mot · H102Ju217 · 2013-09-27 00:00:00 — Förkorta handläggningstiderna för vapenlicens och ge möjlighet till utökad vapengarderob tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att korta handläggningstiderna för vapenlicenser till max om inga oklarheter finns. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att avskaffa den extra behovskontrollen mellan det fjärde och femte vapnet i vapengarderoben. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten till en grundlig översyn av hur handläggningen av vapenlicenser kan effektiviseras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten för erfarna jägare som inte har några anmärkningar att kunna utöka sin vapengarderob till upp till tio vapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att avskaffa kravet på införseltillstånd för kortare besök, understigande tre månaders tid, där syftet med införseln av vapnet är jakt och/eller deltagande i skytteverksamhet. Den svenska jägarkåren har många uppdrag från samhället att sköta viltvården. Det handlar om att bibehålla lagom stora viltstammar, minska skador, eftersöka trafikskadat vilt, avliva djur, dokumentera sjukdomar, besiktiga kött m.m. Det innebär att jägarkåren har ett stort ansvar och ett stort förtroende från samhället att sköta detta, vilket också görs på ett mycket bra sätt. Dessvärre uppstår problem när det handlar om att få inneha vapen för dessa ändamål, inklusive träningsskytte. Trots jägarnas ansvar att sköta viltvården i landet hänger samhället inte med i att ge de verktyg, dvs. vapentillstånd, som behövs för att jaga den mångfald av djur vi har i vårt land och som behövs i träningsskytte för att klara kompetensen. Inte nog med att en jägare endast får äga ett begränsat antal vapen, vilket kan hindra utövandet av jakt i viss mån, dessutom får hon eller han vänta på att få vapenlicens. Därtill ifrågasätts ofta jägarnas vapenförvaring, trots att just jaktvapen har en högst marginell förekomst i den kriminella världen. Långa väntetider hos polisen för att få vapenlicens rimmar illa med att samhället i sin tur kräver att jägarkåren ska sköta viltvården. Handläggningstiderna för att få vapenlicens bör omgående minskas till max när jägarexamen är uppfylld och förvaringsfrågan är löst, och inga övriga oklarheter finns. För att underlätta handläggningstiderna bör man dessutom ta bort regeln om en nyprövning för behov av det femte vapnet. Detta är inte rimligt då många jägare har ett stort behov av att kunna ha flera vapen och att därmed kunna ha rätt vapen till varje jaktslag. Att sökanden ska visa att hon eller han har behov för ytterligare ett vapen är inte en motiverad åtgärd och gör endast att handläggningstiderna blir onödigt långa. Det är rimligt att en grundlig kontroll görs vid ansökan av ens första vapen, därefter bör det endast vara formalia att få vapenlicenser. Den extra behovskontrollen mellan fjärde och femte vapnet i vapengarderoben bör därför avskaffas. Trots vissa framsteg är polisens handläggningstider fortfarande för långa och samma regler tillämpas inte över landet. Detta måste förbättras, kan inte vara betydligt sämre än våra grannländer vad gäller hantering av vapenlicenser. För sedan gjorde två personer en JO-anmälan då handläggningstiden för deras ärenden överskridit . Denna frustration som jägare och sportskyttar upplever är inte oväntad med tanke på att det i serviceundersökningar som polisen själv beställt om sin egen service är just hanteringen av vapenlicenser och de långa handläggningstiderna som får sämst betyg. Det är därför angeläget att det klargörs varför handläggningen av vapenlicenser brister. Är det exempelvis en fråga om prioriteringar, otillräcklig kunskap eller resursbrister? Oavsett orsakerna måste en förändring till, vapenägare ska kunna förvänta sig kortare handläggningstider för vapenlicenser och en mer rättssäker bedömning. En grundlig översyn av hur handläggningen av vapenlicenser kan effektiviseras bör därför göras. jägare bör också få ett större mandat att kunna skaffa rätt utrustning för sin verksamhet – att kunna ha rätt vapen till respektive ändamål. är vapengarderoben begränsad till sex vapen, det är inte tidsenligt och begränsar möjligheterna till att kunna ha rätt vapen vid varje jakttillfälle. Jägare som har avlagt jägarexamen och innehaft den under utan anmärkningar borde med automatik kunna få skaffa fler vapen om bara förvaringsfrågan är löst. Dessa erfarna jägare bör kunna utöka sin garderob till upp till tio vapen. är ett av få kvarvarande EU-länder som vidhåller kravet på införseltillstånd när medborgare från andra EU-länder besöker med vapen. Det stora flertalet av våra europeiska grannar har antagit de mer moderata kraven med ett giltigt europeiskt vapenpass samt en skriftlig inbjudan till den händelse som motiverar besöket. Att fortsätta att upprätthålla det formella kravet på införseltillstånd fyller ingen funktion eftersom alla som har vapenpass erhåller tillstånd och någon ytterligare prövning i sak inte sker hos polisen. Ett undantag från införseltillståndskravet är nordiska medborgare som fritt får resa över gränserna med vapen utan vare sig införseltillstånd eller europeiskt vapenpass. Under ett jaktår har ett stort antal gästande jägare och dessa medför inga problem som motiverar ett krav på införseltillstånd. Däremot leder kravet på införseltillstånd till ytterligare belastning av en redan pressad, länsvis redan överbelastad, tillståndsmyndighet vid början på varje jaktsäsong. Denna onödiga extra belastning som bevisligen överbelastar tillståndsenheterna drabbar övriga tillståndssökande med ytterligare förlängda beredningstider och förseningar som följd.