rfr · H10WRFR5 · 2013-12-12 00:00:00 — 62Europeiska kommissionen, 2011. 63LOU och LUF 6 kap. 1 §. 65Förslag till och rådets direktiv om tilldelning av koncessioner (KOM (2011) 897 slutlig). 66Lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () och lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF). 67LOU 6 kap. 1 §. Tillsyn samt råd och stöd vid offentlig upphandling utövar tillsyn över den offentliga upphandlingen. Detta sker bl.a. genom utredningar på eget initiativ, utredning av inkomna tips och klagomål samt regelbundna kontakter med upphandlande myndigheter, leverantörer och andra berörda aktörer. kan även föra talan om upphandlingsskadeavgift i domstol. En annan uppgift är att informera om regelverken och om avgöranden i upphandlingsärenden, liksom att verka för en enhetlig tillämpning av de nationella upphandlingsreglerna.68 Enligt uppgift från Kammarkollegiet tar myndighetens helpdesk inom ramen för sin stödverksamhet emot ett hundratal frågor om offentlig upphandling från både upphandlande myndigheter och leverantörer. Enligt Kammarkollegiet är frågor om möjligheterna att ställa krav på tillgänglighet vid upphandling av transporttjänster inte särskilt vanliga.69 Kommuner och Landsting (SKL) har tagit fram manualer för upphandling, kriterier för hur trafiksäkerhets- och miljökrav kan formuleras och en handledning för uppföljning.70 Enligt Handisam ställer nästan nio av tio kommuner som upphandlar kollektivtrafik krav på att den ska vara tillgänglig och användbar för personer som använder rullstol. Handisam har i sin uppföljning av funktionshinderspolitiken 2013 föreslagit att Kammarkollegiet inom ramen för sitt uppdrag att ge upphandlingsstöd tar fram en vägledning för att upphandla och avropa användbart och tillgängligt för alla oavsett funktionsförmåga. I förslaget anges att detta ska göras i samverkan med och Handisam. Enligt uppgift från Kammarkollegiet bedömer de att man kommer att kunna påbörja arbetet med att ta fram en vägledning , förutsatt att ett formellt uppdrag lämnats.71 har offentliga resurser satsats på att förbättra tillgängligheten i det allmänna transportsystemet. Som exempel kan nämnas att staten –2004 genom ett speciellt anpassat statsbidrag betalade för att göra kollektivtrafiken tillgänglig. satsade även kommuner och landsting på att göra kollektivtrafiken tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Staten har dessutom bl.a. lagt resurser på att anpassa den statliga infrastrukturen.72 Statlig medfinansiering kan lämnas till regionala kollektivtrafikmyndigheter för bl.a. åtgärder som ökar tillgängligheten för resenärer med funktions- 69Kammarkollegiet, e-brev . 71Handisam, 2012 och Kammarkollegiet, e-brev . 2008/09:35. nedsättning.73 Statlig medfinansiering får beviljas i fråga om kollektivtrafikfordon, terminaler, hållplatser eller andra anläggningar i anslutning till dessa samt investeringar i reseinformationsanläggningar som underlättar resor för personer med funktionsnedsättning. Den statliga medfinansieringen till regionala kollektivtrafikanläggningar ska stimulera regionala kollektivtrafikmyndigheter och kommuner till olika insatser för att göra kollektivtrafiken mer tillgänglig, attraktiv, trygg och säker. En viktig del är att öka möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att använda kollektivtrafiken. Statlig medfinansiering får beviljas för investeringar, och medel betalas ut av Trafikverket.74 har statlig medfinansiering utbetalats för bl.a. busshållplatser, resecentrum, tillgänglighetsanpassning, säkra gångpassager, gång- och cykelvägar, hastighetsåtgärder, cirkulationsplatser, biluppställningsplatser avsedda för personer med funktionsnedsättning, kollektivtrafikanläggningar vid flygplats, ombyggnad av kajanläggning och investering i fartyg.75 3.6 Myndigheter och andra aktörer handläggs frågor om transporter och infrastruktur av . Transportfrågor av civilrättslig karaktär hanteras av . Funktionshinderspolitiken är sektorsövergripande och ett gemensamt ansvar för samtliga sektorer i samhället. Regeringens politik samordnas inom . ansvarar bl.a. för omsorg om personer med funktionsnedsättning, stöd och service till vissa personer med funktionsnedsättning och bilstöd till personer med funktionsnedsättning.76 Statliga myndigheter inom trafikområdet Det finns ett antal statliga myndigheter och bolag som arbetar inom transportområdet.77 genomfördes en successiv omdaning av myndighe- 73Statlig medfinansiering lämnas enligt förordningen (2009:237) om statlig medfinansiering till vissa kollektivtrafikanläggningar m.m. Det handlar om åtgärder utöver vad som följer av de föreskrifter om handikappanpassning som har meddelat med stöd av 4 § förordningen (1980:398) om handikappanpassad kollektivtrafik eller de krav i fråga om tillgänglighet som kan ställas med stöd av (2010:900). 74Förordningen (2009:237) om statlig medfinansiering till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m. samt , 2013a. 75Trafikverket, 2013a. 76Förordningen (1996:1515) med instruktion för . 77Statligt ägda bolag: AB , , , , , , , , , , , (SweRoad) och . terna i riktning mot en trafikslagsövergripande struktur.78 I genomförandestrategin för funktionshinderspolitiken har 22 myndigheter fått ett särskilt ansvar. Det finns en eller flera myndigheter för varje politikområde. Dessa myndigheter kallas numera strategiska myndigheter. Bland dessa finns , och Transportstyrelsen. Dessutom kan nämnas att enligt en förordning om ansvar för genomförandet av funktionshinderspolitiken79 ska de statliga myndigheterna verka för att personer med funktionsnedsättning ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. Myndigheterna ska särskilt verka för att deras lokaler, verksamhet och information är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Transportstyrelsen har till huvuduppgift att svara för regelgivning, tillståndsprövning och tillsyn inom transportområdet.80 Transportstyrelsens tillsyn ska, i enlighet med de föreskrifter som gäller för varje område, utövas över järnvägs-, tunnelbane- och spårvägssystemen, över den civila sjöfarten, särskilt sjösäkerheten, sjöfartsskyddet och hamnskyddet, över den civila luftfarten, särskilt flygsäkerheten och luftfartsskyddet, och inom vägtransportsystemet.81 ska med utgångspunkt i ett trafikslagsövergripande perspektiv ansvara för den långsiktiga infrastrukturplaneringen för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och luftfart samt för byggande och drift av statliga vägar och järnvägar. Ett syfte med bildandet av har varit att skapa ett trafikslagsövergripande synsätt, effektivisera processerna och skapa regional delaktighet inom transportområdet. ska verka för en grundläggande tillgänglighet i den interregionala kollektivtrafiken. ska med utgångspunkt i ett samhällsbyggnadsperspektiv skapa förutsättningar för ett samhällsekonomiskt effektivt, internationellt konkurrenskraftigt och långsiktigt hållbart transportsystem. ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås. Verket ska vidare bl.a. inhämta och sprida kunskap och information om tillgänglighet, framkomlighet, miljö, hälsa och säkerhet inom sitt ansvarsområde.82 ansvarar för säkerhet och framkomlighet till sjöss samt för byggande, drift och underhåll av sjöfartens infrastruktur. ska enligt sin instruktion verka för att de transportpolitiska målen uppnås. Verket ska i sitt arbete ha ett trafikslagsövergripande synsätt. En av verkets huvuduppgifter är att verka för att hänsyn tas till behov inom sjöfarten hos personer med funktionsnedsättning.83 kärnverksamhet är lotsning, isbrytning, sjögeografi, sjötrafikinformation, farledsverksamhet samt flyg- och sjöräddning. , då Transportstyrelsen bildades, har inte längre några bemyndiganden att meddela föreskrifter för fartyg. 2009/10:59, bet. 2009/10:TU9. 79Förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken. 80Transportstyrelsen, intervju . 81Förordningen (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen. 82Förordningen (2010:185) med instruktion för . 83Förordningen (2007:1161) med instruktion för . fartsverket har inte någon föreskriftsrätt för utformningen av terminaler, kajer, bryggor m.m.84 Trafikanalys har till huvuduppgift att, med utgångspunkt i de transportpolitiska målen, utvärdera och analysera samt redovisa effekter av föreslagna och genomförda åtgärder inom transportområdet. Vidare ska myndigheten ansvara för att samla in, sammanställa och sprida statistik på transportområdet.85 () huvuduppgift är att tillhandahålla en säker, effektiv och miljöanpassad flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart. ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås.86 bedrivs flygtrafiktjänsten i affärsverket och de statliga flygplatserna i bolaget . () har till huvuduppgift att bedriva forskning och utveckling som avser infrastruktur, trafik och transporter. Institutet ska verka för att de transportpolitiska målen uppnås genom att bidra till att kunskapen om transportsektorn kontinuerligt förbättras.87 Andra statliga myndigheter m.m. Det finns även myndigheter inom andra utskotts beredningsområden som har uppgifter inom området. Som exempel kan nämnas Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam)88 som har till uppgift att samordna arbetet inom det funktionshinderspolitiska området. Myndigheten har till uppgift att ur ett mångfaldsperspektiv främja ett strategiskt och effektivt genomförande av den nationella funktionshinderspolitiken.89 Handisam samordnar arbetet med att genomföra och följa upp funktionshinderspolitiken, medan den genomförs av myndigheter inom de flesta samhällssektorer.90 () är ett nationellt som ägs av staten och Kommuner och Landsting. HI följer utvecklingen inom hjälpmedelsområdet och analyserar dess konsekvenser samt initierar och bedriver utvecklingsarbete. HI stöder företag och organisationer att utveckla idéer om nya hjälpmedel samt sprider kunskap genom kommunikation och utbildningar. Arbetet utgår från FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.91 Handisam inrättades 2006 och gavs bl.a. uppdraget att stödja de statliga myndigheterna i genomförandet av den nationella handlingsplanen.92 I en departementspromemoria om en samlad organisation på det funktionshinderspolitiska området som presenterades föreslås att Hjälpme- 84Sjöfartsverket, 2013. 85Förordningen (2010:186) med instruktion för Trafikanalys. 86Förordningen (2010:184) med instruktion för . 87Förordningen (2007:964) med instruktion för . 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. 89Förordningen (2007:1134) med instruktion för Myndigheten för handikappolitisk samordning. 92Statskontoret, 2009. delsinstitutet ska bli en del av Handisam fr.o.m. . Enligt förslaget kommer Handisam i samband med detta att byta namn till Myndigheten för delaktighet. Syftet med den förändring som föreslås är att markera det mer samlade uppdraget, det tvärsektoriella perspektivet och uppgiften att stimulera och utveckla kunskapsbildningen vad gäller tillgänglighet, funktionsnedsättning och miljö. Departementspromemorian har remissbehandlats och fortsatt beredning pågår inom Regeringskansliet.93 Kommuner, landsting och regionala kollektivtrafikmyndigheter Arbetet med att skapa förutsättningar för delaktighet och jämlikhet genomförs i hög grad i kommuner och landsting. Kommunerna har uppgifter när det gäller bl.a. väghållning och färdtjänst. och kommunerna inom ett län ansvarar gemensamt för den regionala kollektivtrafiken. Regionala kollektivtrafikmyndigheter94 i länen ersätter de tidigare trafikhuvudmännen, som i de flesta fallen låg i ett offentligägt aktiebolag.95 I enlighet med lagen om kollektivtrafik ska de regionala kollektivtrafikmyndigheterna verka för att den regionala kollektivtrafiken är tillgänglig för alla resenärsgrupper. Vidare ska ett regionalt trafikförsörjningsprogram bl.a. redovisa tidsbestämda mål och åtgärder för att anpassa kollektivtrafiken till behoven hos personer med funktionsnedsättning. Transportstyrelsen utövar tillsyn över att dessa myndigheter i enlighet med kollektivtrafiklagen tar fram trafikförsörjningsprogram. Om lagen inte följs och Transportstyrelsen hittar avvikelser kan den utfärda förelägganden. ska enligt sin instruktion verka för kollektivtrafikens utveckling och bl.a. bistå de regionala kollektivtrafikmyndigheterna med råd och stöd angående utformningen av trafikförsörjningsprogram. Uppdraget att bistå länen tillkom . Funktionshindersorganisationerna fyller en central funktion bland folkrörelserna i genom att följa och rapportera om livsvillkoren för personer med funktionsnedsättning. Organisationerna bidrar också genom sitt intressepolitiska arbete till att förverkliga målen för funktionshinderspolitiken. 94En regional kollektivtrafikmyndighet kan utgöras av , regionen (regionalt självstyrelseorgan), ett kommunal- eller regionförbund med alla länets kommuner, samt eventuellt eller kommunen (endast ). Den kan även organiseras som en gemensam nämnd, men den formen är det inget län som har valt. 95Lagen (2010:1065) om kollektivtrafik gäller kollektivtrafik på väg, vatten och spår. Lagen började gälla . Regionala kollektivtrafikmyndigheter i länen ersätter de tidigare trafikhuvudmännen. och kommunerna får dock komma överens om att antingen eller kommunerna ska bära ansvaret. I ansvarar ensamt för den regionala kollektivtrafiken, om inte och kommunerna kommer överens om att gemensamt ansvara för denna trafik eller om att endast kommunerna ska bära ansvaret. I ansvarar kommunen för den regionala kollektivtrafiken. Transportstyrelsen är tillsynsmyndighet. verkar för ett samhälle där alla kan vara delaktiga på lika villkor och är experter inom funktionshindersfrågor och har en viktig roll i arbetet med att genomföra funktionshinderspolitiken. De arbetar aktivt för att påverka beslutsfattare och andra som kan medverka till ett tillgängligare samhälle.96 Det finns ett flertal olika organisationer inom funktionshindersrörelsen. Handikappförbunden är en paraplyorganisation där 38 av landets funktionshindersförbund ingår. Lika Unika är en samarbetsorganisation med 6 från funktionshindersrörelsen som medlemsförbund. Vidare kan nämnas DHR – samhälle utan rörelsehinder för personer med nedsatt rörelseförmåga.97 Inom transportområdet finns ett antal olika organisationer. Svensk Kollektivtrafik är en serviceorganisation för länstrafikbolag och regionala kollektivtrafikmyndigheter. representerar tågoperatörer och ska aktivt driva den yrkesmässiga spårtrafikens gemensamma intressefrågor, nationellt och internationellt. () är en branschorganisation för bussföretag och bussresearrangörer som bedriver olika former av busstrafik. 97www.hso.se, och . 4 Insatser för att förbättra tillgängligheten I detta kapitel beskrivs olika insatser som har gjorts för att öka tillgängligheten i transportsystemet och hur olika aktörer ser på resultaten av detta. En beskrivning ges av det nationellt prioriterade nätet av kollektivtrafik och hur långt arbetet med detta har kommit. I kapitlet beskrivs även olika typer av hinder som har uppmärksammats i samband med uppföljningen, bl.a. när det gäller tillgången till trafik- och tillgänglighetsinformation, bemötande, problem vid biljettköp och brister i drift och underhåll. Vidare tas frågan om trygghet och nödsituationer vid resor upp. I kapitlet finns även ett avsnitt om bristande tillgänglighet och diskriminering. 4.1 Allmänt om insatserna och resultaten Insatser genomförs men kunskapen om resultaten är begränsad I uppföljningen har framkommit att ett flertal insatser genomförs för att förbättra transportsystemets tillgänglighet men att kunskapen om resultatet av dessa är begränsad. Myndigheter, trafikföretag och andra aktörer har framfört att det görs många insatser för att tillgängliggöra kollektivtrafiken. Exempelvis menar att många åtgärder genomförs och att utvecklingen går åt rätt håll, men att den förhållandevis låga nivån på volymen i de insatser som görs kan diskuteras. När det gäller val av vilka åtgärder som ska göras utgår från akademisk forskning. Region konstaterar att det finns lite kunskap om hur bra insatserna är och vad de egentligen betyder för resenärer med funktionsnedsättning. har pekat på att mätningar visar att personer med rörelse- och synnedsättningar upplever brister i transportsystemet, framför allt fysiska men också när det gäller information och att köpa eller boka biljett till olika trafikslag.98 Handisam menar att trafikområdet har kommit en bit på väg när det gäller tillgänglighetsanpassning, men att arbetet på det statliga området har avstannat något . Det finns mycket kvar att åtgärda när det gäller t.ex. busshållplatser och järnvägsstationer. Bland annat Svensk Kollektivtrafik har uppmärksammat att det omfattande arbete som pågår runt om i för att förbättra tillgängligheten inte är koordinerat. Funktionshindersorganisationer i menar att en bra utveckling är att personer med funktionsnedsättning har fått allt bättre förutsättningar för att kunna klara 98 , Region , intervju , , intervju , och . 4 INSATSER FÖR ATT FÖRBÄTTRA TILLGÄNGLIGHETEN sig själva ute i kollektivtrafiken.99 () sammanfattar läget på följande sätt: Vissa saker har gjorts för att tillgängliggöra kollektivtrafiken och transportsystemet, men det har varit segt och det finns mycket kvar att göra.100 Trafikanalys gjorde i sin uppföljning av de transportpolitiska målen bedömningen att utvecklingen sakta har gått åt rätt håll, men inte så fort som den borde. fortsatte att åtgärda stationsområden för personer med särskilda behov, men i en lägre takt än 2010. Den osäkra information om fordon som finns säger att en större andel av fordonen i kollektivtrafiken hade anpassningar för personer med funktionsnedsättning än åren före. Ledsagningstjänster fungerade på samma sätt som föregående år, men innehöll fortfarande uppenbara brister. angav Trafikanalys att det finns en tendens till att skillnaden i mobilitet mellan personer med funktionsnedsättning och övriga har minskat . Det finns även en tendens till att skillnaden i resandet med allmän kollektivtrafik minskar. fortsatte att åtgärda hållplatser och stationsområden för personer med särskilda behov, men i en lägre takt än 2011. Andelen fordon i kollektivtrafiken med anpassningar för personer med funktionsnedsättning Bedömningen var därför att utvecklingen går i positiv riktning.101 Samtliga intervjuade konstaterar att mål om en tillgänglig kollektivtrafik för personer med funktionsnedsättning till 2010 inte nåddes. I en rapport inom ramen för det s.k. fördubblingsprojektet konstateras att parternas ansträngningar måste öka för att målet om en tillgänglig kollektivtrafik ska nås. Där framförs även att tillgänglighetsarbetet är en kontinuerlig process och att det tillhör de grundläggande kraven på trafiken att alla verksamhetsgrenar ska genomsyras av tillgänglighet. I rapporten slås fast att en av de basala funktionerna är att kunna ta fram en beskrivning av läget över arbetet med tillgänglighet. I rapporten konstateras vidare att arbetet har bedrivits med olika intensitet hos olika parter och att ingen har arbetat på ett sådant sätt att målen om den tillgängliga kollektivtrafiken 2010 nåddes. I rapporten framförs att arbetet behöver intensifieras och att resurser behöver avsättas för personal som kan verka inom området.102 Det finns en medvetenhet kring funktionshindersfrågor Frågor kring transportsystemets tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning har varit aktuella . Flera representanter för funktionshindersorganisationer har framfört att statsmakterna har 99Handisam, intervju , Svensk Kollektivtrafik, intervju , och funktionshindersorganisationer i , intervju . 100SRF, intervju . 101Trafikanalys, 2012a och Trafikanalys, 2013a. 102Svensk Kollektivtrafik, e-brev . 4 INSATSER FÖR ATT FÖRBÄTTRA TILLGÄNGLIGHETEN fattat olika beslut för att förbättra tillgängligheten men att genomförandet därefter har avstannat. Bland annat HRF konstaterar att det är mycket kvar att göra. Funktionshindersorganisationerna har fått visst gehör för sina frågor, men upplever att arbetet går alltför långsamt.103 Funktionshindersperspektivet kommer in i många olika frågor. I trafikutskottets uppföljning har flertalet aktörer framfört att det finns en medvetenhet kring funktionshindersfrågor och att diskussioner pågår. Exempelvis Handisam menar att det finns en ökad ambition och förståelse för funktionshindersfrågorna inom transportområdet. Flera intervjuade menar att det är viktigt att lyfta fram resenärsperspektivet och att i det fortsatta arbetet ta vara på det som har gjorts. menar att statsmakterna och myndigheterna kan genomföra olika insatser för att skapa förutsättningar för ökad tillgänglighet, men att det är nödvändigt att branschen är med och att man lyssnar på resenärerna. sammanfattar att mycket har hänt och att medvetenheten om frågorna har ökat. har också kraven ökat.104 Utvecklingen av tillgängligheten är inte entydig Alla aktörer som har intervjuats i denna uppföljning har betonat att tillgänglighet är en viktig fråga. Alla resenärer drar nytta av åtgärder som görs för att förbättra tillgängligheten, t.ex. förbättrad skyltning och störningsinformation. Handisam menar att utvecklingen vad gäller tillgängligheten inte är entydig. Å ena sidan kan fordonen upplevas som mer tillgängliga, men å andra sidan har t.ex. biljettsystemen ofta blivit krångligare, varför de positiva förändringarna kanske ändå inte får genomslag. Rent allmänt menar de intervjuade tjänstemännen vid Handisam att det ofta finns en osäkerhet hos personer med funktionsnedsättning om en resa kommer att fungera eller inte. Detta påverkar resandet negativt. Flera funktionshindersorganisationer menar att det är svårt att säga om möjligheten att använda transportsystemet har förbättrats. SRF har t.ex. framfört att i det stora hela är tillgängligheten dålig, särskilt för ovana resenärer. Det finns dock undantag där t.ex. ledsagningen är bra och där hållplatsutropen fungerar, t.ex. i Stockholm.105 Intervjuerna visar att det finns stora skillnader mellan trafikslagen. Det finns tillgänglighetsproblem inom samtliga trafikslag – buss, tåg, flyg och båt. Flyget är internationellt reglerat och verkar vara det område som fungerar bäst. Flera aktörer menar att i ett internationellt perspektiv har en väl fungerande kollektivtrafik. Läget för tillgänglighetsanpassningar av kollektivtrafikfordonen framgår av nedanstående figur. 103Rådet för funktionshindersfrågor i , intervju , och (), intervju . 104Handisam, intervju , , Region , intervju , och , intervju . 105Handisam, intervju , och SRF, intervju . 4 INSATSER FÖR ATT FÖRBÄTTRA TILLGÄNGLIGHETEN Figur 1 Andelar av samtliga kollektivtrafikfordon med vissa tillgänglighetsanpassningar (2009–2012) Källa: Trafikanalys, Uppföljning av de transportpolitiska målen, Rapport 2013:4. Underlaget för tabellen är hämtat från Svensk Kollektivtrafik, databasen , . I uppföljningen har flertalet aktörer lyft fram vikten av att funktionshindersfrågor inkluderas i det normala arbetet. menar att det bästa är en kombination av att funktionshindersaspekten beaktas i alla projekt och att göra kloka, riktade insatser för ökad tillgänglighet. uppger att alla nya stationer byggs enligt kraven i TSD (se avsnitt 5.2). Företrädare för verket menar att när en ny station byggs kostar det i princip inte något extra att bygga stationen så att den blir tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Det är därför viktigt att är en god och tydlig beställare, både internt och externt, vilket verket uppges arbeta med.106 Region menar att det är enklare att arbeta med och få in funktionshindersfrågor när det är många projekt som pågår . När arbetar med t.ex. järnvägsstationer så arbetar man nu med stationsmiljöerna som en helhet där tillgängligheten naturligt kommer in.