rfr · H00WRFR10 · 2013-06-11 00:00:00 — Ansvaret att fördela resurserna till skolan övergick till kommunerna i och med decentraliseringen . Syftet med reformen var att fördelningen skulle bli mer effektiv genom att kommunerna fick möjlighet att styra resurserna dit behoven var som störst. Därmed var tanken att resurserna inte ska fördelas lika överallt och det finns också variationer både mellan och inom kommunerna [29]. Att systematiskt kunna identifiera, analysera och kommunicera skolors resultat och behov är viktiga förutsättningar för att kunna prioritera utvecklingsinsatser. I en nylig granskning som Skolinspektionen genomfört framkommer dock att resursfördelningen till skolan inom kommunerna sker i för liten utsträckning efter analys och kommunikation av skolans resultat. Tilldelningen sker främst schablonmässigt och de flesta saknar analyssystem [30]. Det är viktigt att skolhuvudmännen tar ansvar när det gäller att skapa förutsättningarna för att få en undervisning som har sin grund i vetenskap och beprövad erfarenhet. Huvudmännen bör också delta i att utveckla lärarnas och skolledarnas kompetens och för att bygga organisationer och ledningsstrukturer som uppmuntrar och stödjer utveckling [8]. Många kommuner, både inom den politiska ledningen och förvaltningarna, fäster större vikt vid forsknings- och utvecklingsfrågor . Det kan ta sig uttryck i att kommuner leder eller deltar i särskilda utvecklingsprogram samt finansierar lokal skolnära forskning. Det finns dock stora variationer mellan kommunerna i hur stort ansvar man tar för att utveckla skolans vetenskapliga bas [25, 31, 32]. Det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ska enligt lagen ledas och samordnas av en rektor [6]. Forskning har visat att rektor har en central betydelse för kvalitetsarbetet och för att utbildningen utvecklas [33-35]. Rektor har i och med nya skollagen fått utökade befogenheter och fattar t.ex. ensam beslut om den egna skolenhetens inre organisation och har fått nya möjligheter att delegera beslutanderätten [30]. 2 När det gäller friskolor (som är sina egna huvudmän) har kommunen där skolan är lokaliserad rätt till insyn i verksamheten. Hur insynsrätten tillämpas kan dock se olika ut i olika kommuner [28]. I rektors pedagogiska ledarskap ingår att tolka uppdraget, omsätta det i un- dervisning, leda och styra lärprocesser samt skapa förståelse hos medarbe- tarna för sambandet mellan insats och resultat. Såväl rektorer som lärare har däremot ofta olika uppfattningar om vad pedagogiskt ledarskap betyder. Medan många rektorer kan ha svårt att axla rollen som aktiva pedagogiska ledare medför lärarnas okunskap om rektors uppdrag och ansvar till ett svagt förtroende för rektorn som pedagogisk ledare. Även olika lärarroller kan Bland annat råder ofta osäkerhet om det s.k. fördelade ledar- skapet, dvs. uppdrag som mer kan relateras till skolans utvecklingsarbete än till den professionella lärarrollen, t.ex. ämnesansvarig, kvalitetssamordnare eller utvecklingsledare [9, 30]. Framgångsrika skolor med avseende på god förbättringskapacitet tycks kännetecknas av att rektor fäster stor vikt vid arbetslagets betydelse och utövar ett involverande ledarskap [35]. Trots att kvalitets- och utvecklingsarbete ska ha fokus på undervisning och lärande brister många rektorer när det gäller att följa upp och analysera elevernas resultat [30]. Därmed saknas en viktig grundförutsättning för att kunna förbättra verksamheten utifrån de egna behoven. saknas mötesstrukturer för att diskutera pedagogiska frågor och skolutveck- Däremot hålls ofta regelbundna träffar i syfte att stödja det vardagliga arbetet avseende praktiska frågor [30]. Även om det finns motivation för de undervisningsnära frågorna och skolutveckling blir en konsekvens av otyd- ligheten i roller och ansvar avseende det gemensamma professionella upp- draget att de processer rektorn sätter i gång inte alltid sker som det var tänkt [30]. Rektors påverkan på elevernas studieresultat avseende t.ex. slutbetyg och andelen godkända elever tycks vara större på mindre skolor än på större Rektors inflytande förefaller också vara större i friskolor och i mer Men att rektor har större möjlighet att utöva sitt ledarskap kan däremot vara till såväl fördel som nackdel för elevernas pre- stationer [34]. I slutändan är det naturligtvis lärarens kompetens, förmåga och engage- mang som i högst grad påverkar kunskapstillväxten och därmed elevers Därmed vilar ett stort ansvar på dem. Men det är statens, skolhu- vudmännens och rektorernas skyldighet att läraren ges tillräckliga förutsätt- ningar att axla rollen och fullgöra sitt uppdrag [9, 15, 19, 22]. 2 Metod och innehåll Rapporten innehåller tre delar: en litteraturgenomgång, en enkät till lärare och skolledare i samt intervjuer med fyra centrala aktörer när det gäller spridning och implementering av forskningsresultat inom skolområdet. Syftet med studiens upplägg är att ge en övergripande bild av hur aktörer på olika nivåer i skolsystemet förhåller sig till kunskapsimplementering, både i relation till varandra och till den forskning som finns inom området. Litteraturgenomgången består av en översiktlig sammanställning av vetenskaplig litteratur, rapporter och utredningar av olika slag. Vetenskaplig litteratur identifierades genom databassökningar som genomfördes i samarbete med informationsspecialister vid . I bilaga 1 finns en beskrivning av litteratursökningen inklusive vilka databaser, söktermer och begränsningar som använts. Syftet med litteraturgenomgången har varit att få en översiktlig bild av vad som kan påverka en verksamhets systematiska inhämtning och användning av ny kunskap. Fokus har därför i första hand varit att finna översiktsartiklar och andra sammanställningar dels inom området användning och implementering av kunskap i allmänhet, dels inom utbildning och skola i synnerhet. I rapporten ges också exempel på strategier eller aktiviteter som kan underlätta kunskapsimplementering i skolan. Litteraturgenomgången, som redovisas i kapitlen 3–5 och sammanfattas i ett antal slutsatser i kapitel 6, gör inte anspråk på att vara heltäckande. En enkät genomfördes i syfte att undersöka hur lärare och skolledare i förhåller sig till och arbetar med att fånga upp och använda kunskap från ny forskning i sitt dagliga arbete. utformade frågorna och strukturerade enkäten utifrån information och kunskap från litteraturgenomgången. Undersökningen genomfördes med hjälp av . I bilaga 2 finns frågeformuläret med tillhörande missiv, en detaljerad beskrivning av undersökningens genomförande och de statistiska metoder som använts (Teknisk rapport och Kalibreringsrapport) samt tabeller med alla resultat. Enkäten redovisas i kapitel 7. För att komplettera bilden av hur en skola på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet kan stärkas, genomfördes också fyra intervjuer med företrädare (tjänstemän) för , vid 2 METOD OCH INNEHÅLL , Kommuner och Landsting samt utbildningsför- En beskrivning av intervjuerna inklusive vilka personer som har intervjuats, de övergripande frågor som låg till grund för samtalen samt datum för dessa finns i bilaga 3. 3 Kunskap och kunskapsanvändning Inom många samhällsområden finns en vilja att i allt större utsträckning basera verksamheterna på vetenskapliga rön. Kraven ökar på att tillämpa metoder som är ändamålsenliga och dokumenterat effektiva, som metoder som saknar tillräckligt stöd i forskning måste utvärderas bättre eller utrangeras [36-39]. Forskning visar att det som i högst grad påverkar elevers studieprestationer är undervisningen. För att påverka studieresultaten behöver fokus i första hand vara på åtgärder som direkt utvecklar och förbättrar undervisningen [9, 15, 19, 20, 22]. En modern kunskapsorganisation bör kännetecknas av att lärande och förändring inte skiljs från vardagsarbetet utan ingår som en naturlig del i den ordinarie verksamheten [40]. 3.1 Kunskap för skolan 3.1.1 Vad är forskningsbaserad kunskap? Forskningsbaserad kunskap kan rent allmänt sägas vara kunskap som systematiskt har prövats och säkrats med hjälp av regler och procedurer som arbetats fram inom vetenskapssamfundet [15]. Traditionerna ser dock lite olika ut inom olika områden och det är inte lätt att finna någon entydig definition som särskiljer vetenskaplig kunskap från annan kunskap3 [41]. När det gäller forskningsbaserade metoder ämnade att komma till praktisk användning finns en mängd olika benämningar i litteraturen, t.ex. innovation, intervention, program, teknik och verktyg, och dessa kan i sin tur beskrivas på delvis olika sätt inom olika forskningstraditioner [1, 11, 42]. Gemensamt för de flesta forskningsbaserade metoder är att de kan beskrivas som arbetssätt som följer vissa bestämda regler. Metoderna måste vara väldefinierade, dvs. man måste veta exakt vad som ingår. kan det röra sig om komponenter som är tänkta att integreras i ett större sammanhang. Oavsett om ett forskningsresultat inbegriper ett helt nytt sätt att arbeta eller utgör en komponent i ett befintligt arbetssätt kan det sällan börja användas utan vidare. Ny kunskap måste anpassas till den specifika situation i vilken den ska användas. En ny metod bör därför också innehålla material som ger vägledning för själva implementeringen. Det kan då exempelvis vara ett paket med skriftligt material som beskriver hur man går tillväga och hur effekterna ska utvärderas, presentationsmaterial, utbildningar, seminarier, rollspel m.m. [3, 43, 44]. 3 En vanlig uppfattning är att det vi kan kalla vetenskap i en eller annan form tillämpar den hypotetisk-deduktiva metoden, dvs. utgår från empiriskt testbara hypoteser som genom experiment eller iakttagelser kan styrkas eller falsifieras (se t.ex. [41]). 3 KUNSKAP OCH KUNSKAPSANVÄNDNING Inom utbildningsvetenskapen benämns utbildningens verktyg och metoder för didaktik. Forskning inom didaktik syftar alltså till att studera hur kunskap väljs ut, organiseras och kommuniceras. Ämnesdidaktik fokuserar på vilka villkor som är av betydelse för lärandet av ett specifikt ämne på olika nivåer, t.ex. inom matematik eller språk [26, 45]. Dvoraks tangentbord – exempel på forskningsbaserad kunskap som inte får genomslag (från [42]) De flesta av oss använder ett tangentbord som kallas QWERTY när vi ordbehandlar på våra datorer. Denna typ av tangentbord introducerades på skrivmaskiner och har fått sitt namn efter de sex första tangenterna sett från vänster på den övre bokstavsraden. Många av oss vet inte att QWERTY-tangentbordet ursprungligen konstruerades för att ge en relativt långsam skrivhastighet: bl.a. placerades bokstäver som ofta används intill varandra i orden tydligt åtskilda. Anledningen till detta var att man ville minska risken för att bokstavsarmarna i dåtidens mekaniska skrivmaskiner skulle haka i varandra. I och med att skrivmaskinstekniken kom att utvecklas och trasslande bokstavsarmar blev ett allt mindre problem växte på sina håll missnöjet med det ineffektiva QWERTY-tangentbordet. Man ansåg att det var svårt att lära sig och att det krävdes mycket träning för att uppnå god skrivhastighet. Efter ett drygt decennium av noggranna studier kunde forskaren vid 1932 presentera ett nytt förenklat tangentbord. Dvoraks tangentbord är bl.a. konstruerat för att ge en optimal växling mellan händerna och därmed en bättre rytm i skrivandet. Detta uppnås genom att vokalerna är placerade till vänster och konsonanterna till höger. Vidare är de oftast förekommande bokstäverna i det engelska alfabetet placerade på den mittersta raden för att användaren ska slippa flytta fingrarna för mycket i höjdled. Men trots att forskning har visat att skrivhastigheten kan ökas till det tredubbla med Dvoraks tangentbord och att det nu är sedan det lanserades har tangentbordet inte fått något genomslag. 3.1.2 Evidens och kunskapsbasering – vad innebär det? Att ett resultat härrör från forskning ger ingen garanti för att det är sant. Begreppen evidens och evidensstyrka är uttryck för hur tillförlitligt ett visst resultat är. Lite förenklat kan man säga att ju fler väl genomförda studier som finns med överensstämmande resultat, desto starkare är det vetenskapliga underlaget för slutsatserna. Ett annat sätt att uttrycka det är att ett starkt vetenskapligt underlag är så stabilt att sannolikheten är låg för att ny forskning ska leda till andra slutsatser. Evidens är därmed inget absolut begrepp och i litteraturen kan man finna många olika skalor för att beteckna olika grader av evidens [39]. Att en metod är evidensbaserad säger alltså inte något om hur starkt det vetenskapliga stödet för metoden är. Däremot används ofta begreppen evidens och evidensbaserad för att beteckna att en metod bedöms ha tillräckligt starkt vetenskapligt stöd för att rekommenderas. 3 KUNSKAP OCH KUNSKAPSANVÄNDNING Evidens- eller kunskapsbasering är begrepp som har använts mycket inom exempelvis hälso- och sjukvården och , och innebär att de metoder som praktiseras ska bygga på bästa möjliga vetenskapliga grund. Men även inom skolområdet är den s.k. evidensbaserade pedagogiken på frammarsch [46, 47]. När man talar om evidens hänvisar man oftast till en metods effekt i jämförelse med en annan. Inom vården kan det vara att en viss typ av behandling botar en sjukdom bättre än en annan, medan det inom skolan kan handla om att man genom att tillämpa en viss undervisningsmetod får eleverna att lära sig bättre jämfört med om man använder en annan metod. Syftet är alltså att jämföra hur väl olika metoder fungerar. Man måste däremot hålla i minnet att de effekter som hänvisas till avser genomsnittliga effekter inom en större grupp. Det går oftast inte heller att dra någon slutsats om varför det förhåller sig på ett visst sätt. Även om studierna ger viktig information om metoders nytta krävs individuella bedömningar och anpassningar. Precis som sjukvården måste ta hänsyn till patientens individuella faktorer i valet av en behandling, behöver skolans medarbetare vara beredda på att allt inte passar alla lika bra [43, 48, 49]. Det kan därför ofta innebära en förenkling att beteckna vissa metoder som evidensbaserade, då evidensen vanligen avser en viss grupp i ett visst sammanhang. Även om en metod har visats vara effektiv är det oftast inte tillräckligt för att den ska börja användas. Andra faktorer måste beaktas inför ett beslut om ett eventuellt införande. Det kan röra sig om att metoden är förknippad med några risker, dess kostnader och användarnas4 önskemål och förmågor [39]. Även om en ny metod har vetenskapligt stöd är det viktigt att den först testas i verksamheten i mindre skala och utvärderas därefter. Ytterligare forskning kan också behövas innan metoden implementeras i större skala. Målsättningen är att skolans metoder ska vila på bästa möjliga kunskap, men vilken typ av kunskap som är mest relevant och som bör prioriteras är inte alltid självklart (se t.ex. [25, 46, 47]). Även inom andra samhällsområden, såsom hälso- och sjukvård och socialt arbete, finns olika syn på den direkta tillämpbarheten av forskningsbaserad kunskap i form av evidens (se t.ex. [38, 50]). 3.1.3 Beprövad erfarenhet – vad innebär det? Om forskning saknas måste någon form av kollektiv erfarenhet kunna ge vägledning om vilka arbetssätt som bör användas. Man kan också tänka sig att det finns områden som är svåra, eller kanske till och med omöjliga, att beforska med vetenskapliga metoder. definition av beprövad erfarenhet lyder: Beprövad erfarenhet är något mer än erfarenhet, också om den är lång. Den är prövad. För detta fordras att den ska vara dokumenterad, i varje fall på något sätt kommunicerad så att den kan delas med andra. Den ska också i ett kollegialt sammanhang vara granskad utifrån 4 Inom skolområdet avses främst personal på olika nivåer (lärare, skolledare m.m.), men också elever och deras föräldrar eller andra företrädare. 3 KUNSKAP OCH KUNSKAPSANVÄNDNING kriterier som är relevanta för erfarenhetens verksamhetsinnehåll. också vara prövad utifrån etiska principer: all erfarenhet är inte av godartat och därmed av efterföljansvärt slag. Med en sådan prövning kommer man nära det vetenskapliga arbetssättet även om innehållet kan vara ett annat än det vetenskapligt genererade [51]. Även om den beprövade erfarenheten alltså inte har några skarpa gränser är det viktigt att man skiljer den från såväl det forskningsbaserade som den individuella erfarenheten. tolkas som att beprövad erfarenhet innebär att man ska göra som man alltid Sammanfattningsvis kan man säga att forskningsbaserade metoder med stark evidens kan utgöra kraftfulla verktyg för att förbättra elevernas resul- Men för att metoderna ska fungera i den vardagliga klassrumssituationen är det viktigt att läraren också introduceras väl i yrket och tar del av kollek- tiva erfarenheter [25]. Med en kunskapsbaserad verksamhet menas att bästa tillgängliga kunskap används på rätt sätt för att gagna varje enskild individ. Det kräver ett kritiskt förhållningssätt och att de arbetsmetoder som används regelbundet ifrågasätts och utvecklas. En lärare behöver alltså forma under- visningen utifrån såväl den kunskap som genererats genom forskning och beprövad erfarenhet som sin individuella yrkesskicklighet. kunskap ständigt tillkommer behöver utvecklingen ske kontinuerligt [40] (jfr [49]). Det finns i huvudsak tre olika sätt att förmedla kunskap så att den kan komma till användning i praktiken [1, 11, 42]: Passiv spridning (diffusion) – ny kunskap görs tillgänglig och kommuniceras passivt via olika kanaler inom en social gemenskap, t.ex. kan information om en ny metod publiceras på en webbplats som vänder sig till skolpersonal. Aktiv spridning (dissemination) – ny kunskap kommuniceras till en definierad grupp av mottagare genom särskilda insatser, t.ex. kan information om en ny metod inom matematik skickas ut till matematiklärare i ett visst årskursintervall inklusive ett erbjudande om att få metoden muntligen presenterad vid en konferens. Implementering (implementation) – en kombination av aktiv spridning och specifika aktiviteter för att stödja att ny kunskap tillämpas och integreras i ordinarie verksamhet, t.ex. att erbjuda en serie professionella stödinsatser i arbetet med en metod i lärarens naturliga miljö och skapa förutsättningar för lokal bearbetning. Historiskt har dessa begrepp ofta använts synonymt och det saknas ännu en gemensam begreppsram inom forskningen om kunskapsimplementering. har det också kommit att bli vanligt att använda andra termer, t.ex. knowledge translation, knowledge transfer och knowledge exchange, för att beskriva implementering av kunskap [37]. En möjlig förklaring kan vara att 3 KUNSKAP OCH KUNSKAPSANVÄNDNING dessa termer på ett tydligare sätt poängterar att det handlar om att använda just ny kunskap. För att beskriva implementering i vardagstal används ofta ord som att genomföra, förverkliga, få till stånd, sätta i bruk och dylikt. 3.2.1 Implementeringsvetenskap som eget forskningsfält Forskning inom många olika fält pekar på att implementering av ny kunskap är en komplex uppgift. Oavsett om det rör sig om tekniker inom jordbruk, hälso- och sjukvårdsmetoder eller metoder för läs- och skrivinlärning i skolan tycks principerna för kunskapsspridning och implementering vara snarlika. En fördel med denna generaliserbarhet är att många resultat och erfarenheter från ett område är överförbara till eller har relevans för andra områden. Däremot finns få generella framgångsfaktorer eftersom implementering alltid sker i ett visst sammanhang där många faktorer samspelar [1, 3, 11, 42, 43]. Lärande och utveckling implicerar förändring, dvs. att den som tar till sig ny kunskap blir i någon bemärkelse annorlunda än innan lärandet skedde [52]. Implementeringsforskning fokuserar därför ofta på att studera förutsättningar för förändring hos individer, grupper eller organisationer. Olika forskningstraditioner och skolbildningar har bidragit till den samlade kunskap som finns om implementering. Sedan publiceringen 1973 av vad som anses vara en av de första implementeringsstudierna [53] har forskningen inom området ökat kraftigt. Tidiga studier inom framför allt statsvetenskap var ofta fokuserade på genomförandet av politiska beslut och analyser av vilka faktorer som avgjorde om implementeringen skulle lyckas eller inte [1, 11, 42, 54]. har implementeringsforskningen expanderat inom flera fält, bl.a. hälso- och sjukvård, socialt arbete och folkhälsovetenskap. Utvecklingen har främst skett i kölvattnet av evidensbaserad medicin och dess bredare tillämpning som evidensbaserad praktik [36]. 3.2.2 Uppföljning och utvärdering av implementeringsinsatser En väsentlig del i ett implementeringsarbete är att följa upp olika åtgärder. Att budskap nått fram och omsatts på rätt sätt i den praktiska verksamheten behöver återkopplas till alla som berörs av en förändring. Inom implementeringsforskning skiljer man ofta mellan process, output och outcome, där det sistnämnda avser uppfyllandet av det yttersta målet [55]. Att följa upp processen innebär att man mäter olika aspekter på hur implementering eller ett förändringsarbete fortlöper, men oftast utan att studera några resultat. Man kan exempelvis mäta hur många som har utbildats i att använda en metod. Output avser konkreta resultat av de igångsatta processerna, t.ex. hur många praktiker som använder sig av en metod . När det gäller implementering av ny kunskap i skolan är målet ytterst att förbättra elevernas möjligheter att inhämta och utveckla kunskaper (outcome), vilket kan uppnås genom en ökad professionalisering av skolan (process och output). I många implementeringsstudier ges sällan direkt svar på frågan i vilken grad målet har uppnåtts. Orsaken till det är att det ofta tar innan man 3 KUNSKAP OCH KUNSKAPSANVÄNDNING kan fastställa att åtgärderna har inneburit bättre resultat. implementeringsinsatser mäts i stället ofta i utförarledet, dvs. ker som ska använda kunskapen (output). När det gäller en organisations egen uppföljning av ett förändringsarbete är det viktigt att utvärdera om det som har implementerats används på rätt sätt och om de förväntade effekter- na har uppnåtts. Inom skolområdet betyder det att organisationen måste kunna bedöma om genomförda förändringar verkligen har kommit eleverna till godo [3, 40, 44]. 3.2.3 Kunskapsanvändning inom hälso- och sjukvården Om man blickar tillbaka till kan kunskapsbasering inom vården sägas ha utvecklats genom olika faser [56]. Den första fasen, som brukar benämnas den optimistiska eran, kännetecknas av tron att nya forskningsrön automatiskt skulle fångas upp och nyttiggöras av hälso- och sjukvården. Man tänkte sig att all personal inom vården var tillräckligt tränad och gavs tid för att själv ta del av ny forskning och dra nytta av nya kunskaper inom ramen för sin dagliga yrkesutövning. Nästa fas präglas av att det blev allt mer uppenbart att många av de metoder som användes i vården faktiskt saknar stöd i vetenskaplig forskning. började många komma till insikt om att det är en i det närmaste omöjlig uppgift för personalen att själv ha ansvaret för sin fortbildning och försöka hålla sig uppdaterad med den stora och ökande mängden av forskningsrön. Detta pekade på behovet av lättillgängliga kunskapsöversikter och riktlinjer som hjälp i det dagliga arbetet. Tanken var att om bara tillförlitliga och pedagogiskt skrivna kunskapssammanställningar gjordes tillgängliga skulle de läsas av såväl beslutsfattare som medarbetare och verksamheten skulle anpassas i enlighet med det rådande kunskapsläget. Ytterligare en fas tog sin början när det blev allt tydligare att tillgången till evidensbaserade kunskapssammanställningar och riktlinjer oftast inte är tillräckligt för att verksamheten i praktiken ska förändras. råder inget tvivel om att det i de flesta fall krävs välplanerade insatser och professionell bearbetning för att ny kunskap ska implementeras i en verksamhet.