ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H102Kr227 · 2013-10-01 00:00:00 — Upplysning om kommunismens brott tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en särskild satsning på upplysning om kommunismens brott mot mänskligheten inom ramen för Om detta må ni berätta på Forum för levande historia. Det präglades av folkmord och terror i två fruktansvärda ideologiers namn: nazismens och kommunismens. Cirka sex miljoner judar dog i nazisternas förintelseläger. Även romer och polacker utsattes för folkmord av rasistiska skäl. Dessutom förföljde, fängslade och dödade Nazityskland miljontals andra, bland annat homosexuella och människor med funktionsnedsättning. I kommunismens namn har tiotals miljoner människor i världen, många av dem i våra grannländer, mördats, svultit ihjäl eller blivit förtryckta. De sista kommunistiska ockupationstrupperna lämnade , , , och östra så sent som . Kunskapen om kommunismens brott mot mänskligheten är oroväckande låg. En Demoskopundersökning (inga fler liknande undersökningar har ännu redovisats ) visade att av ungdomar kände till , ett relativt bra resultat som säkert till stor del hänger samman med det omfattande arbete som har gjorts för att sprida kunskap om Förintelsen. Dock är det viktigt att kännedomen inte minskar och helst ökar. Samma undersökning visade dock att i samma åldersgrupp inte hade hört talas om de sovjetiska koncentrationslägren, Gulag. Det är mycket positivt att alliansregeringen har ändrat kursplanen för historia för årskurserna 7–9 på så vis att undervisningen ska behandla nationalism, demokrati och diktatur i världen, de båda världskrigen samt Förintelsen och Gulag. Resultaten från Demoskopundersökningen innebär sannolikt att det behövs fler riktade insatser för att förbättra kunskapen om kommunismens brott mot mänskligheten. Många, särskilt ungdomar, har ingen eller dålig kännedom om kommunismens brott mot mänskligheten. Därför föreslår jag en särskild satsning på upplysning om kommunismens brott mot mänskligheten inom ramen för Om detta må ni berätta på Forum för levande historia.
mot · H102Kr229 · 2013-10-01 00:00:00 — Fritidsgårdar för våra barn och ungdomar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av insatser för att öppna fler fritidsgårdar och det särskilt i socioekonomiskt utsatta områden. var fritidsgårdarna öppna och våra barn och ungdomar kunde under ledning av duktiga fritidsledare få vettig sysselsättning på sin fritid. Över tid så har allt fler fritidsgårdar stängs på grund av att kommunerna har sämre ekonomi. Kommunerna har ingen skyldighet att ha fritidsgårdar, vilket har medfört att fler och fler stängs. Kommunala fritidsgårdar är en billig pusselbit och del i ungdomars uppväxt som medverkar till att många unga slipper mötet med kriminalitet och självskadebeteende. Att förebygga är klokare än att försöka lappa ihop i efterhand. Det ser vi nu när många unga tvingas möta både sin egen och sina föräldrars arbetslöshet, vilket inte heller bidrar till någon positiv utveckling. Med öppna fritidsgårdar skulle mycket av den frustration som vi ser kunna upptäckas och undvikas. Barn föds inte med elakhet eller kriminalitet men vi vet att när man som ung inte har något att göra får det konsekvenser för många. kom besparingskrav på verksamheten och av alla fritids- och ungdomsgårdar försvann (minskade antalet fritidsledare ). Det var de kommunala gårdarna som lades ned, inte de föreningsdrivna. Besparingarna och nedläggningarna av kommunala fritidsgårdar har varit mest märkbara i storstäderna, eftersom föreningslivet är mindre omfattande där och fler gårdar är kommunala. Ungdomars beteendemönster har i och för sig ändrats så att man träffas digitalt i större utsträckning men fysiska samlingspunkter har ändå sin poäng. Fler kontakter med vuxna som verkligen står på ungdomarnas sida och inte bara är ute efter att locka in dem i missbruk eller kriminalitet behövs. Kommunerna måste ges större möjlighet att på detta sätt bidra till att ge de uppväxande generationerna bättre förutsättningar och en ljusare framtid.
mot · H102Kr231 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att göra i till ett nationellt museum. är det enda landet i , utom , som inte har ett centralt skogsbruksmuseum med det övergripande ansvaret för att dokumentera skogshistoria och utvecklingen i skogsbruket. Med tanke på den enorma betydelse som skogsbruket har haft och har för ekonomi och utveckling är detta otillfredsställande. i har goda förutsättningar att fungera som ett rikstäckande museum för skogsnäringen. Stiftelsen i är ett regionalt museum, men har i praktiken fungerat som riksmuseum på ett utmärkt sätt, men med bristande resurser. i är det enda institutionella i landet som har specialutbildad personal och som är öppet året runt. ligger i hjärtat av , som är centrum för inlandets skogsbruk med regionkontor för flera stora skogsbolag och skogsägare. Regionen är också rik på skogs-, skogsbruks- och flottningsminnen och har långa skogshistoriska anor samt gamla traditioner inom skogsforskningen. Museet har ett brett, fungerande nätverk som omfattar skogsnäringen, de kultur- och skogshistoriska museerna i och i liksom med forskningen genom samarbete med både och . På så sätt har man också tillgång till skogsbibliotek och forskningsmiljöerna inom biologi, arkeologi, skogshistoria och skogsbruk. i har som enda museum i kapacitet och utrustning för att utföra årsringsbaserad (dendrokronologisk) åldersbestämning av träföremål och byggnader samt avancerad historisk klimatforskning. Ett nätverk mellan alla skogsmuseer i och med som centrum håller på att byggas upp i syfte att skapa en databas över alla föremål och samlingar. i var också föregångare med att utbilda skogstjänstemän och maskinförare i kulturmiljövård, d.v.s. att iaktta och ta vara på fornminnen och kulturspår i skogen för att förebygga skador på dessa. är i stort behov av ett nationellt skogsmuseum. i har goda förutsättningar för att fungera som detta. Möjligheten att göra i till ett nationellt museum bör därför ses över. i (S)
mot · H102Kr235 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheten att ge fler äldre inom vård- och omsorgsverksamheter en ökad delaktighet i kulturlivet. Alla människor ska ha rätt till kultur. Ett aktivt och kulturellt rikt liv ökar sociala kontakter och ger positiva hälsoeffekter. Vi behöver kulturen – den ger oss rötter till vår historia, mening i , visioner för framtiden och möjlighet att ingå i ett sammanhang. Inom vården har en medvetenhet om de immateriella värdenas betydelse för hälsan vuxit sig allt starkare. Att kropp och själ hör ihop är erkänt av professionen. Men av olika skäl kan äldre ha svårt att ta del av och att själva skapa kultur. Flera undersökningar och studier bekräftar kulturens betydelse för hälsa och rehabilitering. Exempelvis har samband påvisats mellan deltagande i kulturell verksamhet och förbättrad hälsa. Att använda konst och kultur som komplement till traditionella behandlingsmetoder blir också alltmer accepterat inom vård-, omsorgs- och folkhälsoarbetet. Det finns både ekonomiska och mänskliga vinster att göra genom att satsa på kultur och genom att se kopplingen mellan kultur och hälsa. Kultursatsningar i äldreomsorgen har stor betydelse både för att öka livskvaliteten hos äldre och för att förbättra deras hälsa. tror vi att satsningar på kultur för äldre kommer att vara ekonomiskt lönsamt eftersom det kan minska behovet av vård och mediciner. I syfte att utveckla arbetet med kultur för äldre inom vård- och omsorgsverksamheter satsade regeringen 2011 för att främja äldres delaktighet i kulturlivet samt för att ge större kunskap om pågående utvecklingsarbete med kulturinsatser inom äldreområdet hos såväl privata som offentliga vårdgivare. Långsiktigt fungerande samverkan mellan olika verksamheter och yrkesgrupper liksom breda samverkansformer mellan kulturinstitutioner, professionella kulturskapare och den civila sektorn prioriterades när valde ut de verksamheter som fick del av satsningen. Förutom det som prioriterades i regeringens extra satsning 2011 finns många andra intressanta verksamheter på kulturområdet som riktar sig till äldre personer runt om i landet. Regeringen bör därför utreda möjligheten att utöka satsningen på kultur för äldre inom vård- och omsorgsverksamheter, så att fler får del av kulturella upplevelser och på så sätt även ökade möjligheter till hälsa och välbefinnande.
mot · H102Kr240 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om filmarkivet i . i är unikt i sitt slag. Uppdraget har fastslagits av regeringen och innebär att i dialog med forskarsamhället och kulturlivet samt efter samråd med har till uppgift att samla in, vårda, bevara och tillgängliggöra icke-fiktiv film som upptagits på filmbas men inte är avsedd för biografvisning. skall vara en viktig och levande källa till kunskap om svenska folkets liv och arbete . Arkivet startades efter en nationell räddningsaktion av för att rädda den svenska smalfilmen . Genom att i etablerades finns nu en nationell kulturinstitution som tar hand om kulturhistoriskt värdefull film som i hög grad berättar om 1900-talets , film som annars skulle stanna i gömmorna hos föreningar, företag och privatpersoner. Alltsedan starten har filmarkivet, som besitter ett stort kunnande på det här området, samarbetat med länsmuseer över hela landet. Detta skapar i sin tur stora möjligheter och gör att arkivet kan bli en positiv resurs för museerna i deras strävan att integrera den kulturhistoriskt värdefulla filmen i den regionala utställningsverksamheten. Samarbete har dessutom etablerats med högskola och universitet i syfte att få till rutiner och bedriva forskning på arkivets material. Samarbete finns även med företag och en lång rad föreningar. flyttades huvudmannaskapet från till . Det är fortsatt viktigt att i verksamhet bygger på en god satsning som är stadig och långsiktig, och med tanke på behovet borde utökas, så att man kan planera på ett bra sätt för denna viktiga verksamhet för att rädda den kulturhistoriskt värdefulla filmen undan förstörelse samt att göra den tillgänglig för forskning och för allmänhet.
mot · H102Kr243 · 2013-10-02 00:00:00 — Folkbildning för ett digitalt samhälle för alla tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att folkbilda för att få med alla i digitaliseringen. Alla invånare i ska ha möjlighet att vara digitalt delaktiga, men så är det inte . Trots att det är både billigare och enklare att vara med så står över en miljon fortfarande utanför av rädsla, okunskap eller utan möjlighet att koppla upp sig för att det inte finns nät. Digital delaktighet är ett krav för en väl fungerade demokrati men då behöver fler få kunskap om hur det går till. Användbarhet och tillgänglighet för alla är viktiga faktorer för digital delaktighet. Att betala räkningar med kontanter är nästan omöjligt och väldigt dyrt. Det finns många fördelar för den enskilde som de ännu inte känner till. Digital delaktighet är en angelägenhet för alla i samhället. De flesta icke-användare återfinns bland äldre, men icke-användarna finns i alla åldersgrupper, även bland yngre. Bra insatser har gjorts från flera håll för att minska den digitala klyftan och öka e-delaktigheten, men det behövs mer. Folkbildningen och biblioteken, till exempel, har olika roller, men kan förenas i uppdraget om ökad delaktighet, tillgänglighet och demokrati. Digidel är ett nätverk på nationell nivå som har bildats för att samverka för att öka e-delaktigheten och minska digitala klyftor. Deltagarna representerar länsbiblioteken och projekt , , , , , SE () med flera. För att lyckas måste man samverka såväl nationellt som regionalt och lokalt i kommunerna med andra verksamheter, till exempel socialtjänst, omsorgsverksamhet, flyktingsamordnare, formell vuxenutbildning, mödravård och bvc med flera. Folkbildningssatsningarna behöver fortsätta och intensifieras. Folkhögskolor, SVT-Forum, Kunskapskanalen, studieförbund, bibliotek, nätuniversitet och andra nätutbildningar med flera behöver uppmuntran och stöd och riktlinjer. Det behövs en än mer intensifierad satsning för att nå den återstående miljonen svenskar som står utanför digitaliseringen.
mot · H102Kr244 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgången till samlingslokaler. Tillgången till samlingslokaler för folkrörelsernas agitationsmöten, bildningsverksamhet och social samvaro och har haft avgörande betydelse för svensk politik och samhällsutveckling . ifrågasätts behovet av samlingslokaler allt mer, främst av ekonomiska skäl. Man menar att kommunen inte kan ge stöd till lokaler utan till verksamhet, eller att man inte ska stödja verksamhet som riktar sig till friska vuxna. Det är beklagligt. På samma sätt som hela landet måste ha en bra infrastruktur i form av vägar, järnvägar och it måste det också finnas den infrastruktur som står till demokratins förfogande. Därför ska frågan om föreningsdrivna samlingslokaler sättas in i ett bredare politiskt och demokratiskt perspektiv. Det är inte den som håller en samlingslokal som primärt ska fylla den med verksamhet – det ska vara en plats som är öppen för alla, såväl för det politiska samtalet som för kultur och alla andra former av barn- och ungdomsverksamhet. Vidare ska den vara öppen för alla typer av organisationer. När vi bygger en väg skapar vi en möjlighet för människor att förflytta sig från en plats till en annan. Vi garanterar tillgång och funktionalitet, men att använda vägen är upp till var och en. På samma sätt finns exempelvis barnomsorg, bibliotek eller fritidsanläggningar till för alla, men nyttjas efter behov. När en samlingslokal byggs så skapas en möjlighet för möten mellan människor. Samhället garanterar tillgång och funktionalitet, men att använda samlingslokaler är upp till var och en. Behovet av samlingslokaler är stort. Därför är det angeläget att man ser över behovet av ny-, om- och tillbyggnad av samlingslokaler. Befintliga lokaler måste anpassas till dagens standard i fråga om miljö och teknik och de måste vara möjliga att användas av handikappade. Föreningsdrivna samlingslokaler måste bli en del av vår infrastruktur.
mot · H102Kr245 · 2013-10-02 00:00:00 — Museum med inriktning på mänskliga rättigheter, hållbar utveckling, folkrörelser och demokrati tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att inrätta ett nytt museum med inriktning på mänskliga rättigheter, hållbar utveckling, folkrörelser och demokrati. Enligt uppgift planeras det nuvarande flytta från vid i i . Härmed öppnas möjligheten att inrätta ett nytt museum i med inriktning på mänskliga rättigheter, hållbar utveckling, folkrörelser och demokrati. delas ut i riksdag under värdskapet av det tvärparlamentariska Sällskapet för i (). grundades för att "hedra och stödja de som erbjuder praktiska och exemplariska lösningar på de viktigaste utmaningarna världen står inför". Organisationen bakom priset är Stiftelsen, en svensk allmännyttig stiftelse. De 153 personer och organisationer från 64 länder som har fått priset arbetar för social rättvisa, mänskliga rättigheter, fred och militär nedrustning, minoriteters rättigheter, rätten till mat och vatten, ny teknik och ekonomi, kultur och hållbar utveckling. I arbetar stiftelsen med fyra universitet (i , i , i och i ), som använder pristagarnas exempel i sin utbildning och ger stipendier till studenter och doktorander för att forska om pristagarna. Stiftelsens anordnar regelbundna konferenser med pristagare för unga människor från hela världen. Det finns nu en möjlighet att skapa ett museum i med inriktning på mänskliga rättigheter, hållbar utveckling, folkrörelser och demokrati. Genom att göra det med utgångspunkt från den svenska stiftelsen , pristagarnas erfarenheter och dagens globala utmaningar kan man åstadkomma ett museum som tar sikte och som kan bli en mötesplats för besökare från hela världen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · H102Kr247 · 2013-10-02 00:00:00 — Dialekt- och ortnamnsarkivet i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Dialekt- och ortnamnsarkivet i ska finnas kvar. Verksledningen inom har föreslagit att Dialekt- och ortnamnsarkivet i ska flyttas till . finns institutets verksamhet förlagd till , , och . Även verksamheten i är hotad. Vi vill liksom företrädare för och för olika företrädare för olika kulturinstitutioner i att Dialekt- och ortnamnsarkivet ska finnas kvar i . Institutets uppdrag är att samla in, bevara och forska om dialekter, ortnamn, personnamn och folkminnen. För att fullgöra uppdraget borde det vara naturligt att verksamheten finns geografiskt utspridd i hela landet. Detta betonades också i regeringens budgetanvisningar . Det är, som vi ser det, viktigt att en kulturinstitution som denna finns i de trakter där materialet samlats in och där de människor finns som berörs i samlingarna. Samlingarna i är från , , , och . Samlingarna i är delvis speciella på grund av de sydligaste landskapens historiska anknytning till . Att institutet har verksamhet i har stor betydelse för många verksamheter inom universitet och inom andra verksamheter inom dialekt- och ortnamnsområdet i . Detta har framförts i ett upprop undertecknat av 14 företrädare för verksamheter i , som samarbetar med arkivet i . Vi vill tydligt markera vårt stöd för att Dialekt- och ortnamnsarkivets verksamhet ska finnas kvar i . Vi anser att vad som framfördes i regeringens budgetanvisningar, om en geografiskt spridd verksamhet, fortfarande har full aktualitet.
mot · H102Kr248 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om betydelsen av att bevara slotten , Hovdala samt i i statlig ägo. har lagt fram förslag på fastigheter som utredaren anser kan säljas av staten. Bland dessa finns i : i , Hovdala i och i . Vi anser att det är av mycket stor betydelse för och historia och kultur att dessa fastigheter bevaras i statlig ägo, även om byggnaderna ursprungligen uppfördes under danska historia. Slotten och Hovdala samt är öppna för besökare och har stor betydelse för kulturlivet och turismen i . De har även många besökare från övriga och internationellt. , Hovdala och Tomarp har haft stor betydelse i den skånska historien, inte minst i samband med att blev en del av . Det är inte möjligt för någon av de som driver turist- och restaurangverksamhet och annan verksamhet på slotten och i att ekonomiskt bära de kostnader som ligger i att underhålla de byggnader och parker som tillhör fastigheterna. Arrendena ger bidrag till statens underhållskostnader. Vi kan inte se att det går att exploatera fastigheterna för annan verksamhet och förena detta med bevarande av kulturvärdena och öppenhet för allmänheten. En försäljning av slotten , Hovdala och kan, med krav på bevarande av kulturvärdena och öppenhet för allmänheten, inte inbringa någon köpeskilling av betydelse för staten. En försäljning av fastigheterna skulle dock göra att staten slipper underhållskostnader. Vi har naturligtvis inget emot om staten genom samarbete med berörda kommuner och andra intressenter kan få ned kostnaderna för underhållet. Vi anser att staten, för att bevara kulturvärdena och för att bevara , Hovdala och öppna för allmänheten, ska bibehålla fastigheterna i statlig ägo.
mot · H102Kr249 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fler läsfrämjande åtgärder. Det fanns när svenska skolbarn låg bra till i internationella studier vad gäller läsförståelse. har resultaten dock sjunkit avsevärt. Det är extra allvarligt med tanke på att just läsförståelsen påverkar prestationerna i alla andra ämnen. Läsandet, särskilt det skönlitterära, har alltid varit en klassfråga. är det också en tydlig könsfråga, där pojkarna är de som halkar efter mest på grund av sina brister i läsförståelse. Alla läsfrämjande åtgärder som leder till ökad läsförståelse betalar sig . I årets budget öronmärker regeringen för läsfrämjande inom ramen för folkbildningens anslag. Eftersom folkbildningen lägger mer än så på läsfrämjande verksamhet är det ett slag helt i luften. Det är välkommet att regeringen insett att läsfrämjande åtgärder är oerhört angelägna men det är inte renhårigt att kalla det en satsning när man använder medel som redan går till sådan verksamhet. Det är angeläget att se över hur behovet av läsfrämjande åtgärder kan tillgodoses på fler vis, utanför folkbildningens nuvarande anslag, för att öka barns och vuxnas lärande och inte minst förbättra elevers resultat i skolan.
mot · H102Kr250 · 2013-10-02 00:00:00 — Återför kultur i arbetslivsbidraget tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett återinförande av kultur i arbetslivsbidraget. Länge kunde företag söka så kallat KIA-bidrag, för att göra satsningar på litteratur och konst på arbetsplatserna. krympte anslagen, och 2010 togs stödet bort helt. Många svenskar kommer i kontakt med kultur och litteratur, och besöken på det lokala är lätträknade. Därför är det viktigt att tillfällena för att ta del av litteratur blir så många som möjligt. Ett mindre bibliotek, i exempelvis lunchrummet, kan höja statusen på kultur på arbetsplatsen och uppmuntra till läslust, en läslust som både bildligt och bokstavligt talat följer med den anställda hem, och som kan bryta invanda mönster och ändra synen på läsning, och på så vis höja livskvaliteten. Även produktiviteten och kreativiteten bland de anställda kan höjas, något som gynnar näringslivet. De få arbetsplatsbibliotek som finns i är ofta finansierade av fackföreningar och drivs av ideella krafter, helt utan statliga bidrag. Ett återinförande av KIA-bidraget skulle ge en tydlig signal till både företag och dess anställda att kultur i vardagen ska främjas. Arbetsplatsbibliotek bör vara en självklar del av den allmänna folkbildningen, något som ligger i allas intresse. Lika självklart bör det vara att företag kan söka statligt stöd för sådana satsningar. Därför bör regeringen initiera en utredning om att återinföra KIA-bidraget.
mot · H102Kr252 · 2013-10-02 00:00:00 — Lättläst även för dem utan diagnos tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det fortsatt ska finnas ett statligt ansvar för att tillgodose inte bara människor med diagnos utan även svaga läsare med god tillgång till litteratur och information. Bättre läskunnighet är ett prioriterat mål inom EU, som menar att det är avgörande att kunna läsa för att få ett bra liv. Allt fler jobb kräver att man kan läsa bra. Medan läsning och skrivning är viktigare än någonsin i vår digitaliserade värld halkar vår läskunnighet efter, läskunnigheten hos landets fjärdeklassare har försämrats . Det visar den internationella undersökningen PIRLS. Förbättrad läskunnighet leder till vinster för enskilda och för samhället. Och har stor betydelse för den personliga utvecklingen, möjlighet till delaktighet och inflytande samt är en nyckel till att etablera sig på arbetsmarknaden. Så många som en fjärdedel av landets befolkning är s.k. svaga läsare, alla omfattas inte av diagnoser som t.ex. dyslexi men har svårigheter att ta till sig kunskap i skrift. En utredning har tillsatts för att göra en översyn på statens insatser, med uppdrag att se över marknaden och målgrupperna och se över hur statens insatser ska organiseras. Det är av största vikt, att se till att även de som saknar diagnoser får det stöd och den hjälp man behöver, och att tillgången till lättläst både inom offentliga myndigheter, kommuner och landsting utvecklas. Men också att skönlitteratur, nyheter och andra skrifter finns tillgängliga och inte helt förlita sig på att en privatmarknad ska tillgodose dessa behov.