rfr · H10WRFR5 · 2013-12-12 00:00:00 — Det är vidare viktigt att aktörerna arbetar tillsammans så att det fungerar i skarvarna mellan olika delar av en resa. I uppföljningen har det framkommit att det finns oklara ansvarsförhållanden även på operativ, lokal nivå, t.ex. vem som har ansvaret för en hiss på en station. Det finns ingen enhetlig lösning för hur det ska fungera; lösningarna ser olika ut i olika kommuner och för olika transportslag. Gruppen menar att detta gör systemet skört. Det är viktigt att aktörerna kan kommunicera med varandra. I uppföljningen har det framkommit att det ofta finns ett gott samarbete mellan myndigheterna och funktionshindersorganisationerna. Det är vanligt att funktionshindersorganisationerna ingår i olika typer av handikappråd där bl.a. tillgänglighetsfrågor tas upp. Organisationerna framhåller vikten av att råden får en högre status än . Uppföljningsgruppen vill framhålla betydelsen av att ansvariga myndigheter fortsätter att utveckla dialogen med funktionshindersorganisationerna och att det är av stor vikt att de erfarenheter som finns tas till vara. 12 UPPFÖLJNINGENS IAKTTAGELSER OCH BEDÖMNINGAR 2013/14:RFR5 12.6 Uppföljning, utvärdering och tillsyn Det är flera olika myndigheter som gör uppföljningar inom området. Inom transportområdet är Trafikanalys den myndighet som har till huvuduppgift att med utgångspunkt i de transportpolitiska målen utvärdera och redovisa effekter av föreslagna och vidtagna åtgärder. Handisam har på uppdrag av regeringen ansvaret för att utveckla ett sammanhållet system för att följa och analysera utvecklingen inom funktionshinderspolitiken. , och ska göra en återrapportering till regeringen om genomförandet av delmålen utifrån den funktionshinderspolitiska strategin. Gruppen noterar att det trots det uppföljningsarbete som sker ändå finns mycket lite uppgifter om hur olika insatser har påverkat resandet för personer med olika funktionsnedsättningar och hur dessa resenärer upplever transportsystemets tillgänglighet. I uppföljningen har det framkommit att det är svårt att redovisa hur olika insatser påverkar resandet för personer med funktionsnedsättning. Uppföljningsgruppen vill i detta sammanhang framhålla betydelsen av att myndigheternas fortsatta uppföljningsarbete inriktas på att förbättra och ge en mer tydlig återrapportering om vad som är tillgängligt och vad som inte är det. Som det ser ut är kunskapen begränsad när det gäller hur bra olika insatser är och deras egentliga betydelse för resenärer med olika funktionsnedsättningar. Uppföljningen visar också att det behövs bättre kunskap om hur personer med funktionsnedsättning upplever resandet med kollektiva färdmedel och hur det utvecklas . Enligt uppföljningsgruppen finns det behov av en förbättrad och mer systematisk uppföljning av vilka insatser som genomförts och vilka resultat de har fått när det gäller att ge faktiska förutsättningar för personer med funktionsnedsättningar att genomföra hela resan med kollektiva färdmedel. Att införa ett mer uttalat brukarperspektiv i uppföljningsarbetet skulle kunna ske genom att myndigheterna involverar funktionshindersorganisationerna och på ett mer systematiskt sätt tar till vara deras erfarenheter när uppföljningar genomförs. Till Transportstyrelsens huvuduppgifter hör att i enlighet med de föreskrifter som gäller för respektive område utöva tillsyn inom transportområdet. I detta ingår bl.a. att utöva tillsyn över de regionala trafikförsörjningsprogrammen som de regionala trafikmyndigheterna ska ta fram. Transportstyrelsen har framfört att tillsynen enbart styrs av lagar och förordningar och att det knappt finns några tydliga tillsynsuppdrag uttryckta när det gäller krav på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. När det gäller tillsyn av passagerares rättigheter i enlighet med EU-förordningarna är ansvaret delat mellan Transportstyrelsen och . För t.ex. järnvägsområdet innebär 2013/14:RFR5 12 UPPFÖLJNINGENS IAKTTAGELSER OCH BEDÖMNINGAR detta sammanfattningsvis att Transportstyrelsen ansvarar för tillsyn av de tekniskt präglade bestämmelserna medan ansvarar för de konsumenträttsligt präglade bestämmelserna. Funktionshindersorganisationerna har framfört att de båda myndigheterna främst har juridisk kompetens, inte sakkompetens, när det gäller transporter och tillgänglighet. Enligt funktionshindersorganisationerna innebär detta att tillsynsmyndigheterna har svårt att göra sakliga bedömningar, och tillsynen upplevs därmed som svag. Gruppen menar att det är nödvändigt att tydliggöra rollfördelningen, inte minst från ett brukarperspektiv. Detta är en fråga som måste utredas vidare. 12.7 Regeringens återrapportering till Regeringen anger i årets resultatredovisning till att det finns en tendens till att skillnaden i mobilitet mellan personer med funktionsnedsättning och övriga har minskat samt att skillnaden i resandet med allmän kollektivtrafik minskar. Regeringen redovisar vidare att fortsatte att åtgärda hållplatser och stationsområden för personer med särskilda behov men i en lägre takt än 2011 samt att andelen fordon i kollektivtrafiken med anpassningar för personer med funktionsnedsättning har ökat . Den sammanfattande bedömning som regeringen redovisar är att trenden var positiv. Gruppen vill understryka vikten av att regeringen i de årliga resultatredovisningarna till även fortsättningsvis redovisar och bedömer de resultat som uppnås genom statliga insatser. Gruppen menar att det skulle vara värdefullt om regeringen med utgångspunkt från de problem som har uppmärksammats i denna uppföljning redovisar fortsatta insatser och resultat även utifrån ett brukarperspektiv. Betänkande 1996/97:TU1 Budgetpropositionen för utgiftsområde 22 Kommunikationer Betänkande 1997/98:TU10 Transportpolitik för en hållbar utveckling Betänkande 1997/98:SoU24 Nationell handlingsplan för äldrepolitiken Betänkande 1999/2000:SoU14 Nationell handlingsplan för handikappolitiken Betänkande 2001/02:TU2 Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem Betänkande 2008/09:TU14 Mål för framtidens resor och transporter Betänkande 2008/09:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. Betänkande 2009/10:SoU20 Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Betänkande 2009/10:TU9 Ny myndighetsstruktur på transportområdet Betänkande 2009/10:TU21 Ny kollektivtrafiklag m.m. Betänkande 2010/11:TU13 Järnvägs- och kollektivtrafikfrågor Betänkande 2011/12:TU5 Järnvägs- och kollektivtrafikfrågor Proposition 1995/96:131 sektorsansvar inom vägtransportsystemet m.m. Proposition 1996/97:1 Förslag till statsbudget för Proposition 1997/98:56 Transportpolitik för en hållbar utveckling Proposition 1997/98:113 Nationell handlingsplan för äldrepolitiken Proposition 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken Proposition 2001/02:20 Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem Proposition 2008/09:1 Budgetpropositionen Proposition 2008/09:35 Framtidens resor och transporter – infrastruktur för hållbar tillväxt Proposition 2008/09:93 Mål för framtidens resor och transporter 2013/14:RFR5 REFERENSER Proposition 2009/10:59 Ny myndighetsstruktur på transportområdet Proposition 2009/10:200 Ny kollektivtrafiklag Proposition 2012/13:1 Budgetpropositionen Skrivelse 2009/10:166 Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken och grunden för en strategi framåt Utredningar och myndighetsrapporter m.m. , , och Transportstyrelsen (2009): Etapp 1 av det prioriterade nätet för personer med funktionsnedsättning. DHR (2012): Synpunkter angående översyn av lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. Ds 2008:23 FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Ds 2010:20 Bortom fagert tal – om bristande tillgänglighet som diskriminering. Ds 2013:40 En samlad organisation på det funktionshinderspolitiska området. Ds 2013:44 Lag om resenärers rättigheter – kompletterande bestämmelser. (2008): Disability Action Plan 2006–2015. , , , , ETSI (2011): Standardization supporting accessibility. Europeiska kommissionen (2010): Funktionshindrade personer har samma rättigheter – Den europeiska strategin för personer med funktionshinder 2010–2020. Europeiska kommissionen (2011): Socialt ansvarsfull upphandling – En handledning till sociala hänsyn i offentlig upphandling. Europeiska unionens publikationsbyrå. Handikappförbunden (2011): Svenska funktionshindersrörelsens alternativrapport till för rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Handikappförbunden (2012): Yttrande: På jakt efter den goda affären (SOU 2011:73). REFERENSER 2013/14:RFR5 Handisam (2012): Hur är läget? Uppföljning av funktionshinderspolitiken 2012. Handisam (2013): Hur är läget 2013? Uppföljning av funktionshinderspolitiken. Dnr 2012/0083. (2008): Din elrullstol – att använda och sköta en elrullstol. (2013): Sammanställning av svaren från IT-frågans enkäter om kollektivtrafik, tv-tittande och IT-tjänster m.m. (2012): Regionalt trafikförsörjningsprogram för 2012–2020. Landstingsrevisorerna (2012): Ökad tillgänglighet – kan fler åka i kollektivtrafiken? Projektrapport nr 11/2012. , (2010): Beslut om fastställelse av nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av tranportsystemet samt fastställelse av definitiva ekonomiska ramar för trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur för perioden –2021. Re- geringsbeslut II 1 , N2009/6374/TE och N2008/8869/TE (delvis). , (2011): Regleringsbrev för avseende Transportstyrelsen inom utgiftsområde 22 Kommunikationer. Regeringsbeslut III 3, , N2012/3475/TE. , (2011): En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016. , (2012a): Regleringsbrev för avseende Transportstyrelsen inom utgiftsområde 22 Kommunikationer. Regeringsbeslut III 4, , N2012/6373/TE, N2012/6343/KLS(delvis) och N2012/292/TE m.fl. , (2012b): Uppdrag att kvalitetssäkra den nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet för perioden –2021. Regeringsbeslut III 1, , N2012/2939/TE. , (2013a): Lag om resenärers rättigheter – kompletterande bestämmelser. , (2013b): En modern reglering av person- och godstransporter på väg. Regionala kollektivtrafikmyndigheten i (2012): Regionalt trafikförsörjningsprogram för . 2013/14:RFR5 REFERENSER och Ungdomar, RBU (2010): utom för hon fick stanna hemma. Riks-Stroke (2010): Upplevd tillgänglighet till transportsystemet för personer med rörelsehinder. (2012): Rapportering av funktionshinderspolitiken . (2013): Rapportering av funktionshinderspolitiken . SOU 2005:26 Mobil med bil – ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. SOU 2008:128 Tydligare uppdrag – i stället för sektorsansvar. SOU 2009:39 En ny kollektivtrafiklag, delbetänkande. SOU 2009:81 Lag om resenärers rättigheter i lokal och regional kollektivtrafik, slutbetänkande. SOU 2011:73 På jakt efter den goda affären – analys och erfarenheter av den offentliga upphandlingen. (): Undersökningarna av levnadsförhållanden (/SILC). Statskontoret (2009): Från vision till verklighet? En utvärdering av nationell handlingsplan för handikappolitik. Svensk Kollektivtrafik & (2010): Buss 2010 – Branschgemensamma funktionskrav på bussar. Version 1.2 (2012-01- 25). internationella överenskommelser (SÖ 2008:26): Konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Kommuner och Landsting (2013): Regionala trafikförsörjningsprogram. Trafikanalys (2011a): Transportsektorn Trender och omvärldsscenarier för transportpolitiken. Trafikanalys (2011b): Uppföljning av de transportpolitiska målen. Trafikanalys (2012a): Uppföljning av de transportpolitiska målen. Trafikanalys (2012b): Färdtjänst och riksfärdtjänst 2011. Trafikanalys (2013a): Uppföljning av de transportpolitiska målen. REFERENSER 2013/14:RFR5 Trafikanalys (2013b): De första regionala trafikförsörjningsprogrammen – en granskning med fokus på möjligheter för kommersiell kollektivtrafik. (2012a): uppföljning av delmål avseende strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken. Dnr TRV2011/71899, . (2012b): Samlat planeringsunderlag – Transportsystemets användbarhet för persontransporter. (2012c): Miljöaspekt befolkning – Förslag till miljöbedömningsgrunder för miljöbedömning av planer och program inom transportområdet. (2012d): strategiska utmaningar –2021. (2012e): Förslag till nationell plan för transportsystemet 2014– 2025. Underlagsrapport – miljökonsekvensbeskrivning. TRV 2012/38626. (2012f): Beslut angående rullstolsliftar på plattform. Dnr TRV 2012/91494. (): Underlag till kommande regeringsuppdrag gällande vissa ansvarsmässiga justeringar mellan – Transportstyrelsen samt – . TRV 2012/83562. (2013a): årsredovisning 2012. (2013b): återrapportering avseende genomförandet av delmålen utifrån den funktionshinderspolitiska strategin . Dnr TRV 2011/71899. (2013c): Förslag till nationell plan för transportsystemet 2014– 2025. , och Transportstyrelsen (2010): Översyn av vissa ansvarsmässiga frågor inom luftfart och sjöfartssektorn. Slutrapport 2010-09- 28. Transportstyrelsen (2012): Redovisning av uppföljning av delmål inom ramen för En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016. Transportstyrelsen (2013a): Översyn av lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. Dnr TSG 2012-95. Transportstyrelsen (2013b): Redovisning av uppföljning av delmål inom ramen för En strategi för genomförande av funktionshinderpolitiken 2011– 2016. Transportstyrelsen (2013c): Förslag till nationell plan för transportsystemet 2014–2025. 2013/14:RFR5 REFERENSER VTI (2013): Drift och underhåll av tillgänglighetsåtgärder i tätort. För ökad tillgänglighet och bibehållen säkerhet året om. VTI rapport 776. , kollektivtrafiksekretariatet (2012): Strategi för funktionshinderanpassning av kollektivtrafiken. Antagen av kollektivtrafiknämnden . Intervjuer, information, studiebesök m.m. , enheten för diskrimineringsfrågor, telefonsamtal . Centrala Buss (CB) och () , intervju . DHR, intervju . DHR , intervju . Funktionshindersorganisationer i (DHR, SRF och Handikappföreningarna), intervju . Spårvägar, intervju . , , intervju . Handikappförbunden, telefonsamtal , e-brev , 2013- 03-19. Handisam, intervju . (), intervju . Kammarkollegiet, e-brev . , e-brev , . Lokaltrafik (LLT), intervju . Regionala kollektivtrafikmyndigheten i , intervju och . Rådet för funktionshindersfrågor i , intervju 2013- 04-17. , , intervju . Samtrafiken, intervju . REFERENSER 2013/14:RFR5 SJ, intervju . , äldre- och funktionshindersgruppen, telefonsamtal . Styrsöbolaget, intervju . (), intervju . () , intervju . Svensk Kollektivtrafik, intervju . (), intervju . Kommuner och Landsting (SKL), intervju . Swedavia, intervju och e-brev . Swedavia, Airport, intervju . Trafikanalys, e-brev , . uppföljningsgrupp, studiebesök i , 2013-06- 13. Samtal med och information från DHR, (), Jernhusen, SAS, SJ, Swedavia, (), , region och Waxholmsbolaget. , Region , intervju . , Region , intervju . , sektionen för samhällsplanering och personresor, intervju 2013- 10-07. Transportforum, den 9–. Transportstyrelsen, intervju . Unga synskadade Väst, intervju . och , intervju . Östgötatrafiken, intervju . Bilaga 1 Exempel på hinder i reskedjan Under en resa med kollektivtrafiken är det många steg som ska genomföras, och om man har en funktionsnedsättning är det viktigt att alla delarna fungerar; om en av delarna brister kan det bli omöjligt att genomföra resan. I denna bilaga ges ett exempel från på problem och hinder i kollektivtrafiken som personer med funktionsnedsättning kan ställas inför.476 Många resenärer upplever det som problematiskt att få information inför alla delar av resan – hur man kommer till hållplatsen, om det är möjligt att komma på och av fordonet och om det sedan går att ta sig till resmålet. Det kan även upplevas som problematiskt att det inte går att boka eventuell färdtjänst och ledsagare på samma ställe. Det finns inte heller någon som tar ansvar för helheten om någon del i resan går fel. Enkelhet och trygghet efterfrågas, t.ex. ett telefonnummer att ringa och en försäkran om hjälp om något går fel. Att betala sin resa på fordonet upplevs av många som problematiskt då det kan vara svårt att se vad som står på displayen och svårt att hantera apparater. Många upplever att det är stressigt att betala och vill gärna ha personlig hjälp. Flera kanske hellre köper en dyrare biljett – t.ex. månadskort trots att man inte reser så mycket – om den är lättare att hantera. Komma till och från hållplatsen En av de mest problematiska delarna i resan är att ta sig till och från hållplatsen och detta kan vara den avgörande delen för om det går att åka kollektivt. Förutsättningarna för att ta sig till och från hållplatsen skiljer sig mycket åt beroende på funktionshinder, hur individen mår den dagen, avstånd till hållplatsen, väglag, beläggning, lutning, hinder i miljön etc. På hållplatsen, bytespunkten eller stationen På en hållplats eller station måste man kunna hitta och ta sig runt för att man ska kunna komma ombord på fordonet. Många hållplatser är inte tillgänglighetsanpassade, och på de hållplatser där anpassningar har gjorts är de inte alltid konsekvent gjorda, vilket kan skapa otydlighet. Vidare finns det anpas- 476 , kollektivtrafiksekretariatet, 2012. Regionens redovisning bygger på en genomgång som gjordes av synpunkter till , två fokusgrupper samt intervjuer som regionen har gjort med företrädare för olika organisationer. BILAGOR 2013/14:RFR5 sade hållplatser där det saknas en del åtgärder, vilket gör att alla ändå inte kan nyttja den. Resenärer behöver tydlig information som både kan höras och läsas. Det är viktigt att informationen fungerar bra vid eventuella störningar. Många upplever det som problematiskt att ta del av information och önskar att det fanns mer personlig hjälp att få. Tidtabeller och annan skriftlig information måste vara enkla och tydliga. På de större hållplatserna erbjuds ledsagning, men många brukare har varit med om att ledsagaren inte kommer trots att man beställt ledsagning. Vid byten är det viktigt att det är lätt att hitta, att det inte är för långa avstånd och att eventuell ledsagning fungerar. Det är även viktigt att trafiken fungerar så att man inte missar en anslutande resa alternativt blir kvarlämnad på en byteshållplats för att en anslutande linje är inställd. Byten innebär en konflikt mellan att den kollektiva resan ska gå snabbt för att attrahera fler, som byten är stressande för resenärer när det måste gå snabbt. Resenärer med funktionsnedsättning upplever att bytestiderna är för korta och att det finns risk att missa anslutningen. På de platser där kollektivtrafiken har ett tätare utbud kan det vara mindre allvarligt att missa en anslutning eftersom turerna avgår oftare. Komma på och av fordonet För att komma på och av fordonet utan problem krävs det att både hållplatsen och fordonet är anpassat. Det krävs också att fordonet stannar tillräckligt nära kanten samt att det finns tillräckligt med tid för att komma på och av. Störst svårigheter har brukare som har någon form av rörelsenedsättning och särskilt den som använder rullstol eller rullator. Trots att nästan alla fordon uppges vara anpassade för personer med nedsatt rörelseförmåga har många stora problem att ta sig av och på fordonet. Denna del av resan upplevs av många som den mest kritiska. Svårigheterna beror till stor del på att ramperna ofta är av dålig kvalitet och att de inte går att använda. Ett annat problem är att det kan vara svårt att få personlig hjälp – att föraren utgår från att en person som ger sig ut och åker kollektivt klarar sig själv och inte kommer ut och hjälper till. Det är troligt att många fler hade kunnat och vågat åka om de var säkra på att det gick att få personlig hjälp. En del hållplatser är anpassade och andra inte, vilket skapar en otydlighet och gör att man kanske kommer på fordonet på en hållplats men sedan inte kommer av där man har tänkt sig för att den hållplatsen inte är anpassad. För att färden inte ska vara något problem är förarens körsätt viktigt – att det är lugnt och säkert och att snabba inbromsningar undviks. Det behöver även finnas audiovisuella utrop, gott om utrymme och särskilda rullstolsplatser. 2013/14:RFR5 BILAGOR Det personliga bemötandet, framför allt från föraren, är av stor vikt för att många ska klara att resa med kollektivtrafiken. Upplevelsen av trygghet blir mycket större när föraren och medresenärerna bistår på resan. Oväntade situationer kan ge obehag för alla resenärer, och det är viktigt att det finns bra information vid t.ex. störningar. Personer med funktionsnedsättning upplever generellt sett ännu större osäkerhet än andra när det är störningar. Nedsättningen kan t.ex. göra att det är svårare att ta del av störningsinformationen, att ersättningstrafik inte är tillgänglig eller att man missar en avtalad anslutningsresa med färdtjänst. Personer med funktionsnedsättning upplever ofta att det inte finns någon som tar ansvar för att hela resan fungerar; om någon del brister finns det ingenstans att vända sig. Bilaga 2 Det tidigare sektorsansvaret Begreppet sektorsansvar introducerades inom miljöområdet för att miljöarbetet skulle kunna bedrivas så effektivt som möjligt med knappa resurser.477 Inom vägtransportområdet introducerades begreppet sektorsansvar i mitten av 1990-talet.478 Förändringen föranleddes av nya krav på dåvarande genom att nya arbetsuppgifter tillkommit vid olika tider och i olika sammanhang, bl.a. avvecklingen av och . Regeringen ville också vidga roll till att även omfatta frågor och uppgifter som ligger utanför uppgiften att bygga och förvalta vägsystemet. Som statens företrädare på central nivå på vägområdet skulle ha ett samlat ansvar, s.k. sektorsansvar, för hela vägtransportsystemets miljöpåverkan, trafiksäkerhet, tillgänglighet, framkomlighet och effektivitet samt för frågor som rör väginformatik, fordon, kollektivtrafik, handikappanpassning, yrkestrafik och tillämpad forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet inom vägtransportsystemet. skulle vara samlande och pådrivande inom ramen för sitt sektorsansvar för vägtransportsystemet, men inte ta ett operativt ansvar inom områden där någon annan huvudman har ett entydigt ansvar enligt tidigare beslut. arbete skulle bidra till att uppnå de trafik- och miljöpolitiska målen. skulle på lämpligt sätt verka för en väl fungerande samverkan och samordning med berörda aktörer och driva utvecklingen på ett strategiskt och offensivt sätt. Som en del av denna samordning hade möjlighet att träffa överenskommelser med berörda aktörer i syfte att klargöra mål, ansvar, åtaganden, samverkansformer och uppföljning.479 beslutade att dåvarande skulle ha ett sektorsansvar och som statens företrädare på central nivå ha ett samlat ansvar för hela järnvägstransportsystemets effektivitet, tillgänglighet, framkomlighet, trafiksäkerhet och miljöpåverkan samt för frågor inom järnvägsområdet som rör fordon, kollektivtrafik, handikappanpassning och viss tillämpad forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet. skulle aktivt driva på och följa upp utvecklingen inom järnvägssektorn och bistå regeringen och i frågor som berör hela järnvägstransportsystemet samt verka för ett effektivt, trafiksäkert och miljövänligt utnyttjande av järnvägarna och för en samordning av den lokala, regionala och interregionala järnvägstrafiken. 1995/96:131. 2013/14:RFR5 BILAGOR syfte att uppnå de trafikpolitiska målen borde samverka med berörda aktörer samt föreslå och vidta åtgärder. skulle vidare se till att hänsyn tas till behoven hos personer med funktionsnedsättning samt verka för att fordonsutvecklingen sker i syfte att uppnå de trafik- och miljöpolitiska målen med beaktande av de näringspolitiska målen.480