eunbil · H10N2C0C43 · 2013-10-07 00:00:00 — Rådets möte Förslag till och rådets direktiv om genomförande av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (första behandlingen) Rubrik: Lagstiftningsinitiativ om utstationering av arbetstagare: till och rådets direktiv om verkställighet och genomförande av direktivet om utstationering av arbetstagare (Första läsningen) Dokument: Inte tillgängligt, kompletteras dokument: Fakta-PM 2011/12: 135 FPM Direktiv om genomförande av utstationeringsdirektivet behandlad vid samråd med : Förslaget har tidigare behandlats och samt i inför , respektive . Regeringen har överlagt med , och och . Bakgrund Kommissionens förslag till ett s.k. tillämpningsdirektiv syftar till att skapa ett allmänt regelverk för utstationeringar med en bättre och mer enhetlig tillämpning av direktivet 96/71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (utstationeringsdirektivet). Genom att klargöra och förtydliga hur bestämmelserna i utstationeringsdirektivet ska tillämpas kan skyddet för utstationerade arbetstagares villkor säkerställas och en sund konkurrens på den inre marknaden främjas, som missbruk av utstationeringsreglerna motverkas. Förslaget antogs och har behandlats i rådsarbetsgruppen och senare under förhandlingarna har vissa frågor lyfts upp till Coreper. På presenterades en lägesrapport och På presenterade ordförandeskapet en lägesrapport och dessutom fördes en riktlinjedebatt. Även på presenterades en lägesrapport. På avser ordförandeskapet presentera ett förslag, att medlemsstaterna särskilt diskuterar och kommer överens om artikel 9 och 12 samt att man därefter antar en allmän inriktning. Rättslig grund och beslutsförfarande Den rättsliga grunden är artikel 53 och 62 i EUF-fördraget. Rådet beslutar med kvalificerad majoritet och är medbeslutande. Svensk ståndpunkt Regeringen är positiv till kommissionens initiativ att förbättra och förtydliga tillämpningen av utstationeringsreglerna. Det är angeläget att säkerställa skyddet för utstationerade arbetstagares villkor och främja en sund konkurrens på den inre marknaden, som det är viktigt att utstationeringsreglerna respekterar medlemsstaternas olika arbetsmarknadsmodeller. Det är därför bra att det finns bestämmelser i förslaget som är anpassade särskilt för de nordiska ländernas arbetsmarknadsmodeller. En given utgångspunkt i förhandlingarna är att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen i EU-samarbetet. Målsättningen bör vara att utstationeringsreglernas tillämpning förbättras och förtydligas så att skyddet för utstationerade arbetstagares villkor kan säkerställas som en sund konkurrens på den inre marknaden främjas och missbruk av utstationeringsreglerna motverkas. Regeringen föreslår att ställer sig bakom ORDF förslag och deras ambition att nå en allmän inriktning. (Uppdateras efter att förslaget presenterats) inställning - Ordförandeskapets senaste förslag Syftet med direktivförslaget är att klargöra och förtydliga utstationeringsdirektivets tillämpning i medlemsstaterna för att därigenom även komma åt missbruk av utstationeringsdirektivet. Direktivförslaget innehåller bestämmelser som syftar till att klargöra tillämpningsområdet för utstationeringsdirektivet. Där finns listor över indikatorer som kan användas vid bedömningen av om en gränsöverskridande arbetssituation är en utstationering eller inte, d.v.s. om utstationeringsreglerna är tillämpliga eller inte. Det rör sig om omständigheter till ledning för att kunna avgöra om ett företag är etablerat i en medlemsstat eller inte och om en utstationerad arbetstagare tillfälligt utför arbete i en annan medlemsstat än den vari han eller hon vanligtvis arbetar. Den gränsöverskridande situationen ska alltid bedömas med hänsyn till samtliga omständigheter i det enskilda fallet och tillämpningsdirektivet ska inte påverka tillämpningsområdet av vad som är en utstationerad enligt utstationeringsdirektivet. Direktivförslaget innehåller vissa bestämmelser som särskilt tar hänsyn till medlemsstater med nordisk arbetsmarknadsmodell, t.ex. Skyldighet för medlemsstaterna att se till att kollektivavtalsvillkor, särskilt avseende minimilöner, finns tillgängliga för såväl tjänsteleverantörer från annat medlemsland som för de utstationerade arbetstagarna. Uppgiften att övervaka och kontrollera arbetstagares villkor kan utföras av arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell rätt och praxis, förutsatt att en tillräcklig skyddsnivå för utstationerade arbetstagare i enlighet med utstationeringsregelverket garanteras. Skyldighet för medlemsstaterna att se till att utstationerade arbetstagare, oavsett om de är organiserade eller inte, ska kunna bevaka och hävda sina rättigheter enligt utstationeringsreglerna. Vidare föreslås entreprenörsansvaret vara valfritt så att en medlemsstat, efter samråd med arbetsmarknadens parter, själva kan få välja att införa ett entreprenörsansvar och själva får bestämma hur omfattande systemet i så fall ska vara. Medlemsstatens möjlighet att införa regler om rimliga kontrollåtgärder (due diligence) enligt nationell rätt och som innebär ansvarsfrihet gäller samtliga fall av entreprenörsansvar. Genom att utföra rimliga kontrollåtgärder kan entreprenören påverka ansvarets omfattning. Medlemsstaterna får införa strängare ansvarsregler förutsatt att reglerna är proportionerliga och inte diskriminerande. Förslaget innehåller i övrigt bestämmelser om bl.a. information och samarbete mellan medlemsstaterna samt om indrivning av avgifter över gränserna i syfte att åstadkomma en bättre efterlevnad av reglerna. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa har genomfört utstationeringsdirektivet genom lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare. ändrades den svenska lagstiftningen om stridsåtgärder i förhållande till utstationerande arbetsgivare till följd av Lavaldomen (prop. 2009/10:48). Det kan inte uteslutas att gällande regler kan komma att behöva justeras som en följd av direktivförslaget. En noggrann analys av hur svensk rätt förhåller sig till alla delar av direktivförslaget måste emellertid göras innan sådana eventuella justeringar kan anges i detalj. Ekonomiska konsekvenser utifrån kommissionens ursprungliga förslag Förslaget förväntas få vissa budgetära konsekvenser för statsbudgeten, som är svåra att precisera. Först när förslaget har analyserats mer i detalj kan de budgetära konsekvenserna preciseras. Förslaget förväntas få vissa konsekvenser för EU-budgeten, t.ex. kostnader för diverse projekt och seminarier, expertkommittén och efterhandsutvärdering. Kostnaderna kommer att täckas av Progress-programmet (2013) och Programmet för social förändring och social innovation (2014-2020). Kostnaderna för personalresurser och andra administrativa utgifter samt kostnader för seminarier för intressegrupperna kommer att täckas genom rubrik 5 i den fleråriga budgetramen.