rfr · H10WRFR5 · 2013-12-12 00:00:00 — Funktionsmålet och hänsynsmålet är jämbördiga och har konkretiserats i form av preciseringar inom ett antal prioriterade områden. Enligt funktionsmålet ska transportsystemets utformning, funktion och användning medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet samt bidra till utvecklingskraft i hela landet. Transportsystemet ska vara jämställt, dvs. likvärdigt svara mot kvinnors respektive mäns transportbehov. Funktionsmålets precisering för tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning innebär att transportsystemet utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning.28 I avsnitt 11 sammanfattas regeringens redovisning av resultaten avseende tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14. Beslutet innebär att det övergripande målet är oförändrat i förhållande till beslut (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10). 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14. 3.1.2 mål för funktionshinderspolitiken Som en del i den nationella handlingsplanen för funktionshinderspolitiken beslutade om övergripande mål och inriktning för handikappolitiken.29 Målen och inriktningen gäller fortfarande men politiken benämns numera funktionshinderspolitiken. De övergripande målen för funktionshinderspolitiken är: en samhällsgemenskap med mångfald som grund att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. För att nå målen ska arbetet särskilt inriktas på att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionsnedsättning att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionsnedsättning att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning förutsättningar för självständighet och självbestämmande. I den nationella handlingsplanen för funktionshinderspolitiken anges att tillgängligheten till transportsystemet fortlöpande bör förbättras och beaktas vid all planering och upphandling av infrastruktur, färdmedel, trafik och övriga tjänster. Vidare bör arbetet ha som mål att kollektivtrafiken bör vara tillgänglig för personer med funktionsnedsättning . Med detta mål som utgångspunkt ska en trafikslagsövergripande planering genomföras, där kollektivtrafik med stort utbud och resande prioriteras. Gällande föreskrifter om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning till färdmedel inom olika trafikslag bör ses över och skärpas. 3.1.3 Regeringens strategi för funktionshinderspolitiken I en skrivelse till 2010 fastställde regeringen inriktningsmål för funktionshinderspolitiken inom nio prioriterade områden, däribland transportpolitiken.30 Skrivelsen låg till grund för den strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken som regeringen presenterade 2011 och som gäller för perioden –2016.31 Syftet med strategin är att presentera politikens inriktning med konkreta mål för samhällets insatser samt hur resultaten ska följas upp . I strategin utvecklas inriktning och delmål för vart och ett av de prioriterade områdena. En viktig del i strategin är att målen för insatserna ska bli mer konkreta och mätbara och därmed uppföljningsbara. För transportpolitiken gäller inriktningsmålet att transportsy- 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14. 2009/10:166, bet. 2009/10:SoU20. 31Regeringskansliet, , 2011. stemet utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning. Detta mål är likalydande med den målprecisering som redovisats ovan och som gäller för det tillgänglighetsmål som beslutat om. I samband med att strategin presenterades gav regeringen , och i uppdrag att arbeta enligt följande tre delmål –2016: Delmål 1: Bytespunkterna inom det nationellt prioriterade nätet av kollektivtrafik ska i ökad omfattning kunna användas av personer med funktionsnedsättning. Etapp 1 av det prioriterade nätet avslutades , och –2016 ska etapp 2 av nätet åtgärdas. Det innebär att arbetet med att åtgärda statlig transportinfrastruktur ska fortsätta.32 Delmål 2: Samverkan mellan berörda aktörer inom transportsektorn ska öka och effektiviseras för att uppnå inriktningsmålet. Delmål 3: Andelen personer med funktionsnedsättning som upplever att de har möjlighet att använda transportsystemet ska öka.33 I uppdraget ingår även att lämna en samlad rapport över genomförda insatser, resultat och effekter och en lägesbedömning. Den första redovisningen gjordes och den andra . Trafikmyndigheterna har gjort tolkningen att läget 2010 ska ses som utgångsläge för den fortsatta rapporteringen. I de tre myndigheternas återrapporteringar redovisas delmålen, lägesbeskrivningar, vidtagna åtgärder, fortsatt arbete samt deras bedömningar (se vidare avsnitt 4.2).34 I likhet med uppger regeringen i budgetpropositionen att arbetet med den funktionshinderspolitiska strategin kommer att fortsätta . Enligt regeringen fortsätter åtgärderna för att anpassa de statligt ägda busshållplatserna och järnvägsstationerna till alla resenärers behov. Enligt strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken ska etapp 2 av det nationellt prioriterade nätet av tillgängliga kollektivtrafikanläggningar vara färdigt till 2016 (se även avsnitt 11).35 3.1.4 Andra strategier och handlingsplaner EU:s funktionshinderspolitiska strategi 2010–2020 Europeiska kommissionen följer en funktionshindersstrategi för perioden –2020. Detta är en följd av att EU som institution har ratificerat FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, se vidare avsnitt 3.2. Strategin ska vara ett led i arbetet med att leva upp till konventionen. för personer med funktionsnedsättning syftar därför till att 32Delmål 1 har utöver de två första etappmålen även kompletterats med ett tredje etappmål –2021 som innebär att av busshållplatserna och stationerna i det utpekade prioriterade nätet ska vara åtgärdade. 2012/13:1 utg.omr. 34Trafikverket, 2012a och 2013b; , 2012 och 2013; Transportstyrelsen, 2012. 2012/13:1, prop. 2013/14:1. undanröja hinder som begränsar tillgängligheten. I nyckelområdena ingår vår bebyggda miljö, transport, information och kommunikation och tjänster.36 har tagit fram en handlingsplan –2015 för att främja rättigheter och full delaktighet för personer med funktionsnedsättning i samhället. En av handlingslinjerna i planen handlar om transporter.37 3.1.5 Nationella planer för transportsystemet Nationell plan för transportsystemet 2010–2021 I uppdrag ingår att ta fram förslag till en långsiktig nationell plan för utvecklingen av transportsystemet. Regeringen fastställde den nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet för perioden –2021 samt definitiva ekonomiska ramar för länsplanerna. I den nationella planen för transportsystemet 2010–2021 anges en fortsatt, etappvis utveckling av ett nationellt prioriterat nät av kollektivtrafik för att göra kollektivtrafiken tillgänglig för personer med funktionsnedsättning.38 anger att målet –2021 är att hela det prioriterade nätet ska vara anpassat 2021 och att en successiv utvidgning är påbörjad. Målet är att av alla som har funktionsnedsättning ska kunna använda kollektivtrafiken 2021. Förslag till nationell plan för transportsystemet 2014–2025 beslutade om planeringsramar för den statliga transportinfrastrukturen –2025. I den proposition som låg till grund för beslut anges bl.a. när det gäller åtgärder för funktions- och hänsynsmålet i befintlig infrastruktur att alla nya åtgärder ska tillgodose behoven av tillgänglighet hos den åldrande befolkningen och hos personer med funktionsnedsättning så att transportsystemet blir tillgängligt för alla.39 Regeringen gav i uppdrag till att upprätta ett förslag till en nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet för perioden –2025. I uppdraget till ingår bl.a. att inkludera överväganden som innefattar hur transportinfrastrukturen ska göras alltmer användbar för personer med funktionsnedsättning.40 36Europeiska kommissionen, 2010. 37Europarådet, 2008. 38Trafikverket, Nationell plan för transportsystemet 2010–2021 bilaga 7, Ett nationellt prioriterat nät av kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning. 2012/13:25, bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119. 40Trafikverket kommer att lämna ett förslag till uppdaterad plan . Planen –2025 är inte en ny plan, utan en kvalitetssäkring av den nuvarande planen som gäller . upprättar planen utifrån direktiv och förutsättningar från regering- presenterade ett trafikslagsövergripande förslag till nationell plan som har varit föremål för remissbehandling t.o.m. . Förslaget har arbetats fram med utgångspunkt från att öka uppfyllelsen av de transportpolitiska målen, och en ny nationell plan för perioden –2025 kommer att beslutas av regeringen under våren 2014.41 Som exempel på satsningar för att göra det lättare att resa med kollektivtrafik anger i det lämnade förslaget till nationell plan att det kan handla om information inför och under resan, användbarhet för barn, äldre och personer som har funktionsnedsättning, samt resors kvalitet som komfort, trygghet, säkerhet och tillgänglighet. Det anges att transportsystemet ska möjliggöra tillgänglighet och vara användbart för individer oavsett ålder, kön och eventuella funktionsnedsättningar. anger vidare att planförslaget innebär ökad tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning genom bl.a. anpassning av stationer och busshållplatser och att en ny särskild utvecklingsplan ska tas fram för detta. I planförslaget anges att inte minst för personer som har funktionsnedsättning leder sådana åtgärder som ger fler bättre möjligheter att använda kollektivtrafiken genom bl.a. bättre tillgänglighet till stationsmiljöer, anpassning av plattformshöjder, informationssystem och ledstråk samt anpassning av busshållplatser till ökad användbarhet. initierade ett arbete inom FN för att få till stånd internationella regler om rätt till delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättning. Arbetet utmynnade i 22 standardregler för att säkerställa att personer med funktionsnedsättning har samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare i samhället. Reglerna antogs av 1993. Standardreglerna uttrycker tydliga principiella ståndpunkter när det gäller rättigheter, möjligheter och ansvar på olika samhällsområden. De ger också konkreta förslag om hur ett land kan undanröja hinder för människor med funktionsnedsättning och skapa ett tillgängligt samhälle. Tanken är att länderna på olika sätt ska ta ansvar för att reglerna tillämpas och arbeta för principerna om full delaktighet och jämlikhet.42 Regel 5 innebär att staterna bör inse tillgänglighetens betydelse på alla områden i utvecklingen mot full delaktighet. Oavsett vilka eller hur stora funktionsnedsättningar olika personer har ska staten införa handlingsprogram som gör den fysiska miljön tillgänglig för dem och se till att de får tillgång till information och möjlighet till kommunikation. Detta sker i samarbete med länsplaneupprättare, andra myndigheter, intresseorganisationer, näringslivsrepresentanter och andra aktörer inom infrastrukturområdet. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning har ratificerat FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Konventionens syfte är att undanröja hinder för personer med funktionsnedsättning att ta del av sina mänskliga rättigheter. Konventionen utgår ifrån grundläggande principer som jämlikhet och ickediskriminering. En del av handlar om tillgänglighet.43 Av konventionen framgår det att personer med funktionsnedsättning ska kunna leva ett oberoende och självständigt liv och fullt ut kunna delta på livets alla områden. Hinder och barriärer mot tillgänglighet ska identifieras och undanröjas, bl.a. när det gäller vägar och transportmedel. Detta ska säkerställas både i städerna och på landsbygden. Det gäller också information och tjänster som har med resande att göra.44 tar upp betydelsen av normer och riktlinjer för universellt utformade lösningar och för tillgänglighet. I utarbetas sådana normer och riktlinjer bl.a. inom standardiseringen. togs det fram en vägledning för standardisering inom kollektivtrafiken när det gäller behov som äldre och personer med funktionsnedsättning har.45 är juridiskt bunden att följa konventionens innehåll. Konventionens syfte är att undanröja hinder för personer med funktionsnedsättning att ta del av sina mänskliga rättigheter. Miljön och omgivningen ska därmed vara tillgänglig för alla och ingen ska diskrimineras. Alla har rätt att leva ett självständigt liv. Konventionen är vägledande i strategin för genomförandet av funktionshinderspolitiken, och hela den offentliga sektorn ska arbeta med konventionen som grund. Det är därför av stor vikt att det som byggs uppfyller de krav på tillgänglighet som finns i plan- och bygglagen.46 Konventionen har enligt Handisam bidragit till att arbetet med standarder som rör tillgänglighet har intensifierats. 3.3 Regelverk för kollektivtrafik och tillgänglighet När det gäller tillgängligheten i transportsystemet för personer med funktionsnedsättning finns regleringar om detta på både europeisk och nationell nivå för de olika trafikslagen. Dessutom kan nämnas artikel 8 som handlar om att medvetandegöra och utbilda personal, artikel 19 om rätten att leva självständigt och artikel 20 om personlig rörlighet. 44www.handisam.se och SÖ 2008:26. Konventionen antogs av den 13december 2006 och öppnades för undertecknande . Den undertecknades då av 82 länder, däribland . har konventionen undertecknats av ytterligare ett stort antal länder. 45European m.fl. 2011. 46VTI, 2013. Det finns EU-förordningar om passagerares rättigheter vid flyg-, tågbuss- och båtresor.47 Förordningarna handlar om rätt till transport, information, ledsagning, ersättningsresa vid försenad eller inställd avgång samt rätt till ersättning vid skador på hjälpmedel. Dessa regler är generellt sett lika för alla trafikslag. Det finns dock undantag, de flesta inom flygtrafiken där säkerhetsreglerna alltid har företräde framför andra regler. På EU-nivå finns vidare bussdirektivet, direktiv om tillgängligheten på passagerarfartyg, direktiv om tågpassagerares rättigheter och direktiv om flygpassagerares rättigheter. För järnvägens del finns tekniska riktlinjer för utformning av stationer och järnvägsfordon i form av Tekniska specifikationer för driftskompatibilitet (TSD). Regelverk på nationell nivå På nationell nivå finns regleringar med avseende på tillgängligheten i form av olika lagar och förordningar för de olika trafikslagen. Här kan nämnas lagen om kollektivtrafik och lagen om handikappanpassad kollektivtrafik (se nedan). På nationell nivå regleras de byggnader och serviceanläggningar som är knutna till kollektivtrafiksystemet genom plan- och bygglagen48 samt byggregler (BBR), föreskrifter om enkelt avhjälpta hinder (HIN), samt föreskrifter och allmänna råd om tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga på allmänna platser och inom områden för andra anläggningar än byggnader (). har även tagit fram egna råd och riktlinjer för den fysiska utformningen där tillämpning och eventuella avsteg från BBR, HIN och beskrivs. vägledning för utformning av den fysiska miljön för personer med funktionsnedsättning gäller tills vidare som råd och riktlinjer vid om- och nybyggnad av stationsmiljöer.49 Enligt ska en byggnad vara tillgänglig och användbar för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Hinder mot tillgänglighet till eller användbarhet av lokaler dit allmänheten har tillträde ska alltid avhjälpas om hindret med hänsyn till de praktiska och ekonomiska förutsätt- 47Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004. och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer. och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004. och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. 48Plan- och bygglagen (2010:900). 49Trafikverket, 2012b. ningarna är enkelt att avhjälpa.50 föreskrifter och allmänna råd om undanröjande av enkelt avhjälpta hinder till och i lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser gäller i befintliga lokaler och befintliga all- männa platser.51 Det kan gälla t.ex. utformningen på rastplatser och färjelägen.52 Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag till en ny reglering av den lokala och regionala kollektivtrafiken. I uppdraget ingick även att föreslå förstärkta passagerarrättigheter för resenärerna. Utredningen om en ny kollektivtrafiklag överlämnade sina förslag 2009. Där behandlades bl.a. rättigheter inom kollektivtrafiken för personer med funktionsnedsättning och behovet av en nationell myndighet för bl.a. stöd till de regionala kollektivtrafikmyndigheterna.53 beslutade om lagen om kollektivtrafik54 som trädde i kraft den 1 januari 2012.55 Lagen är tillämplig på kollektivtrafik på väg, järnväg, spårväg och tunnelbana.56 beslutade därefter om att utöka kollektivtrafiklagens tillämpningsområde till att även omfatta kollektivtrafik på vatten. Lagen trädde i kraft den 1 augusti 2012.57 Lagen om kollektivtrafik innehåller bestämmelser om ansvar för regional kollektivtrafik och organisering av regionala kollektivtrafikmyndigheter, uppgifter och befogenheter för dem som är behöriga myndigheter samt allmänna krav på kollektivtrafikföretag i fråga om trafik på väg, järnväg, vatten, spårväg och tunnelbana. I lagen ställs krav på de regionala kollektivtrafikmyndigheterna att ta fram trafikförsörjningsprogram med mål för kollektivtrafiken. Programmet ska bl.a. innehålla tidsbestämda mål och åtgärder för anpassning av kollektivtrafik med hänsyn till behov hos personer med funktionsnedsättning och de bytespunkter och linjer som ska vara fullt tillgängliga för alla resenärer. Lagen om handikappanpassad kollektivtrafik fattade beslut om lagen om handikappanpassad kollektivtrafik.58 I lagen finns bestämmelser om hur kollektivtrafiken59 ska anpassas 50Plan- och bygglagen (2010:900), 8 kap. 52Trafikverket, 2012b. 53SOU 2009:39 och SOU 2009:81. 54Lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. 2009/10:200, bet. 2009/10:TU21. 56På EU-nivå finns och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg som trädde i kraft i vilken regleras hur behöriga myndigheter, med befogenhet på en viss geografisk marknad, kan ingripa för att kollektivtrafiktjänster av allmänt intresse ska förbättras med avseende på turtäthet, säkerhet, kvalitet och pris i förhållande till vad den fria marknaden erbjuder. 57Lagen (2012:437) om ändring i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. 58Lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. med hänsyn till resenärer med funktionsnedsättning. Den som utövar tillsyn över kollektivtrafiken och den som bedriver sådan trafik ska se till att trafiken anpassas för resenärer med funktionsnedsättning. När kollektivtrafik planeras och genomförs ska deras särskilda behov beaktas. De färdmedel som används ska så långt det är möjligt vara lämpade för resenärer med funktionsnedsättning. Lagen är allmänt hållen och innebär inga sanktionsmöjligheter. I sitt regleringsbrev fick Transportstyrelsen i uppdrag att göra en översyn av lagen om handikappanpassad kollektivtrafik (se avsnitt 9.2). Förordningen om handikappanpassad kollektivtrafik Enligt förordningen om handikappanpassad kollektivtrafik ska anpassningen ske i den takt och i den omfattning som bedöms skälig med hänsyn till syftet och till de tekniska och ekonomiska förutsättningarna hos dem som utövar trafiken.60 Vid anpassningen ska man ta hänsyn till de särskilda förhållandena för kollektivtrafiken i tätortsområden. Vidare ska man särskilt se till att kraven på säkerhet för resenärer och övriga berörda tillgodoses. och ska, inom sina respektive områden, initiera, planera och följa upp anpassningen. Transportstyrelsen har samma roll inom luftfartsområdet. ska verka för att anpassningen samordnas. , och Transportstyrelsen får, inom sina respektive områden, meddela de föreskrifter som behövs om färdmedlens och terminalernas konstruktion, utrustning och drift. Innan föreskrifter meddelas ska myndigheterna enligt förordningen samråda med berörda myndigheter, terminalansvariga och funktionshindersorganisationer samt med företrädare för dem som utövar trafiken. Den offentliga upphandlingen i regleras genom upphandlingslagstiftningen, som bygger på gemensamma EU-regler.61 I upphandlingsdirektiven anges att sociala hänsyn kan användas som tilldelningskriterium när upphandlande myndigheter och enheter ska avgöra vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga. har i olika sammanhang delgett sin syn på hur socialt ansvarsfull upphandling ska definieras. 59Med kollektivtrafik avses i lagen sådan trafik för personbefordran som är tillgänglig för allmänheten mot ersättning. 60Förordningen (1980:398) om handikappanpassad kollektivtrafik. 61Europaparlamentets och rådets direktiv /17/EG av om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet). Ett annat direktiv som kan nämnas i detta sammanhang är och rådets direktiv /18/EG om offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster. ingår upphandlingsaktiviteter som tar hänsyn till bl.a. utformning som ger tillgänglighet för alla.62 När det gäller krav på varan eller tjänsten anger upphandlingsreglerna uttryckligen att en upphandlande myndighet bör bestämma tekniska specifikationer med hänsyn till tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning eller utformning med tanke på samtliga användares behov.63 Det kan exempelvis handla om tillgänglighetsanpassning av en byggnad eller anpassning av kollektiva färdmedel för att underlätta för personer med funktionsnedsättning.64 har lagt fram ett förslag till ett nytt upphandlingsdirektiv och förstärkt kraven på tillgänglighet i tekniska specifikationer. I förslaget till direktiv anges att vid alla koncessionstilldelningar för ändamål som är avsedda för personlig användning, oavsett om det rör sig om allmänheten eller den upphandlande myndighetens eller den upphandlande enhetens personal, ska dessa tekniska specifikationer utom i väl motiverade fall fastställas med hänsyn till kriterier avseende tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning eller formgivning med tanke på samtliga användares behov. I förslaget anges vidare att om obligatoriska standarder för tillgänglighet har antagits genom en EU-lagstiftningsakt, ska de tekniska specifikationerna vad avser kriterier för tillgänglighet fastställas med hänvisning till dessa standarder.65 I finns två upphandlingslagar – Lagen om offentlig upphandling () och Lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF).66 Syftet med reglerna är att säkerställa fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital på EU:s inre marknad så att upphandlande myndigheter och enheter i på ett öppet sätt ska kunna utnyttja konkurrensen och tillvarata det offentligas medel på bästa möjliga sätt. Enligt bör specifikationer när det är möjligt bestämmas med hänsyn till kriterier avseende tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning eller utformning med tanke på samtliga användares behov.67 Exempel på verksamheter som omfattas av är tåg- och rälsverksamhet inom transportsektorn. Reglerna i LUF är enligt något mer flexibla än reglerna i . Upphandlande enheter får t.ex. fritt välja mellan upphandlingsförfarandena. Dessutom gäller högre tröskelvärden i LUF än i vid upphandling av varor och tjänster.