rir · H1B522 · 2013-12-17 00:00:00 — omfattar i första hand Försvarsmakten och regeringen (Försvarsdepartementet). 1.3Definition av centrala begrepp Försvarsmakten genomför insatser för att lösa en viss försvarsuppgift. Försvarsmakten ska kunna försvara och främja svensk säkerhet genom insatser med militär trupp nationellt och internationellt. I nuvarande beredskapsläge gör Försvarsmakten främst insatser internationellt. Försvarsmakten menar också att man gör insatser nationellt i samband med att beredskap upprätthålls. I nationella insatser räknar man också in bevakningsuppgifter och stöd till det civila samhället. Försvarsmakten redovisar i Försvarsmaktens utvecklingsplan att det finns planer för sådana nationella insatser som omfattar cirka 300 personer. 10Den nordiska stridsgruppen – Nordic Battlegroup 2011 (RiR 2012:11). 11Till exempel militära observatörer, enskilda officerare som ingått i staber och militära rådgivare. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER är en övergripande benämning på Försvarsmaktens staber och krigsförband som används när det krävs en insats med militära resurser. består av Överbefälhavaren () med högkvarteret samt krigsförbanden inklusive hemvärnsförbanden. Med uthållighet menas Försvarsmaktens förmåga att stadigvarande över tiden kunna delta i insatser. Uthållighet skapas genom att ständigt ha tillgänglig personal och materiel i insatsorganisationen för att kunna rotera insatser samt genom att ha tillräckliga fysiska medel som hälso- och sjukvård, transporter, förnödenheter och tekniskt underhåll tillgängliga. Med förmåga avses att ha kompetens och resurser i tillräcklig mängd för att kunna lösa givna uppgifter under givna betingelser. Granskningen utgår ifrån de övergripande mål och krav som och regeringen fastställt för insatsverksamheten i riksdagsbeslutet, inriktningsbeslut, instruktioner och regleringsbrev samt vissa särskilda beslut som ÖB fattat om insats- och beredskapsverksamheten. I riksdagsbeslutet slås fast att engagemang i fredsfrämjande insatser under EU:s, FN:s och Natos ledning bör fortsätta att öka. Det leder enligt beslutet till ökad säkerhet, verkar konfliktförebyggande, bidrar till att bekämpa terrorism och organiserad brottslighet samt skapar förutsättningar för hållbar fattigdomsbekämpning och utveckling. Genom att använda vårt militära försvar för att bidra till att hantera dagens utmaningar och hot får Försvarsmakten operativa erfarenheter, för att även enskilt och tillsammans med andra kunna främja målen för vår säkerhet. Av den försvarspolitiska inriktningsproposition som riksdagsbeslutet baserades på13 och som sedan beslutats i instruktion, inriktningsbeslut och regleringsbrev för Försvarsmakten, framgår att Försvarsmakten bör ha förmåga att hålla cirka 2 000 personer ur insatsorganisationen insatta, nationellt och internationellt. Försvarsmakten ska också kontinuerligt kunna delta i upp till fyra förbandsinsatser, varav minst en ska kunna 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 13Proposition 2008/09:140, Ett användbart försvar. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA vara av bataljonsstridsgruppsstorlek, och kunna upprätthålla en snabbinsatsberedskap av typ NBG14 samt påbörja en insats efter beslut. I Försvarsmaktens regleringsbrev för tillkommer ett tidskrav. Där anges att Försvarsmakten ska utveckla sin förmåga för att, i enlighet med riksdagsbeslutet, ha förmåga att uppfylla kravet på att kontinuerligt ha 2 000 personer ute i insats och delta i upp till fyra förbandsinsatser. Tidskravet återkommer i regleringsbreven –2013. Försvarsmakten ska också enligt inriktningspropositionen kunna förebygga konflikter och verka vid alla konfliktnivåer samt ha förmåga att genomföra såväl kortvariga som långvariga insatser mot såväl reguljära som irreguljära styrkor. Vidare ska Försvarsmakten kunna genomföra räddnings-, evakuerings- och förstärkningsinsatser, kunna stödja och genomföra insatser för att bidra till uppbyggnaden av andra länders försvarsförmåga och ge militärt stöd samt ha en operativ planering. Försvarsmakten ska slutligen ha förmåga att med hög beredskap kunna genomföra underrättelse- och säkerhetsoperationer. I inriktningspropositionen anges också att tid för återhämtning m.m. efter insatser ska inplaneras och att Försvarsmakten i möjligaste mån ska använda hela och över tiden sammanhållna förband vid rotationer, dvs. när ett nytt förband tar över en uppgift. Där sägs också att den huvudsakliga inriktningen bör vara på markstridskrafter i insatserna och att insatserna ska ske företrädelsevis med Vad gäller andelen kontinuerligt anställda anges i propositionen att denna ska vara högst av antalet gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS) totalt inom markstridskrafterna (något högre om uppgifterna kräver det). Möjligheterna att göra insatser påverkas också av vilken nationell beredskap som Försvarsmakten ska upprätthålla. I regleringsbrev anges att en bataljonsstridsgrupp, med delar från olika manöverbataljoner, ska finnas tillgänglig från , och därutöver ska ett skyttekompani stå i beredskap för att kunna stödja en stridsgrupp från . Vidare ska Försvarsmakten vidta åtgärder för att en bataljonsstridsgrupp, där kärnan av stridsgruppen i huvudsak består av en manöverbataljon, ska kunna stå i hög beredskap . bataljonsstridsgrupperna ska vara samövade. ÖB har också fastställt vissa krav på beredskapsförbandens bemanning. Av riksdagsbetänkanden15 framgår också att målen för statliga verksamheter generellt måste vara välformulerade, mätbara och uppföljningsbara för att resultatstyrningen ska bli meningsfull och för att målen ska kunna ställas i relation till kostnaderna. Styrningen av statsförvaltningen bör enligt 14Nordic battle group (EU stridsgrupp). 2000/01:FiU20, rskr. 101, bet. 2003/04:JuU1. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER även vara tydlig, inriktad mot verksamheternas resultat, vara verksamhetsanpassad och ha ett medborgarperspektiv. Styrningen bör inriktas på att bli mer strategisk. Vissa rimlighetsbedömningar görs också utifrån budgetlagen, myndighetsförordningen och andra styrdokument för statsförvaltningen. För att kunna besvara revisionsfrågorna har vi gått igenom de beslut om krav på insatsverksamheten som fattats av regeringen och i propositioner, riksdagsbeslut och särskilda regeringsbeslut samt vad som anges i lagstiftning och förordningar. Vi har vidare studerat de strategiska inriktningar och den planering och uppföljning som Försvarsmakten tagit fram . Vi har också analyserat på vilket sätt Försvarsmakten tolkat styrningen från och regeringen. Granskningen omfattar såväl centrala styrdokument som planer för ett urval av enskilda förband och utbildningsenheter. Vi har också tagit del av den planering som genomförts av Försvarsmakten inför insatser inklusive de förfrågningar som regeringen ställt till Försvarsmakten och de svar som myndigheten lämnat om förmåga till insatser. Den rapportering som skett under insatser samt de slutrapporter som lämnats efter genomförda insatser har också ingått i underlaget. Utöver detta har vi deltagit i ett kunskapsöverföringsseminarium som Försvarsmakten genomfört efter insats. Intervjuer har genomförts med företrädare för Försvarsmakten, både på central nivå i staber inom Försvarsmaktens högkvarter, och på lokal nivå vid besök ute på förband och med företrädare för manöverbataljoner16 och utbildningsenheter. För att pröva var gränserna går för Försvarsmaktens förmåga att genomföra insatser har vi satt ihop paket av olika tänkbara insatser som motsvarar det antal och den omfattning som och regeringen angivit. Insatspaketen baseras på uppgifter om personal- och materielbehov i fem insatser som Försvarsmakten genomfört . Dessa är den svenska insatsen i (FS24), Tjugoandra kosovostyrkan (KS22), Insatsen i (SU01), Insatsen i (TD01) samt Nordic Battlegroup (NBG11). Dessutom har en mekaniserad bataljon tagits med för att komplettera med behov i nationella insatser. Utifrån detta underlag har vi sedan gjort beräkningar av befintliga tillgångar mot identifierade behov. 16I och med Försvarsbeslutet beslutades att försvarsmakten skulle sätta upp åtta moderna och likformiga mekaniserade bataljoner som kärnan i det nya professionella insatsförsvaret. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Följande paket av insatser används som underlag för analys: Paket 1 – FS 24, NBG 11, KS 22, 1 MEK Paket 2 – FS 24, KS 22, 1 MEK Paket 3 – FS 24, NBG 11, KS 22, SU 01, TD 01 Paket 4 – FS 24, KS 22, SU 01, TD 01 Paket 5 – KS 22 x 1, SU 01 x 2, TD 01 x 2, NBG 11 x 1 Paket 6 – KS 22 x 1, SU 01 x 2, TD 01 x 2 Paket 7 – FS 24, KS22, TD 01, NBG 11 Paket 8 – FS 24, KS 22, TD 01 Paket 9 – FS 24, KS 22, NBG 11 Paket 10 – FS 24, KS 22 Paket 3 och paket 5 ska ses som fyra förbandsinsatser sammantaget, dvs. KS 22, och tre ytterligare insatser som består av det dubbla antalet personer av det som är behovssatt i SU 01 respektive TD 01. Detta ryms inom ramen för kravet på antal insatta. Det minsta paketet (Paket 10) består av cirka 850 personer totalt. Vi är medvetna om att det kan finnas möjliga felkällor så som t.ex. att personalrekryteringen för internationella insatser var annorlunda innan det nuvarande personalförsörjningssystemet infördes i Försvarsmakten. Vi bedömer dock inte att skillnaderna är av avgörande betydelse för vår analys. Den första revisionsfrågan, om Försvarsmaktens förmåga, besvaras mer specifikt med hjälp av följande moment: a)Analys av om den övergripande försvars- och försvarsmaktsplanering som Försvarsmakten har bedrivit varit tillräckligt långsiktig och systematiskt genomförd och om den därmed kunnat bidra till att skapa goda förutsättningar för att uppnå de av regeringen fastställda insatsmålen. De dokument som analyseras är Försvarsmaktens strategiska inriktning (), Försvarsplan 2010–2013, Försvarsmaktens utvecklingsplaner fastställda åren 2010–2013 samt Försvarsmaktens och Totalförsvarets forskningsinstituts studier där insatsverksamheten står i fokus. Dessa dokumentstudier har kompletterats med intervjuer av de som varit ansvariga för att ta fram dokumenten. Vidare belyses planeringen av de enskilda insatserna via dokument och intervjuer. b)Försvarsmaktens behov och tillgångar när det gäller personal har beräknats och bedömts utifrån de angivna paketen av faktiskt genomförda insatser, rotationstakt, andelar fast respektive anställda samt avgångar17. Behov av och tillgångar när det gäller särskilda kompetenser har bedömts utifrån jämförelser mellan de behov av 17 Källa: Rapporter om personalläget inom Försvarsmakten. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER personal som fastställts i form av en P-tabell-behov18 och registrerats i insatsorganisationens register (IOR) i samband med genomförda insatser och de tillgångar på personal och kompetens som anges i Försvarsmaktens personal- och ekonomiadministrativa IT-system (Prio). c)De materiella förutsättningarna för att uppnå regeringens mål för insatser belyses huvudsakligen med uppgifter om Försvarsmaktens samlade behov av materiel för att göra insatser19 och fullgöra beredskapsuppgifter m.m. kontra tillgångar i ett urval av viktig materiel. Uppgifter om tillgångar hämtas bland annat ur Försvarsmaktens datasystem för materiel (Lift). d)Granskningen av Försvarsmaktens uppföljning och utvärdering av insatsverksamheten har främst gjorts genom dokumentstudier samt genomgångar av systemet för insatsorganisationsvärdering och rutiner för uppföljning av genomförda insatser. Den andra revisionsfrågan, om regeringen har gett Försvarsmakten tillräckliga förutsättningar att planera och genomföra en insatsverksamhet av hög kvalitet över tiden samt redovisat resultatet för , besvaras främst via analyser av regeringens styrdokument och intervjuer med ansvariga inom bl.a. Försvarsdepartementet och Försvarsmakten. Nedan preciseras revisionsfrågorna och metoderna för att besvara dem beskrivs kortfattat: a)Är de mål och krav som regeringen formulerat för uthålligheten i Försvarsmaktens insatser tillräckligt tydliga och hänger de samman? Det bedömer vi utifrån dokumentstudier och analyser av regeringens inriktningsbeslut, Försvarsmaktens instruktion och regleringsbrev samt genom intervjuer. b)Har regeringen följt upp hur uthålligheten i Försvarsmaktens insatser och de grundläggande förutsättningarna som uthålligheten bygger på utvecklats över tiden och redovisat resultatet för ? Det undersöks utifrån studier av dokument och intervjuer. 18Något förenklat kan man säga att P-tabell behov utgör ritningen för ett krigsförband vad gäller personalbehov. Tabellen redovisar t.ex. organisationsstruktur, tillhörande krigsbefattningar i form av krigsbefattningskod och krigsbefattningsbenämning. På samma sätt görs en genomgång av personalbehovet inför en insats och detta behov registreras även det som en P-tabell för varje insats. 19Behovet baseras på erfarenheter från genomförda insatser. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 1.6Problem med att få ett rättvisande underlag Sammantaget innebär ovanstående att en omfattande granskning av underlag har genomförts. Särskilda problem har uppkommit dels till följd av att informationen i underlagen är hemlig, dels beroende på att Försvarsmaktens informationssystem inte sinsemellan varit helt kompatibla. Underlagen har också innehållit betydande felkällor som har behövt korrigeras. begärde utdrag om behov av och tillgångar till personal och materiel ur Försvarsmaktens datasystem för insatsorganisationen (IOR) samt datasystemet för materiel (Lift). Försvarsmakten lämnade underlag om personal och delar av underlaget om materiel med början . fick huvuddelen av det underlag som begärts om materiel och som var avgörande för att kunna genomföra granskningen. Uppgifterna om behov och tillgångar som Försvarsmakten lämnat utgjorde underlag för beräkningar. fick Försvarsmakten ett rapportutkast för granskning. Försvarsmakten återkom med synpunkter . I de synpunkter som lämnades ifrågasatte Försvarsmakten om underlaget de tidigare lämnat höll för analys. Försvarsmakten påpekade att det fanns stora osäkerheter i underlaget och medverkade till att rätta underlaget. Felkällorna i underlaget fanns enligt Försvarsmakten både i behovssättningen och inom tillgångsredovisningen. Felen på behovssidan bestod bland annat i att behoven av materiel satts för högt i förhållande till gällande instruktion samt att materielbehov som skulle tagits bort inte hade tagits bort. Andra felkällor var att materiel som har avbeställts fortfarande var behovssatt. På tillgångssidan fanns fel i att materielleveranser blivit försenade eller levererats men inte registrerats rätt i datasystemen. Det har behövts ett omfattande manuellt arbete för att rätta till dessa felkällor, vilket nu har gjorts för de uppgifter använder i denna rapport. Underlaget håller därmed tillräckligt hög kvalitet för en tillförlitlig analys. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 2Svenska internationella och nationella insatser med militära förband 2.1Sverige har en lång historia av att delta i internationella insatser Den första svenska FN-insatsen med trupp genomfördes i Suez . Denna har följts av förband på platser som , , och Bosnien. har Försvarsmakten gjort truppinsatser i Kosovo, Bosnien, , , , , , , , och . Fram bemannades de svenska insatserna med en särskild utlandsstyrka. Den avvecklades /11. Internationell tjänstgöring har därefter blivit en obligatorisk uppgift för Försvarsmaktens anställda.20 Förband som gör insatser ska kunna användas oberoende av geografiskt område21, dock inte hemvärnsförbanden med de nationella skyddsstyrkorna. Försvaret ska vidare vara användbart utan krav på återtagning, det vill säga utan att förbanden behöver kompletteras för att vara fullt användbara22. 2.2Den politiska berednings- och beslutsprocessen Det är som beslutar om svenska väpnade styrkor får användas utomlands.23 Efter det att fått en formell förfrågan om deltagande i en insats bereds frågan inom , i huvudsak av och Försvarsdepartementet. Regeringen överlämnar därefter en proposition till som beslutar om deltagande. Processen från förfrågan till beslut om deltagande varierar beroende på insatsens beskaffenhet. 20Lag (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. 21Proposition 2008/09:140, Ett användbart försvar, s. 8, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 22Proposition 2008/09:140, Ett användbart försvar, s. 38, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 2315 kap. 16 § regeringsformen anger att regeringen får sända svenska väpnade styrkor till andra länder eller i övrigt sätta in sådana styrkor för att fullgöra en internationell förpliktelse som har godkänts av . Enligt lag (2003:169) får regeringen fatta beslut om fredsbevarande insatser som omfattar högst 3 000 personer anställda i Försvarsmakten och som tjänstgör i väpnad tjänst utomlands i internationella militära insatser. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER Inför riksdagsbeslutet om svenskt bidrag till en internationell insats genomförs en särskild planeringsprocess som avser att ta fram ett förslag på hur ett lämpligt bidrag ska kunna se ut. Hanteringen baseras på en formaliserad dialog mellan Försvarsdepartementet och Försvarsmakten och handlar i huvudsak om bidragets omfattning, utformning och sammansättning, det vill säga frågor som rör typen av vapenslag, antal personer, utrustning, materiel osv. Processen kan förenklat beskrivas i följande modell vilken utvecklas i efterföljande text. (UU, FÖU) Den formella förfrågan om bidrag föregås ofta av informella diskussioner inom FN, EU eller Nato. För att tidigt fånga upp dessa diskussioner och förutse möjliga insatsområden bedriver Försvarsmakten inom ramen för ordinarie försvarsplanering ett arbete för att förbereda sig för möjliga insatser. Då får en formell förfrågan om att delta i en internationell insats hanteras detta i en dialog mellan och Försvarsdepartementet samt med Försvarsmakten som informell samtalspartner. I ett första skede görs bedömningar utifrån den svenska utrikes- och säkerhetspolitiken samt försvarspolitiska och ekonomiska Vägledning för bedömningarna finns i en nationell strategi som togs fram 2008 för svenskt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet och som ställt sig bakom24. Strategin utgör en övergripande vägledning för svenskt agerande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet. I korthet handlar den om att ska vara en aktiv internationell aktör, att den svenska förmågan ska öka och att svenska insatser om möjligt ska utformas som samlade bidrag. Efter avstämning inom skickar Försvarsdepartementet en begäran (remiss) om information till Försvarsmakten, det gäller Försvarsmaktens möjligheter att bidra med trupp, kostnader, tillgängligt antal förband m.m. Förfrågan kan också innehålla uppdrag att ta kontakt med samarbetspartners (dock inte formellt att påbörja förhandlingar) samt förfrågan om Försvarsmaktens bedömning av säkerhetsläget inklusive en hot- och riskbedömning. 24Nationell strategi för svenskt deltagande i freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet Skr. 2007/08:51, prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Viktigt för den fortsatta processen är även att Försvarsmakten kan ge besked om beslutstidpunkter för t.ex. när personal senast måste rekryteras och utbildas samt när materiel måste anskaffas eller kompletteras m.m. När Försvarsmakten lämnat svar utgör detta underlag för den vidare beredningen inom mellan i huvudsak Försvarsdepartementet, , och Statsrådsberedningen. Såväl politiska faktorer, identifierade behov, tillgängliga resurser inklusive ekonomiska medel samt verksamhetsmässiga begränsningar vägs samman i bedömningen av vilka och hur många militära fredsfrämjande insatser som ska delta i. Därefter fattas ett regeringsbeslut som lämnas i en proposition till . I propositionen begärs mandat att sända en väpnad styrka utomlands. För att inte förlora tid i avvaktan på beslut tas ett beslut i med anvisning till Försvarsmakten att förbereda en insats, t.ex. vad avser rekognosering, detaljerad kostnadsberäkning, förslag till organisation, materiel m.m. Försvarsmakten har som stöd för detta genom regleringsbrevet mandat att efter anvisning från planera och vidta förberedelser för internationella insatser och får medel tilldelade för detta. Om regeringen får bemyndigande att delta med en väpnad styrka i en insats, uppdrar regeringen åt Försvarsmakten att ställa en sådan styrka till förfogande. beviljar ett högsta belopp som Försvarsmakten får använda för sitt deltagande i insatsen. från utgiftsområde 6, anslag 1.2 Fredsfrämjande förbandsinsatser, som Försvarsdepartementet ansvarar för. I beslutet anges också en ram för deltagande personal samt tidsförhållanden m.m. Försvarsmakten tar därefter fram en plan för hur insatsen ska genomföras. Den baseras i sin tur på de planer som har tagits fram av den organisation som leder insatsen. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER Som tidigare nämnts har bidragit med militära förband till konflikter och kriser runt om i världen. Nedan finns en sammanställning av de insatser Försvarsmakten deltagit i eller planerat för med väpnade förband fram . Internationella insatser med svenska väpnade förband FL01–03 OUP 01–02 EU NAVFOR GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA I årsredovisningarna –2012 anger Försvarsmakten att de genomfört ett antal nationella insatser i samband med att bevakning, beredskap och territoriell integritet har upprätthållits. Som exempel nämns att ledningsberedskap för tidig insats kontinuerligt har upprätthållits och att beredskapsstyrkor och bevakningsresurser på land ständigt funnits avdelade samt att de genomfört ett antal sådana bevakningsinsatser. I huvudsak omfattar dessa insatser bevakningsuppgifter vid skyddsvärd verksamhet. Sjöterritoriet har övervakats med fasta sensorer och sjöbevakningsfartyg. Luftrummet har övervakats med fasta sensorer kompletterade med rörlig radarspaning. Flygplan (rote) med incidentuppgifter har funnits tillgängliga med hög startberedskap inom valda tidsperioder enligt fastställd beredskapsorder. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 3Försvarsmaktens bedömning av förmåga till uthålliga insatser I detta kapitel redogör vi för i vilken utsträckning Försvarsmakten har redovisat och bedömt vilken förmåga till insatser de har. Vi bedömer till exempel om det av underlaget framgår i vilken grad Försvarsmaktens insatsverksamhet uppfyller alla de mål och krav som regeringen och har angivit för insatsverksamheten (se avsnittet 1.4 Bedömningsgrunder). Försvarsmakten har i regleringsbreven haft i uppdrag att redovisa en värdering av myndighetens operativa förmåga vad avser att kunna genomföra insatser utifrån de uppgifter som anges i förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. Försvarsmakten redovisar sin värdering på förbandsnivå (krigsförband), taktisk nivå (försvarsgrensvis) samt på operativ och strategisk nivå (FM samlat). För att uppnå en högre grad av säkerhet baserar Försvarsmakten sina bedömningar på flera oberoende underlag, bland annat genomförda insatser, övningar och spel, dvs. strukturerade teoretiska övningar kring hur olika strategiska, operativa och taktiska situationer kan eller bör hanteras. Vidare på specifikationer och planverk, tillgängliga resurser samt på värderingar och inspektioner. Försvarsmakten har gjort en sammanvägd värdering av förmåga utifrån fem uppgifter, varav en uppgift är att främja svensk säkerhet genom insatser internationellt. Till grund för den sammanvägda värderingen ingår även ett antal verksamhetsuppgifter, vilka av Försvarsmakten ses som en nedbrytning och förtydligande till de fem nämnda uppgifterna. I årsredovisningens öppna delar sägs att utifrån uppställda mål har förelagda uppgifter överlag lösts med gott resultat och att Försvarsmakten vidmakthållit och utvecklat förmågan till internationella insatser.