mot · H102U203 · 2013-09-20 00:00:00 — 4.1Kvinnors och hbtq-personers rättigheter5 4.3Etniska och religiösa minoriteter7 5EU:s relationer till regionen7 5.1Handel och ekonomiskt samarbete7 6Sveriges relationer till regionen9 6.2Handel och ekonomiskt samarbete9 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur som enskilt land såväl som medlem i EU och FN kan öka sitt stöd till kvinnorörelsen i och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur stödet till hbtq-organisationer i syd kan förstärkas och göras mer flexibelt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fackliga rättigheter och stöd till fackliga organisationer i och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som medlem av EU bör verka för att kommande associerings- och handelsavtal ska villkoras med respekt för de mänskliga rättigheterna och folkrätten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör agera i EU för att unionens migrationssamarbete med länderna i och ska ske med och de mänskliga rättigheterna som grund.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reformera EU:s grannskapspolitik med och för att öka fokus på folkrätt, demokrati och mänskliga rättigheter samt att ett sådant reformarbete också måste omfatta Medelhavsunionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör få i uppdrag att skärpa kriterierna när det gäller mänskliga rättigheter för svenskt exportfrämjande.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör agera för att få till stånd en zon fri från massförstörelsevapen i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör rösta mot fiskeriavtal med så länge detta avtal inte uttryckligen exkluderar västsahariska vatten.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör understödja arbetet med en ny tunisisk konstitution. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur som enskilt land såväl som medlem i EU och FN aktivt kan bidra till demokratisering och stabilitet i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska arbeta för en återgång till civilt styre och demokratiska val i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör erkänna som självständig stat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN bör agera för att en politisk process för fred i ska komma till stånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i de bilaterala kontakterna med den turkiska regeringen, och även i egenskap av medlemsland i EU, bör verka för att ska genomföra nödvändiga demokratiska reformer av sin konstitution. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som medlem i FN aktivt bör verka för att en FN-rapportör för tillsätts. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den bör inleda en dialog med de svenska företag som är verksamma i när det gäller de mänskliga rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i EU såväl som i FN bör verka för ett vapenembargo mot . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör upphäva det militära samarbetsavtalet mellan och . 1 Yrkandena 4 och 7 hänvisade till NU. 2 Yrkande 5 hänvisat till SfU. 3 Yrkande 9 hänvisat till MJU. strax före lunch gick ner till centrum i den tunisiska staden och tände eld på sig själv, driven av ilska och frustration över de trakasserier och förtryck som var en del av diktaturens vardag. var inte ensam om att bära på ilska och längtan efter demokrati, mänskliga rättigheter och social rättvisa. har vi sett en våg av folkliga protester välla fram över och , folkliga protester drivna av drömmar om frihet och social rättvisa. efter att protesterna inleddes finns det mycket som talar för att det som inledningsvis kallades för en arabisk vår nu gått över i en arabisk höst. I flera fall har de folkliga protesterna lett till att odemokratiska regimer fallit, att viktiga reformer kunnat genomföras och att enskilda länder tagit verkliga steg mot demokratisering. understryker den mångfacetterade utvecklingen i regionen att demokratisering sällan sker över . Regimens blodiga svar på protesterna i har kastat landet in i vår tids värsta humanitära kris. I tvingades presidenten avgå, men den gamla politiska eliten biter sig fast vid makten. I har militärkuppen inneburit att landet förts allt längre från en verklig demokratisering. I , , och flera andra länder ser vi få tecken på förändringar. Få är också exemplen på att protesterna omsatts i verkliga förbättringar när det kommer till situationen för kvinnor, hbtq-personer samt etniska och religiösa minoriteter. Det är svårt att i närtid se ett slut på ockupationerna av och . En viktig förklaring till att de demokratiska landvinningarna inte blivit större är hur omvärlden förhållit sig till de folkliga revolterna. In i det längsta backade och flera EU-länder upp diktaturerna i och . Man har blundat när protester slagits ner i länder som , och . I har möjligheterna till en politisk lösning kraftigt försvårats genom att ett flertal länder gett militärt stöd till de olika parterna. Utvecklingen i och är komplex och mångfacetterad. I denna motion beskriver vi övergripande syn på utvecklingen i regionen och presenterar några förslag på hur kan bli en verklig röst för fred, demokrati och jämställdhet i regionen. I flera andra motioner och parlamentariska initiativ har vi fördjupat oss i enskilda länder och frågor som berörs i denna motion. När de folkliga revolterna i och bröt ut dominerade krav på ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Kraven var en naturlig följd av att regionens auktoritära regimer i olika utsträckning kränkt och inskränkt befolkningens medborgerliga och politiska rättigheter, såväl som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. kan vi konstatera att få av demonstranternas krav har infriats. Det finns exempel på regimer som tillmötesgått vissa krav eller där regimskiften ökat friheten. Men exemplen är tyvärr fler på hur de folkliga revolterna bemötts av ökad repression eller inledande framgångar följts av bakslag. 4.1Kvinnors och hbtq-personers rättigheter Få grupper i regionen har mött så massiva kränkningar av sina mänskliga rättigheter som kvinnor och hbtq-personer. I flera länder spelade kvinnor en central roll i de folkliga protesterna . I , och var det kvinnor som gick främst i demonstrationstågen. I blev nobelpristagaren en självklar symbol för landets demokratirörelse. Men kraven på respekt för kvinnors mänskliga rättigheter har inte hörsammats. I har de kvinnliga aktivisterna tvingats fly landet eller försvunnit. I har det sexualiserade våldet mot kvinnor kraftigt ökat under den politiska turbulensen. När kvinnor i kritiserade landets förbud för kvinnor att köra bil bemöttes de med arresteringar och åtminstone en kvinna dömdes till piskning. I syns inga förändringar i regimens hårda könsförtryck. Ett av mycket få positiva steg var parlamentsvalet i som resulterade i en kraftig ökning av antalet kvinnor i parlamentet till totalt . Demokratisering förutsätter att kvinnors rättigheter respekteras. Det är viktigt att som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, arbetar för att frågor om kvinnors rättigheter alltid står på dagordningen i dialogen med regionens regeringar. I de länder som lider under ockupation och/eller väpnade konflikter är det viktigt att omvärlden ser att konflikter drabbar män och kvinnor på olika sätt och i olika utsträckning. FN:s resolutioner och 1820 är här centrala verktyg. Men det kanske viktigaste kan göra är att stödja de kvinnor i regionen som går samman för förändring. Regeringen bör återkomma med förslag på hur som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, kan öka sitt stöd till kvinnorörelserna i och . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I , och kan samkönade relationer bestraffas med döden. I , , , , och en rad andra länder riskerar hbtq-personer långa fängelsestraff. I har hatbrotten mot hbtq-personer nått en alarmerande omfattning. är det enda land i regionen som uttryckligen förbjuder diskriminering p.g.a. sexuell läggning och könsidentitet. Men i regionen börjar också modiga hbtq-aktivister att organisera sig, bl.a. i , , och . I och finns redan en välorganiserad hbtq-rörelse. Dessa aktivister behöver stöd. I länder där samkönade relationer är förbjudna finns det dock stora svårigheter för hbtq-organisationer att ens registrera sig och många små hbtq-organisationer i regionen har haft svårt att leva upp till de allt högre krav på revision och uppföljning som ställer. Ska kunna stödja hbtq-organisationer även i länder där situationen för hbtq-personer är som svårast krävs en ökad flexibilitet. har i sitt utvecklingssamarbete visat hur det är möjligt. Där har den norska motsvarigheten till RFSL fått relativt stor frihet att fördela pengar till hbtq-organisationer i syd. Regeringen bör återkomma till med förslag på hur stödet till hbtq-organisationer i syd kan förstärkas och göras mer flexibelt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När människor runt om i och demonstrerat med krav på ökad frihet har den fackliga rörelsen ofta spelat en central roll. Runt om i regionen har facket inte bara varit en kraft som fört löntagarnas talan på arbetsmarknaden utan också en viktig samhällskraft för demokratisering. Många auktoritära regimer har därför med varierande framgång försökt begränsa eller helt förbjuda möjligheten att organisera sig fackligt. I exempelvis avskedades tusentals löntagare efter att de deltagit i protesterna 2011 och ett flertal fackliga ledare fängslades för sitt stöd till demokratirörelsen. Regimen i landet har dessutom försökt sjösätta en ny regimvänlig fackförening för att konkurrera ut den nu dominerande General . På hela den arbetar miljoner gästarbetare som bl.a. hembiträden och byggnadsarbetare under svåra förhållanden och ofta helt utan rättsligt skydd eller möjlighet att organisera sig. I utgör migrantarbetare av arbetskraften och de saknar rätten att organisera sig fackligt. Internationella fackliga samorganisationen (IFS) ger i sin årliga rapport om läget för de fackliga rättigheterna i världen en dyster bild av utvecklingen i och . I bl.a. och har fackliga aktivister fängslats. Den nya egyptiska konstitutionen begränsar kraftigt möjligheten att bilda fackliga organisationer. I har fängslade fackliga aktivister utsatts för tortyr. I gäller fortfarande arbetsmarknadslagar som infördes under styre och som förbjuder kollektivavtal, fria fackföreningar och rätten att strejka. I saknas alla former av arbetsrätt och alla fackliga rättigheter har avskaffats. Genom LO/stödjer många av regionens hårt trängda fackliga organisationer. Detta stöd är viktigt och bör utökas. anser att regeringen ska lyfta fram frågor om fackliga rättigheter i dialogen med svenska företag som verkar i regionen. Vidare bör som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, lyfta fram de fackliga rättigheterna i dialogen med regionens regimer. Vad som ovan anförts om fackliga rättigheter och stöd till fackliga organisationer i och bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.3Etniska och religiösa minoriteter och är en etniskt och religiöst heterogen region. Dagens statsbildningar är i stor utsträckning ett resultat av stormakternas agerande efter första och och har i liten utsträckning tagit hänsyn till befolkningens sammansättning eller historiska kontaktvägar. Grupper som kurder och berber är uppdelade i flera statsbildningar, och många etniska och religiösa grupper har mycket begränsade möjligheter att få tala sitt språk och uttrycka sin kultur och religion. I motionen 2009/10:U205 utvecklar vi vår syn på kurdernas situation. I många fall är diskriminering och förtryck av olika etniska och religiösa grupper institutionaliserat av de styrande regimerna . Men i efterdyningarna av den arabiska våren har vi sett hur regimer och politiska rörelser försökt politisera etnicitet och religion för att stärka sina egna positioner och splittra sina motståndare. Detta har resulterat i ökat våld mot en rad grupper, bl.a. kristna minoriteter i , kurder i och kopter i . Demokratisering i regionen kommer att förutsätta grundliga reformer i det flesta länder för att garantera de grundläggande mänskliga rättigheterna för etniska och religiösa minoriteter. 5EU:s relationer till regionen Den arabiska våren har synliggjort dubbelmoralen i EU:s relationer till regionen. Man har i högtidstalen i talat om mänskliga rättigheter, men i relationerna med och har det varit de ekonomiska och politiska egenintressena som gång på gång vägt tyngst. Ska EU på allvar bli en kraft för fred, demokrati och mänskliga rättigheter så måste den s.k. grannskapspolitiken i grunden förändras. 5.1Handel och ekonomiskt samarbete EU har tecknat omfattande associeringsavtal om politiskt och ekonomiskt samarbete med de flesta gamla auktoritära regimerna, bl.a. med , och . Under det svenska ordförandeskapet godkände EU ett avtal med diktaturen i och 2008 inleddes förhandlingar med . Men inget land har man haft så omfattande och djupa samarbetsavtal med som med , trots att landet fortsätter kränka folkrätten och ignorera FN:s resolutioner. EU har redan avslutat två rundor med om handelsavtalet and Comprehensive Free Trade Agreement (DCFTA). När avtalet är på plats kommer det att bli det mest omfattande handelsavtal som EU har med något land runt . Kommissionen har också mandat att inleda liknande förhandlingar med , och . Informella samtal pågår även med , , om att återuppta förhandlingarna om ett frihandelsavtal med EU. I GCC är bl.a. , och Förenande medlemmar. anser att frågor om handel och ekonomiskt samarbete inte kan frikopplas från frågor om folkrätt och mänskliga rättigheter. bör som medlem i EU verka för att kommande associerings- och handelsavtal ska villkoras med respekt för de mänskliga rättigheterna och folkrätten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Inom migrationspolitiken har samarbetet varit omfattande med länderna i . Den fria rörligheten i EU utvecklas på bekostnad av den fria rörligheten i EU:s grannstater. Länder i pressas att införa en hårdare politik för att bekämpa migration, baserad på den europeiska modellen med gränskontroller, kriminalisering, frihetsberövande och utvisning. EU:s gränskontroll förläggs på detta sätt på tredjeländers sjöterritorium. framförhandlades ett ramavtal mellan och om migration, trots att inte har skrivit under . Gaddafi lovades för att stärka kontrollen av land- och sjögränser för att samarbeta med EU:s gränskontrollmyndighet . var aktivt drivande bakom avtalet. Migrationssamarbetet med den dåvarande diktaturen i är tyvärr inget isolerat fall, utan synliggör snarare ett grundläggande problem med unionens migrationssamarbete. bör agera i EU för att unionens migrationssamarbete med länderna i och ska ske med och de mänskliga rättigheterna som grund. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Relationerna till länderna i och har formaliserats genom Medelhavsunionen. Unionen bildades på franskt initiativ med syfte att EU och länder runt skulle fördjupa samarbetet om ekonomi och politik. De auktoritära regimerna i , och välkomnades till detta samarbete utan att tydliga krav på demokratiska reformer ställdes. erbjöds observatörsstatus och den dåvarande diktaturen i fick inneha ordförandeposten. anser att det är viktigt att det finns mötesplatser och arenor för dialog som också inkluderar företrädare för diktaturer och auktoritära stater. Men det förutsätter att dessa mötesplatser fylls med ett politiskt innehåll. I ljuset av den arabiska våren finns det stora behov av att i grunden reformerna EU:s grannskapspolitik med och för att öka fokus på folkrätt, demokrati och mänskliga rättigheter. Ett sådant reformarbete måste också omfatta Medelshavsunionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6Sveriges relationer till regionen Under den arabiska våren har svenska politiker uttryckt stort stöd för kraven på demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna. Genom biståndspolitiken har stött nätaktivister, oberoende journalister och civilsamhället. Till och flera av grannländerna ger ett omfattande humanitärt stöd. Men röst i och är allt annat än konsekvent. Exemplen är många där svenska egenintressen gått före engagemanget för mänskliga rättigheter. vill att ska vara en konsekvent röst för frihet och mänskliga rättigheter i och oavsett var, av vem eller med vilka motiv de mänskliga rättigheterna kränks. Det kanske tydligaste exemplet på dubbelmoralen i relationer till och är den omfattande svenska vapenexporten till regionen. exporterade krigsmateriel till , , , , , , , , , , och . Flera av regionens mest auktoritära regimer har varit några av de absolut största köparna av svensk krigsmateriel och exporten till regionen har kraftigt ökat . har motsatt sig denna export. Vi vill att den svenska vapenexporten till diktaturer, krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna ska upphöra. kommer att återkomma med konkreta förslag på hur vi vill reformera svensk krigsmaterielexport i samband med att regeringen i vår presenterar sin årliga skrivelse om den svenska exporten av krigsmateriel. 6.2Handel och ekonomiskt samarbete som de auktoritära regimerna i , och med våld försökt slå ner folkliga revolter understödde svenska myndigheter med svenska skattemedel handel med dessa regimer samt omfattande svenska investeringar. Bara gick den statliga myndigheten () in och garanterade affärer med och för genom s.k. exportkrediter. Den enskilt största mottagaren av svenska exportkrediter i regionen under den borgerliga regeringen har varit diktaturen i . utfärdade EKN garantier för affärer med regimen i för hela . Även andra statliga institutioner har agerat för att främja det ekonomiska utbytet med regionen. har investerat i och . har bedrivit verksamhet i , och . Bland annat satsade man på att bygga upp det tunisiska , som diktatorn fyllde landets fängelser med oppositionella. är inte emot att handel bedrivs med diktaturer, tvärtom finns det exempel på hur handelsblockader slagit hårt mot civilbefolkningen. Men vi anser att det är centralt att det finns tydliga kriterier för den exportfrämjande verksamheten så att handel och investeringar inte bidrar till kränkningar av mänskliga rättigheter eller stärker auktoritära regimer. Regeringen bör med denna inriktning skärpa kriterierna avseende mänskliga rättigheter för svenskt exportfrämjande. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Militär nedrustning har under en mycket varit en svensk profilfråga internationellt. Under den borgerliga regeringen har engagemanget på detta område svalnat. I ett läge då det sker en militär upprustning i och och spänningarna ökar mellan och inom länder finns det ett stort behov av länder som kan driva på för nedrustning och avspänning. Ett viktigt initiativ skulle vara att agera för att få till stånd en zon fri från massförstörelsevapen i . är redan , , och kärnvapenfria zoner. I har , och ratificerat . vet vi att har kärnvapen och att Nato placerat kärnvapenstridsspetsar i . Både och har gett sitt stöd till idén om en kärnvapenfri zon i regionen. bör som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, agera för att få till stånd en zon fri från massförstörelsevapen i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. är stora delar av den tidigare spanska kolonin ockuperad av . Ockupationen har av den i bedömts vara rättsvidrig. FN vill att det västsahariska folket självt ska få avgöra sin framtid i en folkomröstning. En folkomröstning har dock systematiskt förhalats av ockupationsmakten . En stor del av befolkningen lever i flyktingläger i under mycket knappa förhållanden. Vi har utvecklat vår syn på utvecklingen i i motion 2011/12:U208. Genom organisationen ska förmedla humanitärt stöd för till flyktinglägren 2011–2013. Stödet ges i form av kläder och konserver med makrill. har påtalat vikten av att det svenska humanitära stödet utökas. I de delar av som ockuperar saknar befolkningen demokratiska fri- och rättigheter. Ockupationsmakten slår ned fredliga protester med våld och ställer de gripna inför militärdomstol. exploaterar också landets rika naturresurser, inte minst fosfat. Detta sker i strid med viljan hos det västsahariska folkets företrädare, befrielserörelsen . beslutade att bör erkänna den Sahariska Arabiska Demokratiska Republiken () som en fri och självständig stat. beslutade också att bör verka för detta inom EU. Trots beslut väntar vi fortfarande på att regeringen ska verkställa beslutet. är starkt kritiskt till att regeringen förhalar beslut och anser att omgående ska erkänna . I samband med beslut om erkännande gjordes också en rad andra viktiga ställningstaganden rörande . slog fast att hållning ska utgå från folkrätten och rätten till självbestämmande för det västsahariska folket, att FN-styrkan mandat bör utvidgas till att också innefatta övervakning av situationen gällande de mänskliga rättigheterna och att ett eventuellt förnyat fiskeavtal med måste vara förenligt med folkrätten. En central fråga framöver är att förhindra exploatering av västsahariska naturtillgångar. Regeringen har slagit fast att man inte anser att EU:s handelsavtal med är tillämpliga för produkter från . EU:s handelsavtal med har starkt kritiserats för att vara otydligt när det kommer till västsahariska produkter, och varor från märks fortfarande som om de vore producerade i . undertecknade och ett nytt fiskeriavtal. och det västsahariska folket nämns inte med ett ord i avtalet, som ger totalt . bör rösta mot fiskeriavtal med så länge detta avtal inte uttryckligen exkluderar västsahariska vatten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. var ett av de första länderna i vilket protester bröt ut under den arabiska våren. startade de första protesterna. Men till skillnad från många andra länder i regionen blev aldrig protesterna lika omfattande. Det finns flera förklaringar till det. har redan inlett en demokratisering, och respekten för de mänskliga rättigheterna är starkare än i många av regionens andra länder. Landets regering valde dessutom att bemöta protesterna med reformer, bl.a. genom att häva landets långa undantagstillstånd och reformera landets vallag. Men en central förklaring till att protesterna aldrig fick samma omfattning i är också landets moderna historia. vann islamistiska räddningsfronten FIS första omgången i landets parlamentsval. Regimen svarade med att ställa in den andra omgången av valet och att förbjuda FIS, med ett tydligt stöd från bl.a. EU och . Regimens agerande ledde till ett blodigt inbördeskrig som krävde mer än 150 000 liv. Detta inbördeskrig är fortfarande ett öppet sår i . Genom sitt stöd till att parlamentsvalen aldrig genomfördes i så har också omvärlden ett ansvar för det blodiga inbördeskriget. Detta borde vara en lärdom när EU nu förhåller sig till val i andra delar av regionen. Ska EU vara en kraft för demokrati och fred behöver man stödja civilt styre och demokratiska val oavsett vem som vinner valen. har utvecklats till en av de viktigaste politiska och ekonomiska aktörerna i regionen och i Afrikanska unionen. Banden mellan och är starka. undertecknades ett handelsavtal mellan och .