mot · H002Fi14 · 2013-04-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2012/13:100 ekonomiska vårproposition som sett till statsskuld och budgetresultat har bland de starkaste statsfinanserna i världen har massarbetslösheten blivit vardag. Sedan regeringen tillträdde har arbetslösheten ökat , vilket motsvarar en ökad arbetslöshet på över 92 000 personer. Även sysselsättningsgraden har fallit sedan regeringen kom till makten. Arbetsmarknadspolitiken har nedrustats. Det går sju arbetssökande på varje ledigt jobb. Trots en arbetslöshet på präglas regeringens politik av bristen på samhällsnyttiga investeringar för att skapa jobb. Regeringens ekonomiska politik för fler jobb har i stället ensidigt gått ut på att sätta press på de lägsta lönerna nedåt genom försämringar i a-kassan och sjukförsäkringen och genom införandet av de s.k. jobbskatteavdragen samt via subventioner av vissa branscher präglade av låg produktivitet och låga löner. Efter av borgerlig regering kan vi nu konstatera att den förda politiken har misslyckats. Detta visar sig inte minst i att långtidsarbetslösheten har ökat med . är numer såväl massarbetslöshetens som långtidsarbetslöshetens land ett land där ojämlikheten ökar, där välfärden krackelerar och där klimat- och miljöutmaningarna prioriteras ned. I budgetalternativ drar vi upp riktlinjerna för ett solidariskt samhälle som bygger på gemensamma lösningar. Det ekonomiska ramverket måste utgå från dagens stora samhällsproblem, inte gårdagens. Huvuduppgiften måste vara att bekämpa arbetslösheten. Full sysselsättning ska vara det övergripande målet. föreslår i denna motion därför ett alternativt ekonomiskt ramverk. Detta innebär bl.a. att penningpolitiken ska kompletteras med ett sysselsättningsmål och att dagens överskottsmål ska ersättas med ett mål om balans över en konjunkturcykel. Med ett ramverk som har denna inriktning skapas förutsättningarna att bekämpa arbetslösheten och att föra en ansvarsfull långsiktig ekonomisk politik för full sysselsättning. Kvinnors ställning och lika möjligheter på arbetsmarknaden är, utöver en demokrati- och maktfråga, också av stor vikt för samhällsekonomin. Individualiserad föräldraförsäkring, fasta jobb på heltid och en gemensam och väl fungerande barn- och äldreomsorg ökar kvinnors arbetsutbud och möjligheter att delta på arbetsmarknaden på lika villkor. Om kvinnor förvärvsarbetade i samma utsträckning som män skulle sysselsättningen bland kvinnor öka med motsvarande 250 000 heltidstjänster, viket skulle stärka de offentliga finanserna med uppskattningsvis . Den förda politiken har resulterat i en dramatisk ökning av de ekonomiska skillnaderna mellan män och kvinnor. Skillnaden i årlig nettoinkomst uppgår till ca och har ökat . De ökade skillnaderna avspeglas också i att andelen kvinnor under den relativa fattigdomsgränsen ökat med . vill bekämpa gapet mellan kvinnors och mäns sysselsättning, löner och inkomst och stärka kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Vi storsatsar därför på bättre kvalitet i vård, skola och omsorg. I denna motion föreslår vi framför allt satsningar på mer personal och utbildning inom hemtjänst och äldreomsorg. Sambandet mellan en väl utbyggd hemtjänst och äldreomsorg och kvinnors deltagande på arbetsmarknaden gör detta till en avgörande jämställdhetsfråga. vill att en jämställdhetskommission ska tillsättas i syfte att öka kvinnors sysselsättningsgrad och ge kvinnor lika tillträde till arbetsmarknaden som män. vill bygga ut och förbättra landets infrastruktur för att ta itu med uppgiften att bygga ett hållbart transportsystem i och för att sätta pendlaren i centrum. Vi vill också investera i omfattande stöd till bostadsbyggandet för att skapa fler hyresrätter och till upprustning av miljonprogrammets bostäder och välfärdslokaler som skolor, förskolor och äldreboenden. ser ungdomsarbetslösheten som ett av våra största samhällsproblem. Vi kan konstatera att regeringens satsningar på jobbgaranti och sänkta arbetsgivaravgifter för unga inte har gett någon effekt. föreslår därför en ungdomsgaranti för arbetslösa ungdomar i åldern . Förslaget innebär att unga efter 90 dagars arbetslöshet ska garanteras jobb till avtalsenlig lön eller utbildning. Förslaget innebär att 57 000 jobb och utbildningsplatser skapas. Ökad ojämlikhet och en oreglerad finanssektor var de bidragande orsakerna bakom finanskrisen. Den oreglerade finansmarknaden skapade instabilitet och styrde kapital bort från riktiga investeringar till förmån för finansiell spekulation. I syfte att begränsa spekulationsekonomin och styra kapitalet till riktiga investeringar lägger vi ett förslag på en skatt på finansiella transaktioner. Intäkterna från skatten används till en ungdomsgaranti för jobb och utbildning. Det är dags för en ny färdriktning. I denna motion drar vi upp riktlinjerna för en ekonomisk politik för jobb och investeringar. 4.3Regeringens prognosmiss och finanspolitiken9 4.4.1Strukturomvandlingen och kraven på arbetskraftens utbildning13 4.4.3Från aktiv arbetsmarknadspolitik till passiva massåtgärder17 4.6Ökade inkomstskillnader mellan män och kvinnor21 4.7Privatiseringar och besparingar i välfärden22 4.8Bort från den svenska modellen25 5Regeringens politik leder inte till fler jobb25 5.1Jobbskatteavdraget, a-kassan och jämviktsarbetslösheten25 5.2Skattesänkningar för specifika branscher28 5.3Skattesänkningar för specifika grupper30 6Ekonomiska ramverk för ökad sysselsättning31 6.1Riktlinjer för den ekonomiska politiken31 6.2.1Åtgärdsplaner för full sysselsättning33 6.2.2Mål för de offentliga finanserna35 7Fler fasta jobb färre otrygga anställningar43 8.2Investeringarnas betydelse för arbetslösheten51 8.3Investeringar i grön infrastruktur53 8.4Energiomställning och investeringar i grön teknik55 10Jämställdhet för ökad tillväxt59 11.1Offentlig sektor och sysselsättning62 12.3Skatter som styrmedel i miljöpolitiken68 12.4Företags-, kapital- och egendomsskatter69 12.5Skatt på finansiella transaktioner70 beslutar att godkänna inriktningen på den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (avsnitt 612 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det i kärnverksamheten inom vård, skola och äldreomsorg inte ska vara möjligt för vinstsyftande företag att bedriva verksamhet med skattemedel (avsnitt 11.2 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett alternativt ramverk för finans- och penningpolitiken (avsnitt 6 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att järnvägen bör återregleras och att samhället bör ta ett helhetsansvar för järnvägssystemet (avsnitt 8.3 i motionen). beslutar att avslå regeringens förslag att godkänna den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som ska innefattas i utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet respektive utgiftsområde 8 Migration (avsnitt 12.1.4 i propositionen).1 1 Yrkande 5 hänvisat till KU. Den ekonomiska återhämtningen efter finanskrisen 20082009 har varit långsam och bitvis turbulent. Världsekonomin tog förvisso fart och fortsatte att växa i mycket god takt . Därefter har emellertid utvecklingen varit mer skakig. Den globala tillväxten har sjunkit , och avslutningen på 2012 blev särskilt svag. Bidragande orsaker till den svaga utvecklingen har varit eurokrisen, finanspolitiska åtstramningar, hushållens ökade sparande samt fortsatta problem i finanssektorn. Under inledningen av 2013 har dock en rad ekonomiska data kommit in som indikerar en vändning. Olika förtroendeindikatorer i såväl som visar en uppåtgående trend, och på de finansiella marknaderna syns en ökad optimism, vilket avspeglas i stigande börskurser och i minskade upplåningskostnader för en del skuldtyngda länder inom euroområdet. Återhämtningen väntas drivas av den uppdämda efterfrågan som skapats under de senaste årens svaga utveckling. Framför allt bedöms investeringarna ta fart. Bilden av en vändning i konjunkturläget är emellertid långt ifrån entydig. De senaste sysselsättningssiffrorna i var betydligt sämre än väntat. Detta kan öka pressen på Obama-adminstrationen och kongressen att vidta åtgärder för att mildra effekterna av den finanspolitiska åtstramning som kongressen beslutade om . Den finanspolitiska överenskommelsen beräknas innebära en åtstramning på av BNP . Inom euroområdet syns vissa tecken på en stabilisering på de finansiella marknaderna. Sedan ECB annonserade sitt program Outright Money Transactions (OMT)1 minskade obligationsräntorna i de skuldtyngda länderna . Även om vissa andra förtroendeindikatorer också har förbättrats syns emellertid än så länge ingen direkt vändning i den reala ekonomin. BNP väntas falla även , och arbetslösheten bedöms stiga till . Tillväxtekonomierna, med , och i spetsen, har klarat de senaste årens ekonomiska turbulens förhållandevis väl. Även dessa länder har dock märkt av det svagare konjunkturläget . Detta gäller inte minst , där tillväxten var låg under såväl 2011 som 2012. De flesta prognosmakare bedömer emellertid att tillväxten i dessa länder tar fart . Direkt efter finanskrisen sjösatte de flesta länder olika finanspolitiska stimulanspaket. Tillsammans med en expansiv penningpolitik och statliga räddningspaket för banksektorn räddades världsekonomin från fullständig kollaps. Innan den ekonomiska återhämtningen hade fått ordentlig fart började emellertid en rad politiker och ekonomer förespråka en politik för budgetåtstramningar för att minska de växande statsskulder som följde på den ekonomiska krisen. Exitstrategier blev det nya modeordet. Inte minst slog de krisande länderna inom euroområdet in på besparingsvägen. Effekterna av åtstramningspaketen blev dock inte de man tänkt sig. Besparingarna minskade tillväxten och ökade arbetslösheten, vilket resulterade i att statsskulderna som andel av BNP ökade i stället för att minska. Det är t.o.m. så att statsskulderna har ökat mest i de länder som genomfört de största besparingarna.2 Allt fler börjar nu inse misstagen med den förda politiken. () som i flera fall har varit tillskyndare till besparingsprogrammen tvingades erkänna att man har underskattat åtstramningspaketens effekter på den ekonomiska tillväxten.3 IMF:s bedömning är att de s.k. finanspolitiska multiplikatorerna legat mellan 0,9 och 1,7. Innebörden av detta är att ett besparingsprogram på exempelvis minskar BNP med . En jämförelse av den ekonomiska utvecklingen i och kan tjäna som ett belysande exempel. Länderna uppvisar många likartade ekonomiska karaktäristika med bäring på finanskrisen: länderna gick in i finanskrisen med i princip identiska budgetunderskott, de drabbades av krisen på ett likartat sätt med stora förluster inom banksektorn, och de svarade på krisen med stora räddningspaket till bankerna och med en mycket expansiv penningpolitik (som alltjämt pågår). I ett avseende skiljer de sig emellertid åt, och det gäller den förda finanspolitiken. Medan Obama-administrationen genast svarade på krisen med betydande finanspolitiska stimulanser, sjösatte den brittiska regeringen mycket stora besparingsprogram. En jämförelse av den ekonomiska utvecklingen i länderna sedan krisens början visar på stora skillnader. Som framgår av diagram 1 har den brittiska tillväxten utvecklats betydligt svagare än den amerikanska. De brittiska besparingarnas förväntade effekter på skuldutvecklingen tycks också ha uteblivit. I själva verket har den brittiska besparingspolitiken resulterat i en betydligt snabbare ökning av den offentliga skulden jämfört med den mer expansiva amerikanska finanspolitiken, se diagram 2 nedan. Besparingspolitikens sociala konsekvenser är desto tydligare. har en ungdomsarbetslöshet på och i närmar sig ungdomsarbetslösheten . Fattigdomen och den sociala desperationen breder ut sig, och i dess spår har rent fascistiska partier vunnit i styrka. Diagram 1 BNP-tillväxt och UK Diagram 2 Bruttoskuld, och UK BNP-tillväxten landade på blygsamma . Framför allt utvecklades den svenska ekonomin svagt . Det som främst drog ned tillväxten var en svag utveckling inom exportindustrin. Exporttillväxten sjönk från till . Den svaga och skakiga omvärldskonjunkturen påverkade även den inhemska efterfrågan. Ett högt försiktighetssparande drog ned hushållens konsumtion som växte med måttliga . Det ekonomiska läget och bedömningarna av den svenska ekonomin i 20132014 ger en splittrad bild. Å ena sidan är det internationella konjunkturläget fortfarande relativt svagt, inte minst i euroområdet dit mycket av den svenska exporten går. Konjunkturläget bedöms också verka hämmande på behovet av nya investeringar i näringslivet. Å andra sidan finns det förutsättningar för ökad inhemsk efterfrågan eftersom hushållens finansiella ställning är god. Stigande löner och låg inflation har ökat hushållens reala inkomster med sammantaget . Dessutom har den senaste tidens börsuppgång och stigande bostadspriser ökat hushållens förmögenheter. Därtill har hushållens sparande varit högt under en rad år. Sammantaget innebär detta att det finns ett stort utrymme för ökad konsumtion. De flesta prognosmakare bedömer att den ekonomiska återhämtningen kommer att ske relativt långsamt. Tillväxten beräknas dock ta fart och fortsätta i hygglig takt . 4.3Regeringens prognosmiss och finanspolitiken När regeringen presenterade budgetpropositionen fick de stark kritik för de prognoser som budgeten baserades på. Trots tydliga tecken på vikande konjunktur bedömde regeringen att tillväxten snart skulle ta fart och att arbetslösheten skulle falla. I tabell 1 nedan jämförs regeringens tillväxtprognos i budgetpropositionen med andra bedömares prognoser samt med regeringens prognos ekonomiska vårproposition. Som framgår av tabellen låg regeringens prognos för BNP-tillväxten långt över andra prognosmakares bedömningar . I vårpropositionen har regeringen tvingats skriva ned BNP-prognosen med för såväl 2013 som 2014. Tabell 1 Prognosjämförelse, BNP-tillväxt Regeringen fick även stark kritik för bedömningen av utvecklingen på arbetsmarknaden. Regeringens prognos för arbetslösheten 2012 var . Bedömningen låg på . Jämfört med andra bedömare var detta en optimistisk prognos; se tabell 2 nedan. stod det också klart att arbetsmarknaden utvecklades betydligt sämre än vad regeringen räknade med. Eftersom grunden för regeringens ekonomiska politik, dvs. bedömningen av det ekonomiska läget, så radikalt hade ändrats uppmanade regeringen att återkomma till med en tilläggsbudget för att stimulera ekonomin och motverka den stigande arbetslösheten. Regeringen ansåg emellertid inte att det förändrade ekonomiska läget föranledde någon revidering av budgeten. Tabell 2 Prognosjämförelse, arbetslöshet Skillnaden mellan regeringens bedömning i budgetpropositionen och övriga prognosmakares var än större beträffande hur arbetsmarknaden skulle utvecklas på lite . Regeringens prognos var att arbetslösheten skulle falla ned till och till . I vårpropositionen har regeringen tvingats revidera upp denna prognos rejält. räknar man med en arbetslöshet på . Prognosmissen motsvarar 86 000 personer och hela 132 000 personer . Allt fler inser att regeringens politik nu har nått vägs ände. Regeringens ensidiga fokus på arbetsutbud och skattesänkningar har bidragit till dagens massarbetslöshet. Man hade kunnat förvänta sig att den stora prognosrevideringen skulle medföra en omläggning av den ekonomiska politiken. Att regeringen i vårpropositionen skulle dra upp riktlinjerna för ökade investeringar och kraftfulla utbildningsinsatser. kan dessvärre konstatera att regeringens vårbudget är mycket kraftlös. Regeringens förslag uppgår till och till . Denna politik som innebär en finanspolitisk stimulans på av BNP är inte att ta ansvar för den ekonomiska utvecklingen i ett läge då ca 420 000 personer går arbetslösa. Ekonomiska kriser brukar ofta förstärka strukturomvandlingen på arbetsmarknaden. Den svenska arbetsmarknaden kännetecknas av en långsiktig trend där antalet sysselsatta inom tillverkningsindustrin minskat relativt den privata tjänstesektorn (se vidare avsnitt 4.4.1 nedan). Denna förändring accentuerades i samband med finanskrisen och åren därefter. Den lågkonjunktur som följde efter finanskrisen slog hårt mot den svenska industrin. Mellan och föll sysselsättningen inom tillverkning och utvinning, energi och miljö med nästan 100 000 personer.4 När sedan konjunkturen och arbetsmarknaden tog fart kom de flesta jobben inom den privata tjänstesektorn. I samband med den vikande konjunkturen har ett liknande mönster kunnat skönjas. Sysselsättningen inom industrin har fallit medan de privata tjänstenäringarna har klarat sig förhållandevis väl. Sammantaget har utvecklingen på arbetsmarknaden varit nedslående. Arbetslösheten under återhämtningsfasen efter finanskrisen sjönk endast till , vilket är en mycket hög arbetslöshet såväl i ett svenskt historiskt perspektiv som vid en internationell jämförelse. ökade arbetslösheten ytterligare, och uppgick den till (i säsongsrensade termer).5 Jämfört med när regeringen tillträdde har arbetslösheten ökat , vilket motsvarar en ökad arbetslöshet på över 92 000 personer; se diagram 3 nedan. Även (den säsongsrensade) sysselsättningsgraden har fallit sedan regeringen kom till makten. Den lägre sysselsättningsgraden (0,) motsvarar 64 000 färre sysselsatta. Diagram 3 Arbetslöshet, 1574 år6 Källa: SCB (). Diagram 4 Sysselsättningsgrad, 1574 år7 Källa: SCB (). Den svenska arbetslösheten är även hög i ett internationellt perspektiv; se diagram 5 nedan. I , finanskrisens epicentrum, är den lägre. Likaså i , vars BNP-nivå är lägre än vid ingången till finanskrisen. Till och med , där arbetslösheten länge legat klart över den svenska, har lägre arbetslöshet. Diagram 5 Arbetslöshet, , feb. Procent av arbetskraften, säsongsrensade värden Regeringens ansvar för denna utveckling är betydande. Inte minst förtjänar regeringen kritik för hur de agerade i samband med finanskrisen. Där andra länder sjösatte stora finanspolitiska stimulanser svarade regeringen med att bedriva en direkt åtstramande finanspolitik. ökade det strukturella sparandet från av BNP till 3,0 procent9, vilket innebar att regeringen mitt under den värsta ekonomiska krisen sedan 1990-talskrisen förde en mycket åtstramande finanspolitik. Den förda politiken resulterade i att många jobb gick förlorade i onödan och att tiotusentals personer slogs ut i långtidsarbetslöshet. 4.4.1Strukturomvandlingen och kraven på arbetskraftens utbildning Den svenska ekonomin har genomgått omvälvande förändringar . Utvecklingen har framför allt drivits på av globaliseringen i form av ett ökat globalt arbetskraftsutbud från länder som och , ökad världshandel, ökad migration och teknologisk utveckling. Denna utveckling har ökat konkurrenstrycket på den svenska ekonomin i allmänhet och på tillverkningsindustrin i synnerhet. Inom tillverkningsindustrin har globaliseringen bidragit till att verksamheter med högt förädlingsvärde fått allt större andelar. Inom basindustrin går t.ex. exporten från massa och malm mot mer avancerade pappersprodukter och specialstål. har högteknologiska branscher inom t.ex. kemi, läkemedel och maskinindustri växt i betydelse, och vissa branscher, som varvs- och textilindustrin, har i princip försvunnit. Parallellt med denna utveckling har den privata tjänstesektorn vuxit kraftigt och har svarat för merparten av den svenska ekonomins sammanlagda sysselsättningstillväxt (se tabell 3 nedan). En annan trend i det svenska näringslivet är att industriföretagen i allt större utsträckning fokuserar på sin kärnverksamhet. Detta har resulterat i att de har lagt ut stora delar av de tjänster som tidigare producerades inom företaget på externa tjänsteföretag. Exempel på sådana tjänster som i allt högre grad har outsourcats är konsulttjänster inom it, forskning och utveckling, juridisk rådgivning, reklamverksamhet, bemanningsföretag, byggteknik och design. Denna utveckling har inneburit att industrin blivit alltmer integrerad med tjänstesektorn och att tjänstesektorerna blivit mer beroende av utvecklingen inom industrin. Den här strukturomvandlingen, som innebär att friställd arbetskraft slussas över från mellan- och lågteknologisk industri till kunskapsintensiva tjänster, ställer högre krav på bl.a. utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken än när strukturomvandlingen främst resulterade i att arbetskraften rörde sig mellan olika industrisektorer. Tabell 3 Antal sysselsatta i olika sektorer i svensk ekonomi, tusental Privat tjänstesektor, totalt Jordbruk, skogsbruk och fiske Källa: , konjunkturprognos, . Strukturomvandlingen riskerar också att skapa en tilltagande ekonomisk sårbarhet och ställer krav på helhetstänkande och en medveten, strategisk industri- och näringspolitik något som inte kan överlämnas till marknaden. Vi ser att konkurrensen mot den svenska industrin inte avgränsas till produktion med ett relativt lågt förädlingsvärde utan även förekommer betydligt högre upp i förädlingskedjan. Vi vet också att produktivitetsökningarna inom olika sektorer och produktionsgrenar inte sker isolerat från varandra utan i ett systematiskt samspel där såväl fysisk som social infrastruktur spelar en avgörande roll. Detta ställer krav på ett helhetstänkande och en strategisk näringspolitik. Mycket tyder på att den strukturella arbetslösheten, dvs. den del av arbetslösheten som inte beror på konjunkturläget, har ökat . Ett tecken på detta är den mycket kraftiga ökningen av långtidsarbetslösheten. som arbetslösheten bara ökat sedan regeringen tillträdde har långtidsarbetslösheten ökat med , se diagram 6.10 Personer med långa arbetslöshetstider löper stor risk att fastna i långtidsarbetslöshet eller helt slås ut från arbetsmarknaden. Först och främst är detta naturligtvis en tragedi för de individer som drabbas, men långtidsarbetslösheten för även med sig betydande samhällsekonomiska kostnader. När konjunkturen vänder begränsas uppgången i både produktion och sysselsättning i och med att matchningen på arbetsmarknaden försämras. Långvariga arbetslöshetstider försämrar med andra ord arbetsmarknadens funktionssätt och höjer den strukturella arbetslösheten. som har pekat på att det finns tecken på att den svenska arbetsmarknaden fungerar allt sämre.11 En indikator på hur väl arbetsmarknaden fungerar är den s.k. Beveridgekurvan som visar på sambandet mellan arbetslösa och vakanser. När arbetslösheten är hög brukar det vara lätt för företagen att tillsätta utlysta tjänster. har emellertid andelen vakanser ökat utan att arbetslösheten har minskat i motsvarande utsträckning. I diagram 7 nedan syns detta genom att kurvan skiftat utåt.12 Detta förhållande tyder på att matchningen på arbetsmarknaden fungerar sämre eftersom arbetslösheten är högre vid en given nivå vakanser. Diagram 6 Långtidsarbetslösa, längre än 1 år13 Källa: Arbetsförmedlingen. Källa: KI, Konjunkturläget, . Ett annat tecken på att den strukturella arbetslösheten har ökat har sin grund i hur arbetslöshetens sammansättning utvecklats över tiden. Arbetsförmedlingen har identifierat fyra grupper som utsatta på arbetsmarknaden: utomeuropeiskt födda, personer med låg utbildning (förgymnasialt utbildade), äldre () och personer med funktionsnedsättning. Som framgår av diagram 8 nedan har dessa ökat sin andel av den totala arbetslösheten . Medan arbetslösheten sjönk relativt mycket för gruppen ej utsatta under den ekonomiska återhämtningen 20102011 låg arbetslösheten för de utsatta grupperna kvar på en mycket hög nivå. Antalet arbetslösa i utsatta grupper beräknas av Arbetsförmedlingen nå 265 000 , vilket då kommer att motsvara av den totala arbetslösheten.15 Diagram 8 Antal inskrivna arbetslösa Källa: Arbetsförmedlingen. Diagram 9 Antal arbetslösa, längre än 1 år Källa: Arbetsförmedlingen. Vad som är särskilt oroande är att de arbetslösa i dessa grupper ofta har mycket långvariga arbetslöshetstider. hade drygt 135 000 personer varit utan arbete . Av dessa tillhörde drygt 100 000 personer någon av de utsatta grupperna.