mot · H102Ub576 · 2013-09-06 00:00:00 — Genom lärarens bedömning används resurserna mer effektivt eftersom de styrs dit de bäst behövs utan att en tidskrävande byråkratisk process tar vid. Med ordinationsrätten blir processen snabbare och fler elever får rätt stöd i rätt tid. Vad som här har anförts om att en ordinationsrätt för lärare ska införas bör som sin mening ge regeringen till känna. För att skolresultaten ska utvecklas i positiv riktning är det nödvändigt att vi har en välutbildad lärarkår. För att säkra tillgången till välutbildade och behöriga lärare måste läraryrket göras mer attraktivt, dels för att behålla de engagerade lärarna i undervisningen, dels för att rekrytera fler studenter till lärarutbildningarna. är det drygt en sökande per plats till lärarutbildningen. Trots detta hyser den svenska skolan ändå många skickliga lärare som undervisar med stort engagemang och djupa ämneskunskaper. Vi ser dock en utveckling där många skickliga lärare söker sig till andra branscher eftersom läraryrket inte erbjuder tillräcklig stimulans i form av karriärmöjligheter och löneutveckling. registerstudie visade att var fjärde lärare som tjänstgjorde i skolan /2007 hade lämnat yrket av andra anledningar än pensionsavgångar. Det visar att skolan inte lyckats med att vara en tillräckligt attraktiv arbetsplats. Lärarnas kompetens är avgörande för skolresultaten. Därför är det viktigt att skolan förmår attrahera begåvade studenter till läraryrket. Lyckas vi åstadkomma en ökad dragningskraft i läraryrket leder det till en högre kvalitet på lärarkår och därmed bättre undervisning. För att detta ska lyckas måste läraryrket rymma ökade möjligheter till karriär- och löneutveckling utan att det innebär att läraren behöver överge sin undervisning. Regeringens satsning på karriärvägar i skolväsendet är ett steg i rätt riktning, men reformen har många brister. föreslår flera åtgärder för att utveckla lärarkårens möjligheter till kompetens- och löneutveckling. Utvecklingslärare istället för förstelärare I regeringens reform kallas karriärtjänsterna lektor respektive förstelärare. Regeringen riskerar att stigmatisera delar av lärarkåren då språkbruket indikerar att s.k. förstelärare är av bättre kvalitet än de övriga lärarna som då rimligen betraktas som andrelärare, dvs. andra klassens lärare. anser att denna karriärtjänst ska bära namnet utvecklingslärare vilket bättre överensstämmer med de arbetsuppgifter som är kopplade till den karriärtjänsten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att läraryrkets status och attraktionskraft ska stärkas räcker det inte med att endast lärare verksamma inom ramen för en karriärtjänst premieras. Det behövs också generella kompetensutvecklingsinsatser för att lyfta det svenska skolväsendets alla lärare. satsar på en generell kompetens- och löneutveckling. På så sätt använder vi karriärtjänsterna som draglok i en positiv löneutveckling som vi säkerställer att en allmän kompetens- och löneutveckling kommer hela kåren till del. Finansiering framgår i anslagsmotionen för utgiftsområde 16. anser att rekryteringsunderlaget för karriärtjänsterna måste breddas. Det är orimligt att så stora lärargrupper lämnas utanför på det sätt som är fallet i regeringens reform. Det är positivt att regeringen i sin budgetproposition (prop. 2013/14:1) aviserat att man avser att utreda hur förskollärarna ska omfattas av karriärreformen. finner det vara en självklarhet att förskollärare ska kunna utnämnas till utvecklingslärare (jämför regeringens förstelärare) eller lektorer. Förskollärarna har i regel en gedigen utbildningsbakgrund, och mot bakgrund av att förskolans pedagogiska uppdrag stärkts är det orimligt att inte förskollärare kan söka karriärtjänster. Vidare ska fritidspedagoger ha möjlighet att bli utvecklingslärare, det vill säga det som i regeringens reform kallas förstelärare. Fritidspedagogerna har ett viktigt pedagogiskt uppdrag, skickliga fritidspedagoger måste uppmuntras att stanna i yrket. Elever i fritidshem har rätt att möta engagerade och kompetenta pedagoger. Vad som här har anförts om att förskollärare och fritidspedagoger ska ha möjlighet att få karriärtjänster bör som sin mening ge regeringen till känna. För att stärka lektorernas forskningsanknytning bör en fjärdedel av tjänsten ägnas åt forskning. Forskningsarbetet kommer det övriga kollegiet till del eftersom det i lektorsuppdraget ligger att handleda andra lärare inom ämnesområdet. Lektorerna utgör genom sin kontakt med universitetsvärlden en brygga mellan akademin och den lokala skolan. är det viktigt att lektorns huvudsakliga verksamhet i allt väsentligt är själva undervisningen. Därför finner det rimligt att lektorn använder en fjärdedel av sin tjänst till forskning. Det är en rimlig avvägning mellan skolans ordinarie verksamhet och forskningsuppdraget. Vad som här har anförts om att lektorernas forskningsanknytning ska stärkas bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Allmändidaktik, pedagogik och utbildningsvetenskap En konsekvens av regeringens förslag är att forskningsmeriter för lektorer endast avser ämnesdidaktik eller ämne som kan hänföras till ett undervisningsämne. anser att det är en för snäv tolkning. Även forskningsmeriter i allmändidaktik, pedagogik, utbildningsvetenskap eller till dem angränsande forskningsområden ska vara behörighetsgivande till lektorstjänsterna. Den utbildningsvetenskapliga kunskapen tillämpas i alla ämnesområden, därför är det av stort värde för undervisningen att skolhuvudmännen har tillgång till aktuell forskning inom dessa områden. Vad som här har anförts om forskningsmeriter inom allmändidaktik, pedagogik och utbildningsvetenskap bör som sin mening ge regeringen tillkänna. har angivit kriterier som ska uppfyllas för att lärare ska ha möjlighet att erhålla en karriärtjänst. De har också beskrivit villkoren för ansökningsförfarandet. anser att regelverket i båda dessa fall behöver tydliggöras. Några huvudmän har uttryckt oro för att den statliga medfinansieringen med tiden ska upphöra. Denna farhåga har gjort att en del huvudmän inte ansökt om statsbidrag, reformen har således inte genomförts helt och fullt. Om läraryrket på lång sikt ska stärkas kan inte karriärtjänsternas finansiering ryckas ifrån huvudmännen. Av den anledningen anser att statens ambition om långsiktig medfinansiering måste tydliggöras. Vad som här har anförts om riktlinjer för karriärtjänsterna samt statens finansiering ska som sin mening ge regeringen tillkänna. För att lärarnas status ska lyftas måste lärarkåren få möjlighet att utveckla sin profession. Om myndigheter och politiker ger lärarna tillit, och om lärarna får verka i frihet och under förtroendefulla villkor, kommer yrkets attraktionskraft att öka. Lärarlegitimationens existens är ytterst till för att skydda skolans elever. Varje elev har rätt att i klassrummet möta kompetenta och behöriga lärare. En legitimation för lärare är ett sätt att säkerställa att eleverna möter lärare med rätt kompetens och behörighet. En annan effekt är att lärarprofessionen stärks då den skyddas genom en legitimation. Om reformen hade införts på ett omdömesgillt sätt hade den kunnat ligga till grund för en skola som präglas av högt förtroende för lärarnas profession. är bekymrat över regeringens utomordentligt slarviga behandling av legitimationsfrågan. Det har slarvats med allt ifrån behörighetsregler, introduktionsperiod och planering till organisation och finansiering. lämnade regeringen en proposition till om införande av legitimation för lärare (jfr prop. 2010/11:20). Men redan från början saknade reformen tillräcklig finansiering. Innan första beslut om legitimationens införande visade att minst 40 000 lärare skulle behöva komplettera sin utbildning för att få rätt behörighet. Också lärarnas fackliga organisationer framförde kritik mot reformens bristande finansiering. Regeringen ignorerade kritiken och sedermera uppstod de problem som många befarade. anmälde regeringens hantering av legitimationsreformen till konstitutionsutskott, som också de riktade kritik mot regeringen (jfr bet. 2011/12:KU20). har regeringens slarv fortgått. Reformen har skjutits upp, uppmaning om att regeringen bör redovisa tydliga planer för finansiering har ignorerats. Regeringen har gång på gång tvingats skjuta upp reformen och man har varit tvungen att justera den. anser att lärarlegitimationen är en viktig del av arbetet med att stärka lärarprofessionen. Därför presenteras här flera förslag syftande till att rädda legitimationsreformen. Lärarlegitimationsreformen saknar tillräcklig finansiering. vill att regeringen presenterar en rimlig finansieringsplan. För att det ska vara möjligt måste det klarläggas vilka kostnader som är förenade med reformen och hur ansvaret för kostnaderna ska fördelas mellan stat, huvudman och den enskilde läraren. anser att kostnaderna i så liten utsträckning som möjligt ska vältras över på huvudmän och enskilda lärare. I arbetet med framtagandet av en rimlig finansieringsplan bör Kommuner och Landsting (SKL) samt vara delaktiga. Vad som här har anförts om att en rimlig finansieringsplan för legitimationsreformen ska upprättas bör som sin mening ge regeringen tillkänna. En legitimation som omfattar fler Lärarlegitimationen finns för att kvaliteten i skolans undervisning ska säkras. All pedagogisk personal med ansvar för undervisning bör därför omfattas av legitimationen. är modersmålslärare, lärare i yrkesämnen, lärare i vissa orienteringskurser och individuella kurser i vuxenutbildning undantagna från kravet på lärarlegitimation. Fritidspedagogerna omfattas inte av legitimationsreformen. Lärare i fritidshem med ämnesbehörighet omfattas av reformen och får behörighet i skolämnena. Behovet av välutbildad personal är inte mindre i fritidshemmen än i andra skolformer. Fritidspedagoger bör därför helt och fullt omfattas av legitimationsreformen. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. En nyutexaminerad lärare ska genomgå en introduktionsperiod . Men ansvaret att hitta en anställning som fungerar som introduktionsperiod vilar i hög grad på den nyexaminerade läraren. En undersökning från visar att så många som av de nyutexaminerade lärarna inte finner någon introduktionsplats. anser att staten i samverkan med lärarutbildningarna bör ta ett större ansvar för lärarnas introduktionsperiod. Vad som här har anförts om lärarnas introduktionsperiod bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Ungefär hälften av lärare, och en tredjedel av lärarna i gymnasiet, saknar rätt behörighet för det ämne eller den årskurs de undervisar i. Lärarlegitimationsreformen är ett tydligt exempel på hur stort behovet av behörighetsgivande kompletteringsutbildning är då uppskattningar, innan reformens införande, gav vid handen att över 40 000 lärare saknade rätt behörighet för det ämne eller den årskurs läraren då undervisade i. Genom Lärarlyftet II, som finansieras av statsbidrag, får lärare möjlighet till kompletterade och behörighetsgivande utbildning. Enligt har cirka 7 500 personer genomgått, eller ska genomgå, Lärarlyftet. Mot bakgrund av att behovet av behörighetsgivande och kompletterande utbildning är stort är Lärarlyftet i sin nuvarande form inte av tillräcklig omfattning. Lärarlyftet II är ett tidsbegränsat projekt och avslutas . Det bör även fortsättningsvis finnas en möjlighet för lärare att komplettera och bredda sin behörighet. Därför satsar på att Lärarlyftet får en fortsättning under namnet Lärarlyftet III. Finansiering för detta återfinns i anslagsmotionen för utgiftsområde 16. Vad som här har anförts om Lärarlyftets fortsättning bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Regeringen har konsekvent varit alldeles för optimistisk beträffande finansiering och planering. Hela reformen riskerar att tappa sin trovärdighet på grund av alla turer runt dess införande. Reformen är ett lapptäcke av bestämmelser, övergångsregler och undantag. Det gör att det skapas osäkerhet, och reformens legitimitet skadas. Snåriga behörighetsbestämmelser skapar oklarhet. kräver kontinuerlig uppföljning och utvärdering av reformen. Frågan om lärarlegitimationen är alldeles för viktig för att slarvas igenom på det sätt som varit fallet. Inget ytterligare moment i reformen bör heller sjösättas utan att föregående moment varit föremål för utvärdering. Vad som här har anförts om utvärdering av legitimationsreformens fortsatta implementering bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Kollegialt lärande är en metod för kompetensutveckling där kollegor tillsammans analyserar och utvärderar sin undervisning. Att lärarna ägnar sig åt den här sortens fortbildning har visat sig vara effektivt för elevernas kunskapsutveckling. anser att lärarna bör få bättre förutsättningar att tillämpa kollegialt lärande. Därför behöver kunskaper som finns på området komma huvudmännen till del. anser att ska administrera en fortbildningsinsats syftande till att sprida kunskapen om hur kollegialt lärande lokalt kan användas. Detta ska som sin mening ge regeringen tillkänna. Lärarnas yrkesvardag – en nationell kartläggning av grundskollärares tidsanvändning, 2013. Låt lärare vara lärare, 2013. Olikheterna är för stora – omrättning av nationella prov i och gymnasieskolan, Skolinspektionen 2013. Av 11 kap. 1 § skolförordningen ( 2011:185) följer att nationella prov ska användas i de ämnen och årskurser som anges i 21 § för att bedöma elevernas kunskaper i förhållande till kunskapskraven och, i årskurs 6 och 9, även som stöd för betygssättning. Det tar tid – om effekter av skolpolitiska reformer, SOU 2013:30.