urf · H0A5URF1 · 2013-01-30 00:00:00 — Riksdagsstyrelsen föreslår alltså att uppgiften att pröva frågor om jämkning av inkomstgarantin anförtros . När det gäller handläggningen av sådana ärenden skall nämnden granska de årliga redogörelser som en garantitagare lämnar in till SPV. Det åligger nämnden att självmant initiera de ärenden som det finns anledning att granska närmare. Utöver de årliga rapporter som garantitagaren lämnar skall nämnden också ta initiativ till att granska ett inkomstgarantiärende om det finns anledning till det, t.ex. om en garantitagare har dömts för allvarligare brott. Det ankommer på nämnden att utreda ärendet och komplettera det med information från exempelvis garantitagaren om det behövs. kan ta del av SPV:s handlingar i ärendet trots att det kan förekomma sekretessbelagda uppgifter i inkomstgarantiärendet hos SPV, eftersom det blir fråga om att ompröva rätten till utbetalning av garantin [] att ett fall bör prövas, föredras ärendet för arvodesnämnden. Det är sedan nämnden som tar slutlig ställning till om garantin skall jämkas eller inte. Jämkningsbeslutet gäller tills vidare. En garantitagare kan, trots ett jämkningsbeslut, på nytt ansöka om utbetalning av garantin när nya förhållanden inträtt för garantitagaren. En sådan ansökan om utbetalning efter ett tidigare jämkningsbeslut skall också handläggas för beslut av arvodesnämnden. 5.7.5 Riksdagsstyrelsen i övriga frågor I fråga om garantiunderlaget anförde riksdagsstyrelsen bl.a. följande. som man är berättigad till inkomstgaranti minskar ersättningen beroende man tjänstgjort i . 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN uttalade i förslaget om inkomstgaranti att man, i varje fall för de lägre beloppen, utgick ifrån att den ersättningsberättigade skaffar sig kompletterande försörjning (förs. 1987/88:13). I och med detta finns ett incitament för f.d. ledamöter att söka sig en annan försörjning. För att ytterligare markera att inkomstgarantin skall ge trygghet föreslås att en f.d. ledamot tillförsäkras en inkomstgaranti som beräknas på grundarvodet och eventuella tilläggsarvoden och/eller fasta arvoden enligt ovan för att sedan, i de fall det är fråga om en s.k. varaktig garanti, enbart beräknas på grundarvodet. Det innebär att det nuvarande regelverket för alla som har rätt till inkomstgaranti under ett, två respektive kommer att vara oförändrat. Däremot kommer förhållandena att försämras garantitid för den som hade tilläggsarvoden och/eller fasta arvoden och som beviljats en s.k. varaktig garanti efter att ha lämnat . Det ligger också i linje med att inkomstgarantin är pensionsgrundande i det allmänna pensionssystemet . I fråga om ikraftträdandet anförde riksdagsstyrelsen: De nya reglerna om beräkningen av garantiunderlaget bör endast gälla de garantitagare som tillträtt sitt riksdagsuppdrag efter det att bestämmelsen om inkomstgaranti trätt i kraft. Det innebär att de som är ledamöter och som lämnar efter innevarande valperiod (åren 2002–2006) kommer att få inkomstgaranti beräknad enligt dagens regler om garantiunderlaget medan de som väljs in i i och med valet , nytillträdda och omvalda, kommer att omfattas av det nya regelverket i detta avseende. Övriga bestämmelser (portalparagraf, jämkningsregel, beslutsfattare, sammanlagd tid, samordning, förtydligande att SPV är utbetalare) föreslås träda i kraft . 5.8 beslut med anledning av riksdagsstyrelsens förslag Förslaget behandlades i (bet. 2005/06:KU33) som tillstyrkte förslaget och avstyrkte vissa motioner i ämnet. Mot utskottets beslut anmäldes i denna del en reservation (MP). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande när det gäller behovet av en inkomstgaranti. Som riksdagsstyrelsen framhåller bör omställningen efter en period som riksdagsledamot, med beaktande även av vad som allmänt råder på arbetsmarknaden, underlättas genom inkomstgaranti . Riksdagsstyrelsens förslag innebär vissa åtstramningar i förhållande till de nu gällande reglerna och en inledningsbestämmelse som tydliggör att syftet med garantin är att vara en ekonomisk trygghet . Förslaget bygger på den allmänt gällande principen om försörjning genom eget arbete. 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 5.9 regler om jämkning av inkomstgaranti har gjort vissa erfarenheter i sitt tillsynsarbete. I en arbetsgruppspromemoria Översyn av reglerna om jämkning av inkomstgaranti för ledamöter (), som nämnden i allt väsentligt ställde sig bakom, redovisades sammanfattningsvis vissa ändringsförslag enligt följande. De nuvarande reglerna om jämkning av inkomstgaranti tar sikte på fall då garantitagaren förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan utan att ta ut skälig ersättning för det. Eftersom garantitagaren inte tar ut ersättning eller tar ut ersättning med ett lågt belopp medför det att hans eller hennes pensionsgrundande inkomst blir mindre än vad den annars skulle ha varit. Det leder i sin tur till att inkomstgarantin blir högre eftersom den påverkas av vilka andra inkomster garantitagaren har. Bestämmelserna om jämkning blir alltså tillämpliga när garantitagaren arbetar i ett bolag eller åt en annan fysisk person. Jämkningsreglerna är däremot inte tillämpliga i fall där garantitagaren bedriver enskild näringsverksamhet. Inom ramen för en sådan verksamhet finns det emellertid flera möjligheter att påverka den pensionsgrundande inkomsten, exempelvis genom att göra avsättning till periodiseringsfond. Sådana avsättningar finns det naturligtvis inte skäl att ifrågasätta som sådana. Men konsekvenserna av dem för inkomstgarantin kan i vissa fall leda till resultat som är svåra att förena med de syften som bär upp inkomstgarantin. Syftet med inkomstgarantin är att utgöra en omställningsförmån. I promemorian görs bedömningen att det bör säkerställas att förmånen endast används i det syftet. Det bör ske genom att reglerna om jämkning ändras. I promemorian föreslås att möjligheterna att besluta om jämkning utvidgas så att jämkning kan ske när garantitagaren redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och hans eller hennes pensionsgrundande inkomst minskat genom avsättning till periodiseringsfond, upphovsmannakonto och expansionsfond. Vidare föreslås att jämkning ska kunna ske om den pensionsgrundande inkomsten minskat genom pensionssparavdrag eller om den minskat som en konsekvens av underskott i en annan verksamhetsgren. Dessutom föreslås att jämkning ska kunna ske om garantitagaren redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet och det ingår arbetsinkomster i den. I samtliga fall ska det krävas att jämkning är skälig. Om avsättningar som minskat den pensionsgrundande inkomsten återförs till beskattning kommer det att påverka den pensionsgrundande inkomsten. I ett sådant fall ska frågan om inkomstgarantin kunna prövas på nytt. För att säkerställa att nämnden får ett fullgott underlag för sina beslut föreslås att det införs en uppgiftsskyldighet för garantitagare i förhållande till nämnden. I samma syfte föreslås att åläggs att lämna uppgifter till nämnden. 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 5.9.2 Riksdagsstyrelsens framställning till Efter en remissbehandling, där arvodesnämndens promemorieförslag i huvudsak tillstyrktes, föreslog riksdagsstyrelsen lagändringar lag byggda på förslaget (2010/11:RS1). Riksdagsstyrelsen anförde i sitt allmänna ställningstagande bl.a. följande (s. 14 f.). Det är angeläget att regelverket utformas så att det bidrar till att inkomstgaranti bara betalas ut i de fall då det är motiverat för att skapa trygghet vid omställningen. Det nuvarande regelverket för jämkning fungerar i huvudsak väl. Redan jämkningsreglernas existens torde ha en viss betydelse i detta sammanhang. står det klart att regelverket som det är utformat inte fullt ut kan förhindra att inkomstgaranti betalas ut i situationer där det inte finns ett reellt behov av en omställningsförmån. Det är inte ovanligt att garantitagare i viss utsträckning bedriver näringsverksamhet. Uppgifter som inhämtats från visar att 16 garantitagare bedrev en sådan verksamhet under inkomstår 2007. Det motsvarar av antalet personer som 2009 uppbar inkomstgaranti. I den mån garantitagaren använder inkomstgarantin som ett försörjningsstöd under ett uppbyggnadsskede av näringsverksamheten måste detta anses vara helt i linje med syftet med inkomstgarantin eftersom den ska vara en förmån som utgår i en omställningssituation. Inte heller framstår det som problematiskt om garantitagaren i det sammanhanget utnyttjar skattelagstiftningens möjligheter att fördela inkomster över tiden. Så kan ske exempelvis genom avsättning till periodiseringsfond. Vad som däremot inte kan sägas vara förenligt med syftet med inkomstgarantin är att göra avsättningar eller vidta andra åtgärder enbart i syfte att påverka den pensionsgrundande inkomsten och på det sättet göra det möjligt att lyfta en högre inkomstgaranti. Det är oklart i vilken utsträckning detta förekommer, men som framgått ovan bedriver av garantitagarna näringsverksamhet och enligt uppgifter från kan det på goda grunder antas att möjligheterna till fondavsättningar utnyttjas när det är möjligt eftersom reglerna är förmånliga. Det som sagts innebär att det finns vissa möjligheter att genom exempelvis avsättningar till olika fonder påverka storleken på den utbetalda inkomstgarantin. En utgångspunkt bör emellertid vara att reglerna utformas så att de i största möjliga utsträckning förhindrar att inkomstgaranti betalas ut i de fall utbetalningen inte tillgodoser det grundläggande syftet med garantin. beslöt i huvudsak i enlighet med riksdagsstyrelsens framställning (bet. 2010/11:KU15). De nya bestämmelserna, ändringar av vissa bestämmelser i 13 kap. och tillägg av två nya paragrafer där, trädde i kraft . 5.10 Antalet beslut om inkomstgaranti m.m. har efter de tre senaste valen fattat sammanlagt 296 beslut om inkomstgaranti. Fördelningen av beslut på inkomstgarantier med olika längd ser rätt likartade ut för de tre beslutstillfällena. 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 som vid avgången var eller äldre och som tjänstgjort och därför fått varaktig inkomstgaranti, dvs. fram till , är med den största gruppen. Den näst största består av de ledamöter som tjänstgjort endast en valperiod och fått en inkomstgaranti . Den gruppen utgör för vart och ett av de tre beslutstillfällena cirka en tredjedel av dem som fått beslut om inkomstgaranti. TABELL 13 BEVILJADE INKOMSTGARANTIER TILL LEDAMÖTER SOM AVGICK EFTER VALEN 2002, 2006 OCH 2010 De 90 före detta ledamöter som fick beslut om inkomstgaranti val fördelar sig på åldersgrupper på det sätt som redovisas i tabell 14. Av dem som fick rätt till varaktig inkomstgaranti var 43, d.v.s. , eller äldre. 24 personer, d.v.s. nära hälften av alla med varaktig inkomstgaranti, var eller äldre TABELL 14 BEVILJADE INKOMSTGARANTIER TILL LEDAMÖTER SOM AVGICK 2010 FÖRDELADE PÅ ÅLDERSGRUPPER Omfattningen av utbetalningarna av inkomstgaranti belyses i följande diagram. 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN Utbetalningar av inkomstgarantier 2002– 2012 (nominella belopp) Topparna året efter valår har förstås att göra med att det är många beslut om ett-årig inkomstgaranti och att garantinivån ligger på första året. Av de 417 f.d. ledamöter som under någon del av perioden –hade rätt till inkomstgaranti var det 72 () som inte alls utnyttjade den. Andelen faktiska inkomstgarantitagare är högst bland dem som endast har rätt till inkomstgaranti och dem som har beslut om varaktig garanti, . Motsvarande siffra för dem som haft rätt till två respektive inkomstgaranti är . Antalet ledamöter som får utbetalning av varaktig inkomstgaranti är högt direkt efter valet men sjunker relativt snabbt. Av de 52 ledamöter som fått beslut om varaktig inkomstgaranti val var det 38 som fick den utbetald. Av de 66 som fick motsvarande beslut val var det endast 22 som fick inkomstgaranti utbetald . Skälet till att antalet personer sjunker som får den varaktiga garantin utbetald är som tidigare redovisats att de som kvalificerat sig för den ofta inte haft kvar till pensionsåldern. Av de ledamöter som avgick efter 2006 respektive val och som har pågående utbetalning av inkomstgaranti var endast sex respektive åtta under vid avgångstillfället. Den ledamot som avgick val och som var yngst bland dem som fick beslut om varaktig inkomstgaranti kan komma att få den utbetald . Som framgått ovan infördes bestämmelser om jämkning av inkomstgaranti 2006. Uppgiften att pröva frågor om jämkning lades på arvodes- 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 I lagmotiven uttalades att nämnden skulle granska de årliga redogörelser som garantitagare lämnar till SPV. Det åligger nämnden att självmant initiera de ärenden som det finns anledning att granska närmare. Utöver de årliga rapporter som garantitagaren lämnar skall nämnden också ta initiativ till att granska ett inkomstgarantiärende om det finns anledning till det, t.ex. om en garantitagare dömts för allvarligare brott. Det ankommer på nämnden att utreda ärendet och komplettera med information från exempelvis garantitagaren om det behövs (framst. 2005/06:RS4 s. 70). arbete utgår från den administrativa hanteringen av inkomstgarantierna hos SPV. Kopior av samtliga årsuppgifter inhämtas från SPV . Med utgångspunkt i dessa dokument görs ett urval av vilka garantitagare som ska granskas närmare. Urvalet görs dels med utgångspunkt i de uppgifter som garantitagarna lämnat, dels slumpmässigt. Härefter görs kontroller i offentliga register av dem som omfattas av urvalet. I många fall ger dessa kontroller vid handen att det saknas skäl att gå vidare med den aktuelle garantitagaren. I de fall det finns anledning att anta att jämkning kan komma i fråga föredras frågan för ordföranden i om att eventuellt inleda ett tillsynsärende. På samma sätt hanteras fall där det inte utan ytterligare utredning går att avgöra om det finns skäl för jämkning. Nämnden har delegerat dels till ordföranden, dels till en annan ledamot att fatta beslut om att inleda ett tillsynsärende. Om ett ärende inleds underrättas garantitagaren om beslutet. Skriftlig information om tillsynsverksamheten lämnas också då. Därefter tar nämndens sekreterare kontakt med garantitagaren för att bereda ärendet vidare. Handläggningen är i huvudsak skriftlig. När ärendet är klart för avgörande föredras ärendet för nämnden som fattar beslut. Sedan reglerna trädde i kraft har nämnden inlett 74 tillsynsärenden. I fyra fall har nämnden beslutat om jämkning av garantin. I övriga avgjorda fall har ärendet skrivits av. underrättas om besluten. Jämkningsbesluten expedieras även till SPV som kräver garantitagaren på beloppet. Nämndens beslut kan överklagas hos Förvaltningsrätten i . 5.11.2 Erfarenheter från tillsynen erfarenheter av den gällande regleringen begränsar sig i huvudsak till de bestämmelser som infördes . De nya jämkningsgrunder som trädde i kraft har ännu endast aktualiserats såvitt gäller inkomstgarantier utbetalda . Följande erfarenheter och synpunkter kan framföras beträffande den nuvarande ordningen. –Inte sällan uppkommer frågan om det varit möjligt att ta ut en lön ur ett företag. Att man inte kan det under en viss övergångsperiod kan givetvis accepteras eftersom garantin då fyller funktionen av omställningsförmån. Men hur länge ska det accepteras att en verksamhet inte ger utrymme för löneuttag? I ett fattat jämkningsbeslut har nämnden ansett att ett 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN aktiebolag inte längre befunnit sig i ett uppbyggnadsskede. Nämnden fäste avseende vid att omsättningen ökat och att en närstående gynnats. –Situationen kan också vara den att garantitagaren borde ha kunnat ta ett annat arbete. Det faktum att någon skulle kunna försörja sig helt eller i högre utsträckning genom eget arbete kan inte beaktas vid prövningen så som jämkningsgrunderna utformats i lagtexten. I ett avgjort ärende har nämnden funnit att ideellt föreningsarbete inte kan anses utgöra förvärvsarbete i den mening som avses i ersättningslagen. Att det ideella arbetet utförts utan ersättning har därmed inte kunnat leda till jämkning. –Det finns enstaka exempel på att en garantitagare haft mycket höga kapitalinkomster och inte förvärvsarbetat. Som framgått ovan påverkar sådana inkomster inte storleken på garantin. Det kan – om inkomsterna är tillräckligt stora – leda till stötande resultat. Nämndens granskningsverksamhet har lett till få fall av jämkning som en hel del arbete läggs ned på granskningen. Merparten av nämndens arbete ligger numera på jämkningsärendena. De jämkningsbeslut som fattats har totalt avsett . Här ska också nämnas att ett av jämkningsbesluten överklagats till domstol utan ändring. Målet avgjordes slutligt genom att inte meddelade prövningstillstånd. Ett av jämkningsbesluten har ännu inte vunnit laga kraft. Jämkningsfall som avser garantitagare som begått brott har inte prövats. I praktiken är dock denna grund svår att tillämpa eftersom den förutsätter någon slags underrättelse till nämnden om straffdomar. I praktiken har det i något enstaka fall blivit känt att någon lagförts för brott av så ringa karaktär att jämkningsgrunden inte aktualiserats. Domstolarna har ingen skyldighet att expediera domar till nämnden. Nämnden har inte heller rätt att få ut sådana uppgifter ur belastningsregistret (jfr 35 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Någon tillsyn avseende denna jämkningsgrund sker inte i praktiken. Det finns dock anledning att anta att sådana fall när de förekommer uppmärksammas i medierna. Därmed kan ett ärende inledas av nämnden på eget initiativ. De ursprungliga jämkningsgrunderna omfattade fall där garantitagaren utfört förvärvsarbete i väsentlig omfattning åt någon annan utan att ta ut en skälig ersättning för det. I nämndens praxis tolkades det så att jämkning inte kunde ske när garantitagaren utfört arbete genom en enskild firma. Det skulle i stället vara fråga om en annan juridisk person. I tillsynsarbetet visade det sig tidigt att relativt många garantitagare drev verksamhet i enskild firma. Detta föranledde nämnden att föreslå justeringar av jämkningsgrunderna så att också dessa fall omfattas. Jämkning kan numera ske även i de fall när enskild näringsverksamhet bedrivits och den pensionsgrundande inkomsten minskats genom avsättningar till olika fonder. Denna utvidgning av jämkningsgrunderna har lett till att arbetet i nämnden kommit att bli mer omfattande än vad det varit tidigare. Av de tillsynsärenden som inletts sedan jämkningsreglerna infördes har hälften inletts . 6 Inkomstgarantier m.m. i vissa andra länder () har för kommitténs räkning ställt ett antal frågor om avgångsförmåner vid några andra parlament. Frågorna har gått till de nationella parlamenten i de nordiska länderna och samt till . Svaren redovisas i bifogade promemoria från , bilaga 2. På några punkter har kommittén gjort uppföljningar och inhämtat ytterligare upplysningar. Det gäller främst eventuella undantagsbestämmelser för att hantera mycket speciella fall. En komplettering har också gjorts med kortfattade uppgifter om avgångsförmåner för ledamöter av de direktvalda kamrarna i , och . Här lämnas en sammanfattande beskrivning av avgångsförmånerna i vart och ett av de studerade länderna. De ledamöter som lämnar det danska får ett s.k. eftervederlag i så många månader som motsvarar hälften av deras senaste tid som ledamöter, dock lägst 12 och högst 24 månader. Eftervederlaget är lika med grundarvodet som ledamot. En avräkning sker mot inkomster, dock med det undantaget att efter avgången sker ingen avräkning mot inkomster . De inkomster för vilka avräkning görs är löneinkomster, vissa pensioner och liknande, men inte kapitalinkomster. Hänsyn tas inte heller till innehav av kapital. I mycket speciella fall kan talmannen efter samråd med de vice talmännen besluta att en före detta ledamot på grund av hälsorelaterade, ekonomiska eller sociala skäl ska få ytterligare upp till 12 månaders eftervederlag. De som var ledamöter av 2007 har rätt till Folketingspension , övriga . Pensionens storlek är beroende av antalet år som ledamot. Full pension erhålls ledamotskap och utgör av ledamotsarvodet. I mycket speciella fall kan presidium av samma skäl som gäller för förlängt eftervederlag besluta om pension före den stadgade pensionsåldern. Pensionens storlek bestäms då i varje särskilt fall av presidiet. De ledamöter som lämnar efter ett val eller på grund av sjukdom kan då de får eftervederlag få kostnader för fortbildning m.m. betalda. Ledamöterna intjänar per tjänstgöringsår, dock högst , för täckning av detta slags utgifter. Ledamöter av kan inte annat än undantagsvis lämna sina uppdrag . De ledamöter som inte blir omvalda för en ny period får en avgångsersättning som är lika med ledamotsarvodet . Efter den tiden kan den före detta ledamoten ansöka om efterlön i ytterligare 2012/13:1 6 INKOMSTGARANTIER M.M. I VISSA ANDRA LÄNDER Beslut om efterlön fattas av presidentskapet, dvs. talman och vice talmän. Efterlönen är av det grundläggande ledamotsarvodet. För att få den måste mottagaren visa att han eller hon är aktivt arbetssökande eller genomför nödvändiga relevanta kompetenshöjande åtgärder. Uppföljning och rapportering av detta sker månatligen. För såväl avgångsersättningen som efterlönen gäller att avräkning sker krona mot krona för annan inkomst, dock inte kapitalinkomst. Innehav av kapital påverkar inte vare sig avgångsersättningens eller efterlönens storlek. Ersättare för ledamöterna kan i kallas in för så som eller rent av del av dag. För att ersättare ska vara berättigade till avgångsersättning ska de normalt ha haft en sammanhängande tjänstgöring . Ersättare som tjänstgjort kortare sammanhängande tid kan beviljas ersättning i upp till en månad. De tidigare ledamöter av som inte återvaldes i samband med valet erbjöds hjälp att söka arbete och hjälp med karriärplanering på liknande sätt som skedde i val. En väsentlig skillnad var dock att i skedde rådgivningen i första omgången vid gemensamt möte med samtliga de 14 ledamöter som anmält intresse. efter valet blev 5 ledamöter, som fortfarande inte fått arbete, erbjudna ytterligare upp till fem individuella samtalstimmar. mottog ingen f.d. ledamot ersättning från . Fram till fanns en möjlighet för tidigare ledamöter av att få en sorts förtidspension, ventegodtgjørelse, för tiden fram till ordinarie pensionsålder. Denna ersättning kunde beslutas av presidium för en period av upp till i taget. Regeln tillämpades dock restriktivt så att det i flertalet fall handlade om ersättning . För den finska infördes ett nytt system för avgångsförmåner 2011. Det gamla systemet gäller fortfarande för dem som före varit ledamöter av . Det innebär att den som varit ledamot har rätt till en anpassningspension. Pensionen är för dessa före detta ledamöter varaktig och betalas, beroende på antalet riksdagsår, med mellan och av riksdagsarvodet, som i sig är olika stort beroende på längden som ledamot. Hel pension utgår i denna ordning i . Anpassningspensionen har slopats i det nya systemet. De ledamöter som kommit in i efter kommer när de lämnar att vara berättigade till ett tidsbegränsat anpassningsbidrag. Detta bidrag betalas i högst om uppdraget som ledamot varat , i högst om uppdraget som ledamot varat eller i högst om uppdraget som ledamot varat . Bidragets storlek varierar även det mellan och beroende på hur länge uppdraget varat. 6 INKOMSTGARANTIER M.M. I VISSA ANDRA LÄNDER 2012/13:1 Om den tidigare riksdagsledamoten har fyllt när anpassningsbidraget enligt de här redovisade reglerna skulle upphöra, kan anpassningsbidrag betalas fram till pensionsåldern som är . Det finns en möjlighet för den tidigare ledamot som bedöms vara arbetsoförmögen att få en invaliditetspension. Beslut om sådan pension fattas av den kommunala pensionsanstalten, som förvaltar pensionssystemet, och det sker helt på medicinska grunder. kanslikommission kan bevilja en extra pension vid exceptionellt svåra ekonomiska situationer.