eunbil · H00N2B6000 · 2013-01-01 00:00:00 — Direktivförslaget, som avser att ersätta rambeslutet /383/RIF som har genomförts i (prop. 2000/2001:40 Penningförfalskning m.m.), syftar till att ytterligare tillnärma medlemsstaternas strafflagstiftning på området för förfalskning av euron och andra valutor. Vidare är avsikten att förbättra samarbetet mellan rättsliga och andra behöriga myndigheter i medlemsstaterna. Förslaget bygger i stora delar på det ovan nämnda rambeslutet och innehåller bestämmelser om kriminalisering av penningförfalskning och distribution av falska pengar, liksom av anstiftan av och medhjälp och försök till sådana brott. Vidare föreslås skärpta lägsta maximistraff för vissa brott och utvidgade regler om försvårande omständigheter. Det föreslås även införande av lägsta minimistraff för brott av viss svårhetsgrad. I övrigt innehåller initiativet regler om ansvar och sanktioner för juridiska personer, utvidgad jurisdiktion, tillhandahållande av tvångsmedel vid utredning av misstänkt penningförfalskning samt skyldighet för brottsbekämpande myndigheter att överlämna falska eurosedlar och euromynt för analys och spårning. Regeringen välkomnar kommissionens initiativ. Det är viktigt med internationell samverkan i arbetet mot penningförfalskning, inte minst som brottsligheten ofta är gränsöverskridande. Ordförandeskapet har ännu inte presenterat några frågeställningar för den aviserade riktlinjedebatten. Förslag till och rådets förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden [första behandlingen] (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Kommissionen presenterade förslaget till förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förhållanden. Förslaget är en del av ett lagstiftningspaket som syftar till att stärka brottsoffrens rättigheter inom EU och som också inbegriper ett meddelande om att stärka brottsoffrens rättigheter inom EU och ett direktiv om införande av minimistandarder för brottsoffers rättigheter. Förslaget till förordning ska göra det möjligt för personer som erhållit skyddsåtgärder beslutade i civilrättsliga frågor att ta med sig detta skydd till en annan medlemsstat. Förordningen ska komplettera direktivet om en europeisk skyddsorder (EPO), vilken gäller för skyddsåtgärder beslutade i straffrättsliga frågor. Förordningen har behandlats på arbetsgruppsnivå . På nåddes en allmän inriktning för hela förordningstexten inför förhandlingar med Det irländska ordförandeskapet har efter det haft informella kontakter med parlamentet om förslaget. har lyft vissa frågor där det föreligger oenighet med rådet. vill bl.a. att den skyddsbehövande ska kunna förnya sitt intyg eller att varaktigheten av intyget i vart fall ska vara längre samt att den enskilde i så stor utsträckning som möjligt inte ska drabbas av kostnader i förfarandet. har också varit oroat över att vägransgrunden om ordre public ska leda till att vissa stater vägrar erkänna en skyddsåtgärd när de berörda parterna lever i ett samkönat förhållande. Det kan däremot konstateras att parlamentet valt att inte ta strid för vissa frågor som är av stor vikt för . Detta gäller bl.a. frågan om i vilken utsträckning myndigheter ska vara aktiva i förfarandet, där Europarlamentet har samma inställning som (se nedan under inställning). Ordförandeskapet har med anledning av synpunkter tagit fram ett antal kompromissförslag. Bland annat föreslås att giltighetstiden för intyget ska utsträckas till . När det gäller vägransgrunden för ordre public har ordförandeskapet och kommissionen förklarat att karaktären på förhållandet mellan parterna är irrelevant för tillämpningen av förordningen. Vägransgrunden är en standardbestämmelse i civilrättsliga instrument och tar endast sikte på processuella frågor. Det föreslås att det införs en skälstext som förklarar detta. När det gäller frågan om kostnader har ordförandeskapet framfört att det, med hänsyn till att det normalt är parterna som står för kostnaderna i ett civilrättsligt förfarande, inte är möjligt att reglera att staten ska bära samtliga kostnader. Det är därför bättre att låta medlemsstaterna själva reglera detta i nationell rätt. Ordförandeskapet har beträffande möjligheten till rättshjälp hänvisat till dels rättshjälpsdirektivet, dels till att den enskilde inte kommer att behöva anlita ombud för förfarandet med att söka och åberopa ett intyg om en skyddsåtgärd. Det föreslås att det införs en skälstext som uttryckligen hänvisar till möjlighet till rättshjälp enligt rättshjälpsdirektivet i förekommande fall. Ett första trilogmöte mellan , kommissionen och ordförandeskapet hölls . På ministermötet hoppas ordförandeskapet kunna informera om att man nått en förstaläsningsöverenskommelse med . har under förhandlingsarbetet jobbat för att förordningen på civilrättssidan ska utgöra ett komplement till den ordning för ömsesidigt erkännande som gäller för straffrättsliga skyddsåtgärder enligt direktivet. har därför verkat för att medlemsstaternas myndigheter ska ha en aktiv roll i förfarandet och erbjuda en skyddsbehövande person hjälp och stöd när denna behöver ta med sig en skyddsåtgärd till en annan medlemsstat. hade också föredragit en snävare definition av vilka skyddsåtgärder som ska omfattas av förordningen, eftersom den föreslagna definitionen kan komma att omfatta åtgärder som inte bygger på något reellt skyddsbehov. Den vida definitionen har också fått till konsekvens att förordningen skiljer sig från det straffrättsliga direktivet. De två rättsakterna kan därmed inte sägas utgöra en spegling i förhållande till varandra utan reglerar delvis olika sorters åtgärder. Sammantaget har förordningen inte blivit ett så kraftfullt instrument som hade velat. menar dock att våra egna kontaktförbud lämpligast tas om hand inom ramen för det straffrättsliga direktivet. Förordningen kan dock komma att innebära en förbättring för en skyddsbehövande person som vill ta med sig sin civilrättsliga skyddsåtgärd till en medlemsstat, som också har ett civilrättsligt system för skyddsåtgärder. Med hänsyn till detta och till att en överväldigande majoritet gav stöd till förordningsförslaget har accepterat förslaget till förordning. hade hoppats att vid kontakterna med rådet skulle ha tagit strid för frågan om myndighetskontakt men kan konstatera att det inte blev så. kan instämma i flera av de synpunkter som framfört beträffande förordningsförslaget. Detta gäller särskilt frågan om kostnader, där under förhandlingsarbetet verkat för att den enskilde ska drabbas av så få kostnader som möjligt. anser dock att ordförandeskapets kompromisslösningar är acceptabla och att de kommer att lösa de problem som Europarlamentet framfört. Se vidare i bifogad promemoria. Övriga frågor (Sr ) =Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag. Ordförandeskapet har ännu inte meddelat något om dagordningspunktens innehåll. Övriga frågor (Sr ) Det har ännu inte presenterats några övriga frågor. GEMENSAMMA KOMMITTÉN PÅ MINISTERNIVÅ SIS II (Sr ) –Utkast till rådets beslut om fastställande av datum för tillämpningen av beslut /533/RIF om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) –Rådets beslut om fastställande av datum för tillämpningen av och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 av om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) Avsikten med behandlingen i den gemensamma kommittén Se rådets dagordning, punkten 8. Utkast till rådets beslut om ramen för den fullständiga tillämpningen av bestämmelserna i i Republiken och (Sr ) Se rådets dagordning, punkten 9. Förvaltning av (Sr ) –Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 562/2006 i syfte att införa gemensamma regler för tillfälligt återinförande av gränskontroller vid de inre gränserna vid exceptionella omständigheter [första behandlingen] –Förslag till rådets förordning om inrättandet av en utvärderings- och övervakningsmekanism avsedd att kontrollera tillämpningen av Se rådets dagordning, punkten 3. (ev.) Paketet med smarta gränser (Sr ) –Förslag till och rådets förordning om inrättande av ett system för in- och utresa för attregistrera inrese- och utreseuppgifter för tredjelandsmedborgare som korsar EU-medlemsstaternas yttre gränser [första behandlingen] –Förslag till och rådets förordning om inrättande av ett program före registrerade resenärer [första behandlingen] –Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning nr 562/2006 vad gäller användningen av systemet för in- och utresa samt programmet för registrerade resenärer [första behandlingen] Se rådets dagordning, punkten 4. Övriga frågor (Sr ) =Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag. Ordförandeskapet har ännu inte meddelat något om dagordningspunktens innehåll.