mot · H102So664 · 2013-09-06 00:00:00 — Socialtjänstlagen bör därför kompletteras med att barn ska ha en sådan rätt från , eller när barnet har nått en sådan mognad att dess vilja i detta sammanhang bör beaktas. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Utökad möjlighet till stödsamtal eller terapeutisk kontakt när den unge vill På BUP finns inte möjlighet att ge stödsamtal till en ung människa utan att föräldrarna ger sitt tillstånd. Det är inte möjligt för den som är . Lika väl som en ung människa kan behöva stödinsatser via utan föräldrars tillstånd kan behovet finnas inom psykiatrin. Många unga drar sig för att beskriva sina svårigheter för föräldrarna, och söker därför helt enkelt inte hjälp alls. Svårigheterna kan därför istället tillta. Det gäller inte minst unga med hederskultursproblematik. Vi anser att regelverket behöver ändras för att detta ska kunna vara möjligt. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Bättre omhändertagande och brukarstöd Unga som är i kontakt med psykiatri, inom öppenvård eller slutenvård, är ofta i en väldigt utsatt situation. Den relativt nystartade stödorganisationen för barn och unga, syftar till att ge trygghet, stöd och vägledning till unga vuxna med fokus på dem som lever med psykisk ohälsa i någon form. De beskriver att många unga som hör av sig känner sig väldigt vilsna och övergivna. Det handlar ofta om bristen på information om vad som händer på respektive enhet, vad som händer sedan etc. Bristen på omsorg, stöd och värme under processen beskrivs också ofta. Grundläggande är att detta finns vid sidan av annan behandling. I vissa behandlingskulturer anses det olämpligt att hjälpa en person med psykisk ohälsa genom att till exempel ringa upp för kontakt. Vi menar att en sådan hållning ofta kan leda till att kontakt inte tas alls. Motivation och stöd bör vara viktiga grundpelare i all vård. Stödpersoner från brukarorganisationer kan erbjuda mycket bra kompletterande stöd. Det finns olika organisationer som erbjuder detta och vi ser det som mycket angeläget att det finns information om detta på varje enhet, att komplettera vården med. anser överhuvudtaget att patient-, brukar- och stödorganisationer har en viktig roll att fylla. Genom brukarrevision och andra sätt att samla in aspekter på vården kan den ofta bli mycket bättre. Vi ser gärna också att brukare kan anställas i utvecklingsarbete av vården. I årets budgetmotion avsätter vi särskilda medel till utveckling av socialt arbete via frivilligorganisationer. Vi anser att mer fokus även behöver ägnas åt utformningen av lokaler, färg, form och inredning. Det gäller såväl för dem som är patienter och anhöriga som för värdering av yrkesrollen för dem som jobbar där. Mat, fysisk aktivitet och kultur fyller viktiga funktioner för ökat välbefinnande och till viss del även minskad psykisk ohälsa. Den unge behöver också få information om att det är möjligt att byta kontaktperson, läkare eller behandlare om hen vill. Stöd på hälsocentral vid psykisk ohälsa En ung människa som mår dåligt och som nått en ålder när elevhälsan eller ungdomsmottagningen inte är ett alternativ vet ofta inte vart hen ska vända sig. Till vårdcentralen förväntas man framför allt gå med fysiska åkommor. Valet blir då ofta att söka för ett fysiskt problem medan det verkliga skälet är att hen mår psykiskt dåligt. Det är då högst angeläget att någon ställer den frågan. Finns det hälsoformulär bör det också alltid finnas frågeställningar som rör den psykiska hälsan eller nedstämdhet. Vi anser att varje vårdcentral måste ha en beredskap genom att det finns yrkeskategorier som särskilt uppmärksammar psykisk ohälsa. vill se en utveckling med hälsocentraler, som är inriktade på både fysisk och psykisk ohälsa. På en hälsocentral finns flera yrkesgrupper, hälsopedagogisk kunskap och här ska kunna erbjuda ett paket av psykiskt och fysiskt hälsofrämjande åtgärder som exempelvis samtal med hälsopedagog, sjukgymnast, sjuksköterska, psykolog eller kurator. Behandling av legitimerad psykoterapeutisk kompetens, som psykolog, ska också kunna erbjudas. har i där man sitter med i majoriteten inrättat hälsocentraler där fokus är bredare och där det därmed är lättare att uppmärksamma psykisk ohälsa än vad det brukar vara på vårdcentraler. Bättre alternativ än rättspsykiatrin för unga med självskadebeteende Det har återkommande kommit larm om hur unga tjejer med självskadebeteende inte får bra vård. En del har vårdats med tvång på rättspsykiatriska kliniker, trots att dessa i huvudsak riktas till en helt annan grupp. Stark kritik har framförts. Medielarmen har ej berört unga killar med självskadebeteende, men problematiken för dem är förstås motsvarande. Enligt en genomgång av befintlig statistik som gjorts av står det klart att statistiken för hur den psykiatriska heldygnsvården ser ut i innehåller stora brister. Det gäller vilka grupper som får vård, enligt vilket lagrum och med vilka diagnoser. Enligt en kartläggning SKL gjorde 2008 om vårdplatser hade många landsting svårt att hitta tillförlitliga data genom sina datasystem. Man fick komplettera denna med besök som gav en uppfattning genom ögonblicksbilder. Antalet unga med självskadebeteende som vårdas med tvång inom rättspsykiatrin vet man alltså inte säkert hur många det är, vilket också lyfts av i en rapport av organisationen (Självskadande patienter inom den rättspsykiatriska vården). Ett skäl är att självskadebeteende inte är en egen diagnos, utan kan dölja sig bakom flera diagnoser. I ett radioprogram 20129 uppgavs att det handlar om ett trettiotal som vårdas med tvång inom rättspsykiatrin. Det pågår ett nationellt självskadeprojekt för att ta fram ett handlingsprogram för att utveckla kunskapen om och vården av unga med självskadebeteende. Det utförs av SKL på uppdrag av . Uppdraget ska redovisas . Det är högst välkommet. Angeläget är att också att se till att tillförlitlig statistik finns om vilka som vårdas inom såväl rättspsykiatri som slutenvård, med vilka diagnoser och utifrån vilket lagrum. Att vårdas med tvång är något som bara ska ske när inget annat är möjligt. Då måste vi också kunna följa upp vad som sker. Att sådan statistik behöver finnas vill vi ge regeringen tillkänna. I avvaktan på utredningen som förlängts finns det redan nu tillräcklig kunskap om att starkt avråda från att unga vårdas inom rättspsykiatrin. I vissa fall saknas alternativ och rättspsykiatrin kan ha enheter med separerade verksamheter som av bedöms ge bra och kvalificerad vård. Men det måste vara undantagsvis och till dess bättre lösningar kommit till stånd. Regeringen bör ge i uppdrag att gå ut med tillfälliga rekommendationer i avvaktan på projektets slutförande och ett tydligt handlingsprogram. gick radiodokumentären flickan i P1. En ung flickas erfarenhet från såväl insatser som psykiatrisk vård presenterades, bland annat via inspelat material. Den aktualiserade en rad frågeställningar. Bland de viktigaste: Hur har så många uppenbarliga felaktigheter och direkta övergrepp kunnat ske utan att någon har larmat? Då och då kommer larm, men inte särskilt ofta. Det finns ett problem i att en ung människas agerande kan göras om och tolkas som del i en diagnos, som uttryck för något annat. kan det säkert också vara så, men inte alltid och det gäller att veta skillnaden. Det behövs bara en snabb tillbakablick på hur psykiatrin har utformats för att veta att det som var sanning som bra metoder, i dagens ljus kan ses som vedervärdigt och direkt skadligt. Därför är det så viktigt med respekt för det svåra område psykiatrisk vård är, hög kompetens hos personal, en öppen inställning och god insyn. Viktigt är också att larmsystemet fungerar. Personal inom hälso- och sjukvården, därmed också psykiatrin, har numera en tydlig rapporteringsskyldighet enligt patientsäkerhetslagen att anmäla risker för vårdskada samt händelser som har medfört eller hade kunnat medföra en vårdskada (6 kap. 4 §). Vårdskada definieras enligt lagen som lidande, kroppslig eller psykisk skada eller sjukdom samt dödsfall som hade kunna undvikas om adekvata åtgärder hade vidtagits vid patientens kontakt med hälso- och sjukvården. Därutöver särskiljer man vad som kan ses som allvarlig vårdskada, vilket anmäls enligt lex till Inspektionen för vård och omsorg (). Inom finns en motsvarande skyldighet genom lex (SOL 14 kap. 3 § och LSS 24 b §) om att genast rapportera om han eller hon uppmärksammar eller får kännedom om ett missförhållande eller en påtaglig risk för ett missförhållande som rör den som får, eller kan komma i fråga för, insatser inom verksamheten. Problematiskt är att det inte omfattar den enskilde. Den enskilde eller anhöriga kan inte göra lex Sarah- eller lex Maria-anmälningar. Biståndsbeslut enligt socialtjänstlagen kan överklagas, men det kan inte beslut enligt hälso- och sjukvårdslagen. Inte heller hur en insats görs. Vad står till buds för den enskilde? Man kan givetvis klaga, till respektive enhet eller nämnd. Man kan också göra en anmälan till som kan öppna ett tillsynsärende om den anser det lämpligt. Medan hade ansvaret var det inte ovanligt med tider så långa som innan ett ärende hanterats. Patienter inom hälso- och sjukvården kan höra av sig till patientnämnden som är fristående, och kan hjälpa till att medla, ge råd till exempel. Vid vårdskada finns möjlighet att söka ekonomisk ersättning enligt särskild procedur. Hela systemet är varken särskilt lätt eller översiktligt för den enskilde. Och det hjälper sällan här och . Kanske är det därför också ofta som enskilda vänder sig till medierna. har en lovvärd funktion funnits på , numera . Barn som är placerade i familjehem, HVB eller särskilt ungdomshem kan höra av sig direkt till myndigheten via ett särskilt nummer och få prata med en person direkt som kan hjälpa till, eller mejlledes. Det blir som en viktig och konkret form av tillsyn som utformats med barn- och brukarperspektiv. Trots att insatser ska göras med ett barnperspektiv kanske kommunikationen inte fungerar som den ska, eller det kan vara svårt att ta upp problem angående fosterföräldrar som valt ut för placering. Vi anser att barn och unga, inte bara de som är placerade av , utan även de som är intagna på låsta enheter med inriktning mot psykiatri som drivs av och de som i övrigt i kontakt med psykiatrin och som upplever sig illa behandlade måste kunna höra av sig direkt till tillsynsmyndigheten om detta. Det är högst motiverat med tanke på det underläge en ung människa kan befinna sig i. När professionen är som sämst kan den psykologisera och förlägga hos barnet eller den unge sådant som egentligen är brister i den egna verksamheten. Det hände flickan som i radioprogrammet kallades , och ett sådant skeende riskerar att få kraftigt negativa följder. Risken är att tillsynsmyndigheten aldrig får kännedom om saken. Vi anser därför att det behövs en lex som innebär att barn och unga i kontakt med psykiatrin vid missförhållanden eller känsla av missförhållanden ska kunna ta direktkontakt med . De ska kunna ringa direkt själva till , på ett särskilt telefonnummer eller via mejl, och de ska bli mottagna av erfarna handläggare som har tid. Det blir en viktig form av direkttillsyn för och kommer att höja kvaliteten inom psykiatrin. Detta vill vi ge regeringen tillkänna. För ändamålet avsätter vi 3 miljoner i budgeten. Möjlighet att välja enhet för slutenvård När en ung människa omhändertas i slutenvård upphör en rad rättigheter. Vi har blivit uppmärksammade på att föräldrar som försökt påverka vilken slutenvårdsenhet och var i landet deras barn ska vårdas inte har kunnat få gehör. Det har kunnat handla om en ung människa som varit skriven på en ort, men inskriven för studier på en annan och där tvisten handlat om var vården ska ges. Att föräldrar eller den enskilde själv ska kunna ha synpunkter på vilken vårdenhet och var i landet de vårdas är fullt rimligt. Det kan finnas flera olika skäl till behovet av att kunna välja. Det kan hända att landsting tar hänsyn till detta i vissa fall, men någon tydlig rätt finns inte för den enskilde eller deras anhöriga att påverka beslutet. Vi anser att regeringen bör utreda frågan och återkomma med förslag om hur detta kan ske. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Människors självbestämmande ska inte begränsas mer än nödvändigt. Flexiblare åldersregler inom psykiatrin De skarpa gränser som på många håll finns mellan barn och ungdomspsykiatri och vuxenpsykiatri är ofta svåra för unga och deras familjer. Det är en landstingsfråga hur vården organiseras. anser generellt att det är viktigt med mottagningar för unga vuxna, gärna upp till . Det vill vi ge regeringen tillkänna. Lätta på motverkande sekretessregler Den förälder som har ett barn med psykisk sjukdom eller ohälsa får ofta en chock när barnet blir , därmed är vuxen, och du som förälder mer eller mindre helt kopplas bort. Du kan inte längre företräda ditt barn, har inte rätt att få information eller ta del av det som händer. I bästa fall finns en kunskap från vården om vikten av att involvera anhöriga ändå, men långt ifrån alltid. Vi vill att det ska vara lättare att arbeta tillsammans utifrån barnets bästa än vad det gör när barn med psykisk sjukdom eller funktionsnedsättning blivit myndiga. Vi anser att regeringen återkomma med ett förslag om hur detta ska bli möjligt. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Vi anser också att sekretessen som är av godo och skyddar individerna ibland hindrar eller försvårar olika stödinstanser från att hjälpa den unge, eftersom sekretessregler råder mellan verksamheterna. Även om information i vissa fall kan lämnas ut kan personal ofta känna en rädsla för att göra fel och därför inte vågar lämna information alls. Regeringen bör se över hur problembilden ser ut och vid behov återkomma i frågan. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Ökad kunskap om läkemedel för barn Antalet barn som får recept på sömnmedel är 11 000, en ökning . När det gäller antidepressiva har fler barn fått dessa utskrivna, och två av fyra av de mest utskrivna medlen är inte godkända för barn. När det gäller medicinering generellt finns det ett problem med överförskrivning. är det mycket viktigt att barn som verkligen behöver ska få relevanta läkemedel. Men det behövs noggranna utredningar och att barn ska få även andra insatser som de behöver. Något Barnfass finns inte och eftersom det finns en särskild etisk problematik angående att pröva medicin på barn behöver man hitta andra försiktighetsåtgärder och samla den kunskap och erfarenhet som finns. På pågår ett viktigt arbete genom ePed – Erfarenhets & Evidensbaserad Databas för Barnläkemedel där man genom ett systematiskt arbete samlar erfarenheter runt barns läkemedelsanvändning baserat på rapportering från sjukvården runt om i landet. Den samlade kompetensen blir allt större och trycket med förfrågningar ökar. Regeringen ger stöd för ändamålet i årets budget. välkomnar detta och anser att regeringen bör tillförsäkra utvecklingen så att ePed på kan bli en nationell funktion som fungerar långsiktigt. Vi vill också att föräldrar ska kunna ta del av denna information på ett så användarvänligt sätt som möjligt, på liknande sätt som , vilket bör kunna byggas upp parallellt via ePed. Ett sätt att öka säkerheten som vi gärna ser är elektroniska receptsystem som ger en varningssignal, så att det noteras i journalen varför läkaren valt att ordinera ett läkemedel till barn trots att det inte är godkänt för det. har fattat beslut om nollvision och har antagit ett 9-punktsprogram för suicidprevention. Men antalet självmord bland unga har trots det inte minskat. Att hitta effektiva åtgärder är inte lätt, men vi anser att flera saker kan göras. Unga ska veta vart de kan vända sig när de mår dåligt och ska ha en garanti att de får träffa någon för krissamtal inom en viss given tid. Se vidare vårt förslag om kontrakt inom elevhälsovården. Vi anser också att en händelseanalys måste göras vid varje självmord eller självmordsförsök som en ung människa gjort. är det bara när vården varit inkopplad och lex Maria-anmälningar görs som man i efterhand försöker se vad som brustit och hur det inträffade hade kunnat undvikas. En utredning Händelseanalyser inom hälso- och sjukvården (SOU 2010:45) har lagt fram viktiga förslag för att händelseanalyser vid självmord ska göras på bättre sätt. Syftet är att det ska göras med ett helhetsperspektiv och att det ska bli långsiktigt hållbart, vilket är mycket bra. På departementet pågår ett arbete och det är tänkt att ett förslag ska komma är slut. Vi anser dock att det är viktigt att inte bara självmorden utan också självmordsförsök utreds på liknande sätt. Ett pussel behöver läggas i efterhand. Fanns det signaler? Visste kompisar hur läget var utan att man vågade kontakta vuxna? Allt detta kan sammantaget göra att till exempel elevhälsovården framöver blir mer uppmärksam och kan hitta strategier för att uppmärksamma unga som håller på att ge upp, eller riskerar att i vissa lägen agera drastiskt. Vi anser att kommande lagförslag om händelseanalyser vid självmord även bör inbegripa självmordsförsök. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Suicidpreventiva planer är ett användbart sätt för att varje offentlig verksamhet ska tänka igenom vad som görs och kan göras för att förebygga självmord. Vi anser att samma myndighet som får i uppdrag att handha händelseanalyserna även får i uppdrag att tillsammans vidareutveckla andra förslag som ger effekt. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Ett viktigt område är den psykiska ohälsa som har att göra med trakasserier på nätet eller i sociala medier. Även om sociala medier kan fungera som en källa för stöd kan det också bli till motsatsen. Unga kan bli uthängda eller på annat sätt mobbade i dessa sammanhang, kan känna en stor hopplöshetskänsla och uppleva att livet är förstört när det är som värst. Vi anser att det behövs särskilda strategier för att minska barns och ungas utsatthet på nätet och i sociala medier. Regeringen bör återkomma med förslag på detta område. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Samhället förändras och därmed också förutsättningarna för psykisk hälsa. Vad som skapar psykisk ohälsa i ett samhälle är inte statiskt. Den psykiska ohälsa som finns kommer sig av dåliga framtidsutsikter för en del, ideliga misslyckanden för andra eller stress på grund av höga prestationskrav – grupper som klarat sig på andra sätt i en annat typ av samhälle. ger högteknologiska möjligheter till hjälpmedel för enskilda och spridd kunskap för yrkesutövare helt nya möjligheter. Att via Skype få expertkunskap direkt i rummet med en patient kan vara guld värt i en liten kommun som saknar expertis på plats. Det bästa ska kunna finnas tillgängligt för alla om man skapar en struktur för det. Vilken typ av psykisk ohälsa ser vi , och hur organiserar vi samhällets infrastruktur för att skapa så likvärdiga möjligheter för alla som möjligt? Människor är olika. Det kommer alltid att finnas människor med varierande begåvning och samhället måste utformas så att alla ska få plats och en funktion. Psykisk ohälsa kommer förstås inte kunna försvinna helt, och inte heller de psykiska sjukdomstillstånd vi ännu inte har bot för. Men att något måste göras borde stå klart för de flesta när de psykiska ohälsotalen är så stora och psykisk ohälsa är en allt vanligare sjukskrivningsorsak för vuxenbefolkningen. Vi anser att en framtidskommission bör samla olika professioner, vara parlamentariskt sammansatt och vara en förutsättningslös kunskapskommission. På denna grund kan nya strukturer byggas som fungerar bättre . Det vill vi ge regeringen tillkänna. Förbättra kunskap och attityder Hjärnkoll är en nationell kampanj som arbetar för ökad öppenhet kring psykisk ohälsa med målet att alla ska ha samma rättigheter och möjligheter oavsett psykiskt funktionssätt. Den är ett regeringsuppdrag som drivs av myndigheten och samverkan för psykisk hälsa (NSPH). Kampanjen inleddes och pågår . Initiativet är bra och handlar om förändrade attityder. Vi anser att uppdraget skulle behöva kompletteras med ett särskilt uppdrag som handlar om kunskap och attityder i förhållande till barns och ungas psykiska ohälsa. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Samla barnkompetens och utvecklingsarbete Inom SKL har ett flerårigt projekt fått medel av regeringen att jobba med att förbättra och samordna insatser både för att främja psykisk hälsa och effektivt möta och behandla psykisk ohälsa hos barn och unga. Det handlar om att konkret stötta för att implementera kunskap lokalt. anser att det bör vara ett statligt ansvar att ett sådant implementeringsarbete fortsätter och kontinuerligt, gärna i samarbete med SKL. Det skapar större förutsättningar för barns lika möjligheter i hela landet. Viktigt är också att utbildningsinsatser verkligen når de som konkret behöver dem. Alltför ofta kostar vidareutbildningar, och personer som mest behöver dem, från verksamheter med snäva budgetar har inte möjlighet att delta. Regeringen bör analysera det arbete som gjorts inom SKL och återkomma med en permanent, statligt stödd struktur som ska kunna ge stöd för implementerings- och utvecklingsarbete lokalt för främjande av barns och ungas psykiska hälsa, och välfungerande insatser vid psykisk ohälsa. Till en sådan funktion bör även en samlad statistisk kompetent it-funktion samlas. De kompetenta statistiker och analytiker som finns på olika myndigheter och därmed sitter på olika statistiska delar bör kunna knytas till funktionen. Genom att ta del av varandras statistik och göra nya analyser finns möjlighet att se nya samband och därmed kunskap som är viktig att förmedla. Barns rätt till eget ombud Barn vars föräldrar strider om vårdnad, boende eller umgänge mår ofta dåligt av detta. Den som utför utredningar i dessa mål ska ta reda på barnets inställning och redovisa den för rätten. Enligt har barn också rätt att komma till tals. undersökningar visar att lagstiftningen inte har fått önskad effekt. Mer än efter att den trädde i kraft finns uppgifter om att barn har fått komma till tals i bara drygt hälften av utredningarna om vårdnad, boende och umgänge. anser att barn ska ha rätt till eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge för att säkerställa att barnet kommer till tals och att barnets intressen tas tillvara. Den personen ska ha särskilda kunskaper i samtal med barn, så att det blir tydligt vad barnet har för behov och önskemål. Ett sådant system finns redan när det gäller LVU, lagen om vård av unga, och fungerar ofta väl. Vi anser också att barnets biträde endast ska företräda barnet och se till barnets behov och till exempel inte medla mellan föräldrarna. anser därför att barn ska ha rätt till eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge för att säkerställa att barnet kommer till tals och att barnets intressen tas tillvara. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna Att inte behöva vänta på att bli den man är Unga transsexuella kan tvingas genomgå puberteten i en kropp som känns fel och främmande. Enligt könstillhörighetslagen får fastställelse av könstillhörighet för en person som är transsexuell endast meddelas om sökanden har fyllt . Detta innebär att någon könskorrigerande operation inte kan utföras på en person som är . Innan sökanden fyllt får tillstånd lämnas bara om det finns synnerliga skäl. Det här betyder en psykiskt mycket jobbig period i en ung människas liv, en period när sexualitet och identitet ofta betyder särskilt mycket. Vi anser att den statiska åldersgränsen ska tas bort helt eftersom det alltid görs en omfattande utredning av varje patient och en bedömning i det enskilda fallet. Åldersgränsen fyller därför inget syfte, och bör tas bort. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Den som inte känner sig hemma i något av könen ska inte behöva påtvingas en identitet som hon eller han. Motion 2011/12:So658 Barn som lever under utsatta livsvillkor. Avser åldersgrupp , : Barn och ungas hälsa, vård och omsorg 2013. Rapport vuxna med aktivitetsersättning – risk för suicidförsök och suicid.