ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H102A383 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att få fler att våga starta nya företag. behöver fler företag som kan skapa välfärd, tillväxt och näringslivsutveckling. Villkoren för entreprenörskap måste stärkas om framtidens jobb ska kunna växa fram i de små och medelstora företagen. Det måste bli lättare att starta och driva företag. Det måste vara lättare att anställa, expandera och exportera. Vi socialdemokrater vill att företagande och entreprenörskap ska bli en naturlig del av utbildningen på alla nivåer. Fler ska förstå vad det innebär att vara seriös företagare och känna sig trygga den dag de överväger att starta ett företag. Vi vill skapa ett samhälle som föder framtidens idéer. Därför måste samarbetet mellan forskning, utbildning och näringsliv men också med kulturliv bli bättre. Vi vill att universitet och högskolor inrättar företagarcentrum. Detta gäller också de konstnärliga högskolorna, vars betydelse som plats för nya idéer är viktig. Det är en utmaning att starta eget och det bör ske regelförenklingar som underlättar det arbetet. Starta-eget-bidrag borde därför också användas som en näringspolitisk insats. Det finns även ett behov av att tillgången till riskkapital förbättras samt att se över om möjlighet finns att ge mer resurser till mikrolån och en eventuell tillväxtfond. Småföretagarna blir allt viktigare för tillväxt och sysselsättning i . Närmare en miljon arbetstagare arbetar i småföretag, vilket motsvarar av det totala antalet anställda inom det privata näringslivet. Av dem som startar nya företag är var tredje kvinna och var femte har utländsk bakgrund. Det rimmar illa med att regeringens höjda arbetsgivaravgifter för småföretagarna finansierar höga subventioner till stora hamburgerkedjor. Enligt får ett företag i den storleken (ca 10 000 anställda) i sänkta arbetsgivaravgifter. Devisen Trygga människor vågar gäller också de som tänker starta företag och de som redan etablerat sig som företagare. Som alla andra blir företagare sjuka, arbetslösa och får barn. Företagare har samma behov av inkomsttrygghet som anställda. Vi vill att man ser över om det finns möjlighet att inrätta en trygghetsgaranti för företagare så att övergången från anställning till företagande underlättas. När man startar eget ska man kunna ta med sig trygghet från den föregående anställningen . Det är angeläget att vid en översyn av a-kassan ta med företagarnas situation. A-kassan ska inte hindra övergången mellan företagande och anställning. Framför allt oroar sig många kvinnor för framtiden som heltidsföretagare. Med hjälp av en månatlig ersättning, ett riskkapitalstöd, skulle det kunna hjälpa dem att våga satsa fullt ut på företaget. Systemet skulle fungera på ungefär samma sätt som a-kassan, och företagarna kan få ersättning i . Dessa företag kan sedan växa och anställa fler och därmed skapa ekonomisk tillväxt. behöver fler seriösa företag.
mot · H102A384 · 2013-10-03 00:00:00 — Fas 3, jobb- och utvecklingsgarantin tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa fas 3. tog beslut om att inga nya anvisningar till fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin skulle ske. Regeringen har inte lyssnat till beslut utan fortsätter hänvisa långtidsarbetslösa till fas 3. Många arbetslösa berättar hur anordnare tar emot arbetslösa utan att erbjuda någon meningsfull sysselsättning eller att de får utföra ordinarie arbetsuppgifter. Det öppnar för oseriösa företag att skaffa gratis arbetskraft. Varje anordnare får dessutom för varje arbetslös de tar emot. Inte nog med att vi har en hög arbetslöshet i , många arbetsgivare har dessutom svårt att hitta personal med rätt kompetens. Det innebär att många företag har svårt att växa och utvecklas. För att långtidsarbetslösa ska få återgå till ett riktigt arbete och företagen ska hitta rätt kompetens behöver arbetslösa få kompetensutveckling och utbildning. Fas 3 fungerar inte, utan bör avskaffas.
mot · H102A385 · 2013-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av utveckling inom industrisektorn. Industrisektorn står för en betydande del av vår ekonomi och är en livsviktig sektor för vår export. Utan exportsektorn skulle vårt land inte ha den välfärdssektor som vi har. Industrisektorn behöver dock långsiktiga spelregler för att utvecklas. Det bör skapas ett system i vårt land där staten och företagen gemensamt anordnar utbildningar i stället för att säga upp personal. Utbildning och permitteringslön gör människor bättre rustade för framtiden när konjunkturen förbättras och produktionen på nytt tar fart. Det är bra för näringarna och de anställda. Snabba utbildningsinsatser under lågkonjunktur har flera uppenbara fördelar: 1) Företagen kan behålla den kompetens de har i form av sina anställda, 2) Företagen upprätthåller sin produktion och stärker konkurrenskraften genom att utbilda personalen, 3) När konjunkturerna förbättras är företagen väl förberedda, 4) De anställda har jobben kvar, 5) De anställda stärker sin kompetens genom utbildning, 6) Ur statens perspektiv är det mer kostnadseffektivt att utbilda än att betala ersättning för arbetslöshet. Som komplettering till utbildningsinsatsen går det att använda sig av permitteringslönen. Med permitteringslön kan företag sänka produktionstakten som personalen har kvar sina arbeten på deltid. De fasta kostnaderna minskar snabbt och förutsättningarna att klara en lågkonjunktur blir väsentligt bättre. Företaget stannar inte utan går på lägre fart än normalt. Vid en konjunkturuppgång kan personalen snabbt kallas in igen. I vårt land finns det många bruksorter med personal som har långa anställningstider och därmed sedan de gick någon utbildning. Med ett sådant system som vi föreslår skulle tillväxten i dessa områden ta fart. Vi behöver utveckla industrisektorn och mycket kan vinnas genom att ta vara på beprövade lösningar. Om det skapas möjligheter att i första hand utbilda och i andra hand permittera, är vi övertygade om att en mycket stor del av kommande varsel kan ersättas av sådana offensiva åtgärder. Vi tror att startsträckan kan göras mycket kort. Företag, arbetsförmedling och fackföreningar har erfarenheter av att träffa de trepartsuppgörelser som behövs. Vad som ovan anförs om behovet av utveckling inom industrisektorn bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · H102A392 · 2013-10-01 00:00:00 — Lönebidrag, utvecklingsanställning, trygghetsanställning och skyddad anställning hos offentlig arbetsgivare tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att taket för lönebidrag, utvecklingsanställning, trygghetsanställning och skyddad anställning hos offentlig arbetsgivare anpassas till de lönerörelser det föreskriver att man ska följa. Mycket av det fria och frivilliga föreningsarbetet bygger på anställningar där bidrag kan lämnas till lönekostnaderna. Bidragen skall utgöra av kostnaderna inklusive lönebikostnad och avtalsförsäkringar. En förutsättning är även att man betalar efter gällande kollektivavtal vederbörande arbetar inom. Bidraget begränsas dock av ett högsta tak, vilket minskar bidragens procentuella andel ner till i många fall så mycket som av lönekostnaderna då avtalen stiger efter varje lönerörelse och man oftast passerar taket med god marginal. Lönebidraget urholkas efter varje lönerörelse då taket blir intakt och inte följer med det växande gapet som uppstår. De anställningar som görs med lönebidrag är oftast människor som har det svårt att komma in på arbetsmarknaden. Det kan vara personliga problem, något arbetshinder eller sjukdom eller annan orsak till begränsningar. Anställningarna är viktiga för dessa människors välbehag och sociala situation, man får en meningsfull sysselsättning som betyder mycket för individen och den organisation man är anställd inom. Med den takkonstruktionen av bidraget så försämras möjligheterna till fortsatt anställning och leder i stället till en social utslagning. Bidraget är också viktigt för de organisationer som kan komma ifråga och är oftast en förutsättning för anställning. Organisationslivet pressas ofta till eftergifter som man har svårt att tillgodose men skall ändå fullfölja sitt ändamål med mindre resurser. Det blir lottförsäljningar och andra föreningsaffärer som skall till för att kompensera ett bortfall av bidraget. Det vore därför angeläget att takbegränsningen följer den löneutveckling som förhandlas fram. Eftersom bidraget förutsätter facklig anslutning och tillhörighet så borde det finnas bra förutsättningar att ta fram den ökning av takbeloppet som behövs så att det följer löneutvecklingen.
mot · H102A393 · 2013-10-03 00:00:00 — Heltid – norm på hela arbetsmarknaden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om heltid. Medan ett heltidsarbete är en självklarhet för de flesta män tvingas fortfarande kvinnor att acceptera ett deltidsarbete och en lön som det inte går att försörja sig på. Det gäller i första hand serviceyrken inom vård- och omsorgssektorn, hotell- och restaurangsektorn och inom handeln. arbetar cirka 200 000 personer ofrivilligt deltid och en majoritet av dessa är kvinnor inom LO-kollektivet. I en verksamhet med många deltidsanställda försämras förutsättningarna för långsiktighet och vidareutveckling. Det är en viktig politisk utmaning att förbättra villkoren och använda resurserna mer effektivt. tror SCB att det kommer att saknas 170 000 personer inom vården och omsorgen. Även inom utbildningssektorn förväntas arbetskraftsbrist. Siffrorna är mycket tydliga, och mycket illavarslande. För att klara framtidens välfärd, måste många fler jobba mer. Men det krävs kraftfulla insatser för att människor ska välja att arbeta inom en bransch som präglas av otrygga och tidsbegränsade anställningar. Ett sätt är att förbättra arbetsvillkoren. Rätten till heltid är därför central. Arbetstiden avgör så mycket i livet. Det handlar naturligtvis mest uppenbart om lönen och vilka ekonomiska möjligheter den ger. Men vi vet även att sämre arbetsmiljö och stress ofta drabbar människor med sämre anställningsvillkor. För att alla som vill ska få möjlighet att arbeta heltid måste utbudet av heltidsanställningar öka. Att pressa tillbaka deltidsarbetslösheten är således bra för alla som vill jobba mer – och för tillväxten och välfärden. Heltid ska vara norm på hela arbetsmarknaden. I första hand bör frågan lösas genom förhandlingar och kollektivavtal. Om denna väg inte är framkomlig ska lagstiftningsvägen övervägas.
mot · H102A395 · 2013-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en skärpt lagstiftning när det gäller diskriminering på grund av bristande tillgänglighet, i detta fall för synskadade i behov av ledarhundar. Ledarhunden är en speciell typ av tjänstehund och hunden är ett hjälpmedel vid förflyttning, för personer med synnedsättning. Genom målmedveten träning har ledarhunden lärt sig att leda sin förare. Ledarhunden får komma in på flera platser där andra hundar inte har tillåtelse i samhället. Apotek och är sådana exempel. Även på restauranger har ledarhunden tillåtelse att följa med vägledning Hygien 5.7.9.3 samt dagligvaruhandelns branschriktlinjer 4.9.7 står att ägaren till en restaurang bör släppa in ledarhundar och att ledarhundar får vistas i alla utrymmen i en affär, utom där opaketerade varor saluförs. Att bli insläppt är dock inte alltid möjligt, då det i är tillåtet att avvisa ledarhundar från restauranger och caféer, vilket också händer. Ofta med argumentationen att människor med allergier kan drabbas negativt om hundar finns i inomhusmiljön. Så här uttrycker sig på i samband med att frågan uppmärksammades på , Nyheterna , 2013: så är argumentet att det kan komma en allergiker, så därför släpper man inte in. Men det löser man från fall till fall. Jag har själv löst jättemånga situationer. Till exempel när man sitter på ett tåg, då kan det ju komma en allergiker. Då sätter jag mig i ena änden av vagnen och de i en annan del. Så det går att lösa. Viktigt att påpeka är att det finns en överenskommelse mellan och om att visa ömsesidig hänsyn. är själv ledarhundsförare och har blivit avvisad . Att bli avvisad från en plats som man inte klarar av att befinna sig på utan sin ledarhund, upplevs som kränkande och diskriminerande. Och uppenbarligen finns andra regler i andra länder som exempelvis i , eller för den delen och . Vi anser att det är angeläget att skapa möjligheter för människor att leva ett så fritt och självständigt liv som bara är möjligt. Och vi ser att för runt 300 ledarhundsförare finns en stark begränsning i tillgängligheten, enligt vad som tas upp i den här motionen. Vi ser att man behöver skärpa lagstiftningen när det gäller diskriminering på grund av bristande tillgänglighet, i detta fall för synskadade i behov av ledarhundar.
mot · H102A401 · 2013-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kontaktpersonen för utstationerade företag ska ha rättskapacitet att ingå kollektivavtal. drev regeringen igenom proposition 2012/13:71 gällande anmälningsskyldighet vid utstationering. Propositionens huvudsakliga syfte var att arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i enligt lagen (1999:678), måste anmäla detta till om utstationeringen pågår i . är också den myndighet som ska utöva tillsyn över att reglerna följs. I de fall arbetsgivarna underlåter sig att göra detta, kan en sanktionsavgift utdelas. välkomnade stora delar av regeringens proposition men anser fortfarande att det mest effektiva sättet att värna om arbetstagarnas intressen, vore att införa ett krav på att kontaktpersonen även skall ha rättskapacitet att teckna kollektivavtal. Denna inställning delas av både LO, TCO och . Samma krav framfördes även i ett tillkännagivande till regeringen av en enig riksdag . Att kontaktpersonen saknar rättskapacitet och därför inte själv kan förhandla med relevant facklig organisation innebär att det kan komma att ta innan till exempel en förhandlingsframställan besvaras. Vår bedömning är att denna fördröjning i vissa fall, till exempel vid kortare utstationeringar, kan äventyra möjligheten till meningsfulla förhandlingar och därmed underminera det skydd som utstationeringsdirektivet förutsätter ska ges genom kollektivavtal.
mot · H102A402 · 2013-10-04 00:00:00 — Alla arbetstagares rätt till fackligt skydd tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla arbetstagare ska erbjudas fackligt skydd. oroas av att politiskt aktiva och partimedlemmar i andra partier än de som traditionellt räknas till arbetarrörelsen i vissa fall nekats medlemskap, utesluts ur eller förhindras att ta förtroendeposter i fackföreningar. I , där mycket av arbetstagarnas trygghet och ställning gentemot arbetsgivare regleras i de avtal som sluts mellan arbetsgivarorganisationer respektive arbetstagarorganisationer, framför allt kollektivavtalen, är det inte minst ur rättssäkerhetssynpunkt viktigt att samtliga arbetstagare kan erbjudas det skydd som medlemskap i fackförening kan erbjuda. Föreningsfriheten är inskriven i grundlag, regeringsformen, 2 kap. Grundläggande fri- och rättigheter, 5 § Föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig med andra för allmänna eller enskilda syften. I föreningsfriheten ligger också att varje förening eller sammanslutning, oavsett om den är politisk, religiös, kulturell eller företräder särintressen, själva har rätt att forma sina stadgar, föreningens inriktning och föreningens mål. Det måste också stå varje förening fritt att själva reglera vilka som accepteras som medlemmar, och att själva välja sina företrädare i enlighet med de egna stadgarna. När det gäller frågan att nekas medlemskap i en specifik fackförening, är det motionärernas uppfattning att detta är förenligt med föreningsfriheten. Det står var och en fritt att söka medlemskap i annan fackförening, alternativt att tillsammans med andra starta en fackförening. Däremot: I de fall arbetsgivarorganisationer inom ett specifikt avtalsområde enbart väljer att teckna kollektivavtal och andra avtal exklusivt med ett eller flera fackförbund, som sammantaget inte kan erbjuda samtliga arbetstagare inom avtalsområdet ett fackligt skydd, är det uppfattning att detta måste regleras i lag. I ett rättssamhälle är det av vikt att samtliga erbjuds samma rättsliga skydd, även på arbetsrättsområdet. Vi vill därför att regeringen ser över möjligheterna till en tvingande lagstiftning, där inga exklusiva avtal mellan arbetsmarknadens parter får tecknas med mindre än att samtliga arbetstagare inom avtalsområdet kan erbjudas fackligt medlemskap och skydd. Det som anförs i motionen bör ges regeringen tillkänna.
mot · H102A403 · 2013-10-04 00:00:00 — Stoppa den etniska diskrimineringen på arbetsmarknaden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stoppa den etniska diskrimineringen på arbetsmarknaden genom slopade instegsjobb. En av de viktigaste principerna i ett demokratiskt samhälle är att alla medborgare har samma rättigheter och skyldigheter oavsett ursprung, kön, religion eller sexuell läggning. Ingen invånare i ska kunna ha mer långtgående rättigheter än någon annan svensk medborgare. Etnisk diskriminering på arbetsmarknaden sker primärt genom regeringens satsning på instegsjobb, där man genom lagstiftning sett till att svenska medborgare diskrimineras då en arbetsgivare som anställer nyanlända invandrare får av den totala lönekostnaden finansierad av skattebetalarna. Dessutom har regeringen i budgetpropositionen föreslagit att instegs-jobben fördubblas från , vilket kan antas öka kostnaden ordentligt. Det som sker är skattesubventionerad diskriminering av den svenska befolkningen. Ineffektiviteten av instegsjobben visas bland annat av Arbetsförmedlingens rapport program – Årsrapport där det framgår att (660 av 5 406) personer hade ordinarie arbete efter avslutat instegsjobb. Regeringen kommenterar utfallet så här i budgetpropositionen: Resultaten av instegsjobben är fortsatt mycket positiva, men utrymme finns för att öka volymerna. Nystartsjobben har kommit att spela en allt större roll för nyanländas möjlighet till fortsatt arbete efter avslutat instegsjobb. Andelen personer som efter avslutat instegsjobb 2011 gått vidare till arbete var . När regeringen nämner siffran ingår alltså alla de som gått från instegsjobb till nystartsjobb. Att gå från en subventionerad anställning till en annan subventionerad anställning kan knappast betraktas som ett positivt resultat. Det omedelbara slopandet av instegsjobb bör ges regeringen tillkänna.
mot · H102A404 · 2013-10-04 00:00:00 — Krav på dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstadgat krav på systematisk dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser. av landets kommuner har en arbetsmarknadsenhet. Flera miljarder kronor av skattebetalarnas pengar satsas på arbetsmarknadspolitiska åtgärder i regi. Enligt IFAU och , forskare vid på , finns det mycket som tyder på att en majoritet av de kommunala insatserna är i det närmaste verkningslösa. Några säkra slutsatser är dock svåra att dra eftersom forskningen på området är mycket bristfällig. Detta beror i sin tur till stor del på att endast en begränsad del av verksamheterna dokumenteras och på att det saknas enhetlighet och systematik i de fall där dokumentation faktiskt sker. Att kunna utvärdera och jämföra effekterna av skattefinansierade insatser är oerhört viktigt både av instrumentella skäl och av respekt för skattebetalarnas pengar. har tidigare framfört önskemål om införandet av ett lagstadgat krav på samlad och systematisk dokumentation med likvärdiga register, nationell rapportering etc. Jag anser att bör ge regeringen tillkänna som sin mening att ett sådant lagstadgat krav på dokumentation av kommunala arbetsmarknadsinsatser bör införas.
mot · H102A406 · 2013-10-04 00:00:00 — Avveckling av ofrivilliga delade turer inom offentlig sektor begär att regeringen möjligt återkommer med förslag om hur systemet med ofrivilliga delade turer inom offentlig sektor ska kunna avvecklas. Delade turer, där personalen tvingas till långa, ofta obetalda håltimmar mellan två längre arbetspass, är ett fenomen som tyvärr är ganska vanligt på den svenska arbetsmarknaden. I synnerhet inom den offentliga sektorn. Enligt använder sig 9 av 10 kommuner av delade turer och i 6 av 10 kommuner tycks förekomsten ha ökat . Cirka 100 000 kommunalarbetare har delade turer med ofrivilliga, obetalda håltimmar. av de anställda uppger att de uppskattar att arbeta med delade turer och då bör de ju få fortsätta med detta. För en långt större grupp är de delade turerna dock en tvingande plåga. Många har svårt att få familjelivet att gå ihop. Tiden som skulle ha använts till att laga mat, skjutsa barnen till idrottsaktiviteter, läsa godnattsaga och så vidare försvinner. Många ser inte sina barn i vaket tillstånd på en hel arbetsvecka. 4 av 10 som arbetar med delade turer uppger att de känner stress och trötthet, och enligt stressforskaren ökar delade turer riskerna för sociala problem. Han menar också att forskningen på området är bristfällig och att riskerna och skadorna förmodligen har underskattats. Trots att frågan funnits på dagordningen , så har väldigt lite hänt. Det tycks till och med bli värre. Den primära bakomliggande orsaken är sannolikt neddragningarna på personal och resurser. Inom äldreomsorgen har var tionde anställd försvunnit som de äldre har blivit fler. Statliga ingrepp i den konkurrensutsatta privata sektorn bör göras med försiktighet, men när det gäller den offentliga sektorn är det politiska ansvaret stort och man borde kunna föregå med gott exempel när det gäller vården av personalens fysiska och psykiska hälsa. Även ur ett långsiktigt, strategiskt perspektiv är det viktigt att åtgärder vidtas mot de delade turerna. De dåliga arbetsvillkoren är en av huvudanledningarna till den hotande framtida bristen på vård- och omsorgspersonal. Det är uppenbart att kommunerna och landstingen inte förmår att lösa det här problemet på egen hand och att staten därför måste gå in med styrmedel och resurser.
mot · H102A407 · 2013-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att diskrimineringslagen ska tydliggöra rätten att behandlas lika oavsett grupptillhörighet men inte oavsett agerande. har ett antal fall uppmärksammats där personer fått ersättning för att de med hänvisning till sin religion vägrat att skaka hand med personer av motsatt kön. 2010 tilldömdes en man i skadestånd för att han förlorat stöd från Arbetsförmedlingen efter att den meddelat att hans val av agerande, och därmed han själv, orsakat ett förlorat arbete. gavs till en man vars praktikplats dragits in efter att han vägrat ta den kvinnliga chefen i hand. Chefen fick dessutom en varning. Gemensamt för dessa fall är att de ställt den positiva rätten att agera i enlighet med religion högre än den negativa rättigheten att slippa utsättas för diskriminerande behandling till följd av könstillhörighet. Oaktat vilken diskrimineringsgrund som anges bör negativ rätt alltid gå före positiv. Jag ställer mig bakom den oinskränkta rätten att behandlas lika oavsett grupptillhörighet. Däremot kan och bör personers agerande leda till reaktioner och att bemötande påverkas. Att dagens diskrimineringslagstiftning tolkas på så sätt att personers agerande kan ursäktas med identifiering till en utsatt grupp är en allvarlig brist. Lagstiftningen kan och bör skydda rätten att vara den du är, men inte att agera utan konsekvenser. Än mer allvarligt blir det när agerandet i sig är diskriminerande. Med anledning av detta föreslår jag besluta att utreda hur diskrimineringslagen kan förtydligas så att den skyddar negativa rättigheter men ger utrymme för reaktioner på agerande oaktat koppling till diskrimineringsgrund.