rfr · H00WRFR8 · 2013-06-01 00:00:00 — slår också fast att elevhälsotätheten är en viktig del av kvaliteten i elevhälsan. är den genomsnittliga väntetiden till skolpsykologer , vilket är längre än den vårdgaranti för unga som finns inom landstingen. Det är problematiskt. Många har talat om de programråd som finns . Vi är glada att också tänker starta programråd för de högskoleförberedande utbildningarna. Det är viktigt. Jag vill också ta chansen att påpeka att dessa programråd finns , men det finns ingen elevrepresentation i dem. Det är något som vi tror behöver åtgärdas så att elevernas perspektiv kommer fram i de viktiga processerna. Ordföranden: , , elevkårer. Vi välkomnar , förbundsordförande för . Förbundsordförande , elevråd – : elevråd – är en organisation för övre och gymnasiets elevråd. För oss är reformen otroligt viktig eftersom den påverkar alla våra medlemmar. Det är viktigt att den utvecklas på ett sätt så att den fungerar även framöver och tar sig framåt. Den nya gymnasieskolan är svår att koppla från de övriga reformer som har genomförts i den svenska skolan. Alla går ihop i en helhet. Därför kommer jag även att kommentera några av de reformer som påverkar skolan starkt. Det svåraste med alla förändringarna har varit implementeringen. Informationen finns – tack, – men däremot har den svårt att nå ut till lärarna eftersom de inte har tid. Lärarna har inte tid att sätta sig in i alla de stora organisatoriska förändringarna som påverkar deras arbete. Det här innebär en stor osäkerhet för eleverna. De människor i skolan som de förväntar sig ha koll har det inte, och det säger de till och med själva. Om inte tid till implementering för lärarna skapas kommer vi att stå här med ett antal försöksgenerationer elever som inte har fått den skolgång som samhället försäkrar att de ska få. Konkreta förändringar, till exempel den tydligare indelningen i praktiska och teoretiska program, är något vi verkligen uppskattar. Det är tydligare vilken typ av utbildning som behövs för att ta dig framåt i livet. Båda typerna har genomgått en åtstramning i inriktningar och valfrihet, men det har också sina inbyggda problem. Att det också värderas vilka program som är viktigare, bättre eller mer statusfyllda är något som kan påverka vilket program man väljer. Exempel kan vara att man förväntas gå ett högskoleförberedande program eftersom man då är smartare eller bättre lämpad för ett mer statusfyllt yrke. Men alla typer av jobb behövs i samhället. Här vill vi påpeka hur viktigt det är att den arbetsplatsförlagda utbildningen garanteras alla elever och att den är kvalitetssäkrad. Andelen sökande till praktiska utbildningar har minskat sedan reformen genomfördes, och en av de vanligaste anledningarna vi hör från våra medlemmar är just att de inte är högskoleförberedande. Det oroar oss. Att välja inriktning på sin framtid som 15-åring är tillräckligt svårt ändå utan att stå i valet att stänga dörrar . Vikten av bra stöd i valet av gymnasieutbildning och sedan utbildning i högskolan är vital. Ja, man har rätt att välja till högskoleförberedande kurser på de praktiska programmen. Men, allvarligt, tror ni att en skoltrött elev kommer att göra det? Vi anser att samtliga gymnasieutbildningar ska ge möjlighet att gå vidare till högskolan och , men det är fråga om möjligheten, inte nödvändigtvis tvånget. I då det är populärt med internationella jämförelser i skoldebatten är på väg i en riktning med tydligare och mer specificerad skola där många andra länder går åt motsatta hållet – att ge mer valfrihet i skolan. Det gäller även flera nordiska länder. Det är värt att ta med den tankeställaren. Det är viktigt att ta upp betygen i relation till Gy 2011 med nya ämnesmål och kursplaner. Vi är inte nöjda med att det numera finns en negativ betygsskala där D i praktiken innebär att man inte är riktigt duktig nog att få C. Att betygsskalan står utan kriterier för mellanstegen är något som vi ser ytterst allvarligt på. Vi vill ha kriterier för alla betygssteg. Avslutningsvis vill vi tacka Skolinspektionen. Det är en myndighet som säkrar elevernas rätt till en rättssäker skola. Det är en myndighet som vi uppskattar har införts. Vi vill tacka för att läroplanen numera är mer lättolkad och att den gäller såväl kommunala skolor som friskolor och att alla har rätt till samma utbildning. Men jag vill också höja en varningsflagg för läroplanen. Den är det enskilt största dokumentet som styr undervisningen, och den innehåller mål för både färdigheter och värdegrund. Men den används långt ifrån så mycket som den borde . I denna era där kunskapers mätbarhet står i centrum är frågan hur vi mäter allt det som läroplanen innehåller och hur vi säkerställer att läroplanens mål uppnås. Ordföranden: , , från ! kommer vi att gå över till den del då ledamöter i utskottet får möjlighet att ställa frågor till alla intressanta talare och gäster som finns här . Det finns en lång lista. (S): Tack för intressanta inspel! Det finns så klart massor att kommentera, men jag har valt att ställa två korta och kärnfulla frågor. Min första fråga riktar sig till SKL. Om vi följer debatten från kommunernas och lärarorganisationernas håll brukar det påpekas att gymnasiereformen är underfinansierad. Man kan tänka sig att implementeringen av något nytt snarare kräver extra resurser än extra besparingar. Jag skulle vilja höra en kommentar om hur finansieringen generellt påverkar kvaliteten i gymnasieskolan och måluppfyllelsen. En hel del av inspelen har varit kopplade till resurser där det framgår att det saknas ordentlig studie- och yrkesvägledning, skolkuratorer och så vidare. Min andra fråga är mer öppen. Den får någon nappa på som känner sig manad. Med tanke på att huvudsyftet med reformen var att öka genomströmningen och minska avhoppen, och det inte verkar uppfyllas än så länge, vill jag höra om ni ser om det går att skruva i nuvarande struktur för att uppnå målen och i så fall hur. (M): Jag besöker en hel del gymnasieskolor. Den bild jag har fått hos några skolor har inte riktigt stämt överens med den jag har fått här . Det har bland annat talats en del om avbrott. Någon annan har nämnt avhopp. Frågan är vad vi menar. Blir avbrotten också avhopp? De gymnasieskolor jag har besökt menar att det stora problemet inte är avbrott eller avhopp utan att det naturligtvis är att alla inte uppnår fullgod behörighet när de lämnar gymnasieskolan. Jag frågar gärna någon som känner sig berörd. Sedan har jag en fundering över yrkesprogrammen. Hur pass missledande information har givits ut tidigare? Det kan alla fundera över. Om jag har förstått rätt kan samtliga elever i yrkesprogrammen inom nuvarande program läsa in sina 300 poäng, utom el–tele-elever som måste lägga 100 poäng av de 300 poängen vid sidan om. Det blir lite jobbigare för dem. Hur många av de elever som går yrkesprogrammen väljer att läsa in högskolebehörighet? Finns någon nationell analys eller siffror på detta och funderingar över varför en del inte väljer att läsa in behörigheten? Vice ordförande för beredningen för utbildningsfrågor , SKL: Först ställde en fråga om finansieringsprincipen. Vi har tidigare från SKL:s sida påpekat att hela reformen är underfinansierad. är den underfinansierad med 1,930 miljarder. Det betyder att som det ser ut är det fråga om 0, det vill säga man gick in tidigare med . Det betyder att är det 0. Men om man inte tillskjuter mer pengar – det måste bli en nivåhöjning över lag – är det fråga om en underfinansiering med 1,930 miljarder. Det är därför som i sitt inlägg sade att det är viktigt att kommunerna får svar snabbt hur finansieringen kommer att ske framöver. Som svar på frågan om kvalitet och måluppfyllelse blir det större problem i kommunerna om de inte får finansieringen. Ordförande för beredningen för utbildningsfrågor , SKL: Jag tänkte svara på frågan om avhoppen. Den nya gymnasiereformen har varit i kraft som längst tre terminer. Om avhoppen har minskat eller inte är svårt att säga . Det finns inga sådana utvärderingar. Det är viktigt att följa reformen eftersom avsikten är att minska avhoppen. Men det går inte att dra några slutsatser än huruvida den har haft någon effekt eller inte. Generaldirektör , : Jag ska ge några svar på de frågor som har ställts. Rätten att få läsa till för att få full högskolebehörighet ska finnas. Det kan vara så att man är tvungen att läsa ett utökat program. Det kan förekomma till exempel på naturbruksprogrammet. Det ska vara så att man har rätt att på något sätt läsa till så att man får full högskolebehörighet. En annan sak är att det kan vara jobbigt. Det är krävande att gå i gymnasieskolan, och det ställs höga krav – det ska det göra. Att läsa till extrakurser är förstås jobbigt och besvärligt; det ska man vara medveten om. Sedan var det frågan avbrott och avhopp. Jag kanske själv gjorde mig skyldig till att blanda begreppen en aning. Det finns många olika varianter av hur man tar sig eller inte tar sig igenom gymnasieskolan. Det finns rena avbrott. Det finns de som lämnar gymnasieskolan utan att ha läst alla ämnen. Det finns också de som byter; det är en särskild variant. Det finns de som läser ett extra år – ofta efter ett byte. Det finns många olika varianter. finns ingen statistik eller utvärdering av den nya gymnasieskolan med avseende på den typen av problem. Som jag sade tidigare finns en studie på gång som handlar om orsakerna till minskningen av intresset för yrkesprogram. Det finns också studier på gång som handlar om byten av program och de nya introduktionsprogrammens funktion, som kan vara av intresse i sammanhanget. Det finns också studier på gång när det gäller lärlingsutbildning, både försöksverksamhet och permanent verksamhet. Det finns många studier på gång i frågorna. (FP): Ordförande! Jag vill också tacka för inspelen. Jag är också glad att några tog upp viktiga roll. Jag tror att det var och de båda lärarfacken som tydligast tog upp viktiga roll eftersom det får direkt effekt på gymnasieskolan. Det är en av de viktigaste utmaningarna i diskussionen. Min fråga går ändå till generaldirektör i om yrkesprogrammen. När vi behandlade budgeten i utskottet fick vi siffror, som jag utgår från är korrekta. Där framgick att av andelen nybörjare på yrkesprogrammen som började och lämnade skolan uppnådde målen för högskolebehörighet . uppnår inte högskolebehörighet på yrkesförberedande program. I ditt inlägg tog du upp att programråden över lag är positiva till yrkesprogrammens struktur. Gymnasiereformen fick mycket kritik innan utredning. Se- dan har ett antal politiska åtgärder vidtagits, och sedan finns den reform som vi diskuterar. Då är frågan till , eller möjligtvis även en kommentar från , om vi har missat någonting eller om det är för lite flexibilitet i nuvarande programstruktur. (MP): Min fråga går till SKL. Det framkom att regeringen har aviserat nedskärningar eller underfinansiering av reformer motsvarande flera miljarder. Om de går igenom riskerar de att det blir uppsägningar av lärare. Det handlar om tusentals uppsägningar i gymnasieskolan. Det framkom också i anförandet från SKL att regeringen har gått med på att inte göra nedskärningar eller genomföra en underfinansiering av pengar till kommunerna. Pågår det för – det kan handla om flera miljarder – förhandlingar mellan SKL och regeringen? Hur långt har de förhandlingarna i så fall kommit? Generaldirektör , : Jag vill vänta med att svara på frågan om det finns ett behov av att göra gymnasieskolan mer flexibel. Därtill är reformen alldeles för ung och för oprövad. De siffror som lästes upp om andelen avhopp gällde inte den nya gymnasieskolan utan det var siffror som var hänförliga till det gamla systemet. Sedan var det en fråga om ansökningar om avvikelser. Vi hörde också från att man på sina håll tycker att systemet är för oflexibelt. Jag vill betona att det var en avsikt med gymnasiereformen att det skulle bli mer ensartat och mindre vildvuxna varianter. Vi tog från sida emot många ansökningar i reformens startskede om olika former av avvikelser och egna programvarianter. Vi har helt i linje med gymnasiereformens intentioner iakttagit en restriktiv hållning. Däremot är det avsevärt färre ansökningar som har kommit in i andra omgången. Vad beror det på? Där finns säkert många olika åsikter. Jag kan tänka mig att några av orsakerna kan vara att man har lärt sig hur restriktivt är. En annan orsak är att man på sina håll har upptäckt att det finns ett stort utrymme att använda de program som är givna i reformen på ett mer flexibelt sätt än vad man trodde från början i det lokala arbetet. Vi kan notera att det är avsevärt färre ansökningar om avvikelser den här gången. Ordförande för beredningen för utbildningsfrågor , SKL: Det var en fråga om förhandlingar med regeringen. Överenskommelsen är att vi gemensamt med ska följa utvecklingen. SKL har mycket dialog med sina medlemmar om utvecklingen. Det har framkommit att det finns stor osäkerhet om hur utvecklingen påverkar ekonomin i kommunerna. Vi har för avsikt att återkomma när vi får besked om hur det ser ut i kommunerna när valen är klara inför nästa läsår. Då finns mer underlag om hur det ser ut i kommunerna för att ta en diskussion med . Vi har en överenskommelse om att följa utvecklingen gemensamt. Det är vi glada för. i (C): Jag vill säga ett stort tack till alla olika inspel. Precis som många har framfört är det som har gått, men desto viktigare att noggrant följa vad som händer och vad som behöver förändras. Jag vill ställa frågor till två eller tre som inte har deltagit i presentationen. Det gäller , , och någon från programråden, eller . Har ni några kortfattade synpunkter, från programrådens sida och från ett skolledarperspektiv, på vad vi politiker också behöver få ögonen på för att se över reformen och vilka rattar som eventuellt behöver skruvas åt för att ytterligare stärka kvaliteten? Det ser jag också som en viktig del. Man pratar om genomströmning, men det handlar om god kvalitet oavsett yrkesprogram. Jag skulle vara tacksam för några korta synpunkter från er. (V): Jag har tre frågor. Först riktar jag mig till från . Du talade om att det fanns brister i den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Hur skulle se på att ta fram stödmaterial med arbetsmarknadens parter för att förbättra den delen? går att erbjuda ett bra arbetsplatsförlagt lärande ska man egentligen inte skicka ut eleverna på det. Det måste göras något för att stärka den delen. Min nästa fråga riktar sig till från . Du talade svepande om färdigutbildningarna, att man naturligtvis har ett ansvar. Hur tänker man sig att arbetsgivarna ska ta ansvar för just den färdigutbildningen, som ju har blivit sämre ? Man tycker alltmer att eleverna ska bli färdiga redan genom gymnasieutbildningarna, men det är egentligen en omöjlighet. Jag skulle gärna vilja veta hur ser på den delen. Slutligen har jag en fråga till från . Jag tyckte mig sakna något i din inledning. Det har funnits en stor kritik mot en del yrkesutbildningar som bedrivs av friskolor. Jag tänker närmast på (tidigare ), som inte har fått så strålande kritik för sina utbildningar. , med Baggium som exempel, har Baggium inte hymlat med att av den tilldelade skolpengen – åtminstone – går direkt till moderbolaget i . Det rimmar rätt dåligt med den låga kvaliteten som Baggium har visat sig prestera. Hur ser på detta, och vilket ansvar tar man? (KD): Tack för generellt bra föredragningar. Jag har två frågor. Den ena hade jag tänkt ställa till generaldirektören för . Den andra vet jag inte till vem jag ska ställa, men jag tror att det finns en forsknings- och utvecklingsperson från LR som kan ta den frågan. är det tydligt att alla elever ska ha fullständiga grundskolebetyg. Om de har sådana får de inte antas till yrkesintroduktion. Jag vill fokusera på att det bakom alla avhoppen vi talar om, många och oroande, döljer sig en ung människas liv i en speciell livssituation som behöver få en möjlighet. Varje avhopp kan bli en tragedi i sig. Då måste det vara synnerliga skäl om man ska få gå över till en yrkesintroduktion om man har fullständiga grundskolebetyg. Är det över huvud taget en bra idé att mjuka upp reglerna och se att här finns det någon som har det trassligt just nu men som kan gå vidare med en mjukstart på gymnasiet? Vidare har jag en fråga som gäller också dem som av skilda anledningar inte orkar med ungdomsgymnasiet. var det så att när någon hade problem kunde de påbörja en kurs inom till exempel en folkhögskola med ett vuxenpedagogiskt hanteringssätt. Utgångspunkten blev att de kunde klara sig bra på sin gymnasieutbildning, men det var nödvändigt med en förändrad pedagogik, ökad respekt och ökat erkännande. Finns det någon diskussion inom det pedagogiska fältet över hur man den vägen kan hitta olika nischer för att utveckla gymnasieskolan så att den också passar de elever som kräver en annan typ av pedagogik? Förbundsordförande , : har fyra viktiga områden vi vill lyfta fram. Ett område är att när den nya reformen implementeras, som i flera delar är bra, sker det i en lågkonjunktur med en finansieringsproblematik. Man ser en besparing. Den finansiella frågan är oerhört viktig. Det andra området som har lyfts fram här som man måste titta noga på är yrkesutbildningarnas tillbakagång. De slår från två håll . Å ena sidan demografinedgången och å andra sidan små skolors och små kommuners svårigheter att upprätthålla en volym. Det måste man noga fundera över. Det tredje området som har fått flera signaler om från flera kommuner gäller elevernas möjligheter att klara av introduktionsprogrammen. Man känner en stor oro över att kraven är för höga, och man klarar dem inte. Det gäller inte minst nyanlända elever, och det är oerhört viktigt att titta på språkintroduktionen. Sedan har vi det som lyfte upp och som vi också ser i små kommuner, som jag var inne på: När vi har en historiskt stor demografisk nedgång av antalet 16-åringar har vi också flera huvudmän, och man har svårt att få fyllnadsgrad i sina kurser inte minst när det gäller yrkesprogrammen. Generaldirektör , : Tack för frågorna! Till att börja med vill jag helt hålla med om att om man inte kan upprätthålla kvaliteten i det arbetsplatsförlagda lärandet så ska inte utbildningen genomföras. Jag lyssnade med stort intresse på det som berättade från inspektionen när det gäller uppenbara kvalitetsbrister. Jag tycker att det är väldigt viktigt. Frågan gällde också om huruvida vi har något stödmaterial på gång. Det har vi. Vi har en handledarutbildning på gång, och vi har även ett ordentligt stödmaterial som kommer . Det handlar bland annat om utbildningskontrakt men också om andra delar av det arbetsplatsförlagda lärandet och om yrkesutbildningen över huvud taget. Vi arbetar hårt för att detta stödmaterial i så stor utsträckning som möjligt också ska kunna föreligga digitalt. En fråga från handlade om huruvida det är vettigt att kräva synnerliga skäl för att få gå ett introduktionsprogram när man ändå är behörig för gymnasiet. Jag har inget direkt svar på den frågan; det är väl rätt mycket av en politisk fråga och en avvägningsfråga vad som är för- och nackdelar. En fördel, med en lite mer liberal tillämpning, är precis det som pekade på: Det skulle kunna underlätta för individer att komma tillbaka snabbare till skolan. En nackdel, som man får lägga i den andra vågskålen, är förstås att det skulle kunna göra att det blev en utväg i stället för att ge elever allt det särskilda stöd som de faktiskt har rätt till i och med den nya skollagen för att klara att nå målen. Detta är alltså en avvägningsfråga. Jag har inte något mer tydligt svar än Utbildningspolitisk expert , : Detta är en jättestor och viktig fråga, och vi kommer inte att ha tid att beröra allting. Färdigutbildningen är problematisk. Framför allt ser vi en stor skillnad i hur näringslivet och svenska företag utvecklas. Det handlar om den globala konkurrensen, och många organisationer blir mycket mer slimmade. Vi har – egentligen fram till gymnasiereformen – sett att mer och mer ansvar har tagits över av det offentliga när det gäller att lösa utbildningen. fick vi delvis en förändring i och med programändringen från yrkesförberedande program till yrkesprogram som visar att eleverna ska vara mer klara när de har gått igenom sitt gymnasium. Det är viktigt att det finns en stor skillnad mellan branscherna. Det handlar om den stora skillnaden mellan yrkesteori och yrkespraktik, där det passar mycket bättre att utföra yrkespraktiken ute på en arbetsplats. Vi ser också att olika branscher har olika traditioner. Inom till exempel bygg, vvs och el finns det en tradition med avtalslärlingar och eftergymnasiala lärlingar. Med detta sagt behöver programmen bli mer flexibla och mer anpassade. Men vi tror och hoppas att vi genom de nationella programråden tillsammans med kan få ett mycket större inflytande i att lägga upp programmen så att det också passar branschens företag. Med stödmaterial och olika delar kan man förenkla så att eleverna får högkvalitativ utbildning när de är på arbetsplatsen. Den ska också koppla väl tillsammans med den teoretiska utbildning som sker i skolan. Vi får möjligheter till detta med till exempel ett fjärde tekniskt år. Där kan vi också se fördelar i och med att dessa elever blir mer förberedda på att komma ut i arbetslivet. Men det är, och det kommer framöver att vara, en stor fråga var färdigutbildningen ska ligga och hur vi kan hjälpas åt att rusta eleverna så väl det går. Verkställande direktör , : Jag skulle vilja föreslå ett studiebesök på Praktiska, som Baggium numera heter. Där har man investerat ganska kraftigt i kvalitetsutveckling. Man gör ett nollresultat just för att man investerar så mycket i sina utbildningar. Det går också bra att läsa Skolinspektionens kvalitetsgranskning av lärlingsutbildningar, där Praktiska kommer väl ut. av Praktiskas lärlingsutbildnings elever går direkt till jobb. Jag tycker att de har gjort en ganska bra resa som visar att det går att göra skillnad i de yrkesförberedande programmen. Ett studiebesök i kan alltså rekommenderas. Yrkes- och studievägledare : Jag tror att det behövs en förstärkt studie- och yrkesvägledning i . Det behövs fler utbildade studie- och yrkesvägledare. anställer man nämligen kanske någon på som är samhällskunskapslärare. Vi vill också se en SYV-legitimation längre fram. Jag tror att det är viktigt att det finns även på gymnasiet. När det gäller frågan om yrkesintroduktion jobbar jag mycket med detta just . Dessa elever har svårt att klara sina studier. Man behöver verkligen förstärka elevvården. Elevhälsoteamen är jätteviktiga. Det handlar om att stötta dessa elever. Man måste också fundera på pedagogiken för dem. De bästa lärarna ska finnas för eleverna på det individuella programmet. Vi vill alltså absolut se en förstärkt studie- och yrkesvägledning. Och vem ska se över detta? I ska man anställa en SYV-specialist som ska utbilda skolledare på och se till att det finns en SYV-plan. Man ska också utbilda i SYV-målen. Det finns olika vägar att gå. Vice ordförande (S): Tack så mycket för de svar som ni har försökt lämna på ledamöternas frågor men också för de inlägg och de bidrag ni har lämnat samt för det intresse som ni har visat dessa frågor! Frågorna är väsentliga både för denna riksdag i dess helhet och naturligtvis för vårt land. Det är klart att det är med oro vi följer utvecklingen i utbildningssektorn. Jag tror att det var vice ordförande som sade att kraven både när det handlar om arbetsmarknaden och det som gäller demokratiska individer – det som brukar kallas bildning – ökar allteftersom. Vårt utbildningssystem har därför komplexa uppgifter. Det är uppgifter som tiotusentals lärare på gymnasieskolan försöker bidra till. De gör ett heroiskt jobb liksom de skolledare som dag för dag försöker leda arbetet. Likväl känner vi en oro, kanske framför allt för dem som inte fullföljer gymnasieskolan.