urf · H0A5URF1 · 2013-01-30 00:00:00 — Härefter tar kommittén ställning till om någon eller några delar bör brytas ut och göras tillämpliga på dem som redan nu är invalda och som kan komma att lämna i samband med valet eller . Vissa av kommitténs förslag innebär ingen större förändring. Det gäller exempelvis samordningsreglerna. finns det inte mycket att vinna på att låta sådana mindre ändringar gälla också de redan invalda. Däremot finns det skäl som talar emot en sådan ordning. Här vill kommittén framhålla att systemet riskerar att bli krångligt och svåröverskådligt. Detta medför att transparensen minskar. Det finns ett egenvärde i att regelverket är enkelt och att det är tydligt vilka regler som gäller för dem som redan är invalda och dem som väljs in . Om man håller isär systemen uppkommer heller inga oklarheter om vilka tider som ska räknas den enskilde till godo vid beräkningen av förmånerna. Administrationen av de aktuella systemen underlättas också. Det nya systemet för ekonomiska avgångsförmåner bör alltså i sin helhet gälla enbart dem som väljs in 2014 eller . 2012/13:1 11 ÖVERGÅNGSFRÅGOR På en punkt anser kommittén dock att det nya regelverket bör kunna gälla också dem som redan valts in i . Det gäller förslaget om en utvidgad jämkningsregel. Den föreslagna justeringen har som huvudsakligt syfte att säkerställa att grundtanken med de ekonomiska avgångsförmånerna får genomslag. Den grundtanken är att förmånerna ska fungera som en trygghet vid den omställningssituation som uppstår när ledamoten lämnar . Inkomstgarantins syfte är inte att utgöra en varaktig försörjning. Detta syfte – som slogs fast genom lagändringar – gör sig alltjämt gällande. Det som är nytt med kommitténs förslag är att jämkningsreglerna får en tydligare koppling till vad som är syftet med de ekonomiska avgångsförmånerna. Intresset av förutsebarhet talar alltså inte emot att den nya jämkningsregeln tillämpas även på dem som redan valts in i . Enligt kommitténs mening är en sådan ordning väl förenlig med direktiven eftersom förändringen inte rubbar huvuddragen i det nuvarande systemet. Mot den nu angivna bakgrunden anser kommittén att den nya jämkningsgrunden bör kunna tillämpas även på dem som redan valts in i vid ikraftträdandet och som lämnar efter ikraftträdandet. De som lämnat före ikraftträdandet och som redan har fått beslut om inkomstgaranti som fortfarande löper bör dock inte omfattas av ändringen. För att åstadkomma en så tydlig reglering som möjligt bör det nya och det gamla systemet skiljas åt genom att bestämmelserna tas in i var sitt kapitel i ersättningslagen. De nya reglerna bör placeras i ett nytt kapitel, 13 a kap. Kapitlet bör träda i kraft i sådan tid före valet att det nya systemet med stödåtgärder kan användas för dem som lämnar i samband med det valet. Ett lämpligt datum för det är enligt kommitténs mening . Bestämmelserna bör tillämpas på de ledamöter som väljs in i i samband med valet . Detta bör framgå av en inledande bestämmelse i kapitlet. I en övergångsbestämmelse bör det slås fast att de nya bestämmelserna också ska gälla dem som varit ledamöter av och som väljs in på nytt, förutsatt att de tidigare fått rätt till inkomstgaranti som hunnit upphöra innan det nämnda valet. De nuvarande reglerna ska gälla framöver. De bör därmed finnas kvar i 13 kap. ersättningslagen. Vissa justeringar bör göras i dessa bestämmelser. Här handlar det företrädesvis om förfarandefrågor som bör överensstämma med vad som föreslås i det nya systemet. Också här bör det i en inledande bestämmelse klargöras för vilka kapitlet gäller. Bestämmelserna om erbjudande av stödåtgärder för omställning, uppgiftsskyldighet och jämkning bör som framgått ovan även gälla ledamöter som valts in i före ikraftträdandet och som lämnar efter ikraft- 11 ÖVERGÅNGSFRÅGOR 2012/13:1 Detsamma bör gälla i fråga om beslutsfattande. Detta bör komma till uttryck genom att likalydande bestämmelser i dessa frågor tas in både i 13 kap. och i 13 a kap. Kommitténs förslag: Beslut om rätt till ekonomiskt omställningsstöd och efterlevandeskydd ska fattas av . Sådana beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. När en ledamot lämnar ska till lämna de uppgifter som nämnden behöver för att fatta beslut om förmåner för honom eller henne. ska också på begäran till nämnden lämna de uppgifter som en tidigare ledamot lämnat till rörande vidtagna åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Ett beslut om jämkning, som innebär att inkomstgaranti eller ekonomiskt omställningsstöd dras in helt eller delvis, gäller om inte annat förordnas. Återkrav ska kunna verkställas av ansvarig myndighet. Ränta ska betalas på återkravsbelopp som inte betalas . Ledamöterna i ska utses av . Beslut som fattar i ärenden om stödåtgärder för omställning får inte överklagas. Kommitténs bedömning: Den administrativa hanteringen av ekonomiska avgångsförmåner bör även i fortsättningen skötas av . Det nuvarande regelverket innebär att det ankommer på att fatta beslut om rätt till inkomstgaranti. Sådana beslut baseras bl.a. på de grundförutsättningar som anges i 13 kap. 2 § ersättningslagen. fattar också beslut om förlängning av inkomstgaranti enligt den särskilda dispensregeln i 13 kap. 7 § ersättningslagen. Den som vill att garantin ska betalas ut måste sedan ansöka om det hos (). I fråga om efterlevandeskydd gäller att den som vill ha förmånen ska ansöka om den hos . Den administrativa hanteringen sköts dock av SPV. Beträffande jämkning av inkomstgaranti gäller att beslut fattas av . Sådana beslut fattas på initiativ av nämnden. Beslut i samtliga nu nämnda ärendetyper kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Första instans är förvaltningsrätten. Den domstolens avgöranden kan överklagas hos kammarrätten. För att kammarrätten ska pröva överklagandet krävs prövningstillstånd. 12 FÖRFARANDEFRÅGOR 2012/13:1 kan fatta beslut i en rad andra frågor än inkomstgaranti. Beslut i sådana frågor överklagas hos . Som framgått ovan föreslår kommittén att det ska införas ett system med stödåtgärder för dem som lämnar och att tidigare ledamöter ska ha en uppgiftsskyldighet gentemot när det gäller vilka åtgärder de vidtagit för att övergå till yrkesverksamhet. Vidare föreslås att det nuvarande systemet med inkomstgaranti ersätts av ett nytt system med ekonomiskt omställningsstöd. Jämkningsregeln kompletteras enligt förslaget med ytterligare en jämkningsgrund. Frågan är nu om dessa förändringar i den nuvarande ordningen motiverar förändringar i fråga om förfarandena hos de angivna organen. 12.2 Hanteringen av omställningsstödet I kapitel 9 har kommittén föreslagit att alla som lämnar uppdraget som ledamot och inte fyllt ska erbjudas stödåtgärder för övergång till förvärvsarbete. Enligt förslaget ska ha ansvaret för att sådana stödåtgärder finns tillgängliga. Av övervägandena i kapitel 9 framgår att erbjudandet om stöd ska lämnas utan någon ansökan från den tidigare ledamoten. Som framgått i avsnitt 9.2.4 föreslås att den tidigare ledamoten ska åläggas en uppgiftsskyldighet gentemot . En fråga som infinner sig här är vad som bör gälla om efterfrågade uppgifter inte lämnas. I denna fråga gör kommittén följande bedömning. De efterfrågade uppgifterna är naturligtvis viktiga för att omställningsstödet ska kunna följas upp. bör dock inte tilldelas några särskilda befogenheter att ingripa mot den som inte använder omställningsstödet. Sådana ingripanden bör i stället ske inom ramen för den tillsyn som har att utföra i fråga om dem som har rätt till ekonomiskt omställningsstöd som sträcker sig om . För den gruppen av förmånstagare gäller alltså i praktiken att en sanktion kan komma att inträda om uppgifter av angivet slag inte lämnas. Mot denna bakgrund anser kommittén att det inte finns något tillräckligt behov av en särskild reglering av vad som ska gälla om uppgifter inte lämnas till trots att förvaltningen begärt dem. Inte heller i övrigt behövs några särskilda bestämmelser om förfarandet hos . 12.3 Den administrativa hanteringen av utbetalningar Den nuvarande ordningen bygger på en rollfördelning där fattar besluten om de grundläggande rättigheterna, medan den administrativa hanteringen avseende samordning, utbetalning, återkrav m.m. sköts av SPV. Erfarenheterna från hur SPV skött denna uppgift är alltigenom goda. Det finns inte anledning att anta annat än att också den nya förmån som kommittén föreslår kommer att kunna hanteras på samma sätt. 2012/13:1 12 FÖRFARANDEFRÅGOR finner alltså inte skäl att överväga någon förändring på denna punkt. SPV bör således även fortsättningsvis sköta den administrativa hanteringen av de ekonomiska avgångsförmånerna. 12.4 Besluten om rätt till förmåner I direktiven anges att alla beslut som rör inkomstgarantin bör fattas av . Ett alternativ till den ordningen skulle kunna vara SPV. En utgångspunkt för dessa överväganden bör – som kommittén förordat – vara att den administrativa hanteringen av de ekonomiska avgångsförmånerna även i fortsättningen bör skötas av SPV. En annan utgångspunkt bör vara att ett och samma organ ska fatta de grundläggande besluten om rätt till alla förmånerna. Ett tungt vägande skäl för att flytta besluten som rör själva rätten till förmånerna från är att förvaltningen som beslutsorgan kan ifrågasättas i dessa sammanhang på grund av myndighetens nära samband med . Det ligger därmed ett värde i att lyfta de aktuella besluten från . När det gäller det nu diskuterade alternativet att låta SPV fatta de aktuella besluten måste det hållas i minnet att besluten även rör jämkning av ekonomiska förmåner. Prövningen av sådana ärenden rör inte sällan bedömningar med skönsmässiga inslag. prövar sådana ärenden och det har inte framkommit skäl att ändra på den ordningen. Mot den angivna bakgrunden finner kommittén att uppgiften att fatta beslut om de ekonomiska avgångsförmånerna bör läggas på . Kommittén har i avsnitt 9.2.5 tagit upp frågan om vilka konsekvenser denna nya uppgift får för nämnden. Liksom tidigare bör nämnden också fatta beslut om jämkning av förmånerna. Det förhållandet att uppgiften att fatta beslut om de ekonomiska förmånerna nu läggs på innebär att SPV – som sköter den praktiska hanteringen med utbetalningar m.m. – kan komma att få vända sig till nämnden med frågor m.m. Förändringen avseende beslutsfattande innebär dock inte att det uppdrag som SPV utför – och som bygger på en överenskommelse med – ändras. För att ska kunna fastställa vilken förmån en tidigare ledamot ska ha krävs ett underlag från . Här handlar det i huvudsak om vilka som lämnat uppdraget och hur länge de tjänstgjort i . I ersättningslagen bör det slås fast att dessa uppgifter ska lämnas till nämnden. 12 FÖRFARANDEFRÅGOR 2012/13:1 ska även pröva frågor om jämkning enligt den nya jämkningsregeln. Det förutsätter ett adekvat beslutsunderlag. Av väsentlig betydelse i det sammanhanget är de uppgifter som de tidigare ledamöterna lämnat till om vilka åtgärder de vidtagit för att övergå till förvärvsarbete, jfr avsnitt 9.2.4 För dessa uppgifter kan sekretess gälla. För att säkerställa att nämnden kan få del av dem bör det införas en sekretessbrytande regel som innebär att förvaltningen på nämndens begäran ska lämna ut uppgifterna. I avsnitt 12.4 har kommittén föreslagit att ska ta över beslutsfattandet avseende de ekonomiska avgångsförmånerna från . Det innebär att inte längre kommer att fatta några beslut enligt 13 kap. ersättningslagen som bör kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Förvaltningens beslut i övrigt kommer därmed i huvudsak att kunna överklagas hos . Som en följd av att tar över beslutsfattandet rörande de ekonomiska avgångsförmånerna bör nämndens beslut i sådana frågor kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol på samma sätt som gäller för motsvarande beslut. I fråga om SPV:s beslutsfattande bör kommitténs förslag inte föranleda några lagändringar när det gäller överklagande. En fråga som inställer sig i sammanhanget är om det bör finnas möjlighet att överklaga beslut som kan komma att fattas av inom ramen för hanteringen av omställningsstödet. Förvaltningens roll föreslås vara att lämna ett erbjudande om stöd som sedan utförs av ett annat, privaträttsligt, organ. Någon särskild prövning av vilka som ska få erbjudandet om stödåtgärder ska inte göras hos . I samband med att erbjudandet accepteras bör dock – i enlighet med vad som sägs i avsnitt 9.2.4 – anges i vilken utsträckning den tidigare ledamoten ska lämna uppgifter om vilka åtgärder han eller hon vidtagit för att övergå till arbetslivet. Någon sanktion för den som inte lämnar uppgifter föreslås emellertid inte. Det som sagts nu innebär sammantaget att det saknas större praktiskt behov av en rättslig kontroll av hantering av omställningsstödet. Kommittén kommer därför till slutsatsen att förvaltningens beslut som fattas i ärenden om omställningsstöd inte bör kunna överklagas. En särskild bestämmelse om det bör införas i ersättningslagen. Vad sedan gäller innehållet i de stödinsatser som utförs av anordnarna kan det i enskilda fall inträffa att en tidigare ledamot och anordnaren har olika uppfattning om vilka stödåtgärder som är lämpliga. Som kommittén ser det bör sådana frågor kunna lösas inom ramen för det samråd som nämnts i avsnitt 9.2.1. 2012/13:1 12 FÖRFARANDEFRÅGOR Ett beslut om jämkning kan utformas på olika sätt beroende på de skäl som beslutet baseras på. I de fall där jämkning skett har det som regel varit fråga om fall där garantitagaren inte tagit ut en skälig ersättning för arbete som utförts i ett eget aktiebolag. Besluten har tagit sikte på förhållanden och de har fattats när garantitiden löpt ut. har i sina beslut fastställt ett jämkningsbelopp. finns det inga särskilda regler om verkställighet av beslut om jämkning. Här anmärker kommittén att den särskilda avräkningsregeln i 13 kap. 25 § ersättningslagen synes syfta på återkrav som baseras på SPV:s årsavstämning. I frånvaro av särskilda regler får man utgå från att ett jämkningsbeslut gäller först när det vunnit laga kraft. Detta aktualiserar två frågor. Den ena gäller om jämkningsbeslut bör gälla , dvs. utan hinder av att de vunnit laga kraft. Den andra frågan rör hur besluten ska få verkställas, dvs. hur betalning ska kunna drivas in från den som inte vill betala. När det gäller den första frågan kan det konstateras att ett jämkningsbeslut som innebär att förmånen ska dras in helt eller delvis kan bli poänglöst om det inte får omedelbar effekt. Som exempel kan nämnas att en tidigare ledamot trots att ett tillsynsärende inletts inte lämnar några uppgifter alls som tyder på någon aktivitet när det gäller att hitta en ny försörjning. I sådana fall bör det vara möjligt att avbryta utbetalningarna med omedelbar verkan. Enligt kommitténs mening bör det därför införas en bestämmelse som innebär att ett jämkningsbeslut som går ut på att förmånen dras in helt eller delvis ska gälla . Om beslutet överklagas bör det dock vara möjligt för domstol att ändra på det i avvaktan på en slutlig prövning. Vad härefter gäller frågan om ett beslut om jämkning som innebär att en utbetald förmån ska betalas tillbaka kan man tänka sig olika lösningar. En lösning är att låta beloppet räknas av från kommande utbetalningar. Om det återstår belopp att betala ut bör en sådan avräkning få ske. I vissa fall kan det dock vara omöjligt att genomföra en sådan avräkning eftersom det inte återstår några utbetalningar att räkna av från. I så fall bör ett särskilt återkrav riktas mot den berörde. Om kravet inte betalas bör beslutet kunna läggas till grund för verkställighet, dvs. Detsamma bör gälla beslut om återkrav efter årsavstämning. Såväl avräkning som ett direkt krav innebär att jämkningsbeslutet realiseras. En sådan åtgärd bör inte kunna vidtas förrän beslutet vunnit laga kraft, dvs. efter det att den berörde fått del av beslutet. Om ett beslut om jämkning överklagas måste domstolens avgörande alltså inväntas. I fråga om återkrav innebär den nuvarande regleringen att ränta enligt räntelagen ska betalas om kravet inte betalas, se 13 kap. 26 § ersättningslagen. 12 FÖRFARANDEFRÅGOR 2012/13:1 det gäller jämkningsbelopp som ska betalas tillbaka finns ingen sådan bestämmelse. Enligt kommitténs mening finns det inte skäl att underlåta att kräva ränta av den som inte betalar ett jämkningsbelopp. En bestämmelse om det bör införas i ersättningslagen. Den nuvarande räntebestämmelsen bör också förtydligas så att det framgår att det är dröjsmålsränta som avses. 12.9 Val av ledamöter i Ledamöterna i utses av riksdagsstyrelsen, se 3 § lagen (2012:883) med instruktion för . Regleringen i fråga om hur ledamöterna i utses avviker från vad som gäller beträffande ledamöterna i och till ombudsmän och riksrevisorerna. I dessa två nämnder utses ledamöterna av . Enligt kommitténs mening finns det inget skäl att särbehandla i detta hänseende. Tvärtom skulle en ordning där ledamöterna utses av markera nämndens oberoende. Kommittén föreslår därför att nämndens ledamöter utses av . Detta kräver en ändring i riksdagsordningen och i lagen med instruktion för . 13 Konsekvenser av förslagen Kommitténs bedömning: Kostnaderna för administration av de föreslagna ekonomiska omställningsstöden bedöms bli betydligt lägre än för inkomstgarantin. Kostnaderna för omställningsåtgärderna bedöms rymmas inom en ram motsvarande den som avsatts för den nu pågående försöksverksamheten. Dock tillkommer vissa kostnader för administrationen av stödet. 13.1 Kostnader för det ekonomiska stödet Det går inte att annat än i grova drag ange hur förslaget till omställningsstöd påverkar kostnader jämfört med de kostnader som uppkommer genom den nuvarande inkomstgarantin. Kostnaderna för de båda systemen är beroende av en rad faktorer, som antalet ledamöter som lämnar efter ett val, åldersfördelningen bland dessa ledamöter och hur de innehaft sina uppdrag. Kostnaderna påverkas naturligtvis också av hur väl omställningsarbetet lyckas och därmed i vilken grad inkomstgarantin respektive det ekonomiska omställningsstödet faktiskt utnyttjas. efter valet är kostnaderna tämligen likvärdiga i de två systemen. Visserligen ligger inkomstgarantin på en något lägre nivå, av ledamotsarvodet jämfört för det föreslagna ekonomiska omställningsstödet. I beräkningsunderlaget för inkomstgarantin ingår dock tilläggsarvoden som vissa av de avgående ledamöterna haft. Det ekonomiska omställningsstödet baseras helt på grundarvodet. Det gör att skillnaden i totalkostnad minskar något. Därutöver sker samordningen med andra inkomster när det gäller inkomstgarantin, efter att det s.k. fribeloppet på ett prisbasbelopp avdragits, bara med den procentandel av dessa inkomster som motsvarar garantins andel av ledamotsarvodet, dvs. För det ekonomiska omställningsstödet föreslås samordningen med andra inkomster, efter avdraget för fribeloppet, ske krona för krona. Även detta borde bidra till att minska skillnaden i totalkostnad mellan inkomstgarantin och det ekonomiska omställningsstödet. efter valet kan det ekonomiska övergångsstödet förväntas kosta väsentligt mer än inkomstgarantin då det även det året ligger på nivån av ledamotsarvodet vid avgången, medan inkomstgarantin som högst ligger på av sitt beräkningsunderlag uppräknat med förändring i prisbasbeloppet. Hur mycket större kostnaden blir med det föreslagna nya stödet är främst beroende av hur stor andel av de avgångna som varit ledamöter . 13 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN Från och med det tredje året efter valet kommer dock kostnaderna för det av kommittén föreslagna stödet med all sannolikhet att vara betydligt lägre än inkomstgarantin enligt den nu gällande ordningen. Den enda kostnad som kan uppkomma är den som följer av att i enskilda fall, och i taget, fattat beslut om förlängt ekonomiskt omställningsstöd på högst av ledamotsarvodet vid avgången (uppräknat med hänsyn till förändringar i prisbasbeloppet). Förlängt ekonomiskt omställningsstöd kan endast komma i fråga för dem som trots aktiva insatser inte lyckats komma tillbaka till arbetslivet och som under avgångsåret från uppnått . Den varaktiga inkomstgarantin gäller däremot fram t.o.m. månaden före 65-årsmånaden för alla som vid avgången uppnått och som varit ledamöter . För att få en grov bild av kostnadsrelationerna mellan det nuvarande och det föreslagna ekonomiska stödsystemet har en jämförelse gjorts för de ledamöter som lämnade 2010. har gjort en s.k. skuldberäkning för hur stor kostnaden skulle bli för de 90 f.d. ledamöter som efter valet fick beslut om inkomstgaranti. Om dessa garantier av alla skulle utnyttjas fullt ut fram till 65-årsdagen skulle det, räknat prisnivå och inklusive arbetsgivaravgifter, kosta ca . Motsvarande kostnad för det ekonomiska omställningsstödet är ungefär hälften så stor, . Det förlängda ekonomiska omställningsstödet skulle därutöver kosta , om alla som uppfyller ålders- och tjänstetidskraven misslyckas med att finna nytt arbete och beviljas stöd, år för år, fram till 65-årsdagen. Det är viktigt att betona att de här angivna siffrorna är baserade på teoretiska beräkningar av det utfall där kostnaderna är som störst. De verkliga kostnaderna för såväl inkomstgarantin som det föreslagna ekonomiska omställningsstödet kommer att vara betydligt lägre, hur mycket lägre är beroende av hur framgångsrikt omställningsarbetet är. Kostnaderna för administration av det ekonomiska omställningstödet borde vara något lägre än för inkomstgarantin, då beräkningsgrunderna är enklare och stödet för flertalet f.d. ledamöter kommer att ges . 13.2 Kostnader för omställningsåtgärderna m.m. För den försöksverksamhet med s.k. jobbcoachning som pågått under den nuvarande valperioden avsattes ett belopp om per ledamot. De omställningsåtgärder som kommittén föreslår beräknas rymmas inom den kostnadsramen. Om samtliga f.d. ledamöter med rätt till omställningsstöd eller inkomstgaranti maximalt utnyttjar avsatt belopp innebär det en kostnad på ca under nästkommande valperiod. 2012/13:1 13 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN Kostnadsberäkningen baseras på att antalet ledamöter som avgår vid nästa val är i paritet med tidigare val. I praktiken kommer dock kostnaden att vara lägre och bero på i vilken omfattning och på vilket sätt omställningsåtgärderna kommer att nyttjas. Vissa kostnader tillkommer dock för administrationen av stödet. Det rör sig i första hand om kostnaderna för rekrytering till av en kvalificerad handläggare med erfarenhet av omställningsarbete och för att ge möjlighet att i sitt beredningsarbete utnyttja expertis på arbetsmarknadsområdet. Personalkostnaden för en kvalificerad handläggare till förvaltningen uppskattas till ca . De nya och utökade uppgifter som enligt kommitténs förslag ges medför även i övrigt ett behov av ökade resurser för nämndens verksamhet. 14.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter Som framgått i kapitel 11 ska det nya systemet med avgångsförmåner gälla dem som väljs in i vid valet eller som väljs in . Detsamma gäller dem som inträder som ersättare efter det valet. För övriga gäller i huvudsak att äldre bestämmelser ska tillämpas. För att åstadkomma en tydlig reglering har därför de bestämmelser som avser det nya systemet placerats i ett nytt kapitel benämnt 13 a kap. För dem som inte omfattas av det nya regelverket kommer bestämmelserna i det nuvarande 13 kap. alltjämt att gälla. Vissa delar av det nya systemet ska dock gälla också för dem som valts in års val. Regleringen i de båda kapitlen överensstämmer därför med varandra i vissa delar. 13 kap. Inkomstgaranti och efterlevandeskydd I detta kapitel finns bestämmelser om stöd för övergång till förvärvsarbete, inkomstgaranti och efterlevandeskydd. Bestämmelserna gäller de ledamöter som har valts in i eller har inträtt som ersättare före valet . Paragrafen, som är ny, anger innehållet i kapitlet och vilka som omfattas av regleringen. Överväganden i frågan om vilka tidigare ledamöter som ska omfattas av nya respektive gamla regler finns i kapitel 11. Innehållet i den tidigare 1 § har flyttats till den nya 1 a §.