mot · H102A288 · 2013-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet enligt uppställning i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors ställning på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhetsarbete som en integrerad del i ordinarie verksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utvärdering av . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om främjandeuppdrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell resurs för jämställdhetsarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhetsplaner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om heltid som norm på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om visstidsanställningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors arbetsmiljö. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvotering till bolagsstyrelser.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kommunernas roll i etableringsreformen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samhällsorientering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att erbjuda studie- och yrkesvägledning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om reguljära insatser för invandrade akademiker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nationellt valideringssystem.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nystartszoner.3 1 Yrkande 11 hänvisat till CU. 2 Yrkande 16 hänvisat till UbU. 3 Yrkande 17 hänvisat till FiU. Alla människors lika värde Anslagsförslag 2014 för utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet Avvikelse från regeringen (S) Socialdemokraterna är ett feministiskt parti. För oss socialdemokrater är det självklart att kvinnor och män ska ha samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter i hela samhället. Jämställdhetsarbetet utgår från könsaspekten men det får aldrig bara handla om kön eftersom det också finns en rad andra viktiga faktorer, såsom klass och etnicitet. Med vårt sätt att se det förutsätter jämlikhet jämställdhet. Jämlikhet är inte möjligt om det finns strukturer som delar upp människor. En tydlig sådan struktur är den som delar upp oss i kvinnor och män och där kvinnornas villkor är annorlunda än männens. Till exempel är en kvinnas livsinkomst i snitt lägre än en mans livsinkomst. Ett annat exempel är den skeva fördelningen av föräldraförsäkringen som påverkar kvinnors situation på arbetsmarknaden negativt. För att utjämna skillnader i lön och arbetsvillkor krävs en förändring i uttaget av föräldrapenningen. Vi socialdemokrater vill att föräldraförsäkringen ska delas lika mellan föräldrarna. Som ett steg på vägen ska den delas i tre lika delar. Kvinnor har mindre makt och inflytande än män. Här finns en djup demokratisk klyfta som ökar med regeringens politik som negligerar att det finns strukturella skillnader. Deras förslag rår inte på problemen. Kvinnor utgör hälften av befolkningen. Därför ska kvinnor ha halva makten och samma möjligheter till egen försörjning som män. Kvinnor har bättre betyg och högre utbildning än män men tjänar trots det sämre. Den svenska arbetsmarknaden är starkt könsuppdelad. Kvinnors arbete värderas lägre än mäns. Det visar sig i sämre löner, mindre makt och inflytande. Vi uppfostras till vad som är kvinnligt och manligt och i hur vi ska bete oss. Det begränsar både kvinnor och män, flickor och pojkar. Jämställdhetspolitiken i bygger på att ett jämställdhetsperspektiv ska finnas överallt där beslut fattas, pengar fördelas och verksamhet genomförs. har haft jämställdhetsintegrering som strategi för att nå de jämställdhetspolitiska målen. Det betyder att jämställdhetsarbetet ska vara en integrerad del i ordinarie verksamhet. Här är det viktigt att förstå att metoden inte är målet, för då kommer jämställdheten i bästa fall att tappa fart och i värsta fall helt avstanna. Jämställdhetsarbetet behöver komma bort från att ofta drivas i projektform där resultaten är svåra att mäta och utvärdera på lång sikt. Vi socialdemokrater menar att jämställdhetsarbetet är långsiktigt och måste bedrivas med stadigvarande resurser. Ojämställda arbetsplatser hämmar utveckling, produktivitet och lönsamhet. Det håller nästan alla med om, men när dolda maktstrukturer på arbetsplatsen synliggörs blir frågan genast mer brännbar. Att det finns ungefär lika många kvinnor som män inom ett yrke eller på en arbetsplats betyder inte att det råder jämställdhet. Många blandade arbetsplatser har ändå en tydlig könsmärkning av arbetet där kvinnorna städar eller sköter det administrativa medan män tar hand om det tekniska. Vi menar att den könssegregerade arbetsmarknaden är ett problem för framtidens välfärd. Föreställningar om manligt och kvinnligt gör att män väljer bort omsorgsyrken, trots att behovet är stort på arbetsmarknaden. Ett högt arbetskraftsdeltagande är grunden för ekonomisk självständighet för både kvinnor och män. Hade kvinnor haft samma sysselsättningsgrad som män skulle cirka 150 000 fler kvinnor vara i arbete. Om man dessutom jämför veckoarbetstiden för de kvinnor som lönearbetar med arbetstiden för lönearbetande män visar det sig att kvinnor i genomsnitt arbetar väsentligt färre timmar. Kvinnors, i relation till mäns, allt för låga sysselsättning är ett tydligt tecken på bristande jämställdhet. En höjd kvinnlig sysselsättningsgrad är inte bara ett botemedel mot den växande arbetskraftsbristen, utan även en tung tillväxtfaktor. En grupp har visat att ökad jämställdhet stärker tillväxten. har exempelvis en femtedel av den genomsnittliga årliga tillväxten i skapats av att den kvinnliga sysselsättningen närmat sig den manliga. Om den kvinnliga sysselsättningen i euroområdet höjdes till nuvarande manliga nivåer skulle resultatet kunna bli en BNP-ökning på . I flera av de svagaste och minst jämställda ekonomierna är potentialen större. I , och skulle det handla om BNP-ökningar på upp till 13, . Det är uppskattningar som pekar på en väldigt stor utvecklingspotential. Det finns en växelverkan mellan sysselsättning och välfärd. Å ena sidan ger en starkare välfärd – särskilt när det gäller barnomsorg, äldreomsorg och föräldraförsäkring – möjligheter för fler kvinnor och män att arbeta mer. Å andra sidan är en högre sysselsättning nödvändig för att kunna finansiera en ambitiös och generell välfärd. Följaktligen går det att generera en positiv spiral där bättre välfärd ger ökad sysselsättning – som ger bättre välfärd – som ger ökad sysselsättning. Förbättringar i välfärden är en nyckel i samhällsutvecklingen. I många EU-länder skulle till exempel en utbyggnad av barnomsorgen göra det betydligt enklare för kvinnor att förvärvsarbeta. Av samma anledning behövs det mer kvälls-, natt- och helgöppen barnomsorg i . Den generella välfärden är avgörande för att arbetslinjen ska kunna upprätthållas. En väl fungerande barn- och äldreomsorg är nödvändigt för att alla, både kvinnor och män, ska kunna yrkesarbeta. Bra sjukvård och trygghetssystem hjälper människor att komma tillbaks i arbete efter sjukdom. Hög kvalitet i skola och högre utbildning liksom möjlighet till livslångt lärande är en förutsättning för en snabbt föränderlig arbetsmarknad. Kvinnors ställning på arbetsmarknaden måste stärkas Kvinnor och män ska ha samma frihet och självständighet, samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter och samma makt att forma sina liv. Det förutsätter en inkomst som det går att leva på, både som yrkesarbetande och som pensionär. visar dessvärre att skillnaderna är stora. Den genomsnittliga månadslönen (heltidsarbete) för kvinnor är och för män . När kvinnors och mäns löner jämförs utan att hänsyn till att de i stor utsträckning arbetar inom olika sektorer och yrken har kvinnor i genomsnitt av mäns lön. Den ovägda löneskillnaden mellan kvinnor och män är . Om man tar hänsyn till skillnader i yrke, sektor, utbildning, ålder och arbetstid blir den så kallade oförklarade löneskillnaden . Att kvinnor och män arbetar inom olika yrken och att dessa yrken är förknippade med olika lönenivåer är en viktig förklaring till att löneskillnaderna grundläggs redan på det första jobbet efter examen. visar att löneskillnader mellan nyexaminerade kvinnor och män är negativ för kvinnor inom majoriteten av utbildningsgrupperna. Kvinnor och ungdomar används dessutom alltför ofta som flexibilitetsbuffert på arbetsmarknaden. Kvinnor anlitas vid behov och vid arbetstoppar. Kvinnor försörjer barn i högre utsträckning än män. Ändå ses män fortfarande som familjeförsörjare, vilket kan vara en förklaring till att kvinnor i högre grad får deltids- och tidsbegränsade anställningar istället för fasta jobb. Korta anställningar innebär mer ensidiga och monotona arbetsuppgifter, mindre frihet och sämre möjlighet till utveckling i jobbet. Att sakna anställningstrygghet ökar också utsattheten på arbetsplatsen och gör det svårare att ställa krav och sätta gränser. Arbetsförmedlingen visar att utvecklingen på arbetsmarknaden i större utsträckning gynnat män än kvinnor. Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor är stor. Bland kvinnorna är sysselsättningsgraden medan männens sysselsättningsgrad är . Utifrån detta menar vi att det framöver krävs en politik som är inriktad på att fler ska kunna arbeta och på att öka sysselsättningsgraden, framför allt bland kvinnor. I den socialdemokratiska budgetmotionen 2013/14 finns förslag om ett sysselsättningspolitiskt ramverk. Vi tror att det kommer att gynna kvinnors ställning på arbetsmarknaden. lades ner och verksamheten fördes över till DO . Det finns olika åsikter om hur väl detta har fallit ut för jämställdhetsarbetet. När det nu gått föreslår vi socialdemokrater att det sker en utvärdering av DO. Vi ser gärna att det sker utifrån jämförelser med andra länder. har ett främjandeuppdrag men det är inriktat mot allmän diskriminering och mänskliga rättigheter. Framför allt är det användbart på individnivå i specifika personalärenden. DO saknar främjandeuppdrag som går att använda för att främja jämställdhet på ett strukturellt och övergripande plan. Vi socialdemokrater menar att DO behöver ett sådant uppdrag för att på ett bättre sätt kunna arbeta med långsiktigt strategiska jämställdhetsfrågor som minskar skillnaderna mellan kvinnor och män i vårt land. Nationell resurs för jämställdhetsarbete Det är dags att lyfta jämställdhetsarbetet ytterligare. Vi måste bort från den nuvarande ordningen med projekt och korta uppdrag. är det valde att arbeta med jämställdhetsintegrering som strategi för att nå de jämställdhetspolitiska målen. har tillfälliga uppdrag för att stötta arbetet avlöst varandra. För att åstadkomma kontinuitet och kvalitet i det jämställdhetspolitiska arbetet krävs en tydligare samordning. Från statens sida krävs bättre förutsättningar för effektivare styrning, tydligare delegation och mer systematik i såväl insatser som uppföljning. En långsiktig samordning är också nödvändig för myndigheter, kommuner och andra organisationer som bedriver jämställdhetsarbete. Vi menar att det finns behov av en permanent resurs, dock inte en ny myndighet. Istället ser vi en organisation, exempel i form av Nationella sekretariatet för genusforskning, som tydligare kan ta på sig att vara ett kontinuerligt stöd för det jämställdhetspolitiska arbetet. Verksamheten måste vara kunskapsdriven och ha potential att långsiktigt samla rätt och avancerad kompetens för att kunna: Följa upp, utvärdera och analysera den generella utvecklingen likväl som insatser och effekter av dessa. Utveckla metod- och processtöd anpassade för olika verksamheter. Förmedla forskning, kunskap och information till olika målgrupper och verksamheten. Verksamheten bör vara sådan att den kan ta emot och hantera olika former av regeringsuppdrag i syfte att utveckla jämställdhetsområdet. För att skapa ovan beskrivna resurs krävs bred kompetens som säkerställer både genusvetenskaplig förankring och fördjupade kunskaper om jämställdhetens praktik, politik och organisering. Kvinnor tjänar på lönekartläggningar Genom att åskådliggöra strukturell lönediskriminering kan riktade insatser sättas in för att minska löneskillnaderna. Lönekartläggningar fungerar bra när det handlar om att synliggöra löneskillnader mellan kvinnor och män. visar att av personalcheferna i kommuner och landsting anser att lönekartläggning är bra för att uppnå jämställda löner. Av de kommuner och landsting som genomfört lönekartläggning uppger drygt hälften att de hittat osakliga löneskillnader. har därefter upprättat en handlingsplan. Olika former av lönediskriminering kan också angripas genom lönesamtal på arbetsplatsen. visar att lönesamtal lönar sig för både kvinnor och män, men särskilt för kvinnor. Män som haft lönesamtal har i genomsnitt högre lön än män som inte haft det. Kvinnor som haft lönesamtal har i genomsnitt högre lön än de som inte haft det. Räknat på en snittlön på tjänar kvinnor som haft lönesamtal mer än de som inte haft lönesamtal. I samband med att reformen om en samlad diskrimineringslagstiftning genomfördes gjorde regeringen flera försämringar för kvinnor. Lönekartläggning behöver numera bara göras mot tidigare . Företag med färre än 25 anställda är undantagna från skyldigheten att upprätta en jämställdhetsplan. gällde årlig lönekartläggning och endast företag med färre än tio anställda var undantagna från regeln. Flera fackliga organisationer vittnar om hur arbetet med lönekartläggningar försvåras när det inte sker regelbundet i en årlig lönerevision. Vi socialdemokrater vill ha en lagstiftning som slår fast att lönekartläggningar ska göras . beslutade om ett tillkännagivande beträffande behovet av en lagstiftning som slår fast att lönekartläggningar och handlingsplaner för jämställda löner ska göras (mot tidigare ) samt att endast företag med färre än tio arbetstagare ska vara undantagna från skyldigheten att upprätta en handlingsplan för jämställda löner (mot tidigare företag med färre än 25 arbetstagare). Se 2012/13:AU10. Vi vill också ha en lagstiftning som slår fast att planer för jämställdhetsarbete ska göras . Endast arbetsgivare med färre än tio anställda ska vara undantagna från denna skyldighet. Ett modernt arbetsliv kräver en anpassning till människors livssituation och förutsättningar. Det är viktigt att alla som vill ska kunna få heltidstjänster. Att det är fullt möjligt att förlägga arbetstider enligt heltidsmåttet bevisas av att heltid är norm inom manligt dominerande branscher. För att alla som vill ska kunna arbeta heltid måste utbudet av heltidsanställningar öka. Här spelar arbetsmarknadens parter en central roll. arbetar cirka 200 000 personer ofrivillig deltid på grund av att det inte finns tillräckligt med heltidstjänster och därför att det brister i barn- och äldreomsorgen. Av samtliga anställda arbetar drygt en miljon deltid. Skillnaden är stor mellan arbetare och tjänstemän liksom mellan kvinnor och män. En tredjedel av alla kvinnor arbetar deltid. De stora grupperna av ofrivilligt deltidsarbetslösa finns inom vård- och omsorgssektorn, handeln, hotellnäringen, restaurangbranschen och i delar av utbildningssektorn där kvinnliga arbetstagare dominerar som nästan hälften av de förvärvsarbetande kvinnorna arbetar i dessa sektorer. Som deltidsanställd är inkomsten lägre. Ofta är också deltagandet i planeringen av arbetet och inflytande över arbetet och arbetets förläggning mindre. visar att risken för sämre hälsa är högre bland deltidsarbetande än bland heltidsanställda. är av de kommunanställda deltidsanställda. Samma siffra för landstingsanställda är . visar att mer än var fjärde anställd inom vården vill jobba fler timmar. Kommuner och Landsting (SKL) räknar med att cirka 420 000 personer behöver rekryteras –2019, för att klara av pensionsavgångar och ökade behov i välfärden. SCB tror att kommer det att saknas 170 000 personer inom vården och omsorgen. Även inom utbildningssektorn förväntas arbetskraftsbrist. En verksamhet med många deltidsanställda och många visstidsanställda har inte så bra förutsättningar för långsiktigt utvecklingsarbete. Siffrorna är mycket tydliga och mycket illavarslande. Om vi inte tar krafttag för att förbättra arbetsvillkoren inom dessa sektorer så kommer det att bli svårt att garantera en god välfärd . För att klara utmaningen måste vår gemensamma sektor bli ett föredöme och erbjuda attraktiva arbetsvillkor eftersom tryggare anställningar ger bättre förutsättningar för kontinuitet och kvalitetsutveckling. Det är förvisso vanligare att socialdemokratiskt styrda kommuner har infört rätt till heltid än borgerligt styrda – trots detta saknar fortfarande av de socialdemokratiska kommunerna överenskommelser om rätt till heltid. Bland borgerliga kommuner är siffran . Totalt är det bara lite drygt var tredje kommun som har infört eller planerar att införa rätt till heltid. För landstingen/regionerna handlar det om drygt hälften. måste det ske en kraftfull förbättring. Därför har vi socialdemokrater bestämt oss för att bli bättre arbetsgivare i kommuner och landsting: Rätt till heltid. Varje ny tjänst ska vara en heltid. Alla anställda ska erbjudas heltidsanställning. Ingen medarbetare ska vara visstidsanställd längre än , oavsett inom vilken tidsram visstidsanställningarna skett. Alla kommuner, regioner och landsting ska genomföra regelbundna medarbetarenkäter med konkreta åtgärder och uppföljningsförslag. Vi vill tydliggöra att våra krav om allas rätt till heltid inte betyder att allt deltidsarbete ska avvecklas. Vår grundinställning är att heltidsanställningarna måste bli fler. Heltidsarbete bör vara norm på hela arbetsmarknaden. I första hand bör frågan lösas av arbetsmarknadens parter genom förhandlingar och kollektivavtal. Om denna väg inte är framkomlig måste lagstiftningsvägen övervägas. Förutom ett utbrett utnyttjande av deltidstjänster tilltar den oroande utvecklingen med delade turer. Fenomenet breder framför allt ut sig inom omsorgen. Enligt är det en trend som många upplever som stressande. () visar att runt 150 000 människor arbetar delade turer, det vill säga har delade arbetspass. Drygt en fjärdedel av dem menar att arbetspassen skapar mycket stora problem. Vi drar slutsatsen att många av dem som har delade turer är missnöjda med sina arbetstider och att det i sin tur påverkar arbetsmotivation och den långsiktiga hälsan. Det leder troligtvis också till ytterligare rekryteringsproblem i branscher där bristen på arbetskraft redan finns och förväntas öka. Visstidsanställningar fyller en viktig roll på arbetsmarknaden. Det är ofta ett första jobb, en väg in på arbetsmarknaden. finns också många som är anställda på olika visstidsanställningar år . Här finns en tydlig könsskillnad. Det är framför allt kvinnor som hänvisas till otrygga anställningar . visar dessutom på ett direkt samband mellan andelen kvinnor i ett yrke och andelen visstidsanställda. Vi socialdemokrater är inte emot tidsbegränsade anställningar. I många fall passar det både arbetstagare och arbetsgivare men anställningsformen får inte missbrukas. Lösningen på arbetslösheten är inte att öppna för mer otrygga anställningsförhållanden. Varannan visstidsanställd har en akademisk utbildning. Nästan var femte visstidsanställd har en anställning som löper . av kvinnorna och av männen har en visstidsanställning. En undersökning som fackförbundet har gjort visar att nästan nio av tio som har en tidsbegränsad anställning hellre skulle vilja ha en fast anställning. anger osäker inkomst som den största eller näst största nackdelen. Bland framför allt unga kvinnor och personer med invandrarbakgrund är andelen tillfälligt anställda mycket hög. Vår tids daglönare är en kvinna som inte har mössan i hand, men väl mobilen. Hon väntar på ett sms om att hon fått arbete , ännu någon dag. Väldigt många kvinnor får inte ens ihop till en heltidslön. Ett vanligt argument för tidsbegränsade anställningar är att de antas leda till fasta jobb. För en majoritet av dem som arbetar visstid tar det att gå från en visstidsanställning till en tillsvidareanställning. TCO visar att , motsvarande ungefär 65 000 personer, varit visstidsanställda hos en och samma arbetsgivare eller längre. Ett annat vanligt argument är att visstidsanställningar framför allt kan kopplas hop med unga personer. Så är det inte. uppger att snittåldern för tidsbegränsade anställningar är så hög som . Det är allvarligt eftersom visstidsanställningar ofta medför en sämre löneutveckling, mindre utbildnings- och utvecklingsmöjligheter, sämre semesterförmåner, lägre sjuk- och arbetslöshetsersättning samt lägre pension. Trenden mot fler visstidsanställningar innebär att arbetsmarknaden skapar ytterligare ekonomiska orättvisor mellan kvinnor och män, orättvisor som består under hela livet. Många visstidsanställda uppger själva att de har mindre inflytande på jobbet och sämre stöd av chefer. De har svårt att ställa rättmätiga krav på arbetsvillkor och arbetsförhållanden. Att arbetsplatser med många visstidsanställda riskerar att bli tystare och fungera arbetsmiljömässigt sämre är givetvis till nackdel både för de anställda och för varje arbetsgivare som månar om och vill utveckla sin verksamhet. I likhet med de fackliga organisationerna är vi starkt kritiska till de förändringar i regelverket som regeringen genomfört och som öppnar för missbruk av tidsbegränsade anställningar. Vår uppfattning delas av som anser att den svenska lagen som ger arbetsgivare stora möjligheter att undvika fasta tillsvidareanställningar strider mot krav. I en formell underrättelse kräver att ändrar sin lagstiftning så att den lever upp till de krav som EU ställer. Vi anser att det ska införas en begränsningsregel för hur länge rullande visstidsanställningar kan fortgå. Allmän visstidsanställning, vikariat och provanställning hos samma arbetsgivare ska räknas samman. , , ska anställningen övergå till en fast anställning – en tillsvidareanställning. var det män som jobbade i riskbranscherna. är det i hög grad kvinnor. Dödsolyckor och invalidiserande olyckor, som främst drabbar män, får stor uppmärksamhet. För kvinnor handlar det ofta om mer smygande problem. Kvinnor och män jobbar till stor del i olika branscher, men också på en och samma arbetsplats kan villkoren vara olika. I städbranschen kan det vara så att kvinnor städar med mopp, medan männen kör städmaskin. Det innebär olika risker. Därför måste arbetsgivarna bli bättre på att göra riskanalyser av kvinnors och mäns arbetsmiljöer. Stress och högt tempo är den vanligaste orsaken till kvinnors ohälsa på jobbet. har gjort en större granskning av kvinnors arbetsförhållanden på typiska kvinnoarbetsplatser. På ungefär hälften av de granskade arbetsplatserna konstaterades brister i arbetsmiljön. Den könsuppdelade arbetsmarknaden kan mycket väl vara en orsak till att kvinnor i större utsträckning än män är sjukfrånvarande. Att kvinnor dubbelarbetar genom att ta det största ansvaret för hem och barn kan vara en annan orsak. Kvinnor och män får helt enkelt inte samma chans till återhämtning på sin fritid. En del av lösningen på problemet ligger i en omfördelning av ansvaret för det obetalda hemarbetet. Dubbelt så många kvinnor som män får belastningsskador på jobbet. Huvudorsaken är att kvinnor har mer ensidiga arbetsuppgifter och att de mer sällan än män kan bestämma sin egen arbetstakt. Detta är ett arbetsorganisatoriskt problem som kan och ska åtgärdas i arbetslivet. Olika arbetsredskap måste också anpassas till kvinnor.