mot · H102MJ518 · 2013-10-03 00:00:00 — Lagstiftningens struktur och detaljeringsgrad7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att främja forskning och utbildning inom djuretik.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en djuretisk ombudsman. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett vetenskapligt råd i föreskriftsarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka länsstyrelsernas djurskyddskontroller.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återkomma med de förslag från djurskyddslagsutredningen som stärker djurens ställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om djurskyddslagstiftningens struktur och detaljeringsgrad. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av föreskrifter för att säkerställa att kravet på naturligt beteende är uppfyllt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en djurbalk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om brott mot djurskyddslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utvidgning av anmälningsskyldigheten vid misstänkt vanvård av djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om omhändertagande av djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om djurpoliser i hela landet.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om talerätt för djurskyddsorganisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skötsel och naturligt beteende. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppbindning av djur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förprövning och § 16-tillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om internationellt djurskyddsarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utevistelse och förbättrad inomhusmiljö för grisar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot kirurgisk kastrering av grisar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utevistelse för tjurar, kor och kalvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kalvning och diande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av slaktkycklinguppfödningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förbud mot hönsburar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av reglerna för frigående hönor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om djurtransporter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avel som kan orsaka lidande för djuren. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta ett 3 R-center. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en handlingsplan för hur antalet djurförsök ska minskas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om djurförsök och alternativ till dessa inom utbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbjuda djurtester av rengöringsmedel och andra hushållsprodukter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att försöksdjur inte ska få utsättas för obegränsat lidande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om de djurförsöksetiska nämnderna. beslutar att införa en ny paragraf, 4 a §, i djurskyddslagen (1988:534), med följande lydelse: 4 a § Minkar som föds upp för pälsproduktion ska hållas på ett sådant sätt att deras behov av att röra sig, klättra, utöva sitt jaktbeteende och ägna sig åt annan sysselsättning samt av att vara ensamma kan tillgodoses. Minkar ska dessutom ha tillgång till vatten att simma i. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om villkor för hållande av mink för pälsproduktion. Denna lag träder i kraft . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förbud mot att utnyttja djur på cirkus. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om djurparker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om träningsmetoder och utrustning som bedöms medföra risk för skada eller lidande hos djuren. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förbud mot djurpornografi.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om märkning, registrering och fortplantningsbegränsning för katter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ålders- och kompetenskrav för djurhållning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om begränsningar av tillåtna sällskapsdjur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot plågsamma jaktformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder mot skadskjutningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om djurskyddsorganisationers rätt att överklaga beslut i jaktfrågor. tillkännager för regeringen som sin mening om vad som anförs i motionen om att ge djurskyddsintresset plats i viltförvaltningsdelegationerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur animaliska livsmedels miljöpåverkan kan beskattas.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att främja vegetarisk mat i offentliga verksamheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ställa djurskyddskrav i offentlig upphandling som minst motsvarar svensk djurskyddslag.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om svenska djurskyddskrav för importerade djur och animalieprodukter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om obligatorisk ursprungsmärkning av animaliska produkter. 1 Yrkande 1 hänvisat till UbU. 2 Yrkandena 4 och 37 hänvisade till KU. 3 Yrkande 12 hänvisat till JuU. 4 Yrkande 45 hänvisat till SkU. 5 Yrkande 47 hänvisat till FiU. Vad är det som skiljer människan från djuren? Många djur är sociala och intelligenta varelser, precis som de flesta människor. Hur vi än letar är det svårt att hitta en egenskap som återfinns hos alla människor, men inte något icke-mänskligt djur, förutom just arttillhörigheten. Människan har tagit sig makten att hålla djur för mat, kläder eller nöje, men med den makten följer också ett moraliskt ansvar. Även om det finns djurhållning där djuren lever ett fullgott liv kan vi inte blunda för det lidande som faktiskt förekommer. God djurhållning och välfärd handlar dessutom inte bara om att undvika lidande i form av stress, rädsla, frustration, smärta, skador och sjukdom utan även att ge djuren möjlighet till positiva upplevelser, det vill säga stimulans, tillfredställelse, glädje och förväntan. Vår relation till djuren har varit föremål för diskussion. Redan de gamla grekerna funderade över vilka handlingar som var rätta och vilka som var orätta mot djur. Många stora tänkare har kommit fram till att vårt sätt att behandla djur på, där deras kroppar ses som mat och deras hud som kläder, är orättfärdigt. skrev till exempel i Introduction to the Principles of Morals and Legislation: Det kan komma då resten av djurvärlden kan få de rättigheter som aldrig kunnat undanhållas dem genom annat än tyranni. Det förhållande till djur som utvecklats i vårt samhälle tycks bygga på dubbelmoral: vissa djurindivider ses som vänner och får all tänkbar omvårdnad, medan andra föds upp trångt och utan tillräckliga möjligheter att bete sig naturligt. Om djur som vi ser som sällskapsdjur skulle behandlas på motsvarande sätt som slaktkycklingarna gör skulle det bli ramaskri i vårt samhälle. Det är angeläget att diskussionen om våra skyldigheter gentemot djuren och djurens egna rättigheter stärks i vårt samhälle. Det är därför viktigt att barn och ungdomar i skolan kommer i kontakt med den kunskap som ryms inom ämnet djuretik och att de ges möjligheter att sätta sig in i de etiska frågeställningar som vår nuvarande relation till djur skapar samt vad våra handlingar får för konsekvenser för djuren. Ideella djurskyddsorganisationer kan med framgång bidra med utbildningsmaterial, vilket bland annat Djurskyddet Redeprojekt (REDE=Respekt, Empati, Djur, Etik) visat, men elevers möjlighet att komma i kontakt med djuretik får inte stå och falla med ideella organisationer. Därför behöver djuretiken komma in i kursplanerna. Det är också viktigt att ämnet djuretik ges utrymme i de högre utbildningarna och blir obligatoriskt i alla utbildningar till yrken där man på något sätt kommer att hantera djur. Bristen på forskning inom ämnet djuretik i är olycklig och behöver åtgärdas. Djurskyddet har under den borgerliga regeringen utsatts för en nedmontering av sällan skådat slag. Bland det första som hände var att lades ned och djurskyddsfrågorna flyttades till , där de återigen prioriterades ned. flyttades den lokala djurskyddstillsynen från kommunerna till länsstyrelserna, utan att det skickades med tillräckliga resurser, som de föreskrivna tillsynsintervallen och avgiftsfinansieringen av tillsynen avskaffades. Så gott som alla förslag till förbättringar för djuren har under den borgerliga regeringen avfärdats med hänvisning till en ny djurskyddslag som aldrig kommer. Vi menar fortfarande att myndighetsorganisationen för djurskyddet behöver stärkas så att djurens intressen inte kommer på undantag när de kommer i konflikt med andra intressen eller prioriteras ned när resurserna styrs över till verksamhet med mer högljudda förespråkare. Däremot tror vi inte att djurskyddet vinner på ständiga omfattande omorganisationer, och föreslår därför inte någon ny djurskyddsmyndighet. I stället föreslår vi en mindre förändring i form av inrättandet av en djuretisk ombudsman – en DjurO. Den ska verka för en god etisk grund, utvärdera djurskyddskontrollen, göra djuretiska årliga revisioner och ge djuretiska råd. ska fortsatt ha ansvar för att verka för ett gott djurskydd, fungera som en central kontrollmyndighet samt vara förvaltningsmyndighet för djurskyddet och meddela föreskrifter. För att stärka djurskyddsarbetet på , så att myndigheten kan ge adekvat stöd till de regionala tillsynsmyndigheterna och intensifiera arbetet med att uppdatera föreskrifterna för att bättre spegla djurskyddslagens intentioner, krävs ett tydligt uppdrag och ökade resurser. För att säkra att föreskrifterna är vetenskapligt baserade bör ett vetenskapligt råd knytas till föreskriftsarbetet, i enlighet med djurskyddslagsutredningens förslag. Detta råd, vars forskare kan variera beroende på fråga, bör lämpligen drivas i regi av vid SLU (SCAW), i nära samarbete med SLU. SCAW bör även fortsättningsvis ansvara för rådgivning, utbildning samt prioritering av forskning inom djurvälfärd och bör ges ökade resurser. Djurskyddskontrollen var efter flytten till länsstyrelserna kraftigt eftersatt, med inspektörer som inte hann med akuta ärenden och än mindre förebyggande tillsyn. I efterhand har regeringen skjutit till mer pengar, men vi menar att det fortfarande behövs mer resurser för att kunna garantera en god djurskyddskontroll i hela landet. För att inte tillskotten ska hamna på andra verksamheter inom länsstyrelserna behöver också reglerna för minimiintervall för djurskyddskontroll återinföras så att länsstyrelserna får tydliga djurskyddsmål att leva upp till. Vi motsätter oss djurskyddslagsutredningens förslag att kontrollen av att djurskyddsbestämmelserna följs ska kunna delegeras från myndighetsnivå till andra kontrollorgan, då dessa aldrig kan vara lika oberoende som myndigheten som allmänhetens insyn försämras. All djurhållning ska omfattas av den offentliga djurskyddskontrollen, även den som förekommer inom Försvarsmakten. Den svenska djurskyddslagen är i sig radikal. Skulle lagens ord om att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom (2 §) och hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt (4 §) verkligen följas skulle djurhållningen se helt annorlunda ut än vad den gör . Djurskyddslagen är dock bara en ramlag, som sedan fylls med innehåll genom föreskrifter och regeringens förordningar, och då kan och regeringen mena att en höna i bur ges möjlighet att bete sig naturligt bara den har tillgång till sandbad, sittpinne och värprede eller att en mink inte utsätts för onödigt lidande när den lemlästas av en stressad och frustrerad burkamrat. Detta är ofta en eftergift till ekonomiska intressen och speglar knappast djurskyddslagens intentioner. presenterade djurskyddslagsutredningen ett förslag till en ny djurskyddslag, och vi har med tillfredställelse noterat att många av de djurskyddsproblem vi påtalat har belysts. Förslaget innebär till stora delar en förstärkning av djurs ställning, där djur erkänns ett egenvärde oavsett det värde de har, och till vilken nytta de är, för människan. Ännu efter att betänkandet presenterades har regeringen fortfarande inte lagt någon proposition med anledning av utredningen, även om ett mindre förslag om att förbjuda sexuella handlingar mot djur aviserats. Det är hög tid att regeringen återkommer med de förslag från utredningen som stärker djurens ställning. I väntan på detta väljer vi att lägga fram några av de centrala förslagen från utredningen. Lagstiftningens struktur och detaljeringsgrad Vi instämmer i djurskyddslagsutredningens förslag att djurskyddslagen även i fortsättningen ska ha ett förebyggande syfte och ges ett tydligare utpekande av ansvaret för djurens välfärd. Det vore dock olyckligt att, som föreslagits, flytta en stor del av detaljregleringen från lagstiftningen till föreskriftsnivå. är det ett demokratiskt problem att lagstiftningen ställer en rad krav på t.ex. naturligt beteende, men att dessa kompromissas bort i föreskrifter i en avvägning mot näringens ekonomiska intressen. I stället för att utgå från djurens artspecifika behov får viss djurhållningen lägre krav än annan. T.ex. ska en mink i en djurpark ha att röra sig på, medan en mink som hålls för pälsproduktion endast har en tredjedels kvadratmeter. En minigris som hålls för sällskap ska vistas utomhus och får inte tas från suggan förrän tidigast vid tio veckors ålder, medan grisar som hålls för köttproduktion i regel hålls inne hela livet och får avvänjas redan vid fyra veckors ålder. Dessa avvägningar är högst politiska, och därför vore det olyckligt att ytterligare flytta ner reglering till föreskriftsnivå. Det finns en överhängande risk att förändringar som leder till försämrade villkor för djuren lättare införs. Det kan till exempel gälla minskad betesdrift för mjölkkor och minskade berikningskrav för värphöns som har skydd i lagstiftningen. Dessutom sänks straffnivån om man inte följer föreskrifter jämfört med om man bryter mot lagstiftning. Likaså motsätter vi oss att får göra om föreskrifter till allmänna råd. Sådana förändringar leder sannolikt till att djurens rättsställning försvagas. Däremot ser vi mycket positivt på utredningens förslag att uppdra åt att göra en översyn av samtliga föreskrifter för att säkerställa att kravet på naturligt beteende är uppfyllt, mot bakgrund av den föreslagna nya definitionen av naturligt beteende och ny forskning på området. Med en sådan översyn kan vi äntligen komma till rätta med dagens glapp mellan djurskyddslagens vackra ord och djurens inte alltid lika vackra verklighet. föreslår ett klargörande om vilka djur som omfattas av djurskyddslagen. Det är angeläget då detta tidigare varit otydligt i vissa lägen, t.ex. avseende övergivna och förvildade sällskapsdjur. Det är dock en brist i förslaget att vilda djur under direkt mänsklig påverkan, såsom vid jakt, skadedjursbekämpning, trafikolyckor och forskning, inte omfattas. Därför bör även vilda djur, precis som i , omfattas i den mån de påverkas direkt av människor. En modell kan vara att samla all lagstiftning om djur i en djurbalk, med som förebild. förordar en höjning av straffvärdet, med införande av grovt brott mot djurskyddslagen samt grovt djurplågeri. Det anser vi vara en välkommen förstärkning av djurens rättssituation, eftersom det sannolikt skulle resultera i att brott som begås mot djur prioriteras högre . Vissa paragrafer kriminaliseras, vilket är bra, men vi motsätter oss att flera viktiga paragrafer, såsom den om naturligt beteende, saknar straffsanktionering. Djurhälsopersonal är skyldig att anmäla misstänkt vanvård av djur. Denna bestämmelse bör, precis som djurskyddslagsutredningen föreslår, utvidgas till att även gälla veterinärer eller experter som i sin yrkesutövning deltar i verksamhet med försöksdjur. Vi tycker inte att polisen ska ansvara för omhändertagande och förvaring av omhändertagna djur. Detta ansvar bör ligga på och offentliga resurser bör ges till organisationer som kan vara behjälpliga med det fortsatta omhändertagandet, omplaceringar etc. Omhändertagna djur ska inte rutinmässigt avlivas. Det är viktigt att polisen även i fortsättningen är behjälplig som handräckning och vid omhändertagande av övergivna och skadade djur. Polisen har en mycket viktig roll vid djurskyddsbrott och vi anser att djurpoliser bör införas i hela landet. Något som saknas i djurskyddslagstiftningen – i motsats till miljölagstiftningen där det man vill skydda inte heller kan föra sin egen talan – är talerätt för djurskyddsorganisationer i juridiska processer som rör djur. Som det är nu blir det en maktobalans när endast de intressen som står mot djurens har möjlighet att exempelvis överklaga olika beslut som rör djur. En talerätt för djurskyddsorganisationer med som förebild bör därför införas. Vi ser positivt på att djurskyddslagsutredningen försöker definiera naturligt beteende, men menar att uppräkning av de kategorier beteenden som ska tillgodoses är för begränsande. Exempelvis nämns inte bobyggnadsbeteende bland de uppräknade beteendena. Vi stödjer de föreslagna kraven på djurens skötsel, till exempel att foder och utfodringsrutiner ska anpassas efter djurens behov och att djur ska ha daglig tillsyn, men menar att sjuka eller födande djur bör ha tillsyn . Vi håller med om att djur inte ska hållas i grupper som innebär att djuret utsätts för lidande, och menar analogt med detta att även ensamhållning av djur som innebär att djuret utsätts för lidande ska vara förbjuden. vill se ett förbud mot att ha uppbundna djur eftersom det ger djuren större möjlighet att utföra sina naturliga beteenden. För mjölkkor kan vi ha förståelse för behovet av övergångsperioder för att inte ytterligare påskynda utslagningen av små mjölkgårdar, men i övriga fall menar vi att förbudet bör införas tidigare än vad djurskyddslagsutredningen föreslår. Förprövningen av byggnader och hägn är en mycket viktig del av det förebyggande djurskyddsarbetet, men även betesmarker bör förprövas för att säkra att beteskravet kan tillgodoses. Det är angeläget att det finns både etologisk och veterinärmedicinsk kompetens vid förprövning. Även mindre anläggningar bör omfattas av förprövning. Vi vill inte att tillståndsplikten, så kallat § 16-tillstånd, ska tas bort då det också utgör en betydelsefull del av det förebyggande djurskyddsarbetet. Det är viktigt att godkännande av ny teknik sker även i fortsättningen och att det utökas till att omfatta fler områden, till exempel för djurtransport och hantering av djur vid slakt. Djurbaserade välfärdsmått är ett viktigt komplement då man utvärderar djurens miljö och skötsel, men vi anser inte att de kan ersätta förebyggande miljö- och skötselbaserade mått. Vi vill påpeka att angivna mått i föreskrifterna är en miniminivå, vilket ofta ses som praxis. Det vore önskvärt att i de allmänna råden informera om rekommenderade mått som komplement till minimimått vid till exempel ny- och ombyggnation. EU är en viktig arena för att stärka djurskyddet. Genom att gemensamt höja minimikraven på djurens villkor i hela EU kan svenska bönder konkurrera på mer likvärdiga villkor som bönder i grannländerna utan att sänka de svenska djurskyddskraven. ska dock alltid ha möjlighet att gå före och ställa högre krav i de fall EU:s krav inte är tillräckliga för att garantera en god djurvälfärd. bör konsekvent verka för att minimiregler införs på områden där det saknas och att de höjs i de fall de är otillräckliga. Till exempel ska inga djur behöva transporteras längre än . Det är särskilt viktigt att EU inför regler mot avel som kan medföra lidande för djuren. sker mycket av aveln utomlands, varför inte med dagens regler kan stoppa djur med medfödda defekter så länge inte själva aveln skett här. Inom EU bör verka för att djurplågeri som tjurfäktningar och gåsleverproduktion stoppas. Även utanför EU bör kunna verka för att fler länder stärker sitt djurskydd och i sina kontakter med andra länders regeringar protestera mot djurplågeri, till exempel att björnar hålls i små burar och tappas på galla och att djur flås levande. bör verka för att bindande regler om djurskydd utarbetas inom FN och WTO. Grisar är sociala och intelligenta djur, med stark utvecklad kognitiv förmåga. De har behov av att kunna vara aktiva och har behov av stimulerande miljöer, men de allra flesta av grisar föds upp i stora, bullriga och dammiga miljöer, inomhus, ofta utan någon större stimulans än endast lite strömedel. Och inte ens strömedel är någon självklarhet i praktiken – enligt en undersökning av 2008 saknade av grisgårdarna tillräckligt med strö. I djurfabrikens stressiga och ohälsosamma miljö får grisarna lätt magsår och lunginflammation. Stressen och ledan ökar också risken för stört beteende, som att gnaga på järnrören eller bita varandra i svansarna. De kommer utomhus förrän de förs till slakt eller andra uppfödare, trots att många av problemen med stress och dåliga lokaler kan undvikas om man låter grisarna gå utomhus i grupper i stället. Alla grisar bör därför ges lagstadgad rätt att vistas utomhus med möjlighet att böka precis som Kravgrisarna – inte bara på en betongplatta såsom reglerna för EU:s ekologiska märkning. Även inomhusmiljön bör ses över och lämpliga berikningsmöjligheter bör bli obligatoriska för att grisar även i inomhusmiljö ska kunna tillgodose sina beteendebehov. Det innebär t.ex. att grisar bör ha ständig tillgång till ett underlag som de kan böka i och som tillgodoser deras komfortbehov. I kastreras fortfarande cirka en och en halv miljon hangrisar. Det sker innan grisen blivit . Att den känner smärta är säkert, eftersom nervsystemet är fullt utvecklat även hos en liten gris. Kastreringen görs för att vissa av de könsmogna hangrisarna utvecklar ämnen (skatol, androstenon med flera) som ger ett illaluktande kött. Dessutom är det ett problem att okastrerade hangrisar, i den begränsade miljön de hålls i, i högre grad än kastrerade grisar skadar och stressar andra grisar på grund av aggressivt och sexuellt beteende. Icke desto mindre är kastrering utan föregående bedövning oacceptabel ur djurskyddssynpunkt. tillkännagav 2011 att kastrering utan föregående bedövning ska förbjudas så snart det finns alternativa metoder för att säkerställa kvaliteten på griskött och god djurhållning. Året därpå ändrade regeringen djurskyddsförordningen så att kirurgisk kastrering av grisar ska ske under bedövning . Det är en lång övergångstid för något som borde vara möjligt . Det krävs inga tekniska genombrott för att ge grisarna bedövning före ingreppet och helst även smärtlindring för smärtan då bedövningen släpper.