rfr · H00WRFR9 · 2013-01-01 00:00:00 — Av 1 kap. 4 § skollagen (2010:800) framgår bl.a. att utbildningen inom skolväsendet syftar till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Den ska främja alla barns och elevers utveckling och lärande samt en livslång lust att lära. Utbildningen ska också förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Vidare framgår att utbildningen också syftar till att i samarbete med hemmen främja barns och elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvarskännande individer och medborgare. I bestämmelsen finns de viktigaste fundamenten för skolverksamheten fastlagda, såsom lika tillgång till utbildning, likvärdighet, utbildningens syfte och värdegrund. De är förhållandevis allmänt formulerade och avser vid sidan av symbolvärdet främst att tjäna som grundval för tolkningen av andra mer konkret utformade bestämmelser. Bestämmelsen kompletteras också av be- 2012/13:RFR9 FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE stämmelser om syfte för respektive skolform, för fritidshemmet och för vissa andra utbildningsformer och verksamheter. Grundläggande mål för utbildningen utvecklas och kompletteras också i läroplanerna. Bestämmelsen om syftet med utbildningen ersatte 1 kap. 2 § skollag (1985:1100). Av denna bestämmelse framgick att var och en som verkar inom skolan ska främja respekten för vår gemensamma miljö. Flera remissinstanser riktade kritik mot att det saknas en sådan formulering bland de övergripande målen i den nya skollagen. Regeringen framhöll dock i propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165) att avsikten med den aktuella paragrafen i skollagen inte är att lägga fast utbildningens kunskapsmål. Regeringen ansåg att utbildningens övergripande syfte och grundläggande värderingar ska fastställas i skollagen. Skolans kunskapsuppdrag är visserligen det viktigaste av de övergripande målen och en självklar utgångspunkt för hela lagförslaget, men regeringen ansåg ändå att den typen av mål bäst beskrivs i läroplanerna samt i kurs- och ämnesplanerna. Där kan de pedagogiska grunderna för verksamheten i förskola, skola och vuxenutbildning bättre förklaras och utvecklas. Vad gäller t.ex. miljön anger läroplanerna att miljöperspektivet ska vara ett av de övergripande perspektiven i all undervisning. Skolans undervisning ska belysa hur samhällets funktioner och vårt sätt att leva och arbeta kan anpassas för att skapa hållbar utveckling. Därutöver föreslog regeringen att kunskapsbegreppet skulle ges en bred innebörd så att utbildningen också ska främja barns och elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvarskännande individer och medborgare. Sådan allsidig personlig utveckling kan bl.a. handla om utvecklande av den kreativa förmågan, lusten att skapa, förmågan att ta initiativ och omsätta idéer till handling. Dessa förmågor och färdigheter är centrala för att utveckla ett entreprenöriellt förhållningssätt. Det övergripande målet för utbildningen stöder strävan att entreprenörskap ska löpa som en röd tråd genom hela utbildningssystemet.24 och tillstyrkte regeringens förslag om en ny skollag (bet. 2009/10:UbU21, rskr. 2009/10:370 och 371) och instämde med regeringen i att formuleringarna om syfte för och mål med undervisningen inom skolväsendet är förhållandevis allmänt formulerade och avser att vid sidan av symbolvärdet främst tjäna som grundval för tolkningen av mer konkret utformade bestämmelser. Utskottet ansåg vidare att målen i regeringens förslag var väl formulerade (bet. 2009/10:UbU21 s. 31–33). 2009/10:165 Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet s. 219– 222. FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE 2012/13:RFR9 Förskola, skola och vuxenutbildning har ett tydligt uppdrag att bidra till en socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling. I de nya styrdokumenten för förskolan och skolan framgår tydligt att utbildningen generellt syftar till att utveckla kunskaper och förmågor som bidrar till en hållbar utveckling i ett globalt perspektiv. I den reviderade läroplanen för förskolan 98 (reviderad 2010) anges under rubriken att verksamheten ska hjälpa barnen att förstå hur vardagsliv och arbete kan utformas så att det bidrar till en bättre miljö både i nutid och . I Läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet (Lgr 11) under rubriken anges att undervisningen ska belysa hur samhällets funktioner och vårt sätt att leva och arbeta kan anpassas för att skapa en hållbar utveckling. Samma formulering återfinns i Läroplan, examensmål och gymnasiegemensamma ämnen för gymnasieskola 2011 (Gy 11) under samma rubrik. Från förskola till gymnasieskola syftar utbildningen till att främja elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvarskännande individer och medborgare, detta i samverkan med hemmen och samhället i övrigt. Ett begrepp som förekommer i sammanhanget är att undervisningen ska bidra till att utveckla barns och ungdomars handlingskompetens, dvs. förmågan att värdera och ta ställning till komplicerade frågor och handla därefter. Denna förmåga är väsentlig för styrdokumentens målformuleringar. Ett exempel är ämnet geografi i Lgr 11. Där anges att undervisningen ska ge förutsättningar att utveckla elevernas förmåga att värdera lösningar på olika miljö- och utvecklingsfrågor utifrån överväganden kring etik och hållbar utveckling.25 Det finns inget uppdrag från regeringen att ska stödja skolor i arbetet med hållbar utveckling. Detta görs dock inom allmänna uppdrag. har heller inga särskilda resurser för att arbeta med frågor om hållbar utveckling. Verket ansvarar dock för utmärkelsen för hållbar utveckling. Syftet med utmärkelsen är att stödja och vara en inspirationskälla i det pedagogiska arbetet med hållbar utveckling från förskolan till vuxenutbildningen (SKOLFS 2009:19). I en utvärdering som genomfördes av konsultföretaget 2008 bedömdes att utmärkelsen har haft stor betydelse för arbetet med hållbar utveckling. Vidare betonades i utvärderingen att verksamheternas motivation och intresse har ökat till följd av utmärkelsen. samarbetar med en rad olika aktörer för att kunna ta del av och bidra till det internationella arbetet inom området utbildning för hållbar ut- 25 redovisning av nyttan av det internationella arbetet för hållbar utveckling, s. 2. Redovisning till , dnr 84-2012:386. 2012/13:RFR9 FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE I praktiken innebär detta deltagande i konferenser med internationellt inslag och deltagande i olika nätverk. Vidare sker ett erfarenhetsutbyte med frivilligorganisationer som är aktiva inom området och som driver nationella och internationella undervisningsprojekt. deltar också aktivt i Nordiska ministerrådets arbete med undervisning för hållbar utveckling, främst inom klimatfrågan (Nordisk Klimatkampanj). När det gäller myndigheter har samarbetat med Internationella programkontoret för utbildningsområdet (IPK) och IPK:s program Globala Skolan som erbjuder utbildning för skolpersonal inom lärande för hållbar utveckling och interkulturell förståelse. Vidare finns representerat i Svenska arbete (se nedan om Svenska arbete). Den senaste nationella kartläggningen om hållbar utveckling i skolan är utveckling i skolan – Miljöundervisning och utbildning för hållbar utveckling i svensk skola . Rapporten innehöll en redovisning av miljöundervisningen i den svenska skolan. Kartläggningen ingick i ett mer omfattande arbete med att utveckla strategier för hållbar utveckling i länderna i . Dessa länder antog 1998 Baltic 21, som innehöll mål och ett handlingsprogram med det övergripande syftet att öka förutsättningarna för en hållbar utveckling i regionen. slöt utbildningsministrarna i regionen en överenskommelse om att även utveckla och implementera en för utbildning. I denna överenskommelse, kallad Hagadeklarationen, menade man att det krävs en grundläggande kunskap, kompetens och färdighet inom alla områden och av alla människor för att uppnå en hållbar utveckling. Utbildning sågs därför som en nödvändig komponent i arbetet med att lösa miljö- och utvecklingsproblem. I Hagadeklarationen kom utbildningsministrarna överens om att för utbildning ska betona att utbildning för hållbar utveckling ska finnas på alla nivåer i utbildningssystemet och baseras på en integrering av miljömässiga, ekonomiska och sociala aspekter. Dessutom behövs kompetens hos lärarna i dessa frågor och en utveckling av undervisningsmetoder, som ska bygga på tidigare erfarenheter inom miljöundervisningen. konstaterar i rapporten att det är mycket troligt att alla elever får någon form av miljöundervisning, även om miljö inte kan sägas genomsyra all utbildning. Medvetenheten om miljöfrågornas betydelse är väl utbredd, och centrala komponenter i miljöundervisning och undervisning för hållbar utveckling ingår i skolans verksamhet. Emellertid konstaterar också att den miljöundervisning som kallas utbildning för hållbar utveckling och som förordas i Hagadeklarationen ännu inte fått något brett genomslag i skolorna; begreppet är bekant men innebörden och innehållet tycks på de flesta håll inte ha realiserats i undervisningen. konstaterar således i kartläggningen att det finns en relativt stor utvecklingspotential för en undervisning om hållbar utveckling. FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE 2012/13:RFR9 Sammanfattningsvis konstaterar att för att utnyttja den utvecklingspotential som finns i skolorna och få ett brett genomförande av en utbildning för hållbar utveckling som håller hög kvalitet behövs en höjning av den ämnesteoretiska och didaktiska kompetensen hos såväl lärare som lärarutbildare en utveckling av stödet till skolorna inom området utbildning för hållbar utveckling. Någon ny nationell kartläggning har inte gjorts sedan kartläggning 2002. Av 1 kap. 5 § första stycket högskolelagen (1992:1434) framgår att högskolorna i sin verksamhet ska främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö, ekonomisk och social välfärd och rättvisa. Bestämmelsen infördes genom beslut med anledning av budgetpropositionen (prop. 2005/06:1 utg.omr. 16, bet. 2005/06:UbU1, rskr. 2005/06:103). Förslaget kom i sin tur från för hållbar utvecklings (U 2003:06) slutbetänkande (se ovan om kommitténs arbete). Som skäl för förslaget framhöll regeringen i budgetpropositionen bl.a. att utbildning och forskning är fundamentala verktyg för att skapa förutsättningar för att vår värld ska kunna uppnå en hållbar utveckling. Vidare framhölls att det vid landets lärosäten finns en omfattande verksamhet som på olika sätt utgör en god och naturlig grund för att vidareutveckla arbetet med den hållbara utvecklingens olika dimensioner. Regeringen betonade att avsikten var att ytterligare stimulera denna utveckling och framhålla universitetens och högskolornas roll i vår strävan efter att uppnå hållbar utveckling.26 Någon heltäckande uppföljning av universitets och högskolors arbete med att främja hållbar utveckling har inte gjorts sedan högskolelagen förtydligades i detta avseende. utkom däremot 2005 med rapporten på hållbar utveckling – Erfarenheter från högskola och näringsliv (rapport 2005:47 R). Denna rapport, som innehåller texter skrivna av olika författare, riktade sig till universitet och högskolor med syftet att stimulera ledningarna för lärosätena att inleda eller vidareutveckla arbetet för hållbar utveckling genom att ta till vara gjorda erfarenheter.27 Någon uppföljning av om rapporten fått avsedd effekt har inte gjorts. Inom ramen för kvalitetsgranskning –2008 av den dåvarande lärarutbildningen genomförde verket en kartlägg- 2005/06:1 s. 58. 27Högskoleverket, rapport 2005:47 R, s. 7. 2012/13:RFR9 FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE ning för att få inblick i hur utbildningen för hållbar utveckling behandlades i lärarutbildningen. I en promemoria som publicerades gjorde följande iakttagelser: Variationen i hur utbildning för hållbar utveckling genomförs är mycket stor. Den naturvetenskapliga aspekten – miljöaspekten – av hållbar utveckling väger ofta något tyngre i utbildningen jämfört med de andra två aspekterna (sociala och ekonomiska). Mycket av utbildningen genomförs och drivs av eldsjälar. Om det saknas intresserade lärare vid en ämnesinstitution är risken stor att just den aspekten på hållbar utveckling inte fördjupas i utbildningen. Möjligheterna till kompetensutveckling för lärarna om utbildning för hållbar utveckling är begränsade och initieras oftast av individerna själva. Kolleger och nätverk tycks spela en viktig roll för den enskilda lärarens kompetensutveckling. Om kurser om utbildning för hållbar utveckling är valfria väljer de flesta studenter andra kurser. De flesta som går kurser om hållbar utveckling upplever dem dock som värdefulla och tankeväckande. intryck är att en kontinuerlig utveckling av kurserna och undervisningen inom utbildning för hållbar utveckling pågår på de tillfrågade lärarutbildningarna.28 arbete med utbildning för hållbar utveckling29 I enlighet med ett förslag av världstoppmötet i om hållbar utveckling förklarade perioden –2014 som ett årtionde för utbildning för hållbar utveckling. fick i uppgift att leda arbetet och har utarbetat rekommendationer till medlemsländernas regeringar. Dessa rekommendationer handlar om hur utbildning för hållbar utveckling ska kunna integreras i utbildningspolitiken och få genomslag på alla utbildningsnivåer. Beslutet om ett årtionde för utbildning för hållbar utveckling uttrycker det internationella samfundets förväntningar på medlemsstaterna att ta frågan om utbildning för hållbar utveckling på största allvar.30 FN:s årtionde för utbildning för hållbar utveckling kommer att avslutas med en världskonferens i , . fattade beslutet att utbildning för hållbar utveckling ska göras till ett s.k. World Programme inom ramen för . Varje medlemsland ska enligt konstitution ha en nationalkommission som ska utgöra en länk mellan landets regering och . 28Högskoleverket, Lärarutbildningen och utbildning för hållbar utveckling, pm, reg.nr 61-1047-08, . 29Stora delar i detta avsnitt är från det underlag kansliet fått från Svenska , Utbildning för hållbar utveckling med koppling till (U2012:01/2012/137, ). 30Proposition 2005/06:1 s. 36 utg.omr. FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE 2012/13:RFR9 utgörs nationalkommissionen av Svenska . Svenska arbete baseras på den svenska Unescostrategin som i sin tur utgör grunden för hela det svenska engagemanget i . Svenska har informellt tagit rollen som nationell fokalpunkt för utbildning för hållbar utveckling och därmed sammankopplas och arbete inom området. Svenska har inte något specifikt uppdrag från regeringen att driva frågor om utbildning för hållbar utveckling. Den svenska Unescostrategin –2013 slår dock fast att , via sitt engagemang i , ska driva att global, hållbar och rättvis utveckling ska vara en målsättning i alla program. Svenska har i rollen som sammanhållande av den svenska Unescostrategin därmed ett ansvar för dessa frågor i . Regeringen beslutade om en strategi för entreprenörskap inom utbildningsområdet av vilken framgår att entreprenörskap ska löpa som en röd tråd genom hela utbildningssystemet. Strategin innehåller bl.a. en sammanställning över åtgärder som regeringen har påbörjat eller planerat och som syftar till att stimulera att entreprenörskap ska genomsyra utbildningen på alla nivåer. Regeringen nämnde bl.a. översyner av läroplaner, reformeringen av gymnasieskolan och olika former av stöd för att stimulera skolor och högskolor att arbeta med entreprenörskap. Regeringen anförde även att man avsåg att ge , Myndigheten för och i uppdrag att genomföra kartläggningar av arbetet med entreprenörskap inom grund- och gymnasieskolor, inom yrkeshögskoleutbildning respektive inom utbildningar på högskolenivå.31 Mot bakgrund av det uppdrag som gavs till följd av regeringens strategi för entreprenörskap inom utbildningsområdet sammanställde 2010 rapporten i skolan – en kartläggning. konstaterar att begreppet entreprenörskap i skolan är känt i ungefär hälften av verksamheterna. Begreppet är mindre bekant i de fristående än i de kommunala grundskolorna. Mellan de fristående respektive kommunala gymnasieskolorna är skillnaden betydligt mindre. Entreprenörskap i skolan kan exemplifieras med mål som återfinns i läroplanerna: att stimulera kreativa processer hos eleverna, samarbete, problem- 31Strategi för entreprenörskap inom utbildningsområdet, och , . 32Redovisningen under denna rubrik är hämtad från (2010), Entreprenörskap i skolan – en kartläggning, s. 4. 2012/13:RFR9 FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE lösning, företagande och samverkan skola–näringsliv. Huvudmännen för de fristående såväl grundsom gymnasieskolorna bedömer i högre grad än huvudmännen för de kommunala att skolorna ägnar sig åt att stimulera kreativitet, samarbete och problemlösningsförmåga. Entreprenörskap är ett vitt begrepp som tolkas på olika sätt och som därför omfattar en mångfald av aktiviteter på skolorna. På många håll är arbetet i sin linda, men intresset för att arbeta med entreprenörskap i skolan ökar snabbt i takt med ett ökat intresse för området på europeisk, nationell, regional och lokal nivå. Entreprenörskap tolkas och bedrivs på en mängd olika sätt. I många kommuner och skolor har arbetet just påbörjats. Många huvudmän ger uttryck för att den pågående skolutvecklingen är själva resultatet. Ökad kreativitet hos eleverna, ökat självförtroende, ökad omvärldsförståelse och ökad förmåga att se samband är återkommande omdömen i skolhuvudmännens beskrivningar av effekterna av det pågående entreprenörskapsarbetet. Flera huvudmän uppger att arbetet med entreprenörskap har lett till bättre samverkan mellan skolan och det omgivande samhället. Medan karakteriseras av en mångfald av olika aktiviteter som benämns entreprenörskap domineras arbetet på gymnasieskolan av elev- och ungdomsföretag. Elever på flertalet gymnasieskolor deltar i konceptet Ung Företagsamhet och driver UF-företag. Fortbildning och utbildning i entreprenörskap i skolan riktad till yrkesverksamma lärare och lärarstuderande erbjuds på vissa universitet och högskolor, men de regionala skillnaderna är stora. Genom att entreprenörskap skrivs fram i styrdokumenten för både grund- och gymnasieskolan ges förutsättningar för att stimulera entreprenörskap genom hela utbildningssystemet och utveckla en progression i lärandet. och den kvalificerade yrkesutbildningen33 Myndigheten för återrapporterade regeringsuppdraget genom rapporten i yrkeshögskoleutbildningarna och de kvalificerade yrkesutbildningarna. I uppdraget ingick bl.a. att kartlägga och analysera hur entreprenörskap behandlades i utbildningarna och att göra en bedömning av i vilken utsträckning utbildningarna bidragit till ökat entreprenörskap. Myndigheten konstaterar i redovisningen att arbetet med att kartlägga och analysera hur entreprenörskap behandlas i utbildningarna är komplicerat. är uppbyggd utifrån ett ramorienterat regelverk med låg detaljeringsgrad och stort och konkret inflytande från arbetslivet genom ledningsgruppen och genom olika former av arbetslivsanknutet lärande. 33 Redovisningen under denna rubrik är hämtad från Myndigheten för (2010), Entreprenörskap i yrkeshögskoleutbildningarna och de kvalificerade yrkesutbildningarna, s. 1–2. FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE 2012/13:RFR9 ningarna utgör en mycket heterogen grupp där i stort sett varje utbildning är unik och bedrivs under unika förutsättningar. Kartläggningen genomfördes med en kvantitativ del, en enkät till utbildningsanordnare och ledningsgruppsrepresentanter för samtliga vid kartläggningen pågående utbildningar, och en kvalitativ del i form av intervjuer med några utvalda utbildningsanordnare. Enkäten besvarades dock endast av av de tillfrågade och medger inte några långtgående analyser. En stor del av de svarande menar att deras utbildningar både förbereder för () och innehåller () tydliga inslag av entreprenörskap. De vanligaste inslagen av entreprenörskap utgjordes av projektarbeten eller liknande () och teoretisk utbildning om entreprenörskap, t.ex. föreläsningar (). Under intervjuerna framkom att uppfattningen om vad entreprenörskap egentligen innebär skiljer sig bland de svarande. Generellt kan man dock skönja en viss syn på entreprenörskap som är associerad till företagande och där individens förmåga att förverkliga en idé är central. Entreprenörskap beskrivs i många olika termer, exempelvis med fokus på innovation, förbättringsarbete och företagande. Från ett utvecklingsperspektiv framhöll flera av utbildningsanordnarna vikten av stödstrukturer för studerande som vill starta egen verksamhet efter examen, men även att det är viktigt att inte enbart fokusera på företagande utan också se till värdet av entreprenöriella kompetenser i ett bredare perspektiv. Till kartläggningen fogade Myndigheten för även tidigare undersökningar av examinerade studerande inom den kvalificerade yrkesutbildningen (KY-utbildning) som pekar mot att utbildningarna bidrar till en viss ökning av andelen egenföretagande. KY-studerande med examensår och 2008 hade en låg andel företagare före utbildningen (1–) och en något högre andel efter utbildningen (4–). Myndighetens bedömning och övergripande slutsats är att entreprenörskap inte är någon ny företeelse inom utbildningsformen. Inom utbildningar är det vanligt att teoretiska kunskaper omsätts och färdigheter tränas och utvecklas såväl i praktiska moment inom utbildningens skolförlagda delar som under lärande i arbetslivet. utbildningar har med ett sådant upplägg i hög grad inbyggda förutsättningar för att framgångsrikt arbeta med entreprenörskap. Den nära kontakten med arbetslivet och arbetslivets starka inflytande över utbildningarnas innehåll och upplägg lägger grunden för utbildningens arbetsmarknadsrelevans. återrapporterade regeringsuppdraget i rapporten av utbildning inom entreprenörskap och innovation. Kartläggningen visar att det –2008 skett en ökning av antalet utbildningar 34 Redovisningen under denna rubrik är hämtad från (2009), Kartläggning av utbildning inom entreprenörskap och innovation (rapport 2009:33 R), s. 5. 2012/13:RFR9 FÖRSTUDIE OM HÅLLBAR UTVECKLING INKLUSIVE ENTREPRENÖRIELLT LÄRANDE på högskolenivån inom entreprenörskap och innovation. Denna tendens är tydlig, trots att bristen på vedertagna definitioner gör kartläggningen och framför allt jämförelsen mellan olika lärosäten osäker. Bland de utbildningar som lärosätena framhåller finns allt från teoretiska utbildningar om entreprenörskap till mycket specialiserade program för blivande entreprenörer, vilka inkluderar praktiskt arbete med entreprenörskap och innovation. Många av de redovisade utbildningarna utgörs av kurser eller program med inslag av utbildning i entreprenörskap, innovation och/eller företagande. Kartläggningen visar också att det trots ökningen av antalet relevanta utbildningar är långt kvar innan entreprenörskap och innovation är närvarande inslag i utbildningen på alla nivåer. Det är alltjämt en mindre andel av lärosätenas studenter som i sin utbildning på högskolenivå får sådan kunskap. Det är fortfarande också så att utbildning i entreprenörskap och innovation företrädesvis ges inom utbildningar i ekonomi eller teknik och till viss del medicin. Det finns en stor potential att utveckla utbildningen inom övriga områden och ämnen. Utifrån dessa utgångspunkter vill komplettera sin tidigare rekommendation om att utbildning i entreprenörskap och innovation i första hand bör ges som poängsatta strimmor (inslag) i program – dvs.