eunbil · H00N2B6026 · 2013-01-01 00:00:00 — Rådets möte (Miljö) Dagordningspunkt 6 Rubrik: Förberedelser inför klimatkonferensen i (COP 18) till ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) och 8:e sessionsmötet mellan parterna i Kyotoprotokollet (CMP 8) (, den 26 november- ) – Antagande av rådets slutsatser Dokument: Draft Council Conclusions: 14541/12 LIMITE ENV 661 105 DEVGEN 227 ECOFIN 737 3589 FORETS 55 104 120 Rådsslutsatser inför den 18:e partskonferensen i har ej tidigare behandlats i . Däremot har rådsslutsatser inför och som uppföljning av den 17:e klimatkonferensen i behandlats vid samråd med samt . inom klimatkonventionen (UNFCCC) respektive det åttonde partsmötet inom Kyotoprotokollet äger rum i , , – . Inför detta möte planerar att anta rådsslutsatser . Utestående frågor inför rådsmötet är framförallt paragraf 16 om EU:s syn på hanteringen av överskottet på utsläppsrättsenheter, så kallade AAU:er från den första åtagandeperioden under Kyotoprotokollet där flera av EU:s medlemsstater står långt ifrån varandra. Några medlemsstater har även invändningar om paragraf 14 i frågan om vem som har/ska ges behörighet att lämna skriftligt godkännande för EU:s åtagande om utsläppsminskning om minus (QELRO) i Kyotoprotokollets andra åtagande period. Rättslig grund och beslutsförfarande Rådsslutsatser antas i samförstånd. Förslag till svensk ståndpunkt Regeringen föreslår att välkomnar förslaget till rådsslutsatser där EU åter bekräftar sin höga ambition i klimatarbetet. Regeringen har fått bra gehör för sina synpunkter vid förhandlingarna av rådsslutsatserna i rådsarbetsgruppen och har verkat för att EU har en fortsatt ledande position inför och vid förhandlingarna i . Regeringen har fått gehör för att EU ska framhålla det bekymmersamma i att Durbanbesluten inte innebar några fördjupade åtaganden från parterna och att de utlovade utsläppsminskningarna är för små för att hålla 2gradersmålet inom räckhåll. Trycket på att höja ambitionerna, såväl före som efter 2020, måste öka. Regeringen vill se att EU befäster sin ledande roll i klimatarbetet. Det är i sammanhanget av högsta prioritet för regeringen att färdigställa överenskommelsen om en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet vid förhandlingarna i . För att nå detta anser regeringen att det är särskilt viktigt att lösa frågorna kring överskottet av utsläppsrättsenheter, så kallade AAU:er och tillgången till mekanismer för den andra åtagande perioden för Kyotoprotokollet. Regeringen anser att överskottet av AAU:er från Kyotoprotokollets första åtagandeperiod kan vara ett problem för miljöintegriteten, dock påverkar det inte förutsättningarna att nå EUs interna klimatmål på grund av att de styrs av EU:s interna regelverk (EU:s klimat och energipaket). Överskottet bör hanteras så att sannolikheten att nå de långsiktiga målen inte minskar. anser regeringen att det är viktigt att incitament finns kvar för att länder ska vilja gå längre än sina åtaganden och att tilltron till ingångna överenskommelser bevaras. Frågan behöver sannolikt lösas för att EU ska kunna ratificera en ändring av protokollet som lägger fast en andra åtagandeperiod av Kyotoprotokollet. noterar regeringen att de internationella förhandlingarna om fortsättningen på en ny period dragit ut längre än väntat och frågan huruvida överföring av AAU:er från den första åtagandeperioden till den andra åtagandeperioden ska begränsas eller ej är olöst. Regeringen vill aktivt medverka till en konstruktiv lösning. Regeringen anser det positivt att förslaget hänvisar till konventionens principer om ett differentierat ansvar baserat på historiska utsläpp och förmåga som grundstomme för en rättvis klimatregim. Regeringen anser att det kan vara positivt med kompletterande initiativ och samarbeten (till exempel för kompletterande åtgärder) till klimatkonventionen och stödjer att detta lyfts upp som en viktig kompletterande möjlighet för kunna stänga åtgärdsgapet till 2-gradersmålet. Regeringen anser det dock vara viktigt att dessa endast ses som kompletterande och inte konkurrerande med FN-arbetet och konventionen. Regeringen har även fått gehör för att utfasning av subventioner för fossila bränslen och åtgärder för att minska utsläppen av kortlivade, klimatpåverkande gaser kan bidra till minskad klimatpåverkan. Regeringen stödjer förslagen på tydliga skrivningar om både vikten av att anta ambitiösa utsläppsminskningsåtaganden vid inträdet i en andra åtagandeperiod i Kyotoprotokollet och behovet av att förenkla processen för de parter som önskar höja sin ambitionsnivå under andra åtagandeperioden. Regeringen stödjer även skrivningarna om genomförandet av Cancún- överenskommelsen vad gäller anpassning, processen för att förtydliga parternas utsläppsminskande åtaganden, den översyn som ska ske 2013-2015, transparensregelverket, jordbruk, ramverket för att minska avskogning (REDD+) och den nya marknadsbaserade mekanism som etablerades vid klimatkonferensen i . Regeringen anser att det är viktigt att förslaget innehåller en skrivning om att EU ser fram emot ett fortsatt samarbete med alla parter/grupper i en konstruktiv anda. inställning har ingen formell roll vid antagandet av rådsslutsatser. Förslaget Huvudbudskapet i utkastet till rådsslutsatser är att driva på förhandlingsprocesserna utifrån det som beslutades vid partsmötet i och genomförandet av åtgärder för att 2-gradersmålet ska kunna hållas. Några områden som särskilt lyfts upp är behovet av att: Besluta om en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet (KP) i med början ; Operationalisera Durbanplattformen (ADP), till exempel genom beslut om särskilda insatser ; Avsluta Long Term Cooperative Action (LCA) i ; samt Fortsätta genomförandet av institutioner och beslut från . En stor del av förslaget bekräftar ståndpunkten i rådsslutsatserna om uppföljningen av klimatkonferensen i (COP 17) , som antogs vid miljörådsmötet samt ståndpunkter från tidigare rådsslutsatser. Början av rådsslutsatserna (paragraferna 1- 4) behandlar det övergripande målet med och förhandlingsprocessen. I rådsslutsatserna välkomnas arbetet som gjorts för att operationalisera det så kallade Durbanpaket i syfte att anta en enda global rättsligt bindande överenskommelse för alla parter och att möjligt kunna stänga åtgärdsgapet så att 2-gradersmålet ska kunna hållas. Vidare understryker EU vikten av att arbetet inom den nya arbetsgrupp som beslutades i (on the Platform, ADP) och betonar vikten av att arbetet konkretiseras . Arbetet med att förbättra ramverket för att genomföra de beslut och institutioner som överenskommit i och så att förhandlingsspåret Long-term Cooperative Action (LCA) kan avslutas i understryks. Rådsslutsatserna tar även upp att genderaspekter måste integreras i arbetet för att bekämpa klimatförändringarna och noterar de framsteg som gjorts inom ramen för UNFCCC. Avsnittet om plattformen (ADP) (paragraferna 5-11) berör arbetet mot en rättsligt bindande överenskommelse, ambitionsgapet till 2020 för att kunna klara 2-gradersmålet samt kompletterande initiativ. Rådsslutsatserna betonar att ett stort gap återstår mellan parternas befintliga åtaganden att minska utsläppen och de utsläppsminskningar som behövs för att 2-gradersmålet ska hållas inom räckhåll. Durbanbeslutet att lansera en arbetsplan för att för att höja ambitionsnivån välkomnas och alla parter uppmanas att aktivt delta i detta arbete. Alla parter uppmanas därtill att både genomföra befintliga åtaganden och att åta sig mer ambitiösa åtaganden. Rådsslutsatserna bekräftar vidare EU:s mål till 2050 och den villkorade ambitionshöjningen till till 2020. Här understryks även att konventionens principer om ett differentierat ansvar baserat på historiska utsläpp och förmåga som en grundstomme för en rättvis klimatregim. Kompletterande initiativ och samarbeten(t.ex. för kompletterande åtgärder) till klimatkonventionen lyfts upp som en viktig kompletterande möjlighet för kunna stänga åtgärdsgapet till 2-gradersmålet. I den del som rör Kyotoprotokollet och den andra åtagandeperioden (paragraferna 12-17) hanteras frågor som hanteringen av överskott på AAU:er, vilka som ska tillgång till flexibla mekanismer samt hur det ska öppnas för att ambitionsnivån ska kunna höjas under den åttaåriga åtagandeperioden. I förslaget till rådsslutsatser klargörs att en andra åtagandeperiod bör inledas 2013 och avslutas . Vikten av ambitiösa utsläppsminskningsåtaganden vid inträdet i en andra åtagandeperiod och behovet av att förenkla processen för de parter som önskar höja sin ambitionsnivå betonas. Vidare så betonas behovet av att andra åtagande perioden genomförs med omedelbar verkan genom pragmatiska lösningar i avvaktan på ratificering för att säkerställa kontinuiteten i Kyotoprotokollets regler och institutioner samt fortsatt tillgång till Kyotoprotokollets mekanismer. Arbetet och genomförande av besluten i under förhandlingsspåret Long-term Cooperative Action (LCA) behandlas i efterföljande avsnitt (paragraferna 18-30). Bland annat handlar det om fortsatt arbete med alla institutioner som sjösattes i (anpassningsramverket, teknikmekanismen) samt fortsatt arbete med exempelvis med mätning, rapportering och verifiering (MRV), REDD+, de nya marknadsmekanismerna samt den översyn som ska ske 2013-15. I fråga om de bestämmelser under klimatkonventionen som rör alla parter i klimatförhandlingarna välkomnas och betonas genomförande av Cancúnöverenskommelsen på områden som anpassning, utsläppsminskningar, teknologi, finansiering och kapacitetsuppbyggnad. Vidare betonas vikten av att fortsätta förbättra ramverket för mätning, rapportering och verifiering (MRV). Etableringen av ett arbetsprogram för jordbruk välkomnas liksom etableringen av en ny marknadsbaserad mekanism. Vikten av klargöra parters olika åtaganden (pledges) för att kunna bedöma dess minskningspotenial gentemot 2-graders målet betonas. Rådsslutsatserna behandlar slutligen outreach (paragraf 31-32) där det betonas vikten av att vidareutveckla och stärka dialoger med alla parter för att etablera en stark och effektiv internationell klimatregim. Resultatet av Rio+20 konferensen välkomnas och vikten med samordning i klimatfrågor mellan UNFCCC och Rio+20 understryks. Ekonomiska konsekvenser Dessa rådsslutsatser bedöms inte påverka statens finanser utan de förslag och bedömningar som presenteras syftar till att tydliggöra den klimatpolitiska inriktningen inför COP 18 i .