mot · H102N391 · 2013-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genom EU-samarbetet bör fortsätta att verka för en mer rättvis och icke-diskriminerande internationell handel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utnyttja handelsrelationerna för att ytterligare uppmärksamma brister i mänskliga rättigheter och demokrati hos handelspartner i tredjeland. Utvecklingen i världen har under de tre i mångt och mycket varit positiv. FN:s millenniemål om halverad världsfattigdom har redan uppnåtts, och flera länder har uppnått målet om grundskoleutbildning för alla pojkar och flickor. Men även om fler människor givits möjlighet till ett drägligare liv, går det inte att luta sig tillbaka. Det finns ingen helhetslösning för att bistå de allra fattigaste länderna att komma i fas med övriga världen. Bistånd är en del men kan inte stå för allt. Vikten av fungerande handel med västerländska länder är ett mycket effektivt sätt att skapa tillväxt. Handel kan vara synnerligen utvecklingsfrämjande, så länge denna är utformad på ett för alla parter rättvist och ändamålsenligt vis. Samstämmighetspelaren inom politik för global utveckling (PGU), som är övergripande också på EU-nivå, är mycket viktig för att svensk handel ska kunna verka utvecklingsfrämjande. Samstämmighetspelaren innebär att samtliga politikområden, såsom handels- och jordbrukspolitiken, ska dra åt samma håll och verka till förmån för global utveckling. Samstämmighetspelaren innebär att och EU aktivt ska underlätta för fattiga länder att delta i den internationella ekonomin. Vi ska under inga förhållanden genom vår handelspolitik bidra till att människovärdet kränks. Frihandelsfientliga jordbrukstullar och andra protektionistiska handelspraxis är exempel på politik som missgynnar utvecklingen i världen. bör därför arbeta för att EU genomför en översyn av jordbrukstullar riktade mot utvecklingsländer som kan tänkas bryta mot EU:s åtaganden enligt samstämmighetspolitiken. EU idkar handel med många utvecklingsländer främst genom särskilda avtal som ger länderna komparativa handelsfördelar rörande en viss vara eller tjänst, undantaget vapen. Denna form med komparativa handelsfördelar gynnar dock främst medelinkomstkategorin av utvecklingsländer och sällan de minst utvecklade länderna (LDC:er). Nya och riktade åtgärder till de minst utvecklade länderna efterlyses därför. Handelspreferenserna för LDC:er bör finnas kvar, men det behövs också ytterligare smarta insatser som gör att deras utveckling inte bara blir relativ i relation till medelinkomstländerna, utan att de faktiskt också uppnår utveckling i reella termer. Såväl som EU har även genom särskilda frihandelsavtal, som i första hand finns med länder som inte faller inom kategorin utvecklingsländer, möjlighet att säkerställa att utvecklingsländer snabbare integreras i den globala världshandeln. började förhandlingarna gällande det handelsavtal som ska gälla mellan och . Men EU har även flera frihandelsavtal som täcker in vitt skilda regioner. EU har redan färdigförhandlade frihandelsavtal med Östliga partnerskapet (, , , ) samt . Pågående förhandlingar sker förutom med med , , , och . En lång rad frihandelsavtal är redan ikraft, bland annat med , –, (, och ), , och . Ansatser från EU:s sida sker för att vidareutveckla handelsrelationerna med stora länder som , , , och . Genom frihandelsavtal kan man bland annat med förmånligare tullregler bidra till ett mer dynamiskt och mindre diskriminerande handelsutbyte. Dessutom finns stort utrymme att genom sådana avtal driva och trycka på i frågor om demokrati och mänskliga fri- och rättigheter. Detta är en brist i många utvecklingsländer, och är ett av de största hindren för att fattigdom mer effektivt ska kunna bekämpas och utveckling skapas. Om och EU fortsätter att verka för en friare, mindre diskriminerande och mer skräddarsydd handelspolitik ökar också möjligheterna för att såväl som unionens handelspolitiska intressen bättre tillvaratas. Detta bör ges regeringen tillkänna.