rfr · H00WRFR16 · 2013-09-04 00:00:00 — , SKL: Ni kanske missuppfattade mig; jag sade att drygt hälften av våra medlemmar är med i de olika projekten. Svaret på frågan varför alla inte är med är för det första att det är frivilligt. Vi kan inte tvinga in dem, utan vi måste få in dem genom det goda exemplet och genom att visa att det är värdefullt att vara med. Det som skiljer, för det andra, är att många andra aktiviteter driver vi tillsammans med ett uppdrag som vi tagit på oss gentemot staten. Inom till exempel det sociala området har vi sjukvård och liknande. Skillnaden med de här projekten är att vi i stor utsträckning själva finansierar dem. Det finns alltså en begränsning i ekonomin beträffande hur många vi kan ta in och fylla på i systemen. Det är avhängigt av hur vi budgetmässigt kan lämna utrymme för dem. När det gäller matematiksatsningen är den ganska unik. Det är den största satsning någonsin som vi själva finansierar helt och hållet. Den bygger på en trappstegsmodell, att de som kommit in först sedan ska hjälpa andra och på så sätt utvecklas den. Det finns en startsträcka i det. Om vi i ökad utsträckning skulle få medfinansiering till den typen av aktiviteter som vi bedriver skulle det naturligtvis underlätta högst betydligt, också när det gäller att få in fler i aktiviteterna. i (C): Tack för alla intressanta reflexioner kring rapporten som vi har fått ta del av under den här förmiddagen. Jag är glad för de synpunkter som har redovisats från olika representanter men också för de gemensamma åtaganden som många gjort inom det så kallade tiopunktsprogrammet. Jag har ett par frågor. Den första frågan går till , till . Det talas om tid, om kollegialt lärande och så vidare, och att man inte har tid. Ni har tydligt visat att det går att få mycket bra resultat och få det att hålla . Någon annan sade att det är viktigt att professionen får frihet att utforma det utifrån det man vill göra. Vad finns det för politiskt ledarskap kopplat till det, alltså vad efterfrågar det politiska ledarskapet hos er? Det är jag lite nyfiken på, för det kommunala ledarskapet finns ju också. Den andra frågan går närmast till SKL och . Vilka ytterligare framgångsfaktorer finns det? har vi koncentrerat oss på rapporten. Är det mesta medtaget i de punkterna? Vi lyfter fram kvaliteten som en oerhört viktig faktor. På vilket sätt kan ytterligare politiska initiativ främja kvaliteten och lyfta fram den bredd vi behöver ha? Låt mig avsluta med att anknyta till en av punkterna i uppgörelsen när det gäller . Det är viktigt att det finns ett innovativt utrymme för att jobba för utveckling. Hur ser ni på det? , : Vi har fått ett oerhört starkt stöd från vår utbildningsnämnd. De har varit tydliga med vilka mål de vill att vi ska uppnå. Ett av målen har varit att alla elever ska ha godkänt i alla ämnen. Sedan har de inte lagt sig i, utan de har överlåtit till professionen att bestämma hur. De har dock varit noga med att följa upp hur det går. Det som varit en styrka hos oss är att inget politiskt parti har tagit åt sig äran, om jag får kalla det så, för den skolutveckling vi har åstadkommit, utan en samlad front har stått bakom oss i alla lägen. Det har varit och är oerhört viktigt att ingen skor sig, att det är ett gemensamt arbete. , : Det var en bra fråga. Det finns många framgångsfaktorer. Några saker har vi berört. Ytterligare en sak är att det behövs bättre plattformar för utbyte av idéer och för spridning av innovationer. Det är ganska ont om gemensamma plattformar där man kan utbyta goda exempel, nytänkande och kunskap mellan skolorna i landet och mellan akademin och skolan. Det tycker jag vore bra om man gemensamt kunde jobba för eller ta initiativ till. Det är klart att det behöver frigöras tid i vardagen. En sak skulle jag vilja poängtera, fast jag sagt det tidigare, nämligen att ledaren, rektorn, är jätteviktig för att skapa en kultur i skolan, på arbetsplatsen, där man diskuterar, prövar, värderar, tar till sig kunskap, testar saker. Sedan lyckas och ibland också misslyckas man. Det är mycket en kulturfråga att i vardagen möjliggöra och frigöra tid, men det måste även finnas forum som gör att man kommer utanför den enskilda skolan. , SKL: En framgångsfaktor som jag försöker missionera om när jag är ute och träffar våra medlemmar är det som hände inom sjukvården. Helt plötsligt började man i princip på landstingsstyrelsernas sammanträden redovisa köstatistik. Vad hade man för köer i vården? Det började hända saker när man systematiskt förde upp, diskuterade, redovisade och ställde frågor som: Varför har vi dessa köer? Varför ser det ut som det gör? Varför ser det ut på annat sätt på andra håll? Jag menar att man i kommunstyrelsen borde om inte så i alla fall kontinuerligt redovisa resultaten och utvecklingen i de egna skolorna så att man på den politiska ledningsnivån får ett betydligt tydligare fokus på dessa frågor. Det här är ingen isolerad fråga för skolstyrelsen, utbildningsnämnden eller någon annan gruppering. Det är i allra högsta grad en ledarskapsfråga, och då kan man ha sådana krav som de som ställs i . Man kan säga: Vi bryr oss inte om hur ni uppnår målen, men vi vill att ni gör det. Det är ett utvecklingsområde. Vi måste föra upp skolan i kommunledningssammanhang, på den högsta politiska och administrativa nivån på ett helt annat sätt än vi gör . Det är den ena delen. Den andra delen är att vi förespråkar kommunalt självstyre. Vi tycker att den svenska modellen har varit enormt framgångsrik, om vi tittar rent generellt, även i ett internationellt perspektiv. Vi har låtit 290 kommuner pröva olika sätt att lösa frågor, lära av varandra och därigenom utvecklas. Det innebär naturligtvis att vi inte är intresserade av att man stryper de möjligheterna, till exempel genom att införa andra typer av styrsystem för den svenska skolan än de som råder , utan i stället ger frihet och möjligheter. Vi måste alltså föra en livlig debatt om skolan så att vi verkligen driver utvecklingen framåt. Ytterligare en sak som vi kan förbättra är att jobba ännu mer effektivt och bredare med de öppna jämförelserna och med dem som utgångspunkt leverera mer stöd till de medlemmar som efterfrågar och behöver det. Jag upplever att det finns ett antal saker vi kan göra som inte kräver beslut i riksdag. Vi kan göra mängder av saker för att fortsätta att förbättra utvecklingen bara vi är på frågan. känns det som om väldigt många är på frågan, och det är positivt och bra. I botten ligger engagemanget och ledarskapet som uppmuntrar och stöder för att få en bra klassrumssituation. (KD): Tack för många goda inlägg! När vi i utskottet diskuterade rapporten – tack, ! – ville vi få i gång en diskussion. Vi ville uppmärksamma en viktig fråga. Den har blivit uppmärksammad här , vilket jag är mycket glad över. Vi har haft med både pedagogiskdidaktisk forskning och forskning inom metodik, men vi har märkt att det trots det kommit alltför lite ut till eleverna på klassrumsnivå. Det är den problematik vi nu diskuterar, att skolan ytterst ska gynna våra elever. Vi har från arbetsgivarsidan hört att intresset finns för att det ska komma i gång någonting så att den nya kunskapen kan användas på klassrumsgolvet. Ska man vara riktigt krass är våra skolor och klassrum fortfarande i någon mening en väldigt autonom miljö. Därför vill jag fråga er som jobbar i skolan – då tänker jag på , och – vad ni har för tankar efter att den här diskuterade rapporten kommit. Hur kan vi efter dagens diskussion konkretisera och komma vidare så att det händer någonting? , : Vi har redan beslutat att lägga ut rapporten på vår hemsida och sprida den till våra medlemmar. Samtalet måste komma i gång om vikten av att vi tar det ansvar som ligger i professionsdelen. Vi tycker att rapporten lite grann kan fungera på samma sätt som Nossebromodellen, att vi har den som ett gemensamt samtalsämne. Vi har redan nu sagt att vi sprider rapporten till våra medlemmar. Vi lägger ut den på vår hemsida innan veckans slut. Det är ett sätt. Det andra vi vill – och det tror jag är viktigt för utbildningsutskott – är att vända oss till SKL och andra för att få i gång ett bättre systematiskt samtal, en dialog mellan de olika lärosätena, huvudmännen och skolorna när det gäller sådan kunskap. Hur jobbar vi formellt med kunskapsimplementeringen i skolan? Det tycker jag att man från SKL och även från ska fundera över. Vi har överenskommelsen om ett fristående forskningsinstitut. Man kanske kan ta utgångspunkt i den för att få en bra dialogform där praktiken får vara med. Vi sprider rapporten. , : Jag håller med om att det kan ha stor betydelse att rapporten uppmärksammas på det sätt som sker. har vi gjort gemensamma program och punkter. De, liksom de samtal vi för med partierna i båda blocken om hur lärares tid bäst används, kommer att vara viktiga. Jag tror att vi på så sätt kan få en ännu tydligare diskussion om vad vi ska fokusera på, nämligen att tiden används på elevernas kunskapsutveckling, mindre på saker som inte är lika viktiga. Att frågan uppmärksammas, liksom skolforskningsinstitut och annat, tror jag gör att det finns möjligheter att minska den klyfta som jag talat om, den mellan forskning och det som sedan sker i skolan och i klassrummet. Jag tror att det finns goda möjligheter. Som jag visade i mitt huvudanförande finns det de som är utbildade som gärna skulle ta lektorstjänster i skolan. ske och att kompetensutvecklingen på olika sätt kan uppmärksammas, även lönemässigt, är mycket viktigt. , : Jag ska inte upprepa de punkter jag tagit upp tidigare, men jag ska lägga till en. Det hänger delvis ihop med det som sade. Ge skolan arbetsro! I ett annat sammanhang mötte jag en utredare som uttryckte sig så här: I har man inte haft behov av reformer för resultaten har varit så bra. Då sade jag: Kan det vara så att det är tvärtom, att i har skolan varit så bra för att man inte haft så många reformer? Jag tror att vi är i ett läge där vi behöver förändring, utveckling, men det måste ske på samma sätt som i exempelvis , vilket på ett bra sätt beskrivit – underifrån, i vardagen, inte i form av propåer topdown. (S): Det har fallit på min lott att å utskottets vägnar knyta samman den här öppna utfrågningen. Jag vill börja med att tacka alla medverkande för värdefulla inlägg. Vi har fått några välbehövliga påminnelser, både i själva rapporten och i form av era kommentarer, om betydelsen av att ge kvalificerade lärare i alla skolformer tillit och utvecklingsmöjligheter också i praktiken, inte bara i teorin. Vi har fått påminnelser om det goda ledarskapets betydelse och om att det sällan fungerar med punktvisa insatser. Det som krävs är i stället en långsiktig utvecklingsfrämjande kultur. När jag läste rapporten gjorde jag samma reflexion som , nämligen hur vi utbildningspolitiker själva lever upp till att bättre anpassa oss till ny kunskap och hur vår egen förändringsbenägenhet är. Vi kan väl konstatera att vi utbildningspolitiker också är människor. Jag tror att vi känner igen oss i att subjektiva uppfattningar har stor betydelse för implementeringen och att det sällan är framgångsrikt att genom att bara dundra på med argument försöka övertyga skeptiker om att man har rätt. Jag hoppas att detta är ett steg mot en mer långsiktig utvecklingsfrämjande kultur för vårt arbete i utskottet. Jag hoppas också att det inte dröjer , som någon sade i sin inledning, utan att vi kommer i gång med arbetet snart. Hur de praktiska övningarna, den praktiska träningen, ska se ut vet jag inte riktigt, men vi får väl ta en diskussion om det . Det verkar i alla fall vara en viktig del i arbetet. Ni som varit här har, tillsammans med utskottets kansli och rapportförfattarna, bidragit till det. Vi vill från utskottets sida rikta vårt varma tack till er alla. Uppföljning av ekologisk produktion och offentlig 2010/11 RFR2 Uppföljning av statens satsning på hållbara städer 2010/11 RFR3 CIVILUTSKOTTET, TRAFIKUTSKOTTET, MILJÖ- OCH Hållbara städer – med fokus på transporter, boende och Offentlig utfrågning om vinterberedskapen inom järn- Utvärdering av penningpolitik och arbete med finansiell stabilitet 2005–2010 Evaluation of the Riksbanks monetary policy and work with financial stability 2005–10 offentliga utfrågning om barns och ung- as rätt till kultur Biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft – offentliga utfrågning om forsk- Offentlig utfrågning om biologisk mångfald i rinnande seminarium om en nordisk same- eHälsa – nytta och näring Frågeinstituten som kontrollinstrument Volym 1 och 2 öppna utfrågning på temat Missbruks- och beroendevård – vem ska ansvara för vad? Tillsynen av yrkesmässiga godstransporter på väg – En 2011 om järnvägens vinterberedskap Verksamheten vid scenkonstallianserna – En utvärdering Kunskapsöversikt om nationella minoriteter Förstudie – utbildningsvetenskaplig forskning Breddad rekrytering till högskolan Uppföljning av undantag från normalskattesatsen för Del 1 Offentligt seminarium Offentlig utfrågning om life science-industrins framtid i Statlig styrning och ansvarsutkrävande Utfrågningsprotokoll EU, euron och krisen offentliga utfrågning om framtida MILJÖ- OCH JORDBRUKSUTSKOTTET OCH NÄRINGSUT- Uppföljning av vissa frågor inom landsbygdsprogrammet Forskning och utveckling inom försvarsutskottets ansvarsområde Kontraheringsplikt vid tecknandet av barnförsäkringar KU, FiU, KrU, UbU, MJU och NU Öppet seminarium om mål- och resultatstyrning: vilka mål, vilka resultat? offentliga utfrågning om gymnasiereformen – Utbildning för hållbar utveckling inklusive entreprenöriellt lärande Hur kan ny kunskap komma till bättre användning i skolan öppna seminarium om folkhälsofrågor onsdagen Mogen eller övermogen? seminarium om erfaren arbetskraft Offentlig utfrågning om sjöfartens kapacitetsmöjligheter Offentlig utfrågning om flygtrafikledningstjänsten – har vi landat i den bästa lösningen? Offentlig utfrågning om oredlighet i livsmedelskedjan