mot · H002Fi14 · 2013-04-29 00:00:00 — I tabell 6 nedan jämförs sysselsättningsgraden i en rad industriländer. De skandinaviska länderna utmärker sig genom att sysselsättningsgraden för kvinnor är relativt hög. Sysselsättningsgraden för kvinnor är förhållandevis hög även i andra nordeuropeiska länder som , och , medan den är lägre i de sydeuropeiska och . Av tabellen framgår också att länder med hög sysselsättningsgrad för kvinnor har en hög total sysselsättningsgrad. En gemensam nämnare för de nordeuropeiska länderna är att de har förhållandevis väl utbyggda offentliga välfärdstjänster. Det tycks alltså föreligga ett positivt samband mellan å ena sidan ambitiösa välfärdsstater och å andra sidan hög sysselsättningsgrad. Tabell 6 Sysselsättningsgrad, , 201272 Den offentliga sektorn och det privata näringslivet är beroende av och främjar varandra. Det privata näringslivet är beroende av en välutbildad arbetskraft, fungerande infrastruktur m.m., som den offentliga sektorn är beroende av de skatteinkomster ett framgångsrikt näringsliv genererar. Den offentliga sektorn utgör också en stor del av marknaden för många privata företag. I handlar det om inköp för ca . Historiskt har också den offentliga sektorn fyllt en viktig funktion som risktagare i blivande framtidsbranscher. Detta har man gjort dels i rollen som kvalificerad beställare, dels i form av teknikutvecklare via myndigheter och statliga företag. Exempel på denna samverkan är och , SJ:s betydelse för Asea samt den roll som har haft för teknisk och industriell utveckling i en rad företag. En förutsättning för en riktigt bra skola, vård och omsorg är att ägarna och huvudmännen fokuserar på det viktigaste. Kvaliteten och behoven ska alltid komma i första rummet, inte möjligheten att berika sig på verksamheten. I skolor och förskolor ska det finnas utbildad personal så att varje barn får det stöd det behöver. När vi besöker vårdcentralen eller flyttar in på ett äldreboende ska vi kunna känna trygghet i att det är de behov vi har som avgör vilket stöd vi får. Ingen ska någonsin bemötas utifrån hur lönsam hon eller han anses vara. För att nå dit behöver välfärden avkommersialiseras för att säkerställa att alla skattemedel går till det de är avsedda för. Med fortsatt privat drift kommer en ständigt felaktig fördelning av resurser att behöva ske för att både kunna betala bolagens vinster och i rimlig mån kunna garantera kvaliteten i välfärden. Genom att ta de kommersiella intressena tas bort skapas fokus på välfärdens kvalitet och jämlikhet. Det är det som ska styra välfärden, inte vad som ger mest vinst till ägarna. Dagens vinstdrift innebär att välfärden läcker pengar som hade kunnat användas till resurser som bättre behövs i välfärden. I en välfärd i offentlig regi kan varje skattekrona gå till att höja kvaliteten och allt överskott återinvesteras i verksamheten. Genom att man inte skickar stora delar av resurserna till vinst åt ägarna finns större möjligheter att skapa bästa möjliga omsorg, skola och vård. Att våra gemensamma resurser går till vinster åt företagsägarna blir än mer problematiskt eftersom de flesta av de större aktörerna ägs av riskkapitalbolag. Dessa använder ofta avancerade upplägg för att undvika beskattning. Samhället förlorar alltså i tre steg först när våra gemensamma resurser försvinner till vinst, därefter när riskkapitalbolagen genom kryphål i lagstiftningen undviker att betala skatt på denna vinst och sedan genom att den vinst som företagen gör på verksamheten, betald med skattepengar, i sin tur används för att köpa upp välfärdsverksamheter för att bolaget ska skapa sig en större massa och på så sätt bli mer attraktivt vid en försäljning. Framför allt är det män som driver bolagen och som sitter i bolagens styrelser, medan det är hårt arbetande kvinnor som tjänar ihop deras vinster under tuffa förhållanden eftersom personaltätheten är lägre och arbetsvillkoren och utbildningsnivån sämre. Förutom att det skulle ge större möjlighet att direkt förbättra kvaliteten, villkoren och lönerna, skulle en avkommersialiserad välfärd innebära ökade möjligheter att anställa personal i stället för att låta pengar försvinna till vinster åt ägarna. Det skulle minska stressen, vilket både anställda och brukare tjänar på. Mot bakgrund av det ovanstående ska det inte vara möjligt för vinstsyftande företag att bedriva verksamhet med skattemedel i kärnverksamheterna inom vård, skola och omsorg. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den kommunala sysselsättningen har utvecklats mycket svagt . Enligt beräkningar har den kommunfinansierade sysselsättningen minskat med 16 000 personer (jämför avsnitt 4.7). I och med att befolkningen har ökat med över 370 000 personer har detta resulterat i minskad personaltäthet och försämrad kvalitet på en rad områden. Behovet av fler anställda och ökade resurser till kommuner och landsting är med andra ord stort. I denna motion avsätter vi betydande medel till kommunsektorn. I statsbudgeten är de generella statsbidragen till kommunerna nominellt oförändrade om inte regeringen fattar beslut om något annat. Detta innebär att värdet av statsbidragen urholkas i takt med kommunernas pris- och löneökningar. Det nuvarande systemet försvårar också kommunernas långsiktiga planering. föreslår därför att de generella statsbidragen till kommunerna värdesäkras genom att de automatiskt räknas upp för pris- och löneförändringar. Därutöver tillför vi kommunerna resurser genom en rad olika riktade satsningar. Här redogör vi för några av dessa. Vi vill göra en särskild satsning för att öka bemanningen och kvaliteten inom äldreomsorgen. Vi vill också föreslå ett treårigt investeringsstöd till kommunsektorn. Stödet kan som mest uppgå till av investeringskostnaden och ska omfatta en investering som tidigareläggs eller annars riskerar att bli uppskjuten. Investeringsstödet ska kunna användas för att rusta upp olika typer av offentliga lokaler och för investeringar i kommunernas försörjning av el, vatten och fjärrvärme. Stödet ska särskilt gå till miljö- och energieffektiviseringar. Vi vill också utöka barnomsorgen på obekväm arbetstid med 15 000 platser. Vidare gör vi en storsatsning på skolan i form av öronmärkta pengar till skolor i socialt utsatta områden, längre öppettider i skolan för läxläsning, kvalitetshöjning inom högskolan samt en rätt för unga arbetslösa att läsa in gymnasieskolan med ett studiebidrag på en nivå som motsvarar hela studiemedlet. Frågan om välfärdens framtida finansiering har debatterats . Diskussionen tog fart på allvar och . Som nämndes i avsnitt 6.2.2 visade då långsiktskalkyler att konstanta skattesatser skulle räcka till att finansiera de utgiftsökningar som följer av den förväntade demografiska utvecklingen, men inget mer. Eftersom utgifterna inom t.ex. sjukvården ökar med mer än vad som följer av den demografiska utvecklingen skulle en sådan utveckling ha tvingat fram besparingar på en rad olika områden. visade kalkylerna att den privata konsumtionen per innevånare skulle öka med långt . En sådan utveckling, med stagnerad offentlig service parallellt med en mycket kraftig ökning av den privata konsumtionen, är helt orimlig eftersom hushållens efterfrågan på olika sociala välfärdstjänster ökar i takt med att det materiella välståndet ökar. Detta föranledde en livlig diskussion där många debattörer menade att man måste öppna upp för ökad privat finansiering av välfärdstjänsterna. Andra debattörer pekade på den stigande privata konsumtionen och menade att det borde vara möjligt att omvandla en del av det privata konsumtionsutrymmet till offentlig konsumtion via höjda skatter. har olika långsiktskalkyler börjat ge en annorlunda bild av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. publicerade en rapport som analyserade de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.73 Rapporten innehåller bl.a. ett s.k. makroscenario där den offentliga konsumtionen, precis som i kalkyler, endast växer i takt med den demografiska utvecklingen. Detta resulterar i mycket stora överskott i de offentliga finanserna. Rapporten innehåller även analyser av de offentliga finanserna i två alternativscenarier. I ett scenario analyseras de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet där den offentliga konsumtionen växer med 0,7 procent74 utöver den konsumtionstillväxt som följer av den demografiska utvecklingen. En sådan konsumtionstillväxt är liktydigt med den genomsnittliga offentliga konsumtionen . analys (enligt den s.k. S2-indikatorn) visade att även en sådan utveckling är förenlig med långsiktigt hållbara offentliga finanser. Även långsiktskalkyler har reviderats . I grundscenario, där den offentliga konsumtionen endast växer i takt med den demografiska utvecklingen, skapas stora finansiella överskott. I ett alternativscenario analyseras vad som händer med de offentliga finanserna om den genomsnittliga arbetstiden per sysselsatt minskar per år75 som den offentliga konsumtionen ökar utöver vad som följer av den demografiska utvecklingen. De offentliga finanserna försvagas tämligen dramatiskt i detta scenario och blir (svagt) långsiktigt ohållbara.76 och långsiktskalkyler kommer med andra ord fram till helt olika resultat. Orsaken till de skilda resultaten tycks framför allt bero på att räknar med högre pris- och löneökningar i den offentliga sektorn jämfört med . Det är inte lätt att bedöma vilken av kalkylerna som är mest realistisk. Men vi kan ändå konstatera att de nya långsiktskalkylerna ger en delvis ny och mer nyanserad bild av utmaningarna avseende välfärdens långsiktiga finansiering. Man bör emellertid inte tolka de nya beräkningarna som att välfärdens finansiering över huvud taget inte kommer att sättas under tryck under de kommande decennierna; den demografiska utvecklingen kommer de facto att innebära ökade utgifter. Men mycket tyder på att den stora utmaning som följer av den demografiska utvecklingen snarare kommer att handla om personalförsörjningen i de offentliga verksamheterna, framför allt på landsbygden, än om finansieringen av densamma. Den demografiska utvecklingen, parad med avfolkningen av landsbygden, kommer att leda till att personalförsörjningen inom de offentliga välfärdstjänsterna på landsbygden sätts under press. Det ensidiga fokuset på välfärdens finansieringsfrågor har lett till att denna stora fråga inte fått den uppmärksamhet den förtjänar. Frågan om välfärdens finansiering är en genuint politisk frågeställning. Det handlar om avvägningar mellan privat och offentlig konsumtion, skattesänkningar eller skattehöjningar samt privat eller solidarisk finansiering. Debatten har emellertid haft en teknokratisk slagsida. En bidragande orsak till detta har varit bristen på realistiska alternativscenarion. Det hade t.ex. varit intressant att se hur den privata och offentliga konsumtionen hade utvecklats i ett alternativ där skatterna höjs med exempelvis av BNP. Målsättningen med skattepolitik är att trygga välfärden, få fler människor i arbete, minska inkomstskillnaderna och skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. En hög sysselsättning är en förutsättning för att få resurser till den offentligt finansierade, generella välfärden. Skatt ska betalas efter bärkraft och välfärd fördelas efter behov. Skattesystemet måste vara utformat så att det är enkelt att förstå och tillämpa för den enskilda skattebetalaren. vill därför betona vikten av att eftersträva ett system som är enhetligt och likformigt och som har så få undantag som möjligt. På så sätt minimeras också möjligheterna till skatteplanering. Skattefusk ska bekämpas kraftfullt. Skatter tas inte ut som något självändamål, utan för att betala för åtaganden som medborgarna anser vara samhälleliga angelägenheter. Det totala skatteuttaget är ett mått på hur stor andel av ekonomin medborgarna tillsammans styr över genom demokratiskt fattade beslut, och med hjälp av skatteuttaget bygger vi gemensam rikedom. Skatterna finansierar investeringar inom t.ex. utbildning, forskning och infrastruktur som är avgörande för att bygga ekonomiska styrka och framgång . Den offentliga investeringsnivån bör öka. Behovet av fler bostäder och förbättrad infrastruktur är stort, och investeringar ökar såväl sysselsättningen som tillväxten. Skatterna betalar också för offentligt finansierade tjänster som sjukvård och barn- och äldreomsorg. Dessa spelar givetvis en livsviktig roll för vår välfärd men har också stor ekonomisk betydelse genom att de möjliggör för fler människor, framför allt kvinnor, att arbeta. Ett välfärdssystem som i hög grad finansieras gemensamt leder också till en jämnare fördelning av välfärdstjänsterna. Detta gynnar kvinnor som grupp. Ett högt skatteuttag har framgångsrikt bidragit till att bygga vår välfärdsstat, och menar att det även framöver kommer att behövas ett högt skatteuttag för att säkra en välfärd av hög kvalitet. Det är ett viktigt verktyg för att uppnå jämställdhet och jämlikhet. Regeringen har sänkt skatterna med mer än . Politiken har inneburit ett systemskifte på skatteområdet som den bidragit till att urholka skattebaserna. Den privata konsumtionen har tillåtits att öka på bekostnad av den offentliga. I och med det urholkas resurserna till välfärden och möjligheterna till nödvändiga reformer och en rättvis fördelning av ekonomiska resurser. menar att det krävs större skatteintäkter än , och vi vet att viljan att betala skatt är god om det finns en koppling till satsningar på sjukvård, äldreomsorg och en bra skola. Regeringens skattesänkningar har främst gynnat höginkomsttagare genom bl.a. slopad förmögenhetsskatt, sänkt fastighetsskatt för exklusiva villor och inte minst genom rejäla inkomstskattesänkningar. betalar pensionärer, sjuka och arbetslösa mer i skatt än löntagare vid lika inkomst. Detta menar vi är orättvist och ineffektivt, och dessutom skadas skattesystemets legitimitet. Regeringens skattesänkningar har även på ett påtagligt sätt ökat mäns nettoinkomster jämfört med kvinnors. anser att en översyn av skattesystemet behövs i form av en parlamentarisk utredning. Den borgerliga regeringen har genom en rad beslut som t. ex. rör jobbskatteavdrag, avdrag för hushållsnära tjänster och nedsatta arbetsgivaravgifter för unga och äldre allvarligt urholkat skattesystemets grunder och principen om skatt efter bärkraft. Det finns också ett behov av att se över skattesystemet utifrån klimatfrågans avgörande utmaning. Den enskilt största posten i regeringens ensidiga skattesänkarpolitik är det s.k. jobbskatteavdraget, vars främsta syfte är att hålla lönerna nere. Vi arbetar därför för att jobbskatteavdraget stegvis ska fasas ut till förmån för en rättvis och likformig beskattning. Jobbskatteavdraget ger större skattesänkningar vid höga inkomster och gynnar därmed män framför kvinnor. Beläggen för att jobbskatteavdraget skulle skapa några jobb är mycket svaga. presenterade () en rapport77 som visar att det i princip är omöjligt att utvärdera jobbskatteavdragets effekt på sysselsättningen. Trots detta hävdar regeringen envist i vårpropositionen att jobbskatteavdraget kommer att ge 106 000 fler jobb och aviserar att man vill fortsätta med fler steg i jobbskatteskatteavdraget när det finns budgetutrymme. menar att även om regeringens egna beräkningar av jobbeffekterna skulle stämma så är kostnaden per skapat jobb väldigt hög. Slutligen innebär jobbskatteavdraget att man betalar olika mycket i skatt på sin inkomst beroende på om inkomsten utgörs av t.ex. pension, föräldrapenning eller lön. Skatteuttaget måste upplevas som rättvist för att få acceptans. Därför menar att det krävs en ökad progressivitet i systemet och föreslår höjd skatt vid högre inkomster. Med vår politik får alla löntagare upp till medelinkomst oförändrad inkomstskatt i förhållande till dagens regler. Vi har föreslagit att jobbskatteavdraget trappas av från en månadsinkomst på . värnar också principen om lika skatt vid lika inkomst och menar att vi måste tillbaka till en likformig inkomstbeskattning. För att ta ett steg i den riktningen kommer vi i höstens budgetmotion att avsätta pengar för att sänka inkomstskatten för de grupper som inte fått del av regeringens skattesänkningar. Sjuka, arbetslösa, förtidspensionärer m.fl. berörs av förslaget. Den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger på att det finns starka parter på arbetsmarknaden. De fackliga organisationerna är de viktigaste aktörerna i arbetet för att förbättra villkoren i arbetslivet och öka arbetstagarnas inflytande på arbetsplatserna. För att fler ska välja att organisera sig i facket inför vi avdragsrätt för medlemskap i fackliga organisationer. Vi inför också avdragsrätt för medlemsavgiften i a-kassan. 12.3Skatter som styrmedel i miljöpolitiken Skatter och avgifter är nödvändiga och viktiga styrmedel i klimat- och miljöomställningen. menar att den som orsakar en negativ miljö- och klimatpåverkan också ska stå för kostnaderna, enligt principen att förorenaren betalar. Priset på transporter ska t.ex. inkludera kostnader för miljöskador, hälsoeffekter, trafikolyckor och andra samhällsekonomiska kostnader. Vi behöver i högre utsträckning styra över trafik från vägar till ekologiskt hållbara färdsätt. I står inrikes transporter för en tredjedel av växthusgasutsläppen. Av de inrikes transporterna stod vägtrafiken i sin tur för av utsläppen. konstaterar i sin stora kapacitetsutredning att styrmedel som leder till minskad biltrafik krävs för att nå våra klimatmål, och delar den bedömningen. Priset på fossila bränslen är ett viktigt styrmedel men även satsningar på ett transportsnålt samhälle med en ökad andel hållbara drivmedel och energieffektiva fordon. Lastbilstransporterna står för den största delen av trafikökningen på vägarna. För att motverka ytterligare ökning av den tunga trafiken och stimulera till bränsleeffektivare fordon krävs åtgärder. Vi vill därför införa en kilometerskatt för tunga fordon. Förutom miljöperspektivet kan en kilometerskatt även bidra till kostnadsneutralitet mellan svenska och utländska åkare. Med hjälp av bl.a. skattepolitiken vill vi också gynna kollektivtrafiken och verka för ett ökat utbud såväl i städerna som på landsbygden. Bra transportmöjligheter är en nödvändighet för både enskilda och företag, och det är en förutsättning för en fungerande arbetsmarknad. Även flyget ska bära sina egna kostnader för miljöpåverkan. Vår utgångspunkt är att nivån på koldioxid- och energiskatten på flygfotogen ska motsvara den nivå som gäller för bensin till bilar. Detta försvåras dock av internationella konventioner, varför vi i väntan på en ändring av det internationella regelverket föreslår en beskattning i form av en start- och landningsavgift. 12.4Företags-, kapital- och egendomsskatter eftersträvar att så långt som möjligt ha ett enhetligt och likformigt regelsystem med få undantag. Det förhindrar inlåsningseffekter och snedvriden konkurrens. Den svenska bolagsskatten ska ta in en rimlig andel av vinsterna till samhälleliga investeringar och utgifter. ska den fungera i en öppen ekonomi med internationell konkurrens. sänktes bolagsskatten från till . Bruttokostnaden var hela . Huvudargumentet var att den tidigare skattenivån inte var internationellt konkurrenskraftig. Vi menar att bolagsskatten var konkurrenskraftig redan före sänkningen. Enligt låg bolagsskatten i nära genomsnittet i just , och hade redan då lägre bolagsskatt än våra tio största handelspartner, däribland och . Om man dessutom tar den reella bolagsskatt som betalas efter olika typer av avdrag så är den svenska bolagsskatten än mer fördelaktig; enligt var den så låg som 2010. Med regeringens politik har tagit täten i ett europeiskt race to the bottom om bolagsskatten, och våra grannländer är inte sena att följa efter. , och har aviserat att de avser att sänka sina bolagsskattesatser. Det är en olycklig utveckling i när krisande länder så väl behöver sina skatteintäkter för att skapa arbetstillfällen och tillväxt. För att förbättra villkoren för svenska företag menar att det krävs investeringar i väl fungerande infrastruktur och utbildad arbetskraft. Sådana satsningar skapar jobb, inte bara större vinster. Likaså anser vi att staten bör bidra med mer resurser till forskning och utveckling. kommer i höstens budget att föreslå ett generöst stöd för forskning och utveckling i små och medelstora företag med fokus på gröna investeringar för miljö och klimat. Vi avvisar regeringens förslag om ett investeraravdrag på grund av risken för skatteplanering och skatteundandragande samt av fördelningspolitiska skäl. Regeringens förändringar av fastighetsskatten och slopandet av förmögenhetsskatten har bidragit till att inkomstklyftorna i har ökat. principiella hållning är att fastigheter är tillgångar som ska beskattas och att marknadsvärdet ska tillåtas slå igenom mer i beskattningen av ägda bostäder än vad det gör . Vi vill utreda utformningen av en förmögenhetsskatt med införande 2015. Vi föreslår också att det införs en arvsbeskattning som betalas av dödsboet innan ett arv skiftas. 12.5Skatt på finansiella transaktioner Ökad ojämlikhet och en oreglerad finanssektor var två av orsakerna bakom finanskrisen. menar att det krävs åtgärder för att minska risktagandet inom finanssektorn och begränsa spekulationsekonomin. Vi har tidigare lagt ett antal förslag för att reformera finanssektorn. I den här motionen föreslår vi också att en skatt på finansiella transaktioner ska införas. Finanssektorn är underbeskattad. Transaktionsskatten ersätter vårt tidigare förslag om en engångsskatt på storbankerna. Elva euroländer har inlett ett fördjupat samarbete för att kunna införa en skatt på finansiella transaktioner. Syftet är bl.a. att täcka kostnader för eurokrisen och att avskräcka ifrån transaktioner som inte förbättrar finansmarknadernas effektivitet. har därför utarbetat ett förslag till en sådan skatt. Förslaget innebär att finansiella transaktioner beskattas med en skattesats på av värdet, utom för derivat som beskattas . föreslår att en sådan transaktionsskatt införs i . Intäkterna från skatten ska oavkortat gå till den svenska statskassan. Skatten beräknas ge i intäkter 2014. På det här sättet kan spekulativt beteende på de finansiella marknaderna motverkas och resurser styras till mer långsiktiga investeringar i den reala ekonomin. Tabell 7 Den offentliga sektorns finansiella sparande, % av BNP Finansiellt sparande (nivå) Programmet innebär att ECB är beredd att köpa statspapper på andrahandsmarknaden om ett antal villkor är uppfyllda. IMF, World Economic Outlook, October 2012. SCB (). SCB (). Procent av arbetskraften (). Procent av befolkningen (). Staplarna för och avser dec. Stapeln för avser jan. VP13, bil 1 s. 18. Avser antal personer som varit utan arbete längre än . Se t.ex. , Konjunkturläget , och , Penningpolitisk rapport, . Figur 7 visar utvecklingen mellan (01:1 i figurens övre vänstra hörn) och 2012 (12:2 i figurens övre mittre del). Öppet arbetslösa och sökande i program med aktivitetsstöd (). Vakansgraden mäts som kvoten mellan antalet lediga jobb enligt SCB:s vakansstatistik och antalet personer i arbetskraften enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar (). Arbetsförmedlingen, Arbetsmarknadsutsikterna . Mätt som årsgenomsnitt. , Teknikföretagen och Unionen, Ekonomiska förutsättningar Teknikindustri och tjänster inför avtalsrörelsen . Med låg ekonomisk standard avses här inkomster som understiger av medianinkomsten. VP13, bil. 2 s. 41. Långvarig låg relativ ekonomisk standard definieras av regeringen som minst fyra på varandra följande år under gränsen för låg relativ ekonomisk standard. Sifferunderlag till VP12. Den fördelningspolitiska redogörelsen i VP13 innehåller av någon anledning inga uppgifter över hur den långvariga relativa fattigdomen har utvecklats. VP12, bil. 3 s. 35. Exklusive kapitalvinster, per konsumtionsenhet. Se t.ex.: Dáddio, A. 2008: Intergenerational mobility: Does it offset or reinforce income inequality ur Growing Unequal, . Ett vanligt mått på social rörlighet är sambandet mellan fäders och söners inkomster. , dnr 2012:323.