mot · H102Ju399 · 2013-10-04 00:00:00 — I denna motion föreslår de gröna satsningar för en ökad effektivisering av polisorganisationen, ökad säkerhet för brottsutsatta, att barn ska få egna ombud i mål som rör dem, en modernisering av kriminalvården med utbyggd häkteskapacitet och ett fortsatt arbete mot hatbrott och diskriminering. Dessa satsningar bidrar till ett tryggare och säkrare för alla. 5.1En mer effektiv polisorganisation5 5.1.1En smartare och mer modern polis5 5.1.4IT- satsning för en mer modern polis7 5.1.5Stöd för handledning av poliser8 5.2Ett utökat samarbete med den ideella sektorns aktörer9 5.3Inrättandet av en ny integritetsskyddsmyndighet9 5.4Barns rätt till eget ombud10 5.5Stärkt rättsväsen för kvinnofrid11 5.5.1Skyldighet ge dömda män vård11 5.5.2Utbildning om våld i nära relationer12 5.5.3Insatser för kvinnor inom kriminalvården12 5.6.1Utökat stöd till frivilligorganisationer inom kriminalvården13 5.6.2Höjd kompetens hos personal13 5.6.3Särskilda insatser för unga i riskzon13 5.7Stöd till dem som utsatts för brott14 5.9Åtgärder för bekämpning av systemhotande brottslighet16 5.9.1Resurser för kunskap om hatbrott inom rättsväsendet16 5.10En särskild utredningsmyndighet för misstänkta brott av poliser och åklagare17 5.11Fler nämndemän för ökad insyn i rättsväsendet17 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att av anslaget till samtliga myndigheter inom rättsväsendet avsätta för samarbete med den ideella sektorns aktörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur den ideella sektorns kraft i ökad grad kan tas till vara inom rättsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökad polisiär närvaro i människors vardag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en ny integritetsskyddsmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge polis- och åklagarmyndigheterna i uppdrag att förstärka djurskyddskompetensen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en ny myndighet som ska utreda brottsmisstankar mot poliser och åklagare i tjänsten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utredning om viss systemhotande brottslighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om barns rätt till eget biträde i vissa familjerättsliga mål. anvisar anslagen inom utgiftsområdet 4 Rättsväsendet med de ändringar i förhållande till regeringens förslag som framgår av tabellen under avsnitt 4. Anslagsförslag 2014 för utgiftsområde 4 Rättsväsendet Avvikelse från regeringen (MP) Ersättning för skador på grund av brott Kostnader för vissa skaderegleringar m.m. Avgifter till vissa internationella sammanslutningar Bidrag till lokalt brottsförebyggande arbete Särskild utredningsmyndighet för polisers brott Utbildning mäns våld mot kvinnor Kunkapsförstärkning hatbrott och rasism, s.k. ordningspolis It-satsning för en modernare polis En bättre arbetsmiljö; handledning till poliser m.m. Stöd lokalt utvecklingsarbete; boende och polis Utbildning mäns våld mot kvinnor Utbildning mäns våld mot kvinnor Samarbete Kriminalvården och kvinnojourer Stöd frivilligorganisationer inom kriminalvården Stöd kommuner försöksverksamhet kontakgr brottsoffer Ombud för barn i vårdnadstvister 5.1En mer effektiv polisorganisation 5.1.1En smartare och mer modern polis Anslaget för polisorganisationen har vuxit från till 21,08 föreslagna miljarder kronor för . Utgifterna för den polisiära verksamheten har således ökat med . har tidigare kritiserat regeringen för att inte styra polisorganisationen mot ökad effektivitet i tillräckligt stor utsträckning och för att endast föreslå fler poliser, utan att föreslå förändringar som leder till ökad kvalitet i polisarbetet. Vi ser nu också att satsningen på fler anställda poliser inte leder till att andelen personuppklarade brott ökar. –2012 har således antalet poliser ökat från 16 149 till 19 890 och civilanställda med utredande uppgifter från 6 769 till 8 457. har antalet anmälda brott ökat , antalet poliser ökat och antalet civilanställda ökat . Slutsatsen av detta är att fler poliser inte behöver leda till att mer blir gjort utan tvärtom. i antal ärenden per anställd så minskar effektiviteten och produktiviteten. (Brå) har också utvärderat satsningen på fler poliser1 och drar slutsatsen att de prioriteringar som gjorts inte har förbättrat polisens förutsättningar att höja andelen uppklarade brott. Däremot har handläggningstiden av anmälda brott minskat något. Detta stöder vår slutsats. Anmälda brott, personuppklarade brott, antal anställda poliser och anställda utan polisutbildning men med utredande uppgifter2 anser att alla människor i ska ha rätt till en trygg och säker vardag, att ekonomisk och miljörelaterad brottslighet ska bekämpas samt att hatbrotten ska prioriteras. Hot mot demokratin ska bekämpas med styrka. För att detta ska kunna ske krävs en effektiv polisorganisation som bygger sitt arbete på vetenskapligt beprövade metoder och kriminalunderrättelseverksamhet. Insatser ska sättas in där det behövs. Vi vill stärka polisen genom kompetenshöjning av anställd personal, liksom genom att utveckla metoder för polisiärt arbete. Det behövs andra åtgärder för att mäta kvalitet, som inte bara handlar om så kallad pinnjakt utan även hur bra bemötande medborgare fått, hur högt förtroendet för polisen är eller hur tillgänglig polisen är. Därför behöver relevanta indikatorer för måluppfyllelse och kvalitet utvecklas. I en särskild kommittémotion lämnar vi därför förslag om en högskoleutbildning för poliser, utvecklande av metoder för att mäta måluppfyllelse och kvalitet, behov av ökad handledning för poliser och en nationell samordnare för det brottsförebyggande arbetet. Att det finns stora behov av förbättringar har påpekats av bland annat och stärks av mediala uppgifter om brott som inte utreds, om poliser som bemannar receptioner och om larm som aldrig åtgärdas. ställer sig bakom förslagen för effektivisering av polisorganisationen som föreslås i betänkandet Polisverksamhet i förändring (SOU 2002:70), och menar att dessa skyndsamt måste påbörjas. Detta skulle medföra att upp till 500 årsarbetsresurser frigörs för polisiärt arbete inom polisväsendet. Stora resurser kan frigöras genom en renodling av polisverksamheten. De resurser som frigörs genom effektiviseringar, metodutveckling, renodling av det polisiära uppdraget och ett arbete för förbättrad rehabilitering av dömda, bedömer vi kan leda till besparingar om . Dessa resurser överför vi till Kriminalvården för förbättring av dess arbete med dömda och till för stöd till kommuners arbete med brottsoffer. Vi anser att polisens närvaro i människornas vardag behöver utökas. Det handlar om att polisen genom ett långsiktigt förtroendebyggande lokalt arbete visar för människor att polisen finns där för dem, oavsett när brotten anmäls och oavsett av vem. I vissa polismyndigheter har genomförts satsningar med närpoliser, skolpoliser eller att särskilda kontor skapats i delar av kommuner där viss brottslighet finns. Det har sedan visat sig att det i de delar av landet där en starkt lokalt förankrad polisiär verksamhet funnits, där har också brott kunnat utredas enklare och snabbare och tilltron till polisen har ökat. Särskilt viktigt är detta i de så kallade miljonprogramsområdena. bör därför som sin mening ge regeringen tillkänna vad som här anförts om ökad polisiär verksamhet i människors vardag. I miljonprogramsområdena upplever såväl brottsoffer som förövare och boenden oro och otrygghet, som de har ett lågt förtroende för polisen och dess förmåga att lösa brott.3 Enligt rapport är det en återkommande uppfattning hos boende i miljonprogramsområdena att de poliser som beter sig tveksamt handlar rasistiskt. Av rapporten framgår att en fjärdedel av dem som utsatts för brott inte anmäler detta och att förtroendet för polisen är särskilt lågt bland unga män. Dessa uppgifter är allvarliga och visar på en allvarlig förtroendeklyfta mellan boende och en av de viktigaste delarna av staten – ordningsmakten. Om miljonprogramsbor inte känner förtroende för polisen, minskar sannolikheten att brott anmäls, att personer ställer upp och vittnar och att tipsen från allmänheten uteblir. Det leder också till minskad upplevelse av trygghet och en förstärkt känsla av att vara lämnad utanför. En annan del av detta är framväxten av ett polishat. Det sprids nidbilder av poliser och desinformeras på ett sätt som ytterligare förstärker känslan av otrygghet och utsatthet. Detta riskerar i sin tur på ett oacceptabelt sätt öka motsättningar och locka olika individer till upplopp. För att förbättra kommunikationen och förståelsen mellan polis och ungdomar har bland annat och ett gemensamt dialogprojekt. Vi vill skapa förbättrade möjligheter till fler sådana dialogprojekt i hela landet och avsätter för ändamålet till polisen. Det är viktigt att polisen erkänner att det finns problem med diskriminering inom polisen. Det betyder inte att alla poliser ska misstänkliggöras. Polisen är dock en del av samhället och genomsyras därför av samma diskriminering och fördomsfullhet som resten av samhället. Man behöver inte peka ut någon för att inse att diskriminering också finns inom polisorganisationen. I Brottsförebyggande rådets rapport i rättsprocessen (2008) visades att diskriminering var utbredd på alla nivåer inom rättsväsendet. Muslimer var en av de grupper som var extra utsatta inom rättsväsendet och som oftare än andra dömdes utifrån stereotypa föreställningar. Det finns föreställningar inom rättsväsendet om att vissa minoritetsgrupper och vissa brottstyper hör ihop; om att personer med vissa typer av minoritetsbakgrund alltid nekar och därför inte tas på allvar. Personer med utländsk bakgrund betraktas som mindre trovärdiga än etniska svenskar – på brottsplatsen, under brottsutredningen och i domstolsförhandlingen. Undersökningar har vidare visat att fotgängare och bilförare med minoritetsbakgrund är klart överrepresenterade bland dem som utsätts för poliskontroller. Enligt en studie från , som rapporterade om , är rå jargong och fördomsfulla skämt om utlänningar vardag inom polisen i . Insikten om att dessa problem existerar måste leda till ett aktivt arbete mot diskriminering. Det bör genomföras en utbildningssatsning för rättsväsendets aktörer med fokus på att upptäcka och åtgärda diskriminerande strukturer och praktiker inom rättssystemet. Närpolisen och civilsamhället, de goda krafterna, bör samverka för att öka förtroende för polisen och skapa nya kontaktytor. Polisens piketstyrkor ska ha genomgått en värdegrundsutbildning . För ändamålet avsätter vi till polisen. 5.1.4It-satsning för en mer modern polis Polisväsendet håller nu på att omorganiseras och kommer gå från att vara en stark decentraliserad myndighet till en enrådighetsmyndighet med hela landet som ansvarsområde. Möjligheterna till effektivisering och förbättring är stora, som det finns stora utmaningar i att ställa om befintliga system och rutiner. En av de viktigare pusselbitarna för en välfungerande myndighet, är ett välfungerande it-stöd till verksamheten. Här finns stora utmaningar både när det gäller användbarhet, möjlighet att gallra och sköta rättsliga åtaganden och att stöda en effektiv resursanvändning. Situationen för det nya systemet Pust har beskrivits som att en enskild rapport efter ett enkelt ingripande kan ta att fylla i jämfört med runt i det gamla systemet. Det enskilda systemet har uppskattats kosta att ta fram. Problemen hindrar polispatrullerna i sitt arbete. ser en stor potential i att utveckla verksamheten på ett positivt sätt vid omorganisationen och anser att en satsning som då ska ske, är att satsa på nya moderna it-stöd. Polisen har själv beräknat extrakostnaden för it-utveckling till . Vi satsar och prioriterar framtagandet av stöd som brottsutredande personal behöver i sin verksamhet. I detta ingår utbildning om korret personuppgiftshantering. 5.1.5Stöd för handledning av poliser Polisyrket är mycket komplext och poliser har en varierande och stressande arbetssituation. De kan hamna i våldsamma situationer och möter offer för brott och olyckor. I en aktuell avhandling beskriver vid hur poliser i riskerar utbrändhet och inte har tillräckliga verktyg för att hantera upplevelserna i arbetet.4 I intervjustudien uttryckte poliserna att de efter en traumatisk händelse använde strategier för att hantera detta baserat på egen kunskap, samt med hjälp av olika åtgärder och stödsystem inom polismyndigheten. När kunskap, stödsystem och åtgärder var otillräckliga kände sig poliserna otrygga, de svåra situationerna blev en börda som återkom vid andra liknande situationer.5 Risken är stor för psykisk ohälsa eller cynism inom polisen om det inte finns system för att hantera traumatiska upplevelser och den stress som förekommer inom polisyrket. Vi behöver satsa på ökad handledning. Frågan om förtroendet för polisen, etikfrågor och handledning är viktiga. Allmänhetens förtroende för polisen är högt, men det förtroendet är en färskvara. Det är viktigt att frågor om handledning prioriteras inom organisationen. Särskilt i samband med den omorganisation som sker av polisverksamheten. För ändamålet satsar vi . 5.2Ett utökat samarbete med den ideella sektorns aktörer Brottslighet berör nästan alla människor i på något sätt. Det kan vara en nära anhörig som utsätts för eller är vittne till brott. Det kan vara det egna barnet som begår brott eller den egna tryggheten och säkerheten i vardagen som påverkas av den egna rädslan för att utsättas för brott. I arbetet med att öka människors trygghet i vardagen är det viktigt att beakta att individens egen uppfattning av om personen känner sig rädd är det som spelar roll. Inte just om personen rent objektivt riskerar att utsättas för brott. Mycket viktigt arbete för ökad trygghet handlar också om råd, stöd och hjälp till dem som utsatts för brott. Bland olika kommuner finns ett väl utvecklat samarbete med lokala ideella brottsofferjourer. Detta är vällovligt och skall uppmuntras, men vilar ofta på en sårbar finansiell grund, har bristande rättsligt stöd (erhållande av sekretessbelagda uppgifter om personen utsatts för brott med mera) och kan riskera att i vissa fall inte ge enskilda brottsutsatta det professionella stöd de behöver. För att ytterligare utveckla och ta tillvara den ideella sektorn behöver den genom statens försorg närmare utredas i fråga om hur samarbetet med den ideella sektorn inom rättsväsendets områden kan utvecklas och bättre tas tillvara. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. För att stimulera att befintliga ideella organisationers verksamhet utvecklas och bidrar till en ökad trygghet hos människor i , anser vi att samtliga myndigheter inom rättsväsendets område skall ges i uppdrag att utveckla närmare samarbeten med ideella aktörer inom sina ansvarsområden och att regeringen i regleringsbrev för respektive myndighet skall ange att av anslaget skall användas för samarbete med ideella organisationer. Hur detta ska ske ankommer på regeringen att utreda. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. 5.3Inrättandet av en ny integritetsskyddsmyndighet I dagens registreras och övervakas enskilda för allt fler uppgifter. Det är både det offentliga och den privata sektorn som gör det. I takt med att kampen mot terrorismen utökats, har också övervakningen av enskilda ökat. Sammantaget har insamlandet av känsliga uppgifter om enskilda personer ökat lavinartat. Frågor rörande skyddet av enskildas privatliv och uppgifter kring dem, hanteras av ett antal olika myndigheter i . Exempelvis hanterar Datainspektionen personuppgifter generellt i samhället, känsliga personuppgifter hos och användandet av hemliga tvångsmedel hos polis och åklagarmyndighet, och Justitiekanslern har tillsyn över all offentlig verksamhet. Till detta kommer organ såsom och den kontroll som sker genom domstolar. konstaterade mot den bakgrunden i sitt delbetänkande 2007 (SOU 2007:22) Skyddet för den personliga integriteten bland annat att det i finns en brist på systemtänkande och helhetssyn som leder till att regelverket blir oenhetligt och svåröverskådligt och svårt att beakta kumulativa effekter av tillkommande lagstiftning inom området. Kommittén konstaterade vidare att ingen statlig myndighet har i uppgift att slå larm när integritetskänslig information nyttjas för annat ändamål än den varit avsedd för. Avsaknaden av en myndighet som har i uppgift att vaka över att den enskildes rätt till en skyddad privat sfär respekteras kan ses som ett uttryck för integritetsskyddets allmänt sett låga status. drog i sitt slutbetänkande (SOU 2009:87) En ny kameraövervakningslag delvis samma slutsatser om integritetsskyddet och förordade att Datainspektionen skulle omvandlas till en integritetsmyndighet. Därefter har bland annat Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens ansvarsområde utökats genom ändring i lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet till att även utöva tillsyn över hela polisens behandling av personuppgifter enligt den nya polisdatalagen och lagen om polisens allmänna spaningsregister. Tillsynen ska särskilt avse behandlingen av känsliga personuppgifter och särskilt syfta till att säkerställa att verksamheten bedrivs i enlighet med lag eller annan författning. Nämndens ansvarsområde har därefter genom propositionen En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen givits utvidgade tillsynsuppgifter när det gäller inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation. Till detta kommer att i betänkande Särskilda spaningsmetoder (SOU 2010: 103) föreslås att ska få utvidgade tillsynsuppgifter när det gäller användningen av vissa särskilda spaningsmetoder. Såsom konstaterats av har integritetsskyddet en svag ställning i . Detta har lett till en fragmentarisk bild över hur olika lagstiftningsåtgärder påverkar enskildas integritet och avsaknad av en helhetsbild i landet. bedömning är att detta samlade skydd kan erhållas genom inrättandet av en myndighet med ett samlat ansvar för skyddet av enskildas integritet. Myndigheten beräknas kosta totalt . 5.4Barns rätt till eget ombud Den som utför utredningar i mål om vårdnad, boende och umgänge ska ta reda på barnets inställning och redovisa den för rätten. Enligt har barn också rätt att komma till tals. undersökningar visar att lagstiftningen inte har fått önskad effekt. Mer än efter att den trädde i kraft finns uppgifter om att barn har fått komma till tals i bara drygt hälften av utredningarna om vårdnad, boende och umgänge. anser att barn ska ha rätt till eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge för att säkerställa att barnet kommer till tals och att barnets intressen tas tillvara. Den personen ska ha särskilda kunskaper i samtal med barn, så att det blir tydligt vad barnet har för behov och önskemål. Ett sådant system finns redan när det gäller LVU, lagen om vård av unga, och fungerar ofta väl. Vi anser också att barnets biträde endast ska företräda barnet och se till barnets behov och till exempel inte medla mellan föräldrarna. anser därför att barn ska ha rätt till eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge för att säkerställa att barnet kommer till tals och att barnets intressen tas tillvara. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. 5.5Stärkt rättsväsen för kvinnofrid anmäldes nästan 18 000 fall av misshandel av män mot kvinnor i hemmen. Det är en ökning med 5 000 fall . Olika regeringar har vidtagit ett antal olika åtgärder för att öka kvinnors trygghet och minska våldet mot dem . Trots det minskar inte våldet utan ökar. presenterades regeringens skrivelse med handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i nära relationer (skrivelse 2007/08:39). Ett mycket stort antal åtgärder redovisades av regeringen och har utvärderats av bland andra , (Brå) och Kriminalvården. Av Brås utvärdering framgår bland annat att just mängden anmälningar ökat som den upplevda otryggheten minskat något. är effekten för målgrupperna mer osäkra i övrigt. Brå lyfter också upp att det i handlingsplanen inte ingick åtgärder för att minska uppkomsten av brottsförebyggandet och att fler åtgärder kan vidtas för att minska sexualbrotten, såsom att införa ett samtyckeskrav för sex mellan vuxna personer. Klart är att våldet inte minskar. Av Kriminalvårdens utvärdering av dess satsning mot våld i nära relationer och sexualbrott framgår att samtliga män som dömts för våld i nära relationer skulle erbjudas att delta i adekvat programverksamhet. Kriminalvården erhöll och utvärderingen utvisar att nästan 3 000 män ingick i målgruppen. Något mätbart resultat när det gäller minskat återfall i brott har inte redovisats. Sammantaget framgår av utvärderingarna att mer återstår att göra och att det finns lyckade behandlingsmetoder att använda. 5.5.1Skyldighet ge dömda män vård Inom finns behandlingsmetoder som baseras på vetenskap och beprövad erfarenhet och som använts vid behandling av män som dömts för våld i nära relationer liksom sexualbrott. Det finns inget tvång för Kriminalvården att erbjuda de dömda dessa behandlingar. Ett sådant krav måste enligt mening införas för Kriminalvården. Vi föreslår för ändamålet , som bedöms räcka för att Kriminalvården ska kunna erbjuda alla aktuella dömda vård och behandling som är såväl effektiv som förenlig med vetenskap och beprövad erfarenhet. 5.5.2Utbildning om våld i nära relationer Såväl inom åklagarväsendet som bland domstolarna bedöms det finnas ett fortsatt stort behov av utbildning om mäns våld mot kvinnor. Detta bedöms kosta . 5.5.3Insatser för kvinnor inom kriminalvården Kriminalvården har sex specifika fängelser för kvinnor. Cirka 260 kvinnor är intagna, vilket är 5–av det totala antalet fängelsedömda personer. De vanligaste brotten kvinnor begår är stöld och narkotikabrott. Enligt statistik har av dessa kvinnor problem med narkotikamissbruk. Jämfört med män har kvinnor i högre grad allvarligare psykiatrisk problematik kopplad till sitt missbruk. vet vi inte hur stor andel av de kvinnor som befinner sig i kriminalvård som har blivit utsatta för sexuella övergrepp och mäns våld. motsvarighet, Kriminalomsorgen, har gjort en undersökning av hur många kvinnor som utsatts för denna typ av övergrepp och våld tidigare i livet och funnit att detta gäller av kvinnorna. har därför påbörjat ett försöksprojekt med att låta kvinnojourer hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter. De ger även intagna kvinnor alternativet att få stödsamtalen i kvinnojourens lokaler. har uppgett att försöket är mycket lyckat eftersom de når fram till kvinnor som upplever sig bortglömda av samhället och att framstegen i samtalet har gett dem en hopp inför en framtid fri från kriminalitet. menar att regeringen bör tillsätta en utredning om kvinnor i kriminalvården för att utröna hur många kvinnor som kan ha utsatts för sexuella övergrepp och mäns våld. Med denna kunskap kan vi överblicka behovet av liknande insatser, som genomför, på svenska anstalter. vill därefter att initiativ tas för att starta en försöksverksamhet i liknande form. Kriminalvården ska i regleringsbrevet ges i uppdrag att samarbeta med kvinnojourer, som anmäler sitt intresse, för att dessa sedan kan hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter alternativt i kvinnojourens lokaler. Detta försök bör utvärderas och därefter implementeras i Kriminalvårdens verksamhet vid lyckat resultat. avsätter för att ombesörja omkostnader för kvinnojourerna. I takt med att polisens resurser ökats och fler poliser anställts har fler personer dömts för brott till sådana påföljder som Kriminalvården ansvarar för. Kraven på Kriminalvården att såväl vårda och behandla som att förebygga återfall i brott är och ska vara höga.