid . Kommunen äger stationsfastigheten och vill inte ha mötesplatsen inomhus eftersom fastigheten har begränsad öppettid. Markägaren utomhus vill ha den på ett ställe som ligger mycket nära biltrafiken, vilket bl.a. SRF inte tycker är bra. Det finns flera andra oklara ansvarsförhållanden på lokal nivå; t.ex. vem som har ansvaret för att en hiss på en station fungerar. Här handlar det om trafikföretagen, kommunerna, fastighetsägare och flera andra aktörer. Bland annat Handisam har pekat på att det inte finns någon enhetlig modell för hur det ska fungera. Lösningarna ser olika ut i olika kommuner och för olika transportslag. Det finns ett intryck av att mycket löses ad hoc och att de lokala lösningarna ser mycket olika ut, vilket gör systemet skört. Ett exempel på behovet av samarbete mellan aktörer är sandningen vid och på vägarna till järnvägsstationer. Trafikinformation är ett annat exempel på ett område där olika aktörer har olika uppgifter. har ansvar för informationen längs järnvägen och andra aktörer har ansvar för information vid t.ex. busshållplatser som ansluter till järnvägen. Regionala kollektivtrafikmyndigheten i betonar att det är viktigt att hitta nationella standarder och att minimera utvecklingskostnaderna.462 462 SJ, intervju , DHR, intervju , SRF , intervju 2013-04- 09, Handisam, intervju , Regionala kollektivtrafikmyndigheten , intervju , och Svensk Kollektivtrafik, intervju . 10 ANSVARSFÖRDELNING OCH SAMVERKAN 2013/14:RFR5 Ett exempel kan hämtas från busstrafiken i . Marken där busshållplatserna finns ägs av väghållaren (stat eller kommun). Hållplatsutrustningen ägs oftast av , men det kan även finnas privata aktörer. har ansvar för att hållplatserna tillgängliggörs, men kan inte agera utan att respektive väghållare (oftast kommunen) är med.