mot · H102Ju399 · 2013-10-04 00:00:00 — ska Kriminalvården tillsammans med kommuner, landsting och andra aktörer arbeta för att villkorligt frigivna och de som avslutar vård hos kriminalvården i övrigt ges en utslussning till samhället som leder till egen laglig försörjning genom studier eller arbete, med bostad och ordnad fritid. En viktig aktivitet är att upprätta utslussningsplaner för frihetsberövade med ett reellt innehåll. Tyvärr har myndigheten brustit i detta. anser att Kriminalvårdens verksamhet har en substantiell förbättringspotential som måste tas tillvara. Ett förändringsarbete måste inledas av myndigheten. I arbetet ska frivilligorganisationer för tidigare dömda, personalorganisationer, polisen och åklagare medverka. För ändamålet avsätter vi resurser som anges nedan. Samtliga som dömts till frihetsberövande påföljd skall få en utslussningsplan från kriminalvården som ska visa hur den dömde skall få egen försörjning genom arbete eller studier, hur bostad skall ordnas och hur det sociala livet i övrigt skall vara ordnat. bedömer att den samlade kostnaden för de individuella handlingsplanerna med mera ovan motsvarar –2016. 5.6.1Utökat stöd till frivilligorganisationer inom kriminalvården Kriminalvården måste också fokusera sitt arbete i övrigt på rehabilitering av de dömda för att minska risken för återfall. Här bör olika frivilligorganisationer för före detta dömda användas i utökad omfattning och deras erfarenheter tas tillvara. Anslagen för deras arbete bör ökas. Stödet till frivilligorganisationer måste förenas med tydliga krav på motprestation och resultat, men föreslås öka med . 5.6.2Höjd kompetens hos personal För att Kriminalvårdens viktiga arbete med utslussning och rehabilitering av såväl intagna som de som är föremål för frivårdens insatser skall uppnå bästa möjliga resultat krävs en väl utbildad och motiverad personal. Utbildningen skall ske i vård- och behandlingsmetoder, som är vetenskapligt och erfarenhetsmässigt beprövade. Kostnaderna för utbildning av personal i nya arbetsmetoder, vikarier under utbildningstid och eventuellt efterföljande löneförhöjningar medför enligt vår mening ett behov av viss ökning av anslaget. Vi bedömer att detta motsvarar , varav avser utbildningar om hatbrott med mera. 5.6.3Särskilda insatser för unga i riskzon Ungdomar begår brott redan i tidiga tonåren. Vissa slutar efter ett ringa narkotikabrott, en bilstöld eller några snatterier. Andra begår fler och fler brott och hamnar till slut i en eskalerande brottslighet, där målet i värsta fall är anstaltsplacering och kontakt med än grövre brottslingar. För vissa av dessa ungdomar sätter den kommunala in insatser på ett tidigt stadium och lyckas bryta det destruktiva beteendet. För andra dröjer det och för vissa sker aldrig någon insats. Regeringen har givit ett uppdrag att tillsammans med vissa kommuner initiera en pilotverksamhet med sociala insatsgrupper i vissa fall. Vi bejakar detta men anser att åtgärderna behöver förfinas och förtydligas. Vi anser att det i varje län bör införas minst ett center hos en huvudman (motsvarande de barnahus som finns för barn som misstänks ha varit utsatta för brott) där utredningar om barn som misstänks ha begått brott eller vara i riskzonen för att begå brott kan ske. Då barnahusens införande enligt uppgifter vi fått inte medfört ökade kostnader beräknas inte så ske här heller. Konkret förslag om detta lämnas i vår ovan angivna kommittémotion om kriminalvårdspolitik. Vi anser vidare att det för ungdomar som begått brott och är i riskzonen att hamna i grövre brottslighet inte bara ska finnas en handläggare inom den kommunala utan också ska finnas en särskild kontaktperson som tillsammans med den unge och dess familj kan verka stödjande och rehabiliterande. Den ska ha ett uppdrag att se till så att den unga inte vistas i olämpliga miljöer eller umgås med olämpliga personer. Vi anser att denna insats ska kunna genomföras på prov i de kommuner som så önskar och avsätter för ändamålet till Kriminalvårdens anslag, som kommuner kan erhålla efter ansökan. 5.7Stöd till dem som utsatts för brott Att själv utsättas för brott kan vara något av det värsta en person kan vara med om. Såväl det psykiska som det fysiska lidandet kan ta år att läka. De anhöriga kring den brottsutsatte påverkas också. krävs omfattande kontakter med såväl olika myndigheter (polis, åklagare och domstol, som kronofogdemyndighet och brottsoffermyndighet) som kontakter med försäkringsbolag och . Till detta kommer landstingens hälso- och sjukvård med rehabilitering och andra insatser. Situationen kring de brottsutsatta kan bli så komplex och svår att rehabilitering och läkningsprocess allvarligt försvåras. har kommuner ett ansvar för att hjälpa de som utsatts för brott. Detta sker på många ställen genom samarbeten med lokala brottsofferjourer som arbetar på ideell basis. Vi anser emellertid att det kommunala stödet till brottsoffer måste professionaliseras och kommunerna tillhandahålla ett tydligare mer personligt utformat stöd för brottsoffren. Detta kan ske i samma form som de personliga ombud eller gode män som finns . Vi anser att detta initialt kan ske som en försöksverksamhet i olika kommuner och avsätter för ändamålet . Medlen anslås till och disponeras av kommuner efter ansökan. , och polismyndigheternas arbete för att bekämpa miljö- och djurskyddsbrott har fungerat mindre väl. För få brott upptäcks, uppklaringsgraden har varit låg, preskriptionsgraden hög och antalet fällda brottslingar (vare sig det gäller fysiska eller juridiska personer) mycket låg. Mot bland annat denna bakgrund tog och fram dokumentet Strategier mot miljöbrott, som beskriver ett stort antal åtgärder som behöver vidtas för att klara av stora delar av problemen. Strategin har för implementerats hos genom Aktionsplan för miljöbrott åt 2010 och genom ett antal andra åtgärder av mer övergripande karaktär. Några särskilda åtgärder synes inte ha vidtagits av polisen. Strategidokumentet och aktionsplan tillsammans med samtal med företrädare för uppvisar en bild där har tydligt fokus för arbetet, hur den leds och styrs och där det finns särskilt utbildade miljöåklagare med hög kompetens. Polisens resurser för att bekämpa miljöbrott uppgår enligt en undersökning genomfört till motsvarande 60–70 personer, och det framgår att saknar en helhetsbild av arbetet. Någon samlad styrning av verksamheten finns inte. Sammanfattningsvis bedöms bristerna i verksamheten vara stora. Djurskyddsbrott kräver en särskild kompetens som inte alltid är självklar bland polis och åklagare. I vissa län har polisen valt att ha särskilda djurskyddspoliser som bara arbetar med djurskyddsbrott, medan djurskyddsfrågor i andra län hanteras av poliser med allmän kompetens. Då djur som utsatts för brott inte kan tala för sig själva är risken stor att deras intressen kommer i kläm om rättsväsendet inte har tillräcklig kompetens i frågan. Vi vill därför ge polis- och åklagarmyndigheten i uppdrag att förstärka djurskyddskompetensen. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål inrättades som en nationell operativ enhet inom . Vid enheten handläggs ärenden om brott mot med tillhörande förordningar och föreskrifter, arbetsmiljöbrott och brott mot arbetsmiljölagen, brott mot lagen om åtgärder mot förorening från fartyg med tillhörande förordningar och föreskrifter, miljöbrottslighet som åtalas med stöd av annan primär lagstiftning, till exempel , och grova jaktbrott avseende de fredade rovdjuren. Sedan bildandet av enheten har antalet lagförda ärenden ökat kraftigt. Ändå finns många uppgifter om ärenden som inte utreds eller utan vidare läggs ned, vilket bland annat skapar frustration hos tillsynsmyndigheter som fört ärendena vidare. Polisen har som redovisats ovan varit en flaskhals. Aviserade förstärkningar på miljösidan inom polisen, inte minst i samband med enhetsmyndigheten, gör att dessa brister bedöms kunna åtgärdas och produktiviteten öka. Dessutom ökar det internationella inslaget i miljöbrotten, och behovet av internationellt samarbete. Behovet finns exempelvis inom avfallsområdet. Där handlar ett exempel om olagligt export av elavfall. Ett annat exempel handlar om internationella ligor som olagligt exporterar farligt avfall från till . En förstärkning på cirka sju miljöåklagare bedöms behövas. Sammantaget medför detta en utökning av anslag med . 5.9Åtgärder för bekämpning av systemhotande brottslighet Terrorism och systemhotande brottslighet finns i hela världen. Ett genomgående drag för denna brottslighet är att den med våld vill ändra förutsättningarna för hur vårt demokratiska samhälle är uppbyggt, att utövaren av den inte respekterar resultatet av andra människors fria val och valmöjligheter. Säkerhetspolisen redovisade 2009 i rapporten politisk extremism – Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänsterkanten de politiska grupperingar som valt att ställa sig utanför det demokratiska samhället och som ser våld, skadegörelse och andra brott som ett legitimt redskap i sin kamp. redovisades till regeringen ett uppdrag avseende att beskriva våldsbejakande islamistisk extremism i , radikaliseringsprocesser samt verktyg och strategier som kan användas för att motverka radikalisering genom rapporten extremism i . Slutsatserna av rapporterna är att våldsam höger- och vänsterextremism är vanligare än islamistisk extremism och att betydligt mer våld i kan hänföras till detta. Det fruktansvärda terrordådet i visar att terrorism kan begås av människor med antimuslimska åsikter. Det är oklart i vilken omfattning gärningarna baseras på föreställningar om världskonspirationer, rädsla för den andre eller vanföreställningar om maktövertaganden av olika grupper av människor. Klart är dock att detta är vanligt i retoriken bland terrorister och deras politiska grenar. Brå har i sin årliga statistik över utvecklingen av hatbrotten i för (rapport 2011:8) redovisat att ungefär 270 anmälda brott baserades på islamofobi, vilket var en ökning jämfört med och följer en uppåtgående trend sedan mätningarna startade . Det är inte klart i vilken grad islamofobi/antimuslimska åsikter funnits med som skäl för personer att begå terrorhandlingar. Det är vidare inte klarlagt på vilket sätt och i vilken omfattning islamofobi/antimuslimism leder till utövandet av systemhotande brottslighet i . Detta bör klarläggas liksom bör redovisas förslag på åtgärder för att minska förekomsten av islamofobi/antimuslimism i och som skäl för terrorism. Det redovisade utredningsuppdraget bedöms kunna ske inom eller Brås ram. Vad som här anförs om behov av utredning bör som sin mening ge regeringen tillkänna. 5.9.1Resurser för kunskap om hatbrott inom rättsväsendet Rättsväsendets kompetens och förmåga att hantera hatbrott behöver förstärkas, oavsett grund för hatbrottet. Utbildningsbehovet inom åklagarväsendet, domstolsväsendet och kriminalvården bedöms uppgå till . Polisens behov kan tillgodoses inom ramen för befintligt anslag. 5.10En särskild utredningsmyndighet för misstänkta brott av poliser och åklagare Polisen är den av staten utsedda ordningsmakten med tillhörande våldsmonopol. Det innebär att polisen har ansvaret att använda sin ingripandemakt med lagboken som kompass. Rättsväsendet ska försäkra oss alla att rättvisa skipas. Utan allmänhetens förtroende kan inte rättsväsendets aktörer arbeta. vill därför att när polis eller åklagare misstänks för brott ska en fristående myndighet inrättas för att utreda brottet. Den internutredningsverksamhet som finns hos polis- och åklagarväsendet bör brytas ut till en självständig utredningsmyndighet. avförde den statliga utredningen summarum (SOU 2007:5) frågan om en fristående myndighet som utreder polisen och åklagare vid brottsmisstanke, bland annat eftersom den ansåg att nackdelarna inte övervägde vinsten med den förtroendevinst som rättsväsendet beräknas göra gentemot medborgarna. Argumenten som användes var bland annat att viss del av personalen måste komma från polisen eller samt att det helt enkelt är för kostsamt med en ny myndighet på området. Även polisorganisationskommittén gjorde i sitt betänkande En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13) bedömningen att en egen myndighet inte borde inrättas utan att den önskade självständigheten kunde erhållas genom andra åtgärder. anser, liksom och Justitiekanslern med flera, att allmänhetens förtroende för rättsväsendet väger tyngre än de nackdelar som kan tänkas uppstå. Medborgarnas förtroende för rättsväsendet är stommen för rättsstaten; således bör införa en fristående myndighet som utreder polis och åklagare vid brottsmisstanke. tillför därför för att inrätta en ny självständig utredningsmyndighet. 5.11Fler nämndemän för ökad insyn i rättsväsendet anser att nämndemännen i såväl underrätt som överrätt fyller många viktiga funktioner. De medverkar till att rättsutvecklingen sker i samklang med det allmänna rättsmedvetandet, de tillför viktig lokalkännedom och kan medverka i bevisvärderingen på ett mer mångsidigt sätt. Inte minst bidrar de till att allmänheten får en insyn i den annars slutna verksamhet som domstolarna ansvarar för. har det förekommit att nämndemän agerat på såväl olämpligt som olagligt sätt vid utövandet av uppdraget. Det visar på behov av ökad utbildning och prövning av nämndemäns lämplighet. I en särskild kommittémotion har vi utvecklat vår politik rörande nämndemännen, men i denna motion återkommer vi i frågan som rör antalet nämndemän. Vi anser således att antalet nämndemän ska utökas . finns vid landets domstolar cirka 8 300 nämndemän. Antalet dagar en tjänsteman tjänstgör är ytterst varierande men uppgår i stort sett till mellan . är genomsnittsåldern bland nämndemännen och nämndemännen upplevs inte heller i övrigt representera den svenska befolkningen i stort, vare sig när det gäller utbildningsmässig, socioekonomisk eller kulturell bakgrund. Det finns därför behov av att vidta ett flertal olika åtgärder för att förbättra representativiteten bland nämndemännen. Vi tror att en av dessa kan vara att utöka antalet nämndemän i landet , som denna åtgärd kombineras med dels Nämndemannautredningens6 förslag om exempelvis förbättrade ersättningar och dels de övriga åtgärder vi föreslår i vår särskilda kommittémotion. Genom att utöka antalet nämndemän från 8 300 till 10 375 ökar sannolikheten för att nämndemännen blir mer representativa och det skapar också ett utrymme för att låta den så kallade fria kvotens nämndemän bli en väsentlig andel av nämndemännen. Det blir också lättare för domstolarna att få sammansättningar av nämndemän för tjänstgöring som på ett bättre sätt speglar befolkningens sammansättning. Vi föreslår därför att antalet nämndemän totalt sett utökas . Kostnaden för detta beräknar vi till . Satsningen på fler poliser - Vad har den lett till? Miklo, Fo¨rtroendet fo¨r Polisen i miljonprogram, 2013. , Utbrändhet, arbete, samvetsstress och coping hos kvinnliga och manliga poliser . , 20130611 - Risk för psykisk ohälsa bland poliser . Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan (SOU 2013:49).