urf · H0A5URF3 · 2013-09-26 00:00:00 — Utredningen förutsatte vidare att finansutskottet ges möjlighet att yttra sig så snart utskottet tagit preliminär ställning. Utredningen erinrade också om att för det fall att ett utskott låter bli att begära in ett yttrande från finansutskottet, finns det möjlighet att i kammaren framställa ett yrkande om att ärendet ska hänvisas till finansutskottet för ytterligare beredning eller återförvisas till utskottet. Utredningens förslag bifölls utan närmare kommentar under riksdagsbehandlingen (bet. 1993/94:KU18 s. 12 och 15). var möjligheten att ge ett annat utskott tillfälle att yttra sig inte reglerad i riksdagsordningen, bortsett från den nu aktuella skyldigheten att ge finansutskottet tillfälle att yttra sig om vissa förslag som kan påverka de offentliga finanserna. När den nya bestämmelsen om yttranden mellan utskotten infördes flyttades bestämmelsen om skyldigheten att i vissa fall ge finansutskottet tillfälle att yttra sig om vissa förslag till statsutgifter i sak oförändrad till den nya bestämmelsen. I bestämmelsens andra stycke infördes ett minoritetsskydd för att begära in ett yttrande. Minoritetsskyddet avser att begära in yttranden enligt första stycket, i vilket även yttranden från finansutskottet behandlas. Den nya bestämmelsens utformning innebär därmed enligt sin ordalydelse att även bestämmelsen om skyldigheten att i vissa fall ge finansutskottet tillfälle att yttra sig om vissa förslag som kan påverka de offentliga finanserna numera omfattas av ett minoritetsskydd, vilket inte var fallet tidigare. Denna förändring behandlas dock inte närmare i förarbetena (förs. 2002/03:RS1, bet. 2002/03:KU15). avgav under /12 tre yttranden av detta slag. /11 avgav finansutskottet två sådana yttranden. En minoritet i ett utskott om minst fem ledamöter bör kunna få till stånd ett yttrande från det egna utskottet till det utskott som gett utskottet tillfälle att yttra sig. Därmed stärks minoritetens rättigheter, och synpunkter från det berörda utskottet tillförs ärendet. I likhet med vad som gäller för beslut om att begära in ett yttrande bör majoriteten i det utskott som har givits möjlighet att yttra sig ha möjlighet att 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING 2012/13:URF3 avslå en begäran från fem ledamöter i utskottet om att utskottet ska yttra sig, om utskottet finner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Utskottet ska i så fall i sitt protokoll redovisa skälen till att begäran har avslagits. Som redovisats ovan finns det redan ett minoritetsskydd när det gäller skyldigheten att ge finansutskottet tillfälle att yttra sig om vissa förslag som kan påverka de offentliga finanserna. I avsnitt 5.2 om beredningskrav har det föreslagits att det också ska finnas ett minoritetsskydd för att begära in upplysningar och yttranden. Förslag till lagtext återfinns i 10 kap. 9 § i förslaget till ny riksdagsordning. 5.4 Reglering av utskottsindelning och ärendefördelning Även om riksdagsordningen explicit bara medger att kan tillsätta ytterligare utskott för längst den tid som återstår av valperioden finns det inget hinder för att med enkel majoritet vid ett beslutstillfälle ändra indelningen av utskott innan de är valda (med undantag för KU, FiU och SkU). Ett sådant beslut kan också leda till färre utskott. Ärendefördelningen ligger i huvudsak i tilläggsbestämmelser som kan ändras med enkel majoritet vid ett beslutstillfälle. Det går att ändra utskottsindelningen och ärendefördelningen om det finns en riksdagsmajoritet för det. Det finns inte skäl att ytterligare underlätta ändringar av utskottsindelningen. Som ett led i att göra riksdagsordningen mer överskådlig bör tilläggsbestämmelserna om utskottens ämnesområden läggas som en bilaga till riksdagsordningen. Utmärkande för det svenska riksdagsskicket är att tyngdpunkten i riksdagsarbetet ligger hos utskotten (prop. 1973:90 s. 258 f.). Det är där som riksdagsärendena normalt bereds. Ett väsentligt drag i systemet är att utskotten är fasta. Endast och finansutskottet är reglerade i regeringsformen. I övrigt regleras utskotten och ärendefördelningen i riksdagsordningen. Sålunda stadgas det i 4 kap. 3 § RF att väljer inom sig utskott, däribland ett konstitutionsutskott och ett finansutskott, enligt bestämmelserna i riksdagsordningen. Skälet till att och finansutskottet är reglerade i regeringsformen är att utskotten enligt just regeringsformen har särskilda uppgifter i fråga om granskning av regeringen och budgetarbetet. 2012/13:URF3 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING Närmare bestämmelser om utskotten och ärendefördelningen finns i riksdagsordningen. Enligt huvudbestämmelsen 4 kap. 2 § RO ska inom sig för varje valperiod tillsätta ett konstitutionsutskott, ett finansutskott, ett skatteutskott och ett erforderligt antal andra utskott. Valet gäller till valperiodens slut. Av paragrafens andra stycke följer att även kan tillsätta andra utskott för längst den tid som återstår av valperioden. I tilläggsbestämmelse 4.2.1 räknas de nuvarande utskotten upp. Det anges vidare att utskotten ska tillsättas av senast på åttonde dagen efter första sammanträdet med kammaren under valperiod. Konstitutions-, finans-, och skatteutskottets uppgifter anges i 4 kap. 4 och 5 §§ RO. Övriga utskotts beredningsområden anges i tilläggsbestämmelse 4.6.1–4.6.15. Närmare bestämmelser om grunderna för fördelningen av ärenden mellan utskotten finns i 4 kap. 6 § RO. Utskotten regleras alltså på tre nivåer i lags form: regeringsformen: KU och FiU (ändras med enkel majoritet före och efter val) riksdagsordningens huvudbestämmelser: KU, FiU och SkU (ändras med enkel majoritet före och efter val eller med kvalificerad majoritet) riksdagsordningens tilläggsbestämmelser: samtliga utskott (ändras med enkel majoritet ). reglerades också skatteutskottet i regeringsformen. får avvika från de grunder som har fastställts för fördelningen av ärenden mellan utskott, med undantag för ärenden om grundlagarna och RO som alltid måste beredas av KU. Kravet för att en avvikelse ska få göras är att det i ett särskilt fall krävs av hänsyn till sambandet mellan olika ärenden, ett ärendes särskilda beskaffenhet eller arbetsförhållandena. Under samma förutsättningar får ett utskott överlämna ett ärende till ett annat utskott, om detta utskott samtycker till det (4 kap. 6 § RO). Enligt en grundlagskommentar kan de ofta överlappande ämnesområdesbeskrivningarna i tilläggsbestämmelserna i och för sig lätt ge upphov till kompetenstvister mellan utskotten, men med den allmänna formulering som uppmjukningsregeln fått torde det i regel vara svårt att hävda att talmannens lösning av en kompetenstvist strider mot RO (m.fl., 3 uppl. 2012, s. 774). Regleringen i RO är inte uttömmande. Ett exempel är att KU har hand om minoritetsfrågor, som inte nämns i RO. I betänkande 1993/94:TK3 diskuterades ett antal principiella grunder för statsbudgetens indelning i utgiftsområden med utgångs- 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING 2012/13:URF3 punkt i rambeslutsmodellen. Indelningen borde enligt utredningens mening tillfredsställa krav på politisk relevans, statsfinansiellt lämpliga avgränsningar och möjlighet att göra meningsfulla prioriteringar och följa upp resultaten. Utgiftsområdena borde enligt utredningen ha en över tiden önskvärd fasthet som ändå kan förenas med flexibilitet och situationsanpassning. tillstyrkte utredningens förslag i denna del, och biföll utskottets förslag (bet. 1995/96:KU21, rskr. 1995/96:157–160). Hur beslut om indelning i utgiftsområden fattas I huvudbestämmelse 5 kap. 12 § riksdagsordningen anges det att genom lag kan besluta att hänföra statsutgifter till olika utgiftsområden. En- ligt tilläggsbestämmelse 5.12.1 ska beslut i fråga om vilka ändamål och verksamheter som ska innefattas i ett utgiftsområde fattas i samband med beslut med anledning av den ekonomiska vårpropositionen. Utgiftsområdena och deras benämningar framgår av tilläggsbestämmelsen. Utgiftsområdenas innehåll är inte lagreglerat. I betänkande 1995/96:KU21 presenterades (i bilaga 1) ett förslag till indelning av budgeten i utgiftsområden, vilken även innefattade en förteckning över verksamheter, bidrag och myndigheter m.m. fördelade på utgiftsområden. beslutade om förteckningen i enlighet med utskottets förslag (bet. 1995/96:KU21, rskr. 1995/96:157–160). beslutade att regeringen i den ekonomiska vårpropositionen skulle lämna förslag till ändringar i indelningen av utgiftsområden och att ändringarna skulle fastställas av i samband med behandlingen av detta ärende (framst. 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23, rskr. 2000/01:273). Som bakgrund till förslaget om ändringar i utgiftsområdena hade noterat följande (framst. 2000/01:RS1 s. 92): En lämplig ordning är att regeringen i vårpropositionen lämnar förslag till ändringar i indelningen och att ändringarna fastställs av . De ändringar vi då avser är de som behövs för att utgiftsområdesindelningen skall vara förenlig dels med riksdagsordningen, dels med riksdagsbeslutet om ämnesförteckning. Samma skäl som gäller för regeringens förslag gör sig enligt vår mening gällande också i fråga om motioner. Alla förslag om utgiftsändringar som kräver ändringar i riksdagsordningen eller i den förteckning i KU-betänkandet som ställt sig bakom med de ändringar som redan genomförts bör således beslutas . Det ter sig enligt vår mening knappast rimligt att ha en ordning som innebär att hela ämnesförteckningen bifogas propositionen eller utskottsbetänkandet . Det borde vara tillräckligt att bara ändringarna redovisas. Det kan vara lämpligt att med mellanrum – beroende på antalet ändringar – som bilaga till propositionen eller betänkandet foga en fullständig förteckning. uttalade , i linje med , att det knappast ter sig rimligt att ha en ordning som innebär att hela förteckningen redovisas utan att det borde vara tillräckligt att bara de aktuel- 2012/13:URF3 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING la ändringarna redovisas. Utskottet uttalade även att det kunde vara lämpligt att regelbundet med mellanrum – beroende på antalet ändringar – i en bilaga till utskottets betänkande redovisa en fullständig förteckning (bet. 2008/09:KU26 s. 9). När utskottet behandlade frågor om indelning av utgiftsområden framhöll utskottet att en lämplig tidpunkt för att redovisa en fullständig förteckning i utskottets betänkande i normala fall borde vara det första i varje mandatperiod (bet. 2009/10:KU39 s. 15). Senast en fullständig ämnesförteckning över indelningen av statsbudgetens ändamål och verksamheter i utgiftsområden godkändes av var (bet. 2010/11:KU32 bil. 30–39, rskr. 2010/11:294–295). I den ekonomiska vårpropositionen föreslår regeringen regelmässigt ändringar i indelningen av utgiftsområdena. föreslås godkänna regeringens förslag till ändringar av ändamål och verksamheter inom utgiftsområden. föreslog regeringen sex ändringar i fördelningen av ändamål och verksamheter inom utgiftsområden. Regeringens förslag rörde kungafondens kansli, ansvaret för vissa associationsrättsliga ärenden, statens uppfinningar, statligt stöd till idrottsutbildning, lexikaliskt arbete inom tolkområdet och viss verksamhet vid Havs- och vattenmyndigheten. ställde sig bakom förslaget (prop. 2011/12:100, bet. 2011/12:KU24). Kommittén kan konstatera att även om riksdagsordningen explicit bara medger att kan tillsätta ytterligare utskott för längst den tid som återstår av valperioden finns det inget hinder för att med enkel majoritet vid ett beslutstillfälle ändra indelningen av utskott innan de är valda (med undantag för KU, FiU och SkU). Ett sådant beslut kan också leda till färre utskott. Ärendefördelningen ligger i huvudsak i tilläggsbestämmelser som kan ändras med enkel majoritet vid ett beslutstillfälle. Det går således att ändra utskottsindelningen och ärendefördelningen om det finns en riksdagsmajoritet för det. Det finns inte skäl att ytterligare underlätta ändringar av utskottsindelningen eller att införa en ordning där efter varje val särskilt måste besluta vilka utskott som ska finnas. En sådan ordning skulle kunna skapa onödig instabilitet. Som ett led i att göra riksdagsordningen mer överskådlig föreslår kommittén att tilläggsbestämmelserna om utskottens ämnesområden läggs som en bilaga till riksdagsordningen. En hänvisning till bilagan finns i tilläggsbestämmelse 7.5.1 i förslaget till ny riksdagsordning. 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING 2012/13:URF3 5.5 Utskotts möjlighet att sammanträda på en annan ort än Det finns inte skäl att föreslå någon ändring av regleringen i regeringsformen. Utskotten bör således också fortsättningsvis sammanträda i . I 4 kap. 1 § regeringsformen anges att hålls i , om inte eller talmannen bestämmer något annat av hänsyn till säkerhet eller frihet. Ett exempel enligt Grundlagberedningen kan vara att ledamöternas hälsa utsätts för fara, t.ex. på grund av en epidemi. Att ledamöternas säkerhet och frihet kan vara i fara vid krig och krigsfara är uppenbart. är dock inte frågan vad som gäller vid situationer där säkerhet eller frihet är i fara utan vad som gäller vid normala förhållanden. har anfört att det uttryckligen stadgas i regeringsformen att ska hållas i . Endast av hänsyn till säkerhet eller frihet kan förläggas till en annan ort. På andra grunder kan således inte sammanträden med eller dess utskott äga rum utanför . Det finns inte heller någon anledning att ändra grundlagen på denna punkt, anförde KU (bet. 1993/94:KU18 s. 49 f.). Det grundläggande skälet till att riksmöten och utskottssammanträden i normalfallet ska hållas i torde vara rättssäkerhet. En minoritet ska inte kunna överrumplas genom att ett sammanträde plötsligt hålls på en annan ort. En möjlighet att hålla utskottssammanträden utanför skulle också kunna inbjuda till felaktigt utnyttjande av sammanträdena. Det finns således inte skäl att förorda någon ändring av regleringen i regeringsformen. Utskotten bör således också fortsättningsvis sammanträda i . 2012/13:URF3 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING 5.6 Suppleanters inträde vid utskottssammanträden Den gällande regleringen av suppleanters inträde vid utskottssammanträden redovisas. Det finns inte stöd för att föreslå någon annan reglering. erinras om uttalande att det inte är tillfredsställande att det för utskottsledamöterna och suppleanterna kan råda osäkerhet om i vilken ordning suppleanter avses träda in i stället för ordinarie ledamöter i ett visst utskott. ansåg det därför lämpligt att utskotten i början av varje valperiod enas om i vilken ordning suppleanter ska inträda i en ordinarie ledamots ställe. Det kan således finnas skäl för en ökad tydlighet inom ramen för gällande reglering och för en diskussion på gruppledarnivå i frågan, utan att riksdagsordningen ändras i berörd del. I 7 kap. 9 § riksdagsordningen föreskrivs följande: Om inte föreskriver annat, skall en frånvarande ledamots plats i ett organ intas av en suppleant som hör till samma partigrupp. Om detta inte kan ske, gäller att suppleanterna har företräde i den ordning i vilken de har valts eller, om valet har förrättats med gemensam lista, i den ordning i vilken de har förts upp på listan. Paragrafen reglerar inte i vilken ordning suppleanterna inom ett parti inträder i en ledamots ställe. En suppleant kan avstå från tjänstgöring till förmån för en annan suppleant från samma partigrupp med sämre placering i turordningen. Paragrafen förutsätter att en suppleant från ett annat parti fyller den lediga platsen om inte en suppleant från partigruppen kan inträda. Då gäller den turordning i vilken suppleanterna valts eller tagits upp på gemensam lista. Grundlagberedningen (prop. 1973:90 s. 574) sade sig inte syfta till en ändring i praxis i t.ex. utskotten enligt vilken suppleanter avstår från att besätta platsen vid bordet, då en suppleant från den ordinarie ledamotens parti inte är närvarande. Någon enhetlig praxis på denna punkt synes emellertid inte ha funnits i utskotten, enligt en grundlagskommentar (m.fl., 2012, s. 857). I samband med moderniseringen av riksdagsordningen 2003 uttalade (bet. 2002/03:KU15 s. 30) att det inte var tillfredsställande att det för utskottsledamöterna och suppleanterna kan råda osäkerhet om i vilken ordning suppleanter avses träda in i stället för ordinarie ledamöter i ett visst utskott. KU ansåg det därför lämpligt att utskotten i början av varje valperiod enas om i vilken ordning suppleanter ska inträda i en ordinarie ledamots ställe. 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING 2012/13:URF3 Det kan noteras att paragrafen inte föreskriver att en suppleant får tjänstgöra endast när en ordinarie ledamot är frånvarande. Därigenom möjliggörs en arbetsfördelning i t.ex. utskotten mellan ordinarie ledamöter och suppleanter inom samma partigrupp. har behandlat motioner om ändrad inträdesordning. har då framhållit att såvitt utskottet kan bedöma har den nuvarande ordningen för suppleanters inträdesordning fungerat väl. är utskottet inte berett att frångå sina tidigare ställningstaganden (bet. 2009/10:KU11). Ordningen för suppleanters inträde kan rubbas endast genom frivilligt avstående från dem som står före i tur. Ett utskott kan inte med bindande verkan bestämma om en annan ordning. Däremot kan ett utskott ha en tyst överenskommelse att platsen lämnas tom om det inte finns någon suppleant från den frånvarande ledamotens parti. Den gällande regleringen har redovisats ovan. Det finns inte stöd för att föreslå någon annan reglering. finns det skäl att erinra om uttalande att det inte är tillfredsställande att det för utskottsledamöterna och suppleanterna kan råda osäkerhet om i vilken ordning suppleanter avses träda in i stället för ordinarie ledamöter i ett visst utskott. ansåg det därför lämpligt att utskotten i början av varje valperiod enas om i vilken ordning suppleanter ska inträda i en ordinarie ledamots ställe. Det kan således finnas skäl för en ökad tydlighet inom ramen för gällande reglering och för en diskussion på gruppledarnivå i frågan, utan att riksdagsordningen ändras i denna del. 2012/13:URF3 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING Efter ett val bör en ny regering få på sig att utforma och lämna sin första budgetproposition till . En regering som sitter kvar efter ett val ska lämna budgetpropositionen senast efter öppnande, dvs. än nuvarande ordning. Skälet är att valdagen tidigareläggs , vilket innebär att budgetpropositionen i dessa fall kommer att överlämnas som enligt den nu gällande regleringen. Bestämmelsen att den absolut för att lämna budgetpropositionen är bör kvarstå. Vidare bör det också i fortsättningen finnas en hänvisning till budgetlagen i riksdagsordningen, och beslut om ändringar av utgiftsområdesindelningen bör som fattas i samband med beslut om den ekonomiska vårpropositionen. Riksdagsstyrelsen har överlämnat utredningen om tidpunkten för budgetpropositionens avlämnande under valår m.m. och remissvaren till av riksdagsordningen (dnr 049-780-2011/12). Utredningen om tidpunkten för budgetpropositionens avlämnande under valår m.m beslutade riksdagsstyrelsen att uppdra åt riksdagsdirektören att låta utreda när budgetpropositionen ska lämnas under ett valår m.m. Riksdagsdirektören uppdrog i sin tur åt kanslichefen i finansutskottet, , att genomföra utredningen. Riksdagsstyrelsen beslutade också att gruppledare skulle bilda referensgrupp för utredningen. Utredningen består av tre delar: Tidpunkten för avlämnandet av budgetpropositionen efter val ska utredas. Bestämmelserna om tidpunkten för ändringar av utgiftsområdesindelningen ska ses över. Möjligheten att slopa hänvisningen till budgetlagen i riksdagsordningen ska övervägas. Utredningen överlämnades till riksdagsdirektören . I det följande sammanfattas utredningen. Tidpunkten för avlämnandet av budgetpropositionen efter val ska utredas beslutade (prop. 2009/10:80, bet. 2010/11:KU4) om ändringar i vallagen som innebär att valdagen flyttas från den tredje till den andra söndagen . Bakgrunden till beslutet var ett förslag av i betänkandet En reformerad grundlag (SOU 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING 2012/13:URF3 Utredningens motivering för förslaget att flytta valdagen var att skapa mer tidsutrymme för regeringens arbete med budgetpropositionen när det är valår. Detta är särskilt angeläget om valet resulterar i ett regeringsskifte så att en ny regering får större möjlighet att omsätta sin politik direkt i sitt första budgetförslag. konstaterade dock att om förslaget om ändrad valdag skulle ge regeringen mer tid för budgetarbetet, krävdes även en ändring av reglerna om när budgetpropositionen ska lämnas till , dvs. tilläggsbestämmelse 3.2.1 i riksdagsordningen. Då en ändring av tidpunkten för budgetpropositionens avlämnande skulle påverka tiden för budgetbehandling samrådde utredningen med talman och företrädare för riksdagspartierna. Vid samrådet framgick att man inom var beredd att överväga förändringar av detta slag. Enligt tilläggsbestämmelsen ska budgetpropositionen under ett valår lämnas senast efter öppnande. Detta innebär att propositionen i regel ska läggas fram efter valet eftersom en nyvald riksdag ska samlas på femtonde dagen efter valet. Om detta till följd av ett regeringsskifte inte är möjligt, ska budgetpropositionen lämnas efter det att en ny regering har tillträtt, dock . Riksdagsbeslutet att tidigarelägga valdagen med innebär att tid för budgetbehandlingen under valåren ökar med . avsikt var dock att öka regeringens arbetstid med budgetpropositionen. För att så ska bli fallet krävs en ändring i tilläggsbestämmelsen som innebär att budgetpropositionen lämnas . Tidpunkten kan senareläggas utan att tid för budgetbehandlingen påverkas. I grundlagspropositionen (prop. 2009/10:80) antyds att tidsperioden skulle kunna förlängas ytterligare men då på bekostnad av behandlingstid. påpekar i sitt yttrande (yttr. 2009/10:FiU2y) till att tiden för beredning i är mycket knapp och att en förkortad behandlingstid endast kan komma till stånd efter mer ingående överväganden. delar i sitt betänkande (bet. 2009/10:KU19) finansutskottets bedömning att det behövs ett utförligare underlag för att avgöra vilken tidpunkt som bör gälla för avlämnandet av budgetpropositionen. Ut- skottet understryker också vikten av att syftet med en tidigareläggning av valdagen, nämligen att ge en ny regering bättre förutsättningar att sätta sin prägel på sitt första budgetförslag, inte går förlorat. En nyvald regering bör få mer tid att prägla sin första budgetproposition efter ett val. Frågan är med hur mycket tid budgetarbete kan minskas som hänsyn tas till följande: ska ges rimliga förutsättningar att utöva finansmakten. 2012/13:URF3 5 FÖRHÅLLANDET RIKSDAG–REGERING Det måste finnas förutsättningar att hinna granska och debattera budgetförslag. Oppositionen ska ha rimliga förutsättningar att lämna motförslag. Rambeslutsmodellen ska ligga fast, dvs. först beslutar om ramarna för utgiftsområdena, sedan om anslagen inom respektive utgiftsområde. ska besluta om statsbudgeten före budgetårets början. Det innebär att motionstiden inte bör förkortas och att senast bör besluta om statsbudgeten . Rationaliseringen av budgetarbete bör ske i utskotten och kammaren. Om man schematiskt ska beskriva stegen i budgetarbete kan man dela in arbetet i fyra faser. Under motionsfasen granskar riksdagsledamöterna budgetpropositionen och utarbetar motioner. Det gäller i synnerhet oppositionspartierna som sedan rambeslutsmodellen infördes har utformat i det närmaste heltäckande alternativbudgetar, s.k. skuggbudgetar, som svar på regeringens förslag i budgetpropositionen. I utskottsfasen granskar utskotten regeringens och oppositionspartiernas budgetalternativ men även enskilda ledamöters motioner med anknytning till statsbudgeten och statens verksamhet. Det gäller förslag dels om ramar för utgiftsområdena, dels om anslagen. Under kammarfasen debatteras och beslutas statsbudgeten. Slutligen finns det tid mellan det sista riksdagsbeslutet och budgetårets början. Under den tiden kan regeringen besluta om regleringsbrev m.m. för att genomföra beslut.