urf · H0A5URF1 · 2013-01-30 00:00:00 — Det finns också andra offentliga arbetsgivare som anslutit sig till och dess verksamhet. Dessa har ingått avtal och betalar frivilligt avgifter till stiftelsen. omfattar alla anställda inom det statliga avtalsområdet som är tillsvidareanställda och uppsagda på grund av arbetsbrist och som har haft en eller flera anställningar under sammanlagt . Vidare gäller avtalet personer som är tillsvidareanställda och väljer att inte följa med vid en omlokalisering av verksamheten till en annan ort och som har haft en eller flera anställningar under sammanlagt . Avtalet gäller även personer som är tidsbegränsat anställda och som har haft en eller flera anställningar under sammanlagt . gäller också för dem som är anställda med lönebidrag. De ekonomiska förmånerna i trygghetsavtalet är följande. Inkomsttrygghetstillägg: Tillägget utgör i princip skillnaden mellan den nya och den gamla lönen men är högst av lönen i den tidigare anställningen. är ersättningen hälften av ersättningen som utgår . Avgångsersättning: Ersättningen förutsätter att ersättning utgår från arbetslöshetskassa och gäller som den ersättningen betalas. Den är konstruerad så att den som har rätt till den inkomstbaserade arbetslöshetsersättningen alltid ska få den andel av lönen () som arbetslöshetsersättningen uppgår till oavsett inkomstens storlek. I fråga om den som endast har rätt till s.k. grundbelopp från arbetslöshetsförsäkringen gäller att ersättningen motsvarar skillnaden mellan den procentsats som nämnts och det belopp som skulle ha betalats ut om arbetstagaren haft inkomstbaserad ersättning från arbetslöshetskassan. I detta senare fall får han eller hon alltså själv stå för skillnaden mellan grundbelopp och inkomstbaserad ersättning. Särskild pensionsersättning: Den som varit aktiv på arbetsmarknaden men ändå inte lyckats få jobb kan själv ansöka om särskild pensionsersättning. Grundvillkoren är att personen blivit uppsagd på grund av arbetsbrist och var fyllda vid entledigandet. Den som ansöker om särskild pensionsersättning måste även vara och inte längre vara berättigad till a-kassa. 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN Pensionsersättning: Huvudregeln är att denna ersättning kan utgå till den som fyllt när anställningen upphör. Förutsättningen är att medarbetaren sagts upp eller i en övertalighetssituation erbjuds avtalspension. Pensionsersättningen kan som mest bli av lönen. För den som arbetat än sker reducering proportionellt. Avtalet om lokalt aktivt omställningsarbete ålägger arbetsgivare att avsätta en viss procent av lönesumman för kompetensutvecklings- och kompetensväxlingsåtgärder. Åtgärderna ska syfta till ett aktivt omställningsarbete. Lokala parter ska komma överens om hur de ska användas. Som exempel kan nämnas att det inom domstolsväsendet finns ett avtal som bl.a. anger att avsatta medel kan användas till generationsväxling vid t.ex. pensionsavgångar, kompetenshöjande åtgärder samt livs- och karriärplanering. Det är alltså inte fråga om någon utbetalning till den enskilda medarbetaren. kan när den enskildes kompetens inte bedöms vara tillräcklig för en snabb återgång till arbetsmarknaden medverka med utbildningsinsatser, såsom s.k. certifieringsutbildningar i t.ex. språk eller data. Vidare kan löneersättning erbjudas under kompletterande kvalificerad yrkesutbildning (KY-utbildning). Erbjudanden om universitetsutbildning lämnas dock inte. Kommuner och Landsting samt träffade ett omställningsavtal med , och Akademikeralliansen. Enligt omställningsavtalet, som trädde i kraft , inrättades Omställningsfonden. Den som har varit anställd och som sägs upp på grund av arbetsbrist har rätt till vissa förmåner. Här rör det sig dels om olika stödinsatser, dels om ekonomisk trygghet i omställningssituationen. Finansiering sker genom årliga av lönesumman. Omställningsfondens uppdrag är att stödja och hjälpa anställda som blivit uppsagda på grund av arbetsbrist inom kommuner och landsting samt företag och kommunalförbund som är medlemmar i . Fokus är att hjälpa varje jobbsökande till ett nytt jobb. omfattar cirka 1,1 miljoner anställda inom kommuner, landsting samt företag och kommunalförbund som är medlemmar i . är placerat i men erbjuder rådgivare och aktiva insatser i hela landet. För att omfattas av avtalet ska man –vara uppsagd på grund av arbetsbrist –ha varit anställd inom kommun/landsting eller ett Pactaföretag –ha varit tillsvidareanställd enligt AB, allmänna bestämmelser –ha varit anställd hos arbetsgivaren i minst ett år –ha arbetat . 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 Det aktiva omställningsarbetet finansieras av arbetsgivaren genom en årlig premie om av lönesumman. Detta gäller för kommuner, landsting och kommunalförbund. De ekonomiska omställningsförmånerna finansieras av arbetsgivaren men utbetalas av Omställningsfonden. Företag som är medlemmar i betalar en premie som omfattar både aktiva insatser och ekonomiska förmåner om av lönesumman. Kompletterande omställningsersättning förutsätter dels anställning, dels att den uppsagde inte tackar nej till liknande arbete hos arbetsgivaren. Förmånen innebär rätt till ersättning för lönenivåer över det s.k. taket i arbetslöshetsersättningen i maximalt . utgör ersättningen av lönen. är den av lönen. Särskild ersättning till äldre arbetstagare förutsätter dels anställning, dels att den uppsagde inte avvisat erbjudande som skäligen borde ha godtagits. Den ger rätt till en ersättning som motsvarar av lönen efter det att i arbetslöshetsförsäkringen förbrukats. Omställningsfonden inleder arbetet för den enskilde med rådgivning vid en till fyra träffar där det görs en behovsinventering och en handlingsplan för den enskilde. Även specialistrådgivare kan vid behov anlitas. En genomgång ska göras av arbetsmarknaden för den enskilde på orten, i landet och inom lämpliga branscher. Vid behov kan Omställningsfonden vara med och finansiera utbildning och andra aktiva insatser. 4.7 Det privata näringslivet För tjänstemän i ett företag som är bundet av kollektivavtal gäller ett särskilt omställningsavtal. Förmånerna–omställningsstöd eller avgångsersättning– finansieras genom avsättningar till (). För att få tillgång till stöd från TRR krävs att vissa förutsättningar är uppfyllda. Om arbetsgivaren är ansluten till TRR ges omställningsstöd till den som är uppsagd på grund av arbetsbrist eller löper en uttalad risk att bli uppsagd på grund av arbetsbrist. Även den som lämnar företaget utan en uppsägning från arbetsgivaren men gör det med anledning av arbetsbrist och på arbetsgivarens initiativ kan få omställningsstöd. Anställningen måste ha varat med en arbetstid om minst . Omställningsstöd handlar om rådgivning och coachning och syftar till att den som blivit eller riskerar att bli uppsagd på grund av arbetsbrist ska få ett nytt arbete. Om arbetsgivaren är ansluten till TRR ges avgångsersättning till den som är uppsagd på grund av arbetsbrist och som den dag anställningen upphör (dvs. med lön) har fyllt samt har varit anställd i företaget (eller koncernen) minst /vecka sammanhängande 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN Dessutom ska den uppsagde ha en lön som uppgår till . Ersättningen är ett komplement till arbetslöshetsförsäkringen och medför att arbetstagaren får av lönen . Därefter blir ersättningen . Totalt kan ersättningen utgå i 6–18 månader beroende på den uppsagda tjänstemannens ålder och aldrig längre än till . Till skillnad från vad som gäller för omställningsstöd utbetalas inte avgångsvederlag, om den sökande formellt sagt upp sig själv eller lämnar anställningen efter en överenskommelse om avgång, även om skälet är arbetsbrist. När det gäller aktiva omställningsåtgärder arbetar TRR med insatser från personliga rådgivare som bygger upp kontakt och ger en personlig rådgivning. Behovet varierar men det stöd som kan erbjudas innefattar en analys av den enskildes nuläge, kompetens, möjliga arbetsmarknad och hur den enskilde bör uppträda som arbetssökande (med cv, uppbyggnad av yrkesmässigt nätverk, träning i anställningsintervjusituationen etc.). Därmed går den enskilde in i jobbsökarfasen där även metodiken kan slipas vidare. I fråga om kompetensutveckling sker utslussning till i första hand det allmänna utbildningsväsendet, men TRR:s förfogar över medel för att i enskilda fall också köpa kursutbildningar. TRR har inte bundit medel för insatser till varje enskild individ utan kan förfoga över medlen mer flexibelt. omfattas samtliga privatanställda LO-medlemmar av ett omställningsstöd som ger dem rätt till stöd om de varslas om uppsägning. Om- ställningsstödet regleras genom avtal mellan LO och och administreras av Trygghetsfonden, TSL. TSL finansierar omställningsprogram som ska underlätta för uppsagda arbetare att hitta nytt arbete. Företag och den lokala fackliga organisationen kan beviljas omställningsstöd för arbetare som blivit uppsagda på grund av arbetsbrist enligt definitionen i LAS och vid anställningens upphörande varit anställd minst i genomsnitt . TSL ska genom att finansiera jobbcoachning hjälpa uppsagda arbetare att snabbt hitta nya jobb. När ett företag varslar väljer man tillsammans med det lokala facket en leverantör som erbjuder de varslade arbetarna jobbcoachning. Inom TSL:s omställningsprogram finns det inte utrymme för att förändra en persons kompetens. Det handlar alltså inte om att erbjuda kompetensutveckling och utbildning, uppgiften är i stället att utifrån de kunskaper de uppsagda redan har hjälpa dem att hitta nya jobb. De uppsagda får genom stödet en möjlighet att, tillsammans med en jobbcoach från ett omställningsföretag, snabbare hitta vägar till nytt jobb eller hjälp att starta egen verksamhet. Omställningsprogrammen ser olika ut, men de innehåller alltid samtal – enskilt eller i grupp – om vad den uppsagde vill göra i sitt fortsatta yrkesliv. Den uppsagde får också hjälp att göra en handlingsplan, lära sig mer om vad arbetsmarknaden erbjuder samt hur man söker jobb och marknadsför sig 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 Man får också lära sig hur man gör om man vill byta yrke eller starta eget. Det har avsatts per individ för insatser och dessa medel går inte att omfördela. Företaget anlitar en leverantör av omställningstjänster som arbetar med de uppsagda. Det är företaget och det lokala facket som tillsammans ansöker om omställningsstöd för den uppsagde. Omställningsstödet gäller endast företag med kollektivavtal om omställningsförsäkring. I genomsnitt pågår ett omställningsprogram i tre eller . Sedan starten har cirka 120 000 arbetare fått omställningsstöd. För företagsledare gäller inte det nämnda omställningsavtalet för tjänstemännen. finns en vägledning från (reviderad 2006) avseende ersättningar till vd och andra ledande befattningshavare. I den ges inga rekommendationer i fråga om förmånernas omfattning men det sägs bl.a. att utvecklingen gått mot att vd m.fl. i större bolag kan erhålla upp till 24 månaders lön efter uppsägning från bolagets sida. Vidare sägs att det i anställningskontrakt ofta anges att utgör en ömsesidig uppsägningstid men att vid uppsägning från bolagets sida utges ytterligare ett antal månaders lön eller att ytterligare uppsägningstid ska gälla. anser att avgångsvederlag bara ska utges om det är företaget som bryter anställningen och att avräkning ska ske för nya inkomster. 4.8 Särskilt om vidareutbildning De arbetsformer som tillämpas inom trygghetsråden innebär att utbildning bör ha ett yrkesmässigt mål. Utbildningsinsatsernas omfattning och inriktning prövas mot detta mål. För grupper med liten studievana eller dålig studiemotivation innebär det stora fördelar. Utbildningen har klara mål och studietiden kan hållas nere. Trygghetsråden arbetar efter en uttalad arbetslinje, vilket innebär att studier ska vara en rimlig väg till försörjning. I de fall klienterna vill satsa på längre utbildningar än så, kanske mot en helt ny yrkeskarriär, får de oftast finansiera huvuddelen av studierna själva. Detta gäller t.ex. dem som väljer att satsa på en helt ny yrkeskarriär genom akademiska studier. Begränsat stöd kan dock utgå från trygghetsråden som komplement, t.ex. för kurslitteratur eller för en kortare del av studietiden. De utbildningar det är mest vanligt att trygghetsråden medverkar till med ekonomiskt stöd är dock inriktade på kvalificerad yrkesmässig kompetenshöjning för att kunna få ett nytt arbete (KY- utbildningar). För grupper som har behov av en generell uppgradering av sin kompetens för att komma vidare på arbetsmarknaden kan möjligheter till studiestöd och samverkan mellan trygghetsråden, arbetsmarknadspolitiken, det reguljära utbildningsväsendet och studiefinansieringssystemet ge lösningar. 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN Studiemedel får enligt studiestödslagen (1999:1395) lämnas längst t.o.m. det kalenderår då den studerande fyller . Regeringen får föreskriva att studiemedel i form av studiebidrag får lämnas även för tid därefter. Några sådana föreskrifter har inte meddelats. 5 Inkomstgarantin för f.d. riksdagsledamöter 5.1 Historik och översikt I detta kapitel redogör för de materiella reglerna i det nu gällande inkomstgarantisystemet, hur förfarandet är reglerat, hur detta system stegvis byggts upp, för omfattningen och kostnaderna för inkomstgarantin och slutligen för arvodesnämnds tillsyn. I fråga om de bakomliggande principiella argumenten för behovet av ett särskilt ersättningssystem för riksdagsledamöter, såsom frågan om uppdragets särskilda natur etc., hänvisas till kapitel 2 i det föregående. De särskilda frågor som gäller Europaparlamentariker tas inte upp här. gällde en ordning med visstidspension för ledamöter som avgick och som fyllt vid avgången och tillhört . För dem som inte var berättigade till pension men som tjänstgjort förelåg rätt till avgångsersättning med högst tolv månadsarvoden. Bestämmelserna om visstidspension motiverades av med bl.a. önskemålet om föryngring av , behovet av att säkra en god rekrytering till och att konsekvensen av det riksproportionella valsättet som skulle börja tillämpas 1970 skulle innebära större rörlighet på mandaten (KU 1968:40). Detta system ersattes 1988 med en rätt till inkomstgaranti (förs. 1987/88:13, bet. 1987/88:KU42). Garantin innebar att en ledamot som tjänstgjort minst tolv riksdagsår var berättigad att vid sin avgång få av det gällande ledamotsarvodet. Garantin skulle minskas om den avgångna ledamoten uppbar förvärvsinkomster. Minskningen utgjorde av förvärvsinkomsten minskat med två basbelopp. För ledamöter som tjänstgjort än eller som inte fyllt var garantin begränsad till storlek och tid. Förvaltningsstyrelsen hänvisade i sitt förslag om införandet av garantin till att uppdraget som riksdagsledamot var behäftat med osäkerhet och att det var rimligt att de som tog på sig ett sådant viktigt samhällsuppdrag fick en trygghet i händelse av att de av det ena eller andra skälet lämnade uppdraget. Ett system som gav ett rimligt mått av trygghet var enligt styrelsen viktigt bl.a. av rekryteringsskäl och med hänsyn till behovet för ett parti att förändra personuppsättningen i (förs. 1987/88:13). tillstyrkte förvaltningsstyrelsens förslag (bet. 1987/88:KU42). Detta system reformerades 1994 då den nu gällande lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter, ersättningslagen, infördes (förs. 1993/94:RFK4, bet. 1993/94:KU43). Reformen innebar vissa begränsningar av ersättningens storlek och garantitidens längd samt vissa ändringar vad gäller rätten till inkomstgaranti vid tjänstledighet och annan frånvaro. Vidare kopplades inkomstgarantin till ledamotsarvodet och värdesäkrades med basbeloppet. Förvaltningsstyrelsen framhöll i sitt förslag att uppdraget som riks- 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN dagsledamot var förenat med en sådan osäkerhet att det tedde sig rimligt att ledamöterna gavs den trygghet som inkomstgarantin innebar. Styrelsen ansåg också att det som systemet varit i kraft inte heller hade framkommit något som gjorde att inkomstgarantin som sådan borde ifrågasättas, men menade att vissa konsekvenser av bestämmelserna borde rättas till. Man pekade på att en ledamot kunde ha andra inkomster på ca utan att inkomstgarantin reduceras samt att de som inkomstgarantin som längst kunde utgå var . delade styrelsens uppfattning, och följde utskottet (försl. 1993/94:RFK4, bet. 1993/94:KU43). En översyn av de ekonomiska villkoren för riksdagsledamöterna påbörjades av den s.k. . Kommittén hade inte i uppgift att göra någon allmän översyn av inkomstgarantin, men lade fram vissa förslag för att förhindra riskerna för missbruk. Förslagen ledde 2006 till vissa ändringar i ersättningslagen, reglernas syfte angavs och jämkningsregler infördes (2004/05:URF2, 2005/06:RS4, bet. 2005/06:KU33). Med utgångspunkt i erfarenheterna från sina tillsynsärenden lämnade 2009 förslag till ytterligare jämkningsregler och bestämmelser om uppgiftsskyldighet för garantitagare och inför nämnden. Förslagen genomfördes (2010/11:RS1, bet. 2010/11:KU15). infördes ett nytt pensionssystem för riksdagsledamöterna (2009/10:RS1, bet. 2009/10:KU12). Reglerna gäller deras ålderspension, sjukpension och efterlevandeförmåner. Utgångspunkten för det nya ålderspensionssystemet är att pensionsförmånerna ska beräknas på samma sätt oavsett ledamotens ålder och att all tjänstgöringstid bör ge rätt till pension. Möjligheten att tjäna in en hel ålderspension avskaffades. Ålderspension från utgör ett komplement till det allmänna pensionssystemet. Pensionsförmåner kan tjänas in utan vare sig nedre eller övre åldersgräns. Intjänandetiden är begränsad till högst . Den nya ordningen för ledamöternas pensioner är avsedd att underlätta för personer att gå in i och ut ur politiken utan att förlora i pensionshänseende. Systemet ska fungera så neutralt som möjligt i förhållande till om och när en person ska kandidera, avgå, ta på sig tilläggsuppdrag etc. Pensionsnivån bestäms av de sammanlagda inkomsterna . Ledamöternas pensionssystem har härigenom ansetts bli mer flexibelt och anpassat till de speciella förutsättningar som gäller för ledamotsuppdraget. Riktmärket för pensionsnivån är den pension som en statstjänsteman beräknas få om han eller hon arbetar hos en statlig arbetsgivare och fortsätter där till , med en lön som motsvarar ledamotsarvodet. I ledamöternas pensionssystem ska en sådan pensionsnivå dock kunna uppnås uppdragstid. Därmed kompenseras i viss mån för 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 att ledamotsuppdraget kan medföra att löneutvecklingen i det tidigare förvärvsarbetet stannar av och får effekter på det fortsatta pensionsintjänandet vid en framtida återgång till yrkeslivet. Den som åtar sig ett ledamotsuppdrag ska inte behöva riskera att förlora i pensionshänseende. De nya reglerna trädde i kraft och omfattar alla ledamöter som då tjänstgjorde eller som senare kommer att tjänstgöra i . Pensionsrätt för tidigare tjänstgöringstid räknas om på visst sätt. 5.3 Nuvarande bestämmelser om inkomstgaranti Bestämmelserna om inkomstgaranti och efterlevandeskydd finns i 13 kap. ersättningslagen. Huvuddragen i bestämmelserna är följande. Syftet med inkomstgarantin är att skapa en ekonomisk trygghet för en avgången ledamot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon lämnar . Garantin är inte avsedd som en varaktig försörjning. (13 kap. 1 §) En ledamot som lämnar sammanhängande tjänstgöring har rätt till inkomstgaranti, dock inte för tid då ledamoten får ålderspension eller sjukpension enligt ersättningslagen. (13 kap. 2 §) Ledighet som beviljats av eller av talmannen eller sjukfrånvaro begränsar inte rätten till inkomstgaranti. (13 kap. 3 §) Inkomstgarantin betalas ut längst till dess ledamoten fyller . Om ledamoten åter tar plats i upphör garantin så länge uppdraget varar. (13 kap. 4 §) För den som tjänstgjort en sammanlagd tid som är kortare än sex gäller inkomstgarantin . Om riksdagsledamoten vid avgången har en sammanlagd tid av gäller inkomstgarantin 1)i längst om ledamoten inte uppnått 2)i längst om ledamoten uppnått 40 men inte 3)längst till ingången av den månad då ledamoten fyller om han eller hon uppnått . (13 kap. 5 §) jämställs inkomstgarantin med inkomst av anställning. Därefter är den inte pensionsgrundande. Inkomstgarantin grundar inte rätt till s.k. jobbskatteavdrag vid inkomstbeskattningen. (13 kap. 6 §) Enligt en s.k. dispensregel får tidsbegränsad inkomstgaranti förlängas med högst om det finns särskilda skäl. Garantin kan då bestämmas till ett lägre belopp. Särskilda skäl kan vara att en ledamot efter garantitidens utgång har kommit i försörjningssvårigheter som har samband med frånvaron från arbetsmarknaden. Ett annat skäl kan vara sjukdom. Enligt en tillämpningsföreskrift till bestämmelsen (RFS 2006:6) ska vid bedömningen hänsyn tas till garantitagarens förvärvs- och kapitalinkomster samt förmögenhetsförhållanden (se förs. 1987/88:123, bet. 1987/88:KU42). (13 kap. 7 § med tillämpningsföreskrifter) 2012/13:1 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN En ledamot som har lämnat sitt uppdrag och får partiell sjukersättning eller partiell aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken (2010:1259) får beviljas inkomstgaranti. Sådan ersättning minskar inkomstgarantin med motsvarande belopp. (13 kap. 8 och 12 §§) Inkomstgaranti utgår med ett månadsbelopp som beräknas på ett s.k. garantiunderlag. I garantiunderlaget ingår ledamotsarvodet, tilläggsarvodet och vissa fasta arvoden enligt lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Därefter beräknas inkomstgarantin enbart på det ledamotsarvode som betalas ut vid avgångstillfället. (13 kap. 9 §) Underlaget för garantin utgörs i princip av det arvode ledamoten har vid avgångstillfället. Första året erhåller alla av den del av garantiunderlaget som inte överstiger 1,67 inkomstbasbelopp och av den del som överstiger 1,67 men inte 2,5 basbelopp. Storleken på garantin är efter det första garantiåret relaterad till ledamotens sammanlagda tid i . För ledamöter som tjänstgjort av är inkomstgarantin av garantiunderlaget. Som mest uppgår garantin till av garantiunderlaget och det tjänstgöring. Se vidare 13 kap. 10 §. Inkomstgarantin är värdesäkrad genom att den fastställda inkomstgarantin anknyts till det prisbasbelopp som gäller för avgångsåret och omräknas vid förändring av detta. (13 kap. 11 §) Inkomstgarantin minskas med inkomster från vissa andra inkomstkällor (s.k. samordning), nämligen pensionsgrundande inkomster, inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , delpension enligt kollektivavtal, pension eller livränta och andra kontanta förmåner på grund av annan anställning eller uppdrag. Härvid finns också vissa särskilda ytterligare samordningsregler som bl.a. gäller f.d. riksdagsledamöter som också varit kommunalt förtroendevalda. Vid samordningen görs en minskning av den sammanlagda tillkommande inkomsten med motsvarande procentandel som gäller garantiunderlaget för varje särskilt fall. Dock finns ett fribelopp motsvarande ett prisbasbelopp eller en tolftedel därav per kalendermånad. (13 kap. 13 § med tillämpningsföreskrifter och 14 § med tillämpningsföreskrifter; om samordningen finns ytterligare regler i 13 kap. 15 §) Inkomstgarantin får om det är skäligt jämkas. Jämkning innebär att det beslutas att rätt till inkomstgaranti inte föreligger eller att utbetalningen ska minskas eller helt upphöra. Detta gäller i fyra olika fall: 1)om en garantitagare förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, 2)redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och denna har reducerats på grund av avdrag för –avsättning till periodiseringsfond –avsättning till upphovsmannakonto –avsättning till expansionsfond 4 OMSTÄLLNINGSÅTGÄRDER PÅ ARBETSMARKNADEN 2012/13:1 – underskott av annan verksamhetsgren 3)redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster, eller