mot · H002Fi14 · 2013-04-29 00:00:00 — Den senaste tidens debatt inom direktion om utformningen av penningpolitiken, där vice riksbankscheferna förordat en helt annan penningpolitik än majoriteten i direktionen, visar att valet av ledamöter till direktionen kan ha stor betydelse för den förda penningpolitiken. sker dessa val utan större debatt och insyn. Vi menar att direktionens ledamöter bör utses i en öppen process. finansutskott bör anordna en öppen utfrågning av kandidater till direktionen. Riksbanksfullmäktige bör delta i utfrågningen för att sedan i samråd med finansutskottet utse ledamöterna till direktionen. Regeringen bör återkomma med förslag till alternativt ramverk för finans- och penningpolitiken i enlighet med det ovan angivna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Världen riskerar att gå mot en global temperaturhöjning med stora ekonomiska och sociala effekter som följd. För att undvika stora mänskliga lidanden och betydande ekonomiska förluster krävs ökade åtgärder i form av investeringar och styrmedel för att minska utsläppen av växthusgaser. En sådan omställning kräver att det ekonomiska ramverket utformas i enlighet med nödvändiga klimatåtgärder. I likhet med Climate Change Act bör anta en bindande klimatbudget. Klimatbudgeten ska innehålla utsläppstak för fossila växthusgaser i perioder med kraftigt minskade nivåer. Klimatmålen ska endast nås genom utsläppsminskningar inom landet och omfatta utsläpp inom såväl den handlande som den icke-handlande sektorn. Med ett införande av en klimatbudget ges drivkraft för kostnadseffektivitet och en ekonomi inom ramarna för vad som är hållbart. För näringslivet ges förutsättningar för långsiktighet och stabilitet då statens budget kopplas samman med en koldioxidplan. Genom att lämpliga styrmedel, med noggrant förväntade effekter, tydligt kopplas till klimatbudgeten skapas en transparent och tydligt ansvarsfördelande process för samtliga sektorer och departement. 7Fler fasta jobb färre otrygga anställningar har tryggheten på den svenska arbetsmarknaden urholkats. Den ökade otryggheten manifesteras bl.a. av allt fler otrygga anställningar. I stället ökar andelen otrygga anlitandeformer. Otryggheten på den svenska arbetsmarknaden slår hårt mot de arbetstagare som omfattas av dessa osäkra anställningar. Det försvagar även hela löntagarkollektivet och innebär stora kostnader för samhället (se avsnitt 4.4.4). Vår politik syftar till att understödja målet om arbete åt alla och att skapa ett arbetsliv präglat av trygghet och goda arbetsvillkor. För att säkerställa tryggheten på arbetsmarknaden anser att fasta jobb på heltid ska vara norm. Trygghet i anställningen bidrar till kontinuitet och mer kreativitet i verksamheten, underlättar facklig organisering och ger den enskilde större möjligheter att tillvarata sina rättigheter. Fasta jobb ger trygghet. vill därför skärpa den arbetsrättsliga lagstiftningen i syfte att begränsa antalet otrygga anställningar. Ungdomsarbetslösheten är ett av våra största samhällsproblem. var omkring 150 000 ungdomar i åldern arbetslösa. Det motsvarar en arbetslöshet på för denna grupp. Ungdomsarbetslösheten i är därmed högre än genomsnittet i och betydligt högre än i jämförbara länder som , och . Statistiken talar sitt tydliga språk. Tiotusentals ungdomar går arbetslösa utan möjlighet till egen försörjning. Deras resurser tas inte till vara och inträdet i vuxenlivet försenas. Det är en förlust för både individen och samhället. har inte råd att låta delar av en hel ungdomsgeneration inleda vuxenlivet med arbetslöshet. Ungdomsarbetslösheten är ett av våra största samhällsproblem och kräver en lösning. kan konstatera att den borgerliga regeringens satsningar på jobbgaranti och sänkta arbetsgivaravgifter för unga inte har haft någon effekt. Ungdomsarbetslösheten är högre än när satsningarna genomfördes och visar inga tendenser att sjunka. För att komma till rätta med den höga ungdomsarbetslösheten krävs breda samhällsinsatser i form av en aktiv arbetsmarknads- och utbildningspolitik som rustar arbetslösa ungdomar för framtiden och erbjuder dem en väg in i arbetslivet. Vi behöver investera i de ungdomar som står utanför arbetsmarknaden och ge dem en möjlighet att gå från arbetslöshet till arbete eller studier. De ungdomar som saknar arbete har olika förutsättningar och förkunskaper. En stor grupp saknar gymnasiekompetens, andra har gymnasiekompetens men saknar utbildning för de jobb som finns. Ytterligare en grupp har eftergymnasial utbildning men kommer ändå inte in på arbetsmarknaden. För att dessa olika grupper ska få arbete krävs flera olika former av insatser, riktade till respektive kategori. vill därför genomföra en bred satsning med en rad åtgärder inom ramen för en ungdomsgaranti. Ungdomsgarantin riktar sig till arbetslösa ungdomar i åldern och föreslås börja gälla fr.o.m. . Garantin innebär att den arbetslöse ska få hjälp direkt och erbjudas arbete till avtalsenlig lön eller utbildning . Ungdomsgarantin omfattar 57 000 platser, vilket motsvarar antalet personer i åldern som är inskrivna på Arbetsförmedlingen och har varit utan arbete i (årsgenomsnitt ). Fyra former av arbete erbjuds: garantijobb, utbildningsvikariat, lärlingsanställning och traineeanställning (totalt 19 900 platser). Därutöver erbjuds fyra former av utbildning: arbetsmarknadsutbildning, yrkeshögskola, yrkesvux och komvux (totalt 37 100 platser). Inom ramen för garantin ska det även vara möjligt att kombinera arbete och studier. Tabell 4 Fördelning av satsningar inom ungdomsgarantin Utöver regeringens platser (2014) Rätt till gymnasium/komvux Utbildning ger i regel lättare inträde i arbetslivet och minskar risken för arbetslöshet. För att fler ska kunna ställa om och skaffa sig den kompetens som efterfrågas för de nya jobb som växer fram krävs en aktiv utbildnings- och arbetsmarknadspolitik. gör därför stora satsningar på dessa områden i syfte att rusta människor för jobb. Många arbetslösa saknar grundläggande utbildning. krävs ofta minst gymnasieutbildning för att få ett arbete, och det är även nödvändigt för att kunna studera vid en yrkeshögskola eller ett universitet. För att öka människors frihet och valmöjligheter på arbetsmarknaden vill vi införa en rätt för unga upp till att läsa in gymnasieskolan. Kopplat till detta inför vi ett särskilt studiebidrag för unga arbetslösa på motsvarande nivå som hela studiemedlet; detta uppmuntrar till studier. Även arbetslösa som fyllt erbjuds gymnasiestudier inom vuxenutbildningen med en förmånlig finansiering i form av aktivitetsstöd eller studiemedel med högre bidragsdel. Inom ramen för denna satsning utökar vi antalet platser på komvux. Trots en hög arbetslöshet saknas kvalificerade yrkesarbetare inom flera branscher och yrken. Vi vill därför inrätta fler platser i arbetsmarknadsutbildningar, vid och inom yrkesvux. Utbildningsplatserna ska inriktas på områden där det riskerar att uppstå flaskhalsar och brister. Satsningen underlättar strukturomvandling och bidrar till varaktiga anställningar. Arbetsmarknadsutbildning är ett av de viktigaste verktygen i en aktiv arbetsmarknadspolitik och leder i stor utsträckning till arbete. Arbetsmarknadsutbildning förbättrar kompetensförsörjningen på arbetsmarknaden och förbereder dem som är arbetslösa att ta de jobb som finns eller kommer . Trots hög arbetslöshet har den borgerliga regeringen skurit ned kraftigt på arbetsmarknadsutbildningen. Regeringen anser inte att arbetslösheten är ett samhällsekonomiskt problem, utan en fråga om attityder och anspråk på löner och arbetsvillkor. Med en sådan förståelse av arbetslösheten blir det naturligt med lösningar som kretsar runt kontroll av individens sökaktivitet snarare än investeringar i utbildning, omskolning eller arbetsmarknadspolitiska insatser. är kritiskt till regeringens passiva arbetsmarknadspolitik och menar att det finns goda skäl att utöka arbetsmarknadsutbildningen mot bakgrund av det rådande konjunkturläget. Vi vill därför utöka antalet platser i arbetsmarknadsutbildningen och öka kvaliteten i utbildningen. Särskild vikt ska läggas vid att erbjuda utbildningar till kvinnor, som länge varit underrepresenterade i arbetsmarknadsutbildningarna. Regeringen tvingas själv konstatera att matchningen på arbetsmarknaden en av arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgifter tydligt har försämrats. Många branscher har svårt att rekrytera på grund av brist på människor med rätt utbildning och kompetens. Den utbildningsform som snabbt kan möta detta behov är . utbildningar är väl förankrade i den lokala och regionala arbetsmarknaden och inriktade mot yrken där det finns efterfrågan på yrkesarbetare. En majoritet av dem som går en utbildning via får arbete efter avslutade studier. vill därför utöka antalet platser inom . För de arbetslösa som saknar gymnasieutbildning eller behöver komplettera denna finns yrkesvux yrkesinriktade kurser på gymnasial nivå inom komvux. vill se en mer långsiktig satsning på yrkesvux än regeringen. Vi utökar därför antalet platser inom yrkesvux. Utöver nämnda satsningar på komvux, arbetsmarknadsutbildningar, yrkeshögskolor och yrkesvux satsar vi även på fler platser på högskolan. En frivillig arbetslöshetsförsäkring som ger inkomsttrygghet vid arbetslöshet är en central del av den svenska arbetsmarknadsmodellen och avgörande för den enskildes trygghet och handlingsutrymme. För löntagarkollektivet som helhet ska försäkringen bidra till att förhindra underbudskonkurrens och upprätthålla löner på en anständig nivå i tider av arbetslöshet. Arbetslöshetsförsäkringens utformning och legitimitet är också avgörande för en flexibel arbetsmarknad som präglas av strukturomvandling, produktivitetsutveckling och rörlighet. Efter regeringsskiftet raserade den borgerliga regeringen snabbt och strategiskt viktiga grundstenar i arbetslöshetsförsäkringen. Villkoren för att kvalificera sig till ersättning skärptes, ersättningsnivån sänktes och höjda och differentierade avgifter infördes. Som en följd av den borgerliga regeringens försämringar av arbetslöshetsförsäkringen står en stor grupp arbetslösa utan a-kassegrundad ersättning. Bara en tredjedel av de arbetslösa har rätt till arbetslöshetsersättning, och av dem som förlorat ett heltidsarbete får ut av tidigare inkomst. Försämringarna har starkt bidragit till en förskjutning av maktförhållandena på arbetsmarknaden och den press nedåt på löner och arbetsvillkor som vi nu ser på arbetsmarknaden. anser att arbetslöshetsförsäkringen behöver reformeras i grunden. Det är dock nödvändigt att genomföra ett antal förändringar i syfte att återupprätta arbetslöshetsförsäkringen som en inkomst- och omställningsförsäkring. Vi vill därför genomföra en höjning av taket, den högsta dagpenningen, och golvet. För att undvika en urholkning av försäkringen indexerar vi beloppen till löneutvecklingen. Vi höjer också ersättningsnivån till för hela ersättningsperioden samt för tid med aktivitetsstöd. På lång sikt vill vi höja ersättningsnivån till . Vi minskar dessutom antalet karensdagar med två för att ta bort dem helt. Vi tar även bort 75-dagarsbegränsningen vid deltidsarbetslöshet. Regeringens s.k. arbetslöshetsavgift gör medlemsavgifterna till a-kassorna orimligt höga och orättvist differentierade. Avgiften behövs inte heller för finansieringen av försäkringen eftersom den är kraftigt överfinansierad. Vi avskaffar därför arbetslöshetsavgiften. Utöver dessa satsningar för att återupprätta den inkomstrelaterade arbetslöshetsförsäkringen vill vi också stärka den allmänna grundförsäkringen. Regeringen har gjort det svårare att kvalificera sig till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Det har lett till att framför allt unga och nyanlända invandrare är hänvisade till att leva på släktingar eller söka bidrag hos kommunen om de blir arbetslösa. Det är inte rimligt. Vi vill därför genomföra en kraftig förstärkning av grundförsäkringen. Vi vill att alla som uppfyller grundvillkoren i 9 § lagen om arbetslöshetsförsäkring och har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen ska få rätt till ersättning med grundbeloppet. Med vårt förslag kommer fler att kunna ta del av grundförsäkringen: unga som tidigare skulle ha omfattats av studerandevillkoret deltidsarbetande och utlandsfödda som ännu inte hunnit etablera sig på arbetsmarknaden. Sammantaget bidrar våra satsningar till en allmän och solidariskt finansierad arbetslöshetsförsäkring värd namnet. Det stärker såväl den enskilde arbetstagaren som hela löntagarkollektivet. Det svenska samhället utmärks av allt djupare orättvisor. som en del blir allt rikare och får mer makt hålls andra utanför och förblir maktlösa. Och när klyftorna växer drabbas vissa mer än andra. Klassklyftorna följer allt oftare etnicitet. Den politik som förts har inte förmått bryta segregationen och utestängningen. menar att det är tid för en ny politik. Vi vet att lösningen inte ligger i misstänkliggörande och hårdare tag mot invandrare. Rasism och främlingsfientlighet måste aktivt bekämpas. Det som behövs är arbete för ett rättvist och jämlikt samhälle. Det viktigaste för en fungerande inkludering och för att bekämpa segregation och utestängning är att med kraft driva en generell välfärdspolitik tillsammans med aktiva insatser mot diskriminering. Vad som behövs är reella satsningar på att skapa fler jobb, bygga fler bostäder som folk har råd att bo i och skapa en likvärdig skola som inte delar upp eleverna på ett segregerande sätt. Ett inkluderande samhälle är ett samhälle som ger människor möjligheter och hopp om framtiden. Vi menar att det som krävs för att inkludera fler är ordentligt med resurser så att vi kan komma ifrån otympliga standardlösningar och i stället erbjuda alla en individuell lösning som passar just dem. För innebär inkludering att ge alla förutsättningar för rätten till utbildning, arbete och bostad samt aktivt motverka samhällets rasistiska strukturer. Därför behöver vi dels kraftfulla verktyg mot rasism och diskriminering, dels åtgärder som kan ge nyanlända samma möjligheter som svenskfödda att arbeta och utvecklas i det svenska samhället. En lyckad inkludering bygger på att människor med olika bakgrund möts. Dessa möten blir bara möjliga i ett samhälle utan stora klyftor där människor med olika bakgrund möts naturligt. Därför måste vi bryta med dagens politik som ökar klyftorna och skapar segregerade bostadsområden och skolor. Det behövs även stödjande åtgärder för att nyanlända invandrare snabbare ska etableras på arbetsmarknaden. kommer att återkomma till en rad satsningar på detta område. För är allas rätt till kunskap det viktigaste målet med utbildningspolitiken. Alla elever ska ha samma rätt till kunskap, lärande och utveckling oavsett bakgrund och förutsättningar. För att det ska vara möjligt krävs en nationellt likvärdig skola. har utvecklingen gått åt fel håll. Undersökningar visar att likvärdigheten i den svenska skolan har försämrats . Skillnaderna i resultat och kunskaper har ökat mellan elever, skolor och kommuner. har inte alla elever samma rätt till kunskap. Orsakerna till den försämrade likvärdigheten är de tre stora skolreformer som genomfördes : kommunaliseringen, införandet av fristående skolor och det fria skolvalet. De mest förödande reformerna är rätten för privata huvudmän att starta fristående skolor och möjligheten att välja skola. Forskning visar att det inte finns några tydliga positiva effekter av införandet av fristående skolor och det fria skolvalet. Tvärtom ger friskolesystemet upphov till ökad segregation och minskad likvärdighet. Skolor som drivs av vinstintresse står i motsättning till skolans övergripande uppdrag att ge alla elever den kunskap och utbildning de har rätt till. Vinstsyftande bolag och utbildningskoncerner ska därför inte få driva skolor med hjälp av offentliga bidrag. Alla resurser ska gå till eleverna. Det är tydligt att den utveckling som skett i spåren av skolreformerna också vad gäller lärarens roll, där lärarna ägnar allt mindre tid åt undervisning och ges sämre möjligheter att ta ansvar för lärandet, har inneburit försämrade förutsättningar för exempelvis elever med arbetarbakgrund att nå kunskapskraven. För att minska segregationen och öka likvärdigheten inom skolsystemet vill vi göra en storsatsning på högre kvalitet och bättre kunskap i skolan. Satsningen innehåller flera delar som kompletterar varandra. Det är dags att på allvar ta itu med skolans problem. De lärare som finns gör ett avgörande vikigt arbete. De behöver fler kollegor. Vi vill därför genomföra en storsatsning på riktade statsbidrag för att successivt öka lärartätheten i skolan generellt. Därutöver vill vi satsa en skolmiljard i öronmärkta statsbidrag riktade till de skolor och elever som har de största behoven av mer resurser för att kunna nå målen. Pengarna ska användas för att minska kunskapsskillnader och bristande likvärdighet och fördelas till kommunerna genom . Fokus ska ligga på de skolor som drabbats hårdast av friskolereformen. Även fördelningen av resurser till skolan måste ändras. Därför måste tydliga riktlinjer införas som tydliggör att medlen ska fördelas utifrån elevernas bakgrund och behov av stöd. I första hand ska utfärda allmänna råd till kommunerna, och om det inte ger effekt kommer vi att överväga lagstiftning. Yngre skolbarn börjar och slutar ofta sin skoldag på fritidshemmen. Dessa är en del av den samlade skoldagen och ska hålla lika hög kvalitet som skolan. Elevgrupperna i fritidshemmen fortsätter att bli allt större, och går det i genomsnitt ca 40 elever i en grupp. har antalet elever ökat procentuellt mer än antalet anställda, vilket lett till kontinuerligt försämrad personaltäthet. Fritidshemmen har i uppdrag att stimulera elevernas utveckling och lärande, och det urholkas när elevgrupperna blir för stora. För att fritidshemmen ska kunna uppfylla sitt uppdrag krävs högre personaltäthet och mindre grupper. Vi vill därför ge statligt stöd för att anställa fler fritidspedagoger. Villkoret är att kommunen bidrar med halva kostnaden. vill att ska konkurrera med kunskap och kvalitet, inte med låga löner. framtid som ett samhälle med full sysselsättning är beroende av en befolkning med en generellt hög kunskapsnivå. Möjligheterna att läsa in och gymnasiet i vuxen ålder måste därför förbättras, och tillgången till eftergymnasial utbildning av god kvalitet måste öka. Vi vill därför öka antalet utbildningsplatser inom såväl komvux som och högskolan. Högskolan ska vara tillgänglig för alla. Den klassmässiga snedrekryteringen måste brytas. De ekonomiska villkoren ska vara så bra att den som studerar på heltid inte behöver arbeta vid sidan av studierna under terminerna. Studiemedlens reala värde har sjunkit . vill därför höja studiemedlen. har en rad tunga instanser kritiserat regeringen för bristen på offentliga investeringar. De offentliga investeringarna har trendmässigt fallit som andel av BNP ; se diagram 24. Framför allt är det de kommunala investeringarna som minskat, och konstaterar att mycket talar för att dessa borde öka framöver.57 Även SNS Konjunkturråd har analyserat frågan om de svenska investeringarnas utveckling. De analyserar bl.a. hur olika typer av investeringar har utvecklats. Deras slutsats är att det är investeringarna i infrastruktur och fastigheter som är låga, vilket gäller såväl i ett historiskt som i ett internationellt perspektiv; se diagram 25 nedan. De konstaterar vidare att det snarare är det låga bostadsbyggandet än hushållens skuldsättning som ligger bakom de senaste årens stigande huspriser.58 Diagram 24 Offentliga sekt. Källa: SCB. Källa: SNS. I Konjunkturläget studerade () utvecklingen av de svenska investeringarna i infrastruktur. KI konstaterar att det skett en betydande utbyggnad av järnvägen i . Investeringarna i infrastruktur har som andel av BNP ökat . Parallellt med denna utveckling har emellertid volymerna av såväl gods- som persontrafik ökat i ännu högre grad. Detta gäller särskilt persontrafiken, som har ökat med . Utbyggnaden av järnvägen står med andra ord inte i paritet med den ökade trafikmängden. De största bristerna återfinns framför allt i storstadsregionerna med betydande flaskhalsar. Dessa brister innebär emellertid också att kapaciteten på andra järnvägssträckor inte kan utnyttjas optimalt. Därutöver finns det även på andra håll problem med enkelspår och brist på mötesplatser. De låga investeringarna är ett stort samhällsproblem. Vad gäller bostäderna är situationen särskilt bekymmersam i storstadsregionerna och på en del universitetsorter. Utöver de individuella problem som bostadsbristen för med sig är det också ett samhällsekonomiskt problem. En väl fungerande arbetsmarknad förutsätter att människor har möjlighet att flytta och bosätta sig på de orter där jobben och utbildningarna finns. Samma sak gäller för infrastrukturen. Brister i infrastrukturen försvårar resandet till och från arbetet och försämrar därmed arbetsmarknadens funktionssätt. Förseningarna i godstrafiken drabbar också företagen och hämmar tillväxten. Detta ökar risken för att många företag väljer bort järnvägen till förmån för vägtransporter, vilket ökar klimatbelastningen av godstrafiken. 8.2Investeringarnas betydelse för arbetslösheten I den tidigare nämnda rapporten från , Teknikföretagen och Unionen59 analyserades bl.a. investeringarna inom industrin. I samband med finanskrisen sjönk investeringarna på bred front i den svenska ekonomin. Inom industrin hade emellertid investeringarna legat på historiskt låga nivåer före finanskrisen. Rapportförfattarna konstaterar att de låga investeringarna har sänkt potentiella produktionsnivå vid fullt kapacitetsutnyttjande. De noterar vidare att detta kommer att påverka tillväxten och sysselsättningen negativt om inte investeringsvolymerna ökar kraftigt framöver. På det akademiska området har sambandet mellan investeringar och arbetslöshet studerats i en rad olika uppsatser. En av de mer inflytelserika är Stockhammer och Klär (2010)60 som undersökte kapitalstockens och AMI:s (arbetsmarknadens institutioner) betydelse för arbetslösheten med hjälp av en panelanalys av 20 länder. I studien finner de ett starkt negativt medelfristigt samband mellan kapitalstockens tillväxt och arbetslöshetsnivån, dvs. högre investeringar resulterade i lägre arbetslöshet. De fann också ett starkt positivt samband mellan realränta och arbetslöshet.61 Effekterna av arbetsmarknadens institutioner var däremot i de flesta fall små och icke-robusta. Det starka sambandet mellan kapitalstocken och arbetslösheten bestod även när de kontrollerade effekter av förändringar av realräntan. I diagram 26 visas sambandet mellan kapitalstockens tillväxt62 och arbetslösheten i för perioden 19612012. Flera intressanta iakttagelser kan göras. För det första finns det ett negativt samband mellan kapitalstocken och arbetslösheten för hela perioden 19612012. För det andra kan vi konstatera att varaktig låg arbetslöshet (perioden 19611991, nedre högra fältet i diagrammet) endast föreligger då tillväxten i kapitalstocken ligger mellan . En liknande iakttagelse kan göras om man relaterar arbetslöshetens utveckling med utvecklingen av investeringarna som andel av BNP; se diagram 27 nedan. Perioden med låg arbetslöshet sammanfaller i princip med att investeringarna som andel av BNP överstiger (nedre högra fältet). Som vi har konstaterat, och som är väl bekant, bröts perioden med låg arbetslöshet av 1990-talskrisen. Den ekonomiska krisen hade sina speciella orsaker som det här inte finns utrymme att närmare analysera. Men det vi kan konstatera är att arbetslösheten aldrig varit i närheten av de låga nivåer som förelåg före 1990-talskrisen och att detta löper samman med att investeringarna inte återgått till de nivåer som var för handen före krisen (oavsett om dessa mäts som tillväxten av kapitalstocken eller som fasta bruttoinvesteringar som andel av BNP).