urf · H0A5URF3 · 2013-09-26 00:00:00 — Kommittén har varit oförhindrad att aktualisera och överväga även andra frågeställningar som regleras i riksdagsordningen. Uppdraget omfattar däremot inte att lägga fram förslag som kräver ändringar i regeringsformen. 1.2 Utredningens arbete och betänkandets disposition Med utgångspunkt i kommitténs direktiv identifierades inledningsvis ytterligare ett antal frågor att behandla inom ramen för kommitténs arbete. Efter diskussion vid ett gruppledarmöte fastställdes drygt 30 frågor för fortsatt behandling, inklusive de frågor som togs upp i direktiven. Frågorna behandlades i följande arbetsgrupper: 3.Förhållandet riksdag–regering 4.Valfrågor och vissa ledamotsfrågor Arbetsgrupperna höll vardera tre sammanträden och bestod av en representant per parti. De avlämnade sina rapporter till kommittén . Kommittén behandlade därefter frågorna i arbetsgruppernas rapporter och den lagtekniska översynen. Kommittén har haft fem sammanträden. Riksdagsstyrelsen beslutade att överlämna utredningen om en utvärdering av parlamentariska ledningsorganisation och förvaltningsorganisation (2012/13:URF2) i den del som rör utökad förslagsrätt för riksdagsstyrelsen till av riksdagsordningen. Frågan tas upp i avsnitt 2. beslutade riksdagsstyrelsen också att överlämna utredningen om tidpunkten för budgetpropositionens avlämnande valår m.m. och remisssvaren (dnr 049-780-2011/12) till av riksdagsordningen. Utredningen behandlas i avsnitt 5.7 Budgetprocessen. Riksdagsstyrelsen beslutade att överlämna betänkande 2012/13:KU4 Frågeinstituten som kontrollinstrument i den del som rör tidsramen för besvarande av skriftliga frågor till av riksdagsordningen. Frågan behandlas i avsnitt 4.4 Frågeinstituten – förlängd tid för svar på skriftliga frågor. Regeringen tillsatte en parlamentariskt sammansatt kommitté (dir. 2012:124) som antagit namnet . De två utredningarna har på vissa områden, nämligen frågorna om följdmotionsrätten (avsnitt 4.1) samt utskottsinitiativ och beredningskrav (avsnitt 5.2), haft uppdrag som delvis överlappar varandra. Utredningarna har därför rådgjort med varandra i dessa frågor. I avsnitt 2 i detta betänkande redovisas övervägandena som ligger till grund för utredningens lagtekniska översyn. Samtliga ändringar redovisas i författningskommentaren, avsnitt 8. I bilaga 2 finns omvandlingstabeller som redovisar den gällande respektive den föreslagna riksdagsordningen. I avsnitten 3–6 behandlas olika sakfrågor. 2 Lagteknisk och språklig översyn Riksdagsordningens disposition och språkliga utformning ändras i syfte att skapa en ändamålsenlig lagstiftning som är konsekvent och överskådlig. Dispositionen ändras genom omflyttningar och uppdelningar av bestämmelserna samt införandet av en ny kapitelindelning. Lagtexten anpassas till det lagspråk som används . Åren 1973–1974 genomfördes en total författningsreform, varvid regeringsform ersattes av den nu gällande regeringsformen. antogs en ny riksdagsordning. Regeringsformen innehåller grundläggande bestämmelser om bl.a. statsskickets grunder, fri- och rättigheter, regeringen, och riksdagsarbetet. Kompletterande regler om och riksdagsarbetet finns i riksdagsordningen, som i konstitutionellt hänseende intar en mellanställning mellan grundlag och vanlig lag. Riksdagsordningen har varit i kraft . har förutsättningarna för och riksdagsarbetet i flera avseenden förändrats, bl.a. genom medlemskap i unionen och teknikutvecklingen. Sedan riksdagsordningen trädde i kraft har den ändrats vid över 100 tillfällen. Vissa av ändringarna har varit baserade på utredningar som och . Ändringarna har varit av olika omfattning. De partiella reformer och författningsändringar som förekommit har lett till att lagstiftningen i viss mån förlorat i överskådlighet och språklig konsekvens. Vid översynen av riksdagsordningens lagteknik och språk har utgångspunkten för kommitténs arbete varit vad som är ändamålet med lagen. De frågor som kommittén ställs inför är hur lagen bör vara uppbyggd, utformad och skriven samt för vem som riksdagsordningen ska skrivas för och vem det är som förväntas läsa den. Utgångspunkten för arbetet bör vara att riksdagsordningen i första hand ska vara skriven för ledamöter eftersom ändamålet med lagen är att reglera arbetet i . Lagen ska kunna läsas av en nyvald riksdagsledamot, utan tidigare erfarenhet av riksdagsarbete, för att han eller hon ska kunna tillgodogöra sig de regler han eller hon har att förhålla sig till. 2 LAGTEKNISK OCH SPRÅKLIG ÖVERSYN 2012/13:URF3 riktar sig förstås också till andra ledamöter samt tjänstemän, allmänhet och andra användare som behöver ta del av riksdagsordningens bestämmelser. Riksdagsordningen bör få en teknikneutral utformning i syfte att undvika lagändringar som måste genomföras för att anpassa lagen till ny eller förändrad teknik. För att främja ändamålet och därmed öka överskådligheten för en tillämpare av lagen föreslås en förändring av riksdagsordningens disposition så att den tillförs ett inledande förklarande kapitel. I kapitlet förklaras inledningsvis lagens uppbyggnad av huvudbestämmelser och tilläggsbestämmelser. Därutöver införs dels en bestämmelse med en innehållsförteckning, dels en bestämmelse i vilken vissa för specifika begrepp och termer definieras. Riksdagsordningen får följande kapitelindelning. –2 kap. till –3 kap. Riksmöten Ledning och planering av riksdagsarbetet –5 kap. ledamöter –7 kap. Utskotten och –8 kap. Interpellationer och frågor till statsråd –9 kap. Ärendenas väckande –10 kap. Ärendenas beredning –11 kap. Ärendenas avgörande –12 kap. Val inom –13 kap. Riksdagsorgan och nämnder Kapitlen inleds med en bestämmelse som anger vad som regleras i kapitlet och, i längre och omfattande kapitel, var i kapitlet de olika bestämmelserna återfinns. Alla bestämmelser, såväl huvudbestämmelser som tilläggsbestämmelser, får en beskrivande rubrik för att öka överskådligheten. För att ytterligare öka tydligheten och hålla samman vissa förfaranden införs även en ytterligare rubriknivå mellan kapitel och enskilda bestämmelser. De paragrafer som innehåller tilläggsbestämmelser inleds med ordet tilläggsbestämmelse. För att inte tynga kapitlet som handlar om utskotten införs en bilaga till riksdagsordningen där utskottens ämnesområden anges. 2012/13:URF3 2 LAGTEKNISK OCH SPRÅKLIG ÖVERSYN Uppdelningen mellan huvudbestämmelser och tilläggsbestämmelser I uppdraget ligger enligt kommitténs direktiv att se över huvudbestämmelser och tilläggsbestämmelser i fråga om detaljeringsgrad och betydelse. I huvudsak är kommitténs slutsats att den nuvarande uppdelningen är rimlig. Vissa förändringar föreslås dock för att huvudbestämmelser ska reglera frågor av större vikt ur ett demokratiskt perspektiv. Förfaranderegler och administrativa frågor bör i allmänhet regleras i tilläggsbestämmelser. Vissa huvudbestämmelser som gäller bl.a. administrativa frågor inom ändras till tilläggsbestämmelser, däribland bestämmelser om sammansättningen av riksdagsstyrelsen och ordförandekonferensen samt riksdagsstyrelsens uppgifter. Ett annat exempel är berättelser som kommer in . Den bestämmelsen flyttas enligt förslaget till bestämmelsen om vad som ska tas upp på kammarens föredragningslista. Vissa tilläggsbestämmelser som reglerar skyldigheter för regeringen liksom sådana som är av ingripande karaktär mot enskilda såsom åhörare, föreslås ändras till huvudbestämmelser. För att öka överskådligheten i lagen införs nya kapitel i riksdagsordningen. Det nuvarande 1 kap. delas upp i tre nya: ett om val till , ett om och ett om ledningen och planeringen av riksdagsarbetet. Även ett nytt kapitel om ledamöter införs för att samla de bestämmelser som rör ledamöterna och deras uppdrag. Vidare utgår det nuvarande 10 kap. om EU-frågor och dess bestämmelser arbetas in i andra kapitel. Det kapitel som handlar om ärendenas beredning och som innehåller bestämmelser om utskottens sammanträden m.m., rensas från dessa för att kapitelrubriken ska återspegla vad som faktiskt regleras i kapitlet. I stället får bestämmelser om utskottens och sammansättning, arbetsformer m.m. ett eget kapitel. Även om flera av bestämmelserna föreslås ha samma huvudsakliga innehåll som har några av dem fått en ny inbördes ordning. Den nya föreslagna ordningen syftar till att bättre återspegla processflödet i riksdagsarbetet och hanteringen av ärenden och frågor. Många av paragraferna i den nuvarande riksdagsordningen är relativt omfattande och delas upp i nya kortare paragrafer för att göra lagtexten mer överskådlig. Flera paragrafer som rör inlämnande av handlingar och liknande innehåller bestämmelser om att handlingarna ska lämnas till kammarkansliet. En sådan detaljreglering riskerar att bli missvisande i händelse av organisatoriska förändringar inom och kan begränsa möjligheten till omorganisationer samt förändringar av benämningar på olika delar av för- 2 LAGTEKNISK OCH SPRÅKLIG ÖVERSYN 2012/13:URF3 Det saknas även anledning att ha regler som är så detaljerade i lagtext. I stället hänvisar den nya riksdagsordningen konsekvent till . I riksdagsordningens nuvarande lydelse finns inkonsekvenser när det gäller användningen av begreppen kammaren och . En översyn har därför gjorts i frågan om när bestämmelserna avser kammaren och när de avser . Vissa begrepp definieras i det första kapitlet för att därefter användas löpande i lagtexten. Lagtexten har gåtts igenom i syfte att justera alla eventuella formuleringar som skulle innebära att lagtexten inte är könsneutralt formulerad. Riksdagsordningen är neutralt formulerad i förhållande till kvinnor och män. En samlad språklig översyn av lagtexten har gjorts för att lagtexten ska vara formulerad i enlighet med dagens krav på offentlig text, dvs. vara skriven på ett vårdat, enkelt och begripligt språk. I stort sett samtliga bestämmelser har genomgått större eller mindre språkliga förändringar i syfte att modernisera språket och öka begripligheten. Effekter av den materiella översynen De frågor som behandlas i materiellt avseende i avsnitten 3–6 i detta betänkande medför cirka tjugo sakliga ändringar av riksdagsordningen. En av dessa ändringar rör frågan om kontinuerligt arbete i kammaren, avsnitt 2.3. Ställningstagandet leder till ett antal följdändringar. Nedan redovisas de viktigaste av dessa. Kontinuerligt arbete i kammaren Ett pågår året runt. Riksdagsarbetet har därmed inget egentligt uppehåll. För att riksdagsordningen ska återspegla denna verklighet föreslås lagtexten inte längre innehålla formuleringen uppehåll i arbete. Lagtexten föreslås i stället vara uppbyggd efter den ordning som faktiskt gäller . Talmannen planerar, efter samråd med riksdagsstyrelsen, arbetet i kammaren och fastställer sammanträdesplanen (6 kap. 2 §). Det är således den fastlagda planeringen som kommer att vara utgångspunkten för förfarandet vid åtgärder som i den nuvarande riksdagsordningen har en koppling till uppehåll i kammarens arbete. Exempel på bestämmelser som får nya lydelser är de som avser ärenden som väcks under ett uppehåll (11 kap. 16 §), svar på interpellationer (8 kap. 4 §) och skriftliga frågor (8 kap. 7 §). I de fall som riksdagsordningen enligt den nuvarande lydelsen reglerar något som sker under ett uppehåll i kammararbetet kommer riksdagsordningen i stället att innehålla ett angivande av en period som kammaren inte sammanträder. En sådan period kan vara allt från och framgår av sammanträdesplanen. 2012/13:URF3 2 LAGTEKNISK OCH SPRÅKLIG ÖVERSYN En del i arbetet har varit att ge riksdagsordningen en teknikneutral utformning. Om lagtexten är teknikneutral kan arbetsformerna utvecklas utan att det krävs ändring av lagstiftningen. En sådan arbetsform, som behandlas i avsnitt 3.9, är kravet på att yttranden vid kammarens och vid sammanträden ska nedtecknas stenografiskt och skrivas ut. Stenografikravet tas nu bort, utan att kommittén för den skull föreslår någon ändring i hur arbetet med att sammanställa protokollen organiseras. En annan sak som förändras är hanteringen av dokument som enligt riksdagsordningens nuvarande lydelse ska tillhandahållas samtliga ledamöter i tryckt form. Alla de dokument som trycks upp till ledamöterna finns också tillgängliga i elektronisk form. Den nya riksdagsordningen föreskriver att alla dokument, som ska tillhandahållas ledamöterna i tryckt form, i stället ska göras tillgängliga för ledamöterna (t.ex. tilläggsbestämmelse 9.2.1). Materiella effekter av den lagtekniska översynen Den lagtekniska översynen har även lett till en del materiella ändringar i riksdagsordningen, bl.a. har några bestämmelser tagits bort. Samtliga ändringar redovisas i författningskommentaren i avsnitt 8. Nedan redovisas de viktigaste förändringarna som skett som en konsekvens av den lagtekniska översynen. Bestämmelser som innehåller hänvisningar till andra paragrafer har setts över och översynen har medfört att de flesta bestämmelser, som endast innehåller upplysningar, har tagits bort. Möjlighet att återkalla interpellationer och skriftliga frågor har lagfästs för att kodifiera praxis. Bestämmelsen i nuvarande 6 kap. 1 § fjärde stycket om att en interpellation faller om den inte besvarats vid det då den väcktes ändras på så sätt att interpellationen i stället faller om den inte besvarats inom den valperiod som den väcktes. Ändringen genomförs dels som en konsekvens av att arbetet i pågår året runt, dels för att den nuvarande ordningen medför ett onödigt arbete för det fall en interpellation faller men ställs på nytt efter att det nya inletts. Nuvarande 1 kap. 4 § tredje stycket om att talmannen ska samråda med de vice talmännen om ordningen för det särskilda sammanträdet för öppnande har tagits bort. Talmannen leder arbetet i och det får anses självklart att han eller hon samråder såväl med de övriga talmännen som med hovet om planeringen av sammanträdet för öppnande. Nuvarande 2 kap. 4 § om tystnadsplikt för tjänstemän vid kammarens sammanträden inom stängda dörrar har utvidgats till att gälla inte enbart tjänstemän i utan även andra tjänstemän som närvarar. Samma ändring har gjorts i fråga om tjänstemän som närvarar vid sammanträden i utskott och i . 2 LAGTEKNISK OCH SPRÅKLIG ÖVERSYN 2012/13:URF3 Nuvarande tilläggsbestämmelse 2.5.1 om annonsering av kammarens sammanträden har tagits bort eftersom den faller inom ramen för talmannens allmänna beslutanderätt. Nuvarande tilläggsbestämmelse 6.1.2 andra meningen som reglerar att ett beslut om när ett visst interpellationssvar ska avges ska tas upp på föredragningslistan har tagits bort eftersom den bestämmelsen inte längre tillämpas. Nuvarande tilläggsbestämmelse 2.16.2 andra stycket om att ett protokoll från ett sammanträde med kammaren justeras inför närvarande ledamöter har tagits bort. Det måste anses vara en självklarhet att protokollet justeras inför dem som är närvarande. Nuvarande tilläggsbestämmelse 2.4.1 om åhörare i kammaren har ändrats genom att ordet åhörarläktaren har tagits bort. Det är onödigt att rumsligt begränsa bestämmelsen till en specifik plats. Nuvarande 4 kap. 19 § första stycket om att utskotten ska samråda med riksdagsstyrelsen innan de fattar beslut om utlandsresor har tagits bort. Be- stämmelsen tillämpas inte på det sätt som den är utformad. Andra stycket har tagits bort från riksdagsordningen och flyttats till instruktionen för . Nuvarande 4 kap. 18 § om att utskott ska följa upp och utvärdera riksdagsbeslut har tagits bort eftersom denna bestämmelse endast är en upprepning av vad som regleras i regeringsformen. Bestämmelserna som reglerar omröstningsförfarandet med slutna sedlar i kammaren har fått nya lydelser av vilka det inte längre framgår var i plenisalen som de ledamöter som ska assistera vid omröstningen ska placeras. Nuvarande 5 kap. 10 § reglerar att ett ärende bör avgöras under den valperiod då det väcktes. För att tydliggöra bestämmelsens status som huvudregel föreslås i stället att ett ärende ska avgöras inom valperioden. Möjligheten till undantag kvarstår oförändrad. Nuvarande tilläggsbestämmelse 8.6.1 om den svenska delegationen till har ändrats så att valet gäller till dess ett nytt val sker. En utvärdering av parlamentariska ledningsorganisation och förvaltningsorganisation (2012/13:URF2) Den del av utredningen som överlämnats till denna kommitté innehåller ett förslag om att riksdagsstyrelsen ska få rätt att göra framställningar hos i frågor som rör den ekonomiadministrativa lagstiftningen som gäller , ombudsmän och . Kommittén ställer sig bakom förslaget (tilläggsbestämmelse 9.16.2). Den nya riksdagsordningen bör träda i kraft . Därmed gäller den när den nyvalda inleder sitt arbete. I samband därmed ska den nuvarande riksdagsordningen upphöra att gälla. 3.1 Förenklat beslutsförfarande i kammaren I riksdagsordningen bör det anges att omröstning sker elektroniskt (eller, när det inte kan ske, med namnupprop) och att, om talmannen finner det lämpligt, omröstning i stället får förrättas genom uppresning. Vid omröstningar i kammaren ska således uppresning normalt inte behöva användas. Vidare kan tekniska hjälpmedel som digitala skärmar med information om vilka yrkanden som framställts underlätta och förenkla voteringarna. En möjlighet som kan övervägas är att det ska finnas möjlighet att ta del av digital information på varje plats. I linje med att riksdagsordningen ska vara teknikneutral bör dock inte den tekniska lösningen låsas fast. Frågor av detta slag regleras inte heller i riksdagsordningen. Närmare bestämmelser om ärendenas avgörande finns i 5 kap. riksdagsordningen (RO). Ett ärende i vilket överläggning äger rum får inte tas upp till avgörande förrän kammaren på förslag av talmannen funnit att överläggningen är avslutad. Ett utskottsbetänkande får avgöras endast vid ett arbetsplenum. Om det behövs ska avgörandet av ett ärende delas upp på skilda beslut, dvs. Huvudregeln är att ärenden avgörs genom acklamation. Om en ledamot begär det, avgörs ett ärende genom omröstning. Om särskilda beslutsregler ska gälla såsom då en kvalificerad majoritet krävs ska omröstning alltid äga rum (5 kap. 4 § RO). När ärendet avgörs genom acklamation ska talmannen ställa proposition på varje yrkande som har lagts fram under överläggningen. Propositionen avfattas så att den kan besvaras med ja eller nej. Talmannen tillkännager hur beslutet har blivit och befäster detta med ett klubbslag. Inför alla omröstningar upprättas en omröstningsproposition. Omröstningspropositionen ska godkännas av kammaren innan den får tillämpas. Enligt RO tillämpas den s.k. eliminationsmetoden vid avgörande av ett ärende, dvs. yrkandena elimineras undan för undan genom att två yrkanden alltid ställs mot varandra. En omröstning får ske genom ett uppresningsförfarande. Vid uppresning sker ingen rösträkning. Om talmannen efter omröstning med uppresning tvekar om resultatet eller en ledamot begär rösträkning, sker en ny omröstning genom rösträkning. Rösträkningen sker normalt elektroniskt. Är elektroniken ur funktion sker rösträkningen genom namnupprop. Grundlagberedningen anförde att reglerna om detaljerna i omröstningsförfarandet i huvudsak hämtades från gällande rätt. 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 des att uppresning skulle behållas som en omröstningsform (prop. 1973:90 s. 557). För att undvika att voteringen blir alltför omfattande har gruppledarna kommit överens om en begränsning av antalet yrkanden. Om ett parti har ett stort antal reservationer i ett betänkande bör man yrka bifall till en eller ett par av dessa (överenskommelse om Arbetsplenum, publicerad , uppdaterad ). Frågan om den nuvarande beslutsordningen är onödigt komplicerad och tidskrävande har övervägts tidigare, anförs det i direktiven till översynen av riksdagsordningen. Dessa överväganden har inte föranlett någon lagändring. Det finns enligt direktiven likväl skäl att på nytt se över nuvarande ordning för ärendenas avgörande och överväga om det är möjligt och lämpligt att förenkla beslutsförfarandet i kammaren vid avgörandet av ett ärende. I följande tabell visas antalet voteringar med rösträkning under riksmötena /93–2011/12. Tabell 1 Antal voteringar med rösträkning Källa: publikation Statistiska uppgifter för riksdagsarbetet. 2012/13:URF3 3 KAMMAREN I följande tabell visas antal timmar som kammaren har voterat under riksmötena /07–2011/12. Tabell 2 Antal timmar som kammaren har voterat Källa: publikation Statistiska uppgifter för riksdagsarbetet. Voteringar i andra länder Det är svårt att göra rättvisande jämförelser med voteringar i andra länders parlament eftersom formen för omröstningar i plenum skiljer sig mycket åt. Följande uppgifter kommer från en promemoria från . I i genomfördes 697 voteringar 2002/03. Enligt uppgift tar en votering , vilket ger en sammanlagd tid av och . En uppskattning av voteringstiden i riksdag 1999–2002 landar på mellan 17 och . För spanska senaten landar en uppskattning på 4,5–2000–2003. En uppskattning avseende brittiska underhuset hamnar på 37–per session 1998–2003. En bedömning är att omröstningar i underhuset ett normalt år tar . Generellt är överenskommelser mellan partierna en lämplig väg för att minska tiden som ägnas åt voteringar. Det kan gälla överenskommelser om att yrka bifall på högst en reservation per parti i ett betänkande och att inte begära rösträkning när utgången är given. Ordningen med uppresning först och rösträkning sedan tar tid. Uppresningen tjänar ett begränsat syfte och det finns därför skäl att finna en ordning där uppresning normalt inte används. Enligt gällande lydelse av riksdagsordningen får uppresning användas när kammaren fattar beslut (5.6.1 RO). Uppresningen kan alltså sägas vara ett frivilligt inslag. Formellt torde det således inte krävas någon ändring i riksdagsordningen för att begränsa uppresningarna. För att markera att uppresning normalt inte ska användas bör dock riksdagsordningen ändras så att uppresning tydligt blir ett frivilligt inslag. Således bör det i riksdagsordningen anges att omröstning sker elektroniskt (eller, när det inte kan ske, med namnupprop) och att om talmannen finner det lämpligt får omröstning i stället förrättas genom uppresning. 3 KAMMAREN 2012/13:URF3 En möjlighet är att använda uppresning i början av varje mandatperiod, när många ledamöter är ovana vid voteringsförfarandet. Man kan också tänka sig att voteringarna sker i ett långsammare tempo utan uppresning i början av varje mandatperiod. Tekniska hjälpmedel som digitala skärmar med information om vilka yrkanden som framställts skulle kunna underlätta och förenkla voteringarna. En möjlighet som kan övervägas är att det ska finnas möjlighet att ta del av digital information på varje plats. I linje med att riksdagsordningen ska vara teknikneutral bör dock inte den tekniska lösningen låsas fast. Frågor av detta slag regleras inte heller i riksdagsordningen. Det förekommer att vissa voteringar avviker från det normala eftersom särskilda yrkanden har framförts under debatterna. Det är angeläget att information om sådana förhållanden görs bekant för ledamöterna innan voteringen börjar. I huvudsak får sådan information ges inom partigrupperna. Kammarkansliet besvarar naturligtvis frågor från ledamöterna om uppläggningen av voteringarna. Förslag till lagtext återfinns i 11 kap. 10 § med tilläggsbestämmelser i förslaget till ny riksdagsordning. 3.2 Inkallande av kammaren vid uppehåll Förfarandet att inkalla kammaren under ett uppehåll i kammarens arbete är enligt nuvarande ordning i huvudsak effektivt och rättssäkert. För att undvika att ledamöter blir överrumplade av en sådan kallelse bör de ha en rimlig tid på sig för att hinna inställa sig till det första sammanträdet. Riksdagsordningen bör därför ändras så att det införs ett krav på att skälig tid måste förflyta mellan kallelsen och det första sammanträdet. Ett sammanträde för arbetsplenum då arbetsplenum inte ingår i planeringen ska få hållas än från det att ledamöterna underrättades om kallelsen endast om minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter röstar för att ärendet får avgöras.