urf · H0A5URF3 · 2013-09-26 00:00:00 — Kallelser till arbetsplenum under t.ex. augusti månad då plenum hålls för bl.a. interpellationssvar omfattas av bestämmelsen. Enligt 2 kap. 6 § tredje stycket riksdagsordningen får talmannen besluta att avbryta ett uppehåll i kammarens arbete. Talmannen är skyldig att göra det och inkalla om regeringen eller 115 ledamöter begär det. Ett sådant sammanträde ska hållas från det att en sådan begäran framställdes. 2012/13:URF3 3 KAMMAREN Av tilläggsbestämmelse 2.6.1 framgår att ett meddelande ska offentliggöras om tidpunkten för det första sammanträdet med kammaren när ett uppehåll i kammararbetet avbryts. Kammarkansliet ska skicka ut underrättelser till ledamöterna om tidpunkten för ett sådant sammanträde med kammaren. Därutöver gäller de allmänna reglerna i 2 kap. 5 § om utfärdande av kallelse till sammanträde. Att sammankalla kammaren under ett uppehåll i kammarens arbete enligt 2 kap. 6 § tredje stycket skulle kunna ske . Kallelse till sammanträde ska i normalfallet ske genom att talmannen, enligt 2 kap. 5 §, utfärdar en kallelse till sammanträde. En kallelse ska anslås i dagen före sammanträdet och minst i förväg. Grundlagberedningen ansåg dock att det endast i särpräglade situationer kunde komma i fråga att kalla ledamöterna till urtima dagen efter kallelsens utfärdande (SOU 1972:15 s. 248). Några andra förarbetsuttalanden i frågan om tidpunkt har inte formulerats, inte heller sedan urtima riksmöten avskaffades och den nuvarande regeln infördes. För att det inte ska råda någon tvekan om att kammararbetet återupptas vid ett avbrott ska talmannens beslut offentliggöras. Kammarkansliet ska skicka ut underrättelser till riksdagsledamöterna om tidpunkten för ett sådant sammanträde med kammaren. Av meddelandet ska tidpunkten för det första sammanträdet framgå (tilläggsbestämmelse 2.6.1). Av förarbetena framgår inte i vilken form ett offentliggörandet tänks ske. I praktiken kallas ledamöterna på så sätt att talmannens beslut offentliggörs genom ett pressmeddelande och ledamöterna underrättas per post och e- post. Utöver detta kan ledamöter, om möjligt, underrättas via ett mass-sms. Det senare förutsätter dock att ledamotens mobiltelefonnumer finns inlagt i register Vem-gör-vad. Även partigruppernas kanslier har tillgång till mass-sms-funktionen. Om en ledamot befinner sig utomlands när han eller hon kallas till för ett sammanträde på grund av en extraordinär händelse eller av en annan oplanerad orsak kan han eller hon ha rätt till ersättning för resan. Talmannen beslutar om ersättning för tjänsteresa från utlandet, tillämpningsföreskrift 2 till 4 kap. 3a § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter jämte tilläggsföreskrifter (RFS 2006:6). Avgörande av ett ärende För att ett sammanträde under avbrott i kammarens arbete ska kunna leda till ett beslut av , t.ex. en lagändring, krävs dels att ett ärende väcks, dels att ärendet bereds. Processen ser i punktform ut enligt följande. Ärendet hänvisas till ett utskott 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 Är det frågan om exempelvis en proposition eller en motion ska ärendet först bordläggas vid ett sammanträde i kammaren, om inte kammaren beslutar att det ska hänvisas till ett utskott . Därefter kommer utskottsarbetet, vilket ska resultera i ett betänkande. Normalt kräver utskottsbehandlingen två sammanträden, ett för preliminärt ställningstagande och ett för justering av betänkandet. Utskottets betänkande ska bordläggas . Kammaren kan besluta att ärendet ska avgöras efter endast en bordläggning, men då krävs antingen att utskottet föreslår det eller att talmannen lägger fram ett sådant förslag för kammaren, dock först efter att ha samrått med det aktuella utskottets presidium (5 kap. 1 § och tilläggsbestämmelse 5.1.1 RO). Ett ärende i vilket ett utskott har avgett ett betänkande ska enligt 4 kap. 10 § återförvisas av kammaren till utskottet för ytterligare beredning, om minst en tredjedel av de röstande ansluter sig till ett yrkande om det. Återförvisning enligt denna paragraf får inte göras mer än en gång i samma ärende. Kammaren får även hänvisa ärendet till ett annat utskott för ytterligare beredning (4 kap. 10 § andra stycket). I det fallet gäller dock vanliga beslutsregler, dvs. beslutet fattas med enkel majoritet i kammaren. Bestämmelserna om att avbryta ett uppehåll i kammarens arbete har tillämpats , bl.a. under jul- och nyårsuppehållet 2004/05 då skyndsamt sammanträdde för att behandla ett utskottsinitiativ om utnyttjande av det s.k. för identifiering av tsunamikatastrofens offer. Ledamöterna kallades den gången via brev, e-post och smsmeddelande. Kallelsen utsändes och avsåg bordläggningsplenum i samma vecka. Ytterligare ett tillfälle var . Ett utskottsinitiativ att ändra i sjukförsäkringssystemet hade återremitterats till socialförsäkringsutskottet före sommaruppehållet. Talmannen beslutade på begäran av 137 ledamöter att avbryta sommaruppehållet och kallade till ett bordläggningsplenum och ett arbetsplenum för att behandla det återremitterade ärendet. Vidare behandlade ett betänkande från finansutskottet med behandling av två propositioner om arbetslöshet. Att det skulle vara arbetsplenum meddelades innan kammaren åtskildes . med enkammarriksdag, då det fanns regler om urtima riksmöten, inkallades urtima endast en gång. Det var när behandlade regeringens förslag om bl.a. höjd moms. 2012/13:URF3 3 KAMMAREN Bestämmelserna om inkallande av vid ett uppehåll i kammarens arbete har ingen särskild regel om att måste förflyta mellan kallelsen och det första sammanträdet. Grundlagberedningen anförde att det endast i särpräglade situationer kunde komma i fråga att kalla ledamöterna till urtima dagen efter kallelsens utfärdande (SOU 1972:15 s. 248). Några andra förarbetsuttalanden i frågan om tidpunkt har inte skett, även sedan urtima riksmöten avskaffades och den nuvarande regeln infördes. I betänkande KU 1984/85:11 (s. 14 f.) behandlades motion 1983/84:1410 av m.fl. (m, s, fp, c, vpk). Motionärerna pekade på en möjlighet för endast ett litet antal ledamöter att, t.ex. vid ett fredagssammanträde för besvarande av interpellationer, tvinga fram votering av ett två gånger bordlagt utskottsbetänkande som egentligen skulle ha behandlats vid ett kommande arbetsplenum. Härigenom skulle komma att fatta ett beslut som inte överensstämde med majoritetens vilja. Det var avsaknaden av en generell kvorumbestämmelse som gjorde detta möjligt. En av flera tänkbara lösningar på problemet vid sidan av en generell kvorumregel skulle enligt motionen vara, att ett ärende inte fick avgöras vid annat sammanträde än sådant som i kallelse och anslag angivits som arbetsplenum. delade motionärernas uppfattning att RO bör innehålla någon form av spärr i det hänseende som motionärerna aktualiserat. Problemet borde enligt utskottets mening inte lösas genom införande i RO av en generell kvorumbestämmelse. En sådan bestämmelse övervägdes av Grundlagberedningen, som dock avstod från att lägga fram ett sådant förslag, bl.a. med hänsyn till att detta skulle kunna leda till tidsförlust och besvär i kammararbetet. Motionens alternativa förslag torde dock vara tillfyllest, anförde KU. Med hänsyn till karaktären hos andra i kammaren förekommande ärendetyper än utskottsbetänkanden och de särskilda regler som gäller för dessa kunde ändringen begränsas till att avse endast utskottsbetänkanden. Utskottet föreslog således att ett ärende inte skulle få avgöras vid annat sammanträde än sådant som i kallelse och anslag angivits som arbetsplenum. Den bestämmelsen gäller fortfarande (5 kap. 4 § RO). Som framgått ovan krävs det flera steg för att kunna fatta ett riksdagsbeslut under ett uppehåll i kammarens arbete. Processen går inte genomföra . Enligt nuvarande riksdagsordning (2 kap. 5 § tredje stycket) ska kallelsen till ett kammarsammanträde anslås i dagen före sammanträdet och minst i förväg. Om det finns synnerliga skäl, får kallelsen dock anslås . I så fall får sammanträdet hållas endast om mer än hälften av ledamöter medger det. Detta är ett exempel på de mekanismer som redan finns för att förhindra kuppartade beslut. Be- stämmelsen återfinns i 6 kap. 9 § i förslaget till ny riksdagsordning. 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 I processen fungerar talman, utskott och kammaren som varandras kontrollorgan. Emellertid är ofta skälen för att samla under ett uppehåll att det är fråga om ärenden av mer brådskande natur. Sammanfattningsvis är förfarandet för att inkalla kammaren under uppehåll i kammarens arbete i huvudsak effektivt och rättssäkert. Det kan också nämnas att om en ledamot befinner sig utomlands när han eller hon kallas till för ett sammanträde på grund av en extraordinär händelse eller av en annan oplanerad orsak kan han eller hon ha rätt till ersättning för resan. Talmannen beslutar om ersättning för tjänsteresa från utlandet. Frågan kvarstår dock om det i riksdagsordningen bör införas ett krav på att måste förflyta mellan kallelsen och det första sammanträdet, för att undvika ett överrumplande. En riksdagsledamot bör, vid ett inkallande av , ha en rimlig möjlighet att inställa sig till det första sammanträdet. Det bör därför anges i riksdagsordningen att det ska förflyta skälig tid mellan kallelsen och det första sammanträdet i kammaren. Vad som ska anses utgöra skälig tid får bedömas i varje enskilt fall, men som huvudregel ska en tidsrymd anses utgöra skälig tid. Det finns demokratiskäl för att ställa krav på kvalificerad majoritet vid beslutsfattande som sker skyndsamt. Ett sammanträde för arbetsplenum då arbetsplenum inte ingår i planeringen ska få hållas än från det att ledamöterna underrättades om kallelsen endast om minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter röstar för att ärendet får avgöras. Därmed omfattas också kallelser till arbetsplenum under t.ex. augusti månad då plenum hålls för bl.a. interpellationssvar. En kallelse till arbetsplenum då arbetsplenum inte ingår i kammarens planering ska således vara föremål för samma krav som då det inte är några sammanträden alls i kammaren. Då kan inte ett plenum med t.ex. interpellationssvar med förhållandevis kort varsel ändras till arbetsplenum. Förslag till lagtext återfinns i 6 kap. 12 § i förslaget till ny riksdagsordning. 3.3 Kontinuerligt arbete i kammaren Riksdagsordningen bör ändras så att talmannen, efter samråd med riksdagsstyrelsen, i stället för att besluta om uppehåll i kammarens arbete, ska besluta om planeringen av kammarens arbete. 2012/13:URF3 3 KAMMAREN Enligt 4 kap. 1 § regeringsformen sammanträder till . Efter ett riksdagsval samlas till nytt efter valdagen och då riksdagsval inte hålls, på den dag som fastställt vid tidigare (1 kap. 2 § första och andra styckena RO). Enligt 1 kap. 2 § riksdagsordningen pågår ett till dess nästa börjar, dvs. det pågår alltid ett . Enligt 2 kap. 6 § första stycket riksdagsordningen beslutar talmannen efter samråd med riksdagsstyrelsen vilka uppehåll om eller längre som ska förekomma i kammarens arbete under pågående . Nuvarande bestämmelse om året om infördes . pågick ett lagtima från början till året efter. kunde förlängas till om det fanns synnerliga skäl (1 kap. 2 och 4 §§ RO:s dåvarande lydelse). I samband med avskaffandet av urtima riksdagar och förlängningen av till att pågå året om anförde följande om förslaget från (bet. 1993/94:KU18 s. 16). Den mer flexibla planering av riksdagsåret som utredningen strävat efter förutsätter att inte är bunden av någon tidsram för sitt arbete. Därför föreslås att sluttidpunkten utgår. I stället bör enligt förslaget talmannen och talmanskonferensen få vidgade befogenheter och ökat ansvar när det gäller den årliga planeringen av riksdagsarbetet. Plenifria veckor bör enligt utredningen läggas in regelbundet i kammarens arbetsschema och längre plenifria uppehåll göras , påsk och . I den utsträckning det anses behövligt förutsätts utskotten sammanträda även under plenifria veckor/perioder. har haft uppehåll i kammarens arbete i , i samband med jul- och nyårshelgerna, /mars, i samband med påskhelgen och . Interpellationsdebatter hålls under i stort sett hela juni och fr.o.m. mitten av augusti. Interpellationsdebatter och allmänna debatter kan också hållas under andra, kortare, avbrott i kammarens arbete. Subsidiaritetsprövningen av lagförslag från EU kan också kräva att kammaren sammanträder under ett planerat uppehåll. Det kan även i övrigt uppkomma behov av ett sådant sammanträde. Utvecklingen har således gått mot en ökad aktivitet i kammaren . 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 Även om talmannen efter samråd med riksdagsstyrelsen beslutar om vissa uppehåll i kammarens arbete kan arbete i övrigt, exempelvis i utskott, pågå . Riksdagsarbetet pågår året om och riksdagsordningen bör avspegla detta faktum. Riksdagsordningen bör därför ändras så att talmannen, efter samråd med riksdagsstyrelsen, inte uttryckligen ska besluta om uppehåll i kammarens arbete utan i stället ska besluta om planeringen av kammarens arbete. En sådan ordning överensstämmer med vad som gäller , dvs. talmannen beslutar, efter samråd med riksdagsstyrelsen, om under vilka veckor som arbetsplenum ska hållas samt när interpellationsdebatter, frågestunder och allmänna debatter ska hållas. En sådan formulering i riksdagsordningen är mer samstämmig med det faktum att det alltid pågår ett ; härmed förmedlas den korrekta bilden av att pågår året runt. Det finns ytterligare några bestämmelser i nuvarande riksdagsordning där det talas om uppehåll i kammarens arbete. Även dessa bestämmelser bör ändras. Därmed bortfaller behovet av att i riksdagsordningen reglera beslut om tidsfrister kopplade till uppehåll. Sådana frister, t.ex. när det gäller hanteringen av interpellationer och skriftliga frågor, blir en del av besluten om planeringen av kammarens arbete. Enligt 1 § första stycket lagen (2011:745) med instruktion för är en myndighet under med uppgift att biträda . Eftersom arbete pågår året runt är skyldighet att biträda inte begränsad till någon speciell tid utan består året runt även om kammaren inte sammanträder . Förslag till lagtext i den del som rör att talmannen beslutar om planeringen av kammarens arbete återfinns i 6 kap. 2 § i förslaget till ny riksdagsordning. 3.4 Namnupprop obligatoriskt endast vid första efter ett val Det bör vara obligatoriskt med namnupprop endast vid det första efter ett val. Talmannen får avgöra om namnupprop vid övriga riksmötens början. En förteckning över vilka som är ledamöter vid varje början bör bifogas kammarens protokoll om inte upprop hållits. 2012/13:URF3 3 KAMMAREN Vid det första sammanträdet med kammaren ska berättelse om granskning av bevis om val av ledamöter och ersättare föredras. Därefter ropas ledamöterna upp. Detta framgår av 1 kap. 3 § första stycket riksdagsordningen. Syftet med namnuppropet är att kontrollera ledamöternas närvaro och identitet (prop. 1973:90 s. 515). Upprop ska, enligt paragrafens andra stycke, äga rum också vid det första kammarsammanträdet under samtliga övriga riksmöten . Uppropet av ledamöter vid det första sammanträdet med kammaren ska vara kvar. När det gäller övriga riksmöten är behovet av upprop inte lika självklart. Uppropet torde ha tjänat fler syften förr när det var ett längre uppehåll i kammarens arbete och inte pågick året om. kan också internet och andra tekniska hjälpmedel tjäna som ett stöd i identifieringen av ledamöter. Sammantaget synes behoven av namnupprop i syfte att identifiera ledamöterna vid varje början inte vara lika stora som . Självfallet ska det inte råda något tvivel om vem som är ledamot i , varken vid ett början eller under dess fortsättning. Det kan anföras att om t.ex. många ledamöter avgått och andra således har tillträtt kan det finnas skäl för att hålla namnupprop vid andra riksmötens början än efter val. En rimlig avvägning är att talmannen får avgöra om namnupprop ska hållas vid övriga riksmötens början. Om talmannen beslutar att namnupprop ska hållas ska beslutet naturligtvis kommuniceras till ledamöterna. I syfte att skapa tydlighet bör en aktuell förteckning över vilka som är ledamöter vid varje början bifogas kammarens protokoll om inte upprop hållits. Därmed kommer tydliga uppgifter att finnas för t.ex. den historiska forskningen. Förslag till lagtext återfinns i tilläggsbestämmelse 3.8.1 i förslaget till ny riksdagsordning. Sammantaget väger skälen mot att införa en möjlighet att ändra ordningen på föredragningslistan mellan ärenden och val tyngre än skälen för. Ärenden som inte ska beslutas vid ett visst sammanträde ska inte behöva redovisas på föredragningslistan till det sammanträdet. 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 Möjligheten att avvika från föredragningslistan vid en votering Frågan om möjligheten att avvika från föredragningslistan vid en votering aktualiserades med anledning av att det vid ett kammarsammanträde förekom ett totalt funktionsavbrott i kammarsystemet. Sammanträdet hade visserligen kunnat genomföras med undantag för votering med rösträkning. Dock uppkom frågan om det var möjligt att avvika från föredragningslistan och vid voteringen hoppa över några ärenden och i stället endast fatta beslut i ett ärende om subsidiaritetskontroll där tidsfristen för att avge yttrande gick ut . Eftersom systemen kunde tas i bruk efter ajournering ställdes saken inte på sin spets. Enligt 2 kap. 7 § första stycket RO ska talmannen till varje sammanträde låta upprätta en föredragningslista över alla ärenden som vilar på kammarens bord. Undantag får göras för ett ärende som antas bli behandlat inom stängda dörrar. Enligt andra stycket ska det framgå av föredragningslistan om sammanträdet är ett arbetsplenum vid vilket utskottsbetänkanden får tas upp till avgörande. Av paragrafens tredje stycke följer att ärenden och val ska behandlas i den ordning de har tagits upp på föredragningslistan. Bestämmelserna i 2 kap. 7 § RO tar sikte på ärenden och val. Begreppet ärende (riksdagsärende) innefattar sakfrågor som väckts i behörig ordning och som har att avgöra. Vilka dessa ärenden är bestäms av reglerna om behörighet och uppgifter i fråga om bl.a. lagstiftning, budget, regeringsbildning och parlamentarisk kontroll. Behandlingen av utskottsbetänkanden och yrkanden om misstroendeförklaring är exempel på riksdagsärenden. Procedurfrågor och val utgör däremot inte ärenden i riksdagsordningens mening. Närmare bestämmelser om i vilken ordning ärenden ska tas upp på föredragningslistan finns i tilläggsbestämmelse 2.7.1, där det stadgas att yrkande om folkomröstning, statsministeromröstning, förslag till ny statsminister eller yrkande om misstroendeförklaring ska tas upp som första punkt på föredragningslistan. I övrigt ska ärendena tas upp i följande ordning, om inte talmannen bestämmer annat, nämligen val, propositioner samt skrivelser från regeringen, framställningar och redogörelser från andra riksdagsorgan än utskott, motioner, EU-dokument, utskottsbetänkanden. Föredragningslistan ska innehålla uppgift om att ett ärende avses bli bordlagt, hänvisat till ett utskott eller avgjort (tilläggsbestämmelse 2.7.2). I tilläggsbestämmelse 2.7.3 påminns om att det i riksdagsordningen finns särskilda bestämmelser om anteckning för särskilda fall på föredragningslistan. Sålunda ska meddelande om debatt enligt 2 kap. 10 § RO och interpellationsdebatt tas upp på föredragningslistan (tilläggsbestämmelserna 2.10.1 och 6.1.2). Vidare bör ett meddelande om att ett statsråd avser att lämna muntlig 2012/13:URF3 3 KAMMAREN information vid ett sammanträde antecknas (tilläggsbestämmelse 3.6.2.). Dessutom ska ett yrkande om att ett lagförslag ska vila om möjligt tas upp på listan (tilläggsbestämmelse 5.1.2). På föredragningslistan antecknas därutöver vad som i övrigt ska förekomma vid sammanträdet, exempelvis avsägelser, ledighetsansökningar, kompletteringsval, protokollsjustering samt anmälan av dels motioner som avskrivits på grund av återkallelse, dels inkomna EU-dokument, faktapromemorior, granskningsrapporter och berättelser från . Bestämmelserna i 2 kap. 7 § RO fick sin nuvarande lydelse i huvudsak vid antagandet av den nu gällande riksdagsordningen. Liknande bestämmelser fanns tidigare i 37 och 38 §§ riksdagsstadgan. Dessa bestämmelser innehöll ingen direkt motsvarighet till 2 kap. 7 § tredje stycket RO. Det fanns inte heller någon uttrycklig möjlighet att frångå ordningen på föredragningslistan. Lagförarbetena ger inte vid handen att den nuvarande regleringen innebär ett ändrat rättsläge i förhållande till vad som tidigare gällt. I den aktuella propositionen anfördes bl.a. följande (prop. Talmannen bör, på ett par undantag när, ha frihet att bestämma i vilken ordning ärendena (härmed jämställs val) ska föras upp på föredragningslistan. Om han så vill, bör han emellertid i det väsentliga kunna falla tillbaka på en författningsbestämd ordning, se tilläggsbestämmelse 2.7.1. Talmannens befogenhet att bestämma ordningen på föredragningslistan är ett icke oviktigt medel att, när tiden är knapp, länka huvudinsatserna i kammararbetet till de viktigaste ärendena. Självfallet får kammaren vid ett sammanträde inte handlägga ärende som inte vid sammanträdets början finns upptaget på föredragningslistan (bortsett från viss formell handläggning). Ledamöterna bör vidare kunna förlita sig på den en gång tillkännagivna föredragningsordningen. Ordningen mellan de ärenden som har förts upp på listan får därför inte kastas om sedan sammanträdet väl har inletts, vare sig genom beslut av talmannen eller av kammaren. Talmannen ska med andra ord alltid föredra ärendena i den ordning de har tagits upp på föredragningslistan. En naturlig utgångspunkt är att ett sammanträde pågår till dess samtliga ärenden på föredragningslistan har handlagts. Liksom kommer emellertid uppskov ofta att bli nödvändigt. Ett betydelsefullt fall är då man vill avvakta att en ersättare hinner inställa sig till en viktig votering. En konsekvens av att ordningen mellan ärendena på föredragningslistan inte får rubbas är emellertid att ett uppskov måste avse alla återstående ärenden på föredragningslistan. Förbudet att under förhandlingens gång ändra ordningen på föredragningslistan gäller enligt 7 § endast ärenden och val. Hinder föreligger således inte att exempelvis låta ett aviserat svar på en fråga eller en interpellation utgå från listan och att fortsätta med de punkter som följer därefter. Om möjligt bör det dock förebyggas att uppskov m.m. varom nu är fråga leder till att ärenden på ett för ledamöterna överraskande sätt kommer att behandlas vid en senare timme än beräknat. 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 Riksdagsbehandlingen föranledde i denna del inte någon erinran eller något uttalande i övrigt (bet. KU 1973:26 s. 76 f.). Ordningen i vissa andra nordiska länder I 34 § forretningsorden stadgas följande. Senest fredag innen bør program for arbeid i uken etter slås opp og gjøres tilgjengelig i papirutgave eller elektronisk form. Programmet skal opplyse om hvilke dager det skal holdes møter, når møtene skal begynne og om det er ventet kveldsmøte. Samtidig bør foreløpig saksliste for møtene slås opp og gjøres tilgjengelig i papirutgave eller elektronisk form. I møter blir sakene som hovedregel tatt opp etter den dagsordenen som presidenten har lagt frem. Det kunngjorte ukeprogrammet som er omhandlet i første ledd første og annet punktum, og den dagsordenen som er kunngjort, må ikke fravikes uten at det er nødvendig. Vedtak om slikt fravik trenger vanlig flertall dersom forslaget er satt frem av presidenten, men to tredjedels flertall dersom det er satt frem av en representant. Akter presidenten å foreslå fravik, bør opplysninger om dette gis så snart som mulig. Blir et møte ikke ferdig med dagsordenen, skal de sakene som står igjen, behandles først i neste møte eller føres opp på ny dagsorden. Saker som er utsatt til en fastsatt tid, bør likevel tas opp som bestemt. I 39 § Riges Grundlov stadgas följande. formand indkalder til møde med angivelse af dagsorden.