rir · H1B54 · 2013-04-24 00:00:00 — Schoen, C., , R., Squires, D., Doty, M., Pierson, R. & S. Applebaum (2011), New 2011 survey of patients with complex care needs in eleven countries finds that care is often poorly coordinated, Health Affairs, 30, no. 12 (2011): pp. 2 437–2 448. Sitzia, J. (1999), How valid and reliable are patient satisfaction data? An analysis of 195 studies, for Quality in Health Care 1999; Volume 11, Number 4: pp. 319–328. (2010), Den ljusnande framtid är vård – delresultat från (Långsiktig Efterfrågan på Välfärdstjänster: Hälso-och sjukvård samt äldreomsorg ). (2006), God vård – om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet i hälso- och sjukvården, . (2009a), Hälso- och sjukvårdsrapport , . (2009b), Nationella indikatorer för God vård Hälso- och sjukvårdsövergripande indikatorer Indikatorer i nationella riktlinjer, (2009c), Öppna jämförelser och utvärdering – Hjärtsjukvård, (2010), Öppna jämförelser och utvärdering , Psykiatrisk vård – ett steg på vägen, . (2011a), Min guide till säker vård, . GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN (2011b), Nationell utvärdering – Diabetesvård, rekommendationer, bedömningar och sammanfattning, . (2011c), Nationell utvärdering – Diabetesvård, Landstingens och kommunernas insatser, . (2011d), Nationell utvärdering, Strokevård, . (2011e), Väntetider inom cancervården – från remiss till behandlingsstart, (2012a), Förslag till nationell modell för kunskapsstyrning – enligt regeringsuppdrag om att utveckla modellen för God vård, . (2012b), Din skyldighet att informera och göra patienten delaktig. , chefer och personal. Aktuell från , . (2012c), Styra med nationella riktlinjer för god vård och omsorg, nr 1.3.3- 22188/2012, internt styrdokument/processbeskrivning, . (2012d), Nationell utvärdering , Diabetesvård, Landstingens och kommunernas insatser, . (2013a), Årsredovisning 2012, . (2013b), Nationell utvärdering – Bröst-, prostata-, tjocktarms- och ändtarmscancervård. Rekommendationer, bedömningar och sammanfattning, och (2008), Patient- och närståendeperspektivet i Nationella riktlinjer. En arbetsmodell utvecklad inom riktlinjerna för depression och ångestsjukdom. och Kommuner och Landsting (2009), Mot en effektivare kunskapsstyrning. Kartläggning och analys av nationellt och regionalt stöd för en evidensbaserad praktik i hälso- och sjukvården, . och Kommuner och Landsting (2011), På väg mot en evidensbaserad praktik inom – Kartläggning, analys och förslag för att förbättra kunskapsstyrningen, . () (1999), Patient–läkarrelationen, SBU:s publikationsserie 144, 1999. (2011), Framtidens hälso- och sjukvård. Slutrapport från projektet och sjukvård, , () . MER PATIENTPERSPEKTIV I VÅRDEN – ÄR NATIONELLA RIKTLINJER EN METOD? Kommuner och Landsting (2005), Svensk sjukvård i internationell belysning – en jämförelse av vårdbehov, kostnader och resultat. Kommuner och Landsting (2010a), Patient- och brukarmedverkan, Positionspapper – för ökad kvalitet och effektivitet i hälso- och sjukvård och socialtjänst. Kommuner och Landsting (2010b), Programberedningen för välfärdsfinansiering Framtidens utmaning – Välfärdens långsiktiga finansiering. Kommuner och Landsting, Nationella patientenkäten –2012. Enkätresultaten finns tillgängliga via SKL:s webbplats. WHO (2000), World Health Report 2000, WHO 2000. (2012), Overview into clinical guideline implementation strategies and methods – with an emphasis on patient centred care – enhancing implementation approaches, , 2012. : fokusgrupper med projektledare för nationella riktlinjer (och ). : fokusgrupp med ordförande för medicinsk faktagranskningsgrupp och prioriteringsgrupp inom pågående uppdatering av riktlinjer för bröst-, kolorektal- och prostatacancer (). : intervju med tjänstemän vid enheten för folkhälsa och sjukvård (). : intervju med chefer vid enheten för nationella riktlinjer (). : intervju med chef vid enheten för kunskapsöverföring (). Intervjuer med externa experter som har varit delaktiga i riktlinjearbetet Depression och ångestsyndrom: telefonintervju med forskare vid och hälsa, (). Diabetesvård: telefonintervju med representant för (NDR) (). GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Hjärtsjukvård: telefonintervju med föreståndare för vid () (). Strokesjukvård: intervju med representant för (). Intervjuer med övriga sakkunniga Diabetesvård: intervju med projektledare, Kommuner och Landsting (). Demenssjukvård: telefonintervju med verksamhetsutvecklare, Svenska (SveDem) (). Intervjuer med företrädare för patient- och brukarföreningar () (). i och (). Hjärt- och () (). (och ). Nationell samverkan för psykisk hälsa (NSPH) (). Neurologiskt () (). (och ). MER PATIENTPERSPEKTIV I VÅRDEN – ÄR NATIONELLA RIKTLINJER EN METOD? () (). för alkoholmottagningar (, ej patientorganisation, representerar offentlig missbruks- och beroendevård) (). (och ). () (). (SVNF, ej patientorganisation, representerar offentlig missbruks- och beroendevård) (). Ananke (). () (). (, , och ). , (). () (och ). Remissvar från patient- och brukarorganisationer 18 remissvar från patient- och brukarföreningar som har inkommit till . Studie i form av intervjuer och litteraturgenomgång, (), (se under Övriga källor; Brommels m.fl., 2012 och , 2012). GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Bilaga Metod vid analys av rekommendationer I denna bilaga redovisas de avgränsningar, överväganden och bedömningar som har gjorts i analysen av rekommendationerna i nationella riktlinjer. Bilagan kan läsas som en metodbilaga till kapitel 3 i rapporten. har gjort en analys av i vilken utsträckning och på vilket sätt patientperspektivet framträder i riktlinjerna. Denna analys har utgått från en operationalisering av patientperspektivet i åtta dimensioner. Dimensionerna har identifierats av en forskargrupp, m.fl. (1993), och bygger på ett stort antal empiriska studier om vad patienter tycker är viktigt i mötet med vården. analys har riktlinjernas samtliga rekommendationer bedömts och klassificerats utifrån dessa dimensioner. Forskargruppen som utarbetade dimensionerna hade främst sjukhusvård i åtanke. Eftersom de nationella riktlinjerna också omfattar primärvård och omsorg har dimensionerna ibland tolkats analogiskt. Genomgången omfattar endast färdigställda och publicerade riktlinjer. Preliminära versioner och riktlinjer som är under revidering/uppdatering omfattas således inte. Rekommendationer som har klassats som FoU rekommenderas endast inom ramen för forskning och har heller inte inkluderats i analysen. rekommendationer som benämns icke-göra, dvs. rekommendationer om att utmönstra en åtgärd från vården. De flesta rekommendationer har kunnat klassificeras endast utifrån den text som finns i riktlinjernas tryckta version. Ett relativt stort antal rekommendationer har dock varit mer svårbedömda. I dessa fall har tagit del av den fördjupade information som finns på webbplats, där de rekommenderade åtgärderna beskrivs mer utförligt. På webbplatsen framgår också vilket kunskapsunderlag åtgärden grundar sig på och vilka avvägningar som ligger bakom val av prioriteringsgrad. Med hjälp av denna kompletterande information har kunnat klassificera de allra flesta åtgärder utan större svårigheter. MER PATIENTPERSPEKTIV I VÅRDEN – ÄR NATIONELLA RIKTLINJER EN METOD? För vissa rekommendationer är även denna information knapphändig och svårtolkad. I dessa fall finns därför en risk att rekommendationerna har tolkats på ett sätt som inte varit avsett från sida. Vid tveksamheter har tillämpat principen om att göra en så vid tolkning som möjligt. Genomgången har upprepats av flera bedömare för att minska graden av subjektivitet men resultatet bör ändå tolkas försiktigt. Det är fullt möjligt att ytterligare genomgångar skulle förändra resultatet något. Diagrammen i kapitel 3 ska därför tolkas som ett åskådliggörande av de övergripande mönstren. För att säkerställa att de mer svårbedömda fallen tolkas på ett likartat sätt har utgått från ett antal bedömningsprinciper. Följande typer av rekommendationer bedöms inte ha ett patientperspektiv: ––rekommendationer som enbart handlar om diagnossättning ––rekommendationer om allmän screening (screening som inte har initierats av patienten på grund av t.ex. oro för sjukdom) ––rekommendationer om basala omvårdnadsåtgärder såsom att förebygga fall, trycksår, vårdrelaterade infektioner och vanvård ––rekommendationer för friska personer, med undantag för riktlinjerna för sjukdomsförebyggande metoder, som per definition endast omfattar friska personer De åtta dimensionerna listas nedan och under varje dimension redovisas de tolkningar som har gjort vid bedömningen av riktlinjernas rekommendationer. Dimension 1 – Respekt för patientens värderingar, preferenser och specifika behov ––värdigt bemötande ––patienters förmåga och vilja till delaktighet i vården ––sjukdomens eller behandlingens inverkan på uppfattad livskvalitet utifrån patientens preferenser och livsstil I princip alla rekommendationer i riktlinjerna kan sägas ha en positiv effekt på patientens livskvalitet. Det är endast rekommendationer om livskvalitetshöjande åtgärder som särskilt utgår från patientens preferenser och livsstil som klassificeras inom denna dimension. Rekommendationer om att ge patienten verktyg för att kontrollera och behandla sin egen sjukdom och därmed utföra delar av den vård som tidigare utfördes av vården, klassificeras också inom denna dimension. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Dimension 2 – Samordnad och integrerad vård ––vårdverksamhetens organisering utifrån patientens behov ––patientens och personalens kunskaper om vem som är ansvarig för den sammantagna vården och vem man ska vända sig till ––samstämmig kommunikation från vårdpersonal Rekommendationerna inom denna dimension handlar generellt om vårdens organisering. Rekommendationer som syftar till att vården ska ta hänsyn till att en person har flera sjukdomar (samsjuklighet) bedöms också sortera inom denna dimension. Dimension 3 – Information, kommunikation och utbildning ––begriplig information om den egna sjukdomen ––patientens kunskap om biverkningar och resonemang bakom fattade beslut ––patientens kunskap och möjlighet att själv kunna påverka vårdutfallet Rekommendationer inom denna dimension handlar om kommunikationen mellan vården och patienten. Vid genomgången har ett flertal gränsfall identifierats och då har en extensiv tolkning tillämpats. Vissa rekommendationer innehåller t.ex. en kombination av både läkemedelsbehandling och rådgivning. Dessa rekommendationer bedöms sortera inom denna dimension. Dimension 4 – Daglig livsföring ––hjälp med daglig hygien och livsföring ––god vårdmiljö för patient och anhöriga Rekommendationer inom denna dimension handlar om stöd för daglig livsföring, ofta i form av smärtlindring. Även lindring av symptom som bedöms vara av så svår art att de ligger i paritet med smärta inkluderas. Ett exempel kan vara svårt illamående hos cancerpatienter. MER PATIENTPERSPEKTIV I VÅRDEN – ÄR NATIONELLA RIKTLINJER EN METOD? Vid analys av riktlinjer som berör sjukdomar vars huvudsakliga behandlingar handlar om att minska smärta, såsom exempelvis vid reumatiska sjukdomar klassas inte smärtlindring som en åtgärd med ett särskilt patientperspektiv utan som del i behandlingen. Dimension 5 – Känslomässigt stöd –– stöd i att hantera rädsla och ångest över den egna sjukdomen Rekommendationer inom denna dimension handlar om känslomässigt stöd, t.ex. genom att möjliggöra kontakt med kurator eller psykolog för krisbearbetning, stresshantering eller lindring av ångest och oro. Dimension 6 – Engagemang från familj och vänner ––förutsättningar för anhöriga att utgöra ett stöd i vården ––patientens behov av närhet och stöd från anhöriga Rekommendationer inom denna dimension handlar om att involvera närstående i vårdprocessen. Även rekommendationer om att erbjuda anhörigstöd efter patientens bortgång bedöms sortera inom denna dimension. Dimension 7 – Kontinuitet av vård ––patienters och anhörigas kunskap om hur medicinering och andra åtgärder ska utföras efter utskrivning ––kunskap om vilka signaler och symptom som ska uppmärksammas och lämplig livsföring för att undvika en upprepning av sjukdomstillståndet ––fortsatt vårdplanering och patientens förståelse för denna Rekommendationer inom denna dimension handlar om att vården ska fortsätta ge stöd åt patienten även efter ordinarie behandling. Rehabiliteringsåtgärder är dock att betrakta som en del av ordinarie behandling och klassificeras inte inom denna dimension. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Dimension 8 – Tillgänglig vård ––tillgänglighet till sjukhus, kliniker och mottagningar ––tillgång till specialist eller annan behandling vid remiss ––tillgång till transport Rekommendationer inom denna dimension handlar främst om ledtider, väntetider samt tillgång till rådgivning och tester för personer med oro för ärftlig sjukdom. MER PATIENTPERSPEKTIV I VÅRDEN – ÄR NATIONELLA RIKTLINJER EN METOD? GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Alla tidigare utgivna rapporter finns tillgängliga på MER PATIENTPERSPEKTIV I VÅRDEN – ÄR NATIONELLA RIKTLINJER EN METOD?