mot · H002So20 · 2013-04-09 00:00:00 — Vi menar att en vårdgaranti förtydligar och förstärker den befintliga lagstiftningen som den kan öka den nationella likvärdigheten. Enskilda kommuner och landsting ska dessutom kunna erbjuda egna och bättre garantier om de önskar. Det finns flera saker som måste beaktas vid införandet av en garanti inom missbruks- och beroendevården, eftersom förslag till förstärkt vårdgaranti byggde på ett ändrat ansvarsförhållande mellan kommun och landsting och därför behöver ses över. Därför bör en särskild utredning tillsättas som får till uppgift att lämna förslag på införandet av en särskild vårdgaranti inom missbruksvården. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utredningen ska bl.a. ta ställning till inom vilken tidsrymd åtgärder ska erbjudas. I samband med detta behöver också frågan utredas om det finns särskilda målgrupper eller särskilda behov som behöver en förstärkt garanti. Det kan t.ex. gälla unga där det är extra viktigt att erbjuda tidiga och snabba insatser för att ett risk- eller missbruk inte ska eskalera. Man ska titta på vilka åtgärder som kan behövas för att upprätthålla motivationen innan en behandling kan påbörjas. Det ska klarläggas hur en garanti kan utformas med hänsyn till att ansvaret är delat mellan kommun och landsting samt till skillnaderna mellan HSL och SoL osv. Ett bra bemötande ökar viljan att söka hjälp och ökar förtroendet för vården. Det är särskilt viktigt inom beroendevården där ett framgångsrikt resultat förutsätter ett aktivt deltagande både i planeringen och vid genomförandet av vården. Även motivationen, som är ett viktigt inslag i behandlingen av ett missbruk, kan påverkas av bemötandet både negativt och positivt. Mot bakgrund av att många med missbruk eller beroende som söker hjälp tycks få ett sämre bemötande än andra grupper anser att bemötandet av personer med missbruk eller beroende ska lagregleras. Vi är medvetna om att ett bra bemötande inte kan tvingas fram genom lagstiftning men det kan vara en markering om att huvudmännen måste ta frågan på allvar. Därför bör regeringen återkomma till med ett förslag på hur rätten till ett bra bemötande för personer med missbruk och beroende kan regleras i SoL och HSL. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Ett annat problem för den som söker hjälp för sitt missbruk eller beroende är att det är svårt att kunna påverka vilken vård man får. Detta trots att SoL ger en möjlighet att överklaga ett negativt beslut och att HSL ger patienten vissa möjligheter att välja behandlingsform. Möjligheten att själv välja behandlingsform bör vara lika självklar inom missbruksvården, även den som kommunen beslutar om, som inom all annan vård, med förbehållet att läkemedelsassisterad behandling måste vara medicinskt motiverad och beslutad av läkare. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att ytterligare stärka den enskildes ställning inom missbruksvården föreslår vi att personliga ombud, som finns inom psykiatrin, ska införas inom missbruksvården eftersom det kan vara svårt för den som har ett missbruk eller ett beroende att veta vilka rättigheter denne har och att bevaka dessa rättigheter helt på egen hand. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det behövs också bättre kunskaper om brukarinflytande ska bli ett verkligt inflytande, varför det behöver genomföras utbildningar i brukarinflytande för verksamma inom brukarrörelsen och ansvariga i kommuner och landsting. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. lyfter fram såväl läkemedelsmissbruk som dopningsmissbruk, och vården måste kunna hantera detta på ett bättre sätt. Enligt flera remissinstanser, t.ex. RFHL och RSMH, underskattar dock läkemedelsmissbruket, bl.a. därför att de som har blivit beroende av läkemedel som ordineras av läkare inte medräknas i statistiken. För att förbättra och sprida kunskaperna om läkemedelsmissbruket och hur det ska behandlas bör det, i enlighet med , inrättas ett nationellt för behandling av läkemedelsmissbruk och läkemedelsberoende. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Brukarrörelsen har breda erfarenheter och en uppbyggd kompetens när det gäller läkemedelsberoende. Dessa kunskaper måste tas till vara både vid uppbyggnaden och vid driften av ett nationellt och i den nödvändiga utvecklingen på regional och lokal nivå. I enlighet med utredningens förslag bör det också inrättas ett nationellt för behandling av dopningsmissbruk, eftersom behovet av att utveckla kunskaperna även här är mycket stort. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 16Avkriminalisering av eget bruk kriminaliserades bruket av narkotika. Detta var en kursförändring från den tidigare linjen att det var själva narkotikan som var olaglig. skärptes straffet för brottet för att göra det möjligt för polisen att tvinga misstänkta att lämna urinprover, vilket på grund av ingreppets omfattning för den enskilde endast kan göras om brottet har fängelse i straffskalan. Förespråkarna för kriminaliseringen hävdar att det ger en möjlighet att upptäcka människor med missbruksproblem och sedan ge dem vård. Utvecklingen har visat att denna lagstiftning har fått motsatt verkan. Kriminaliseringen pekar ut människor med problem, och som samhället misslyckats med att stödja, som kriminella. De får en stämpel som stöter ut dem ur samhällsgemenskapen, vilket har ett tätt samband med utvecklingen av tungt missbruk. Personer med missbruksproblem drar sig då i större utsträckning för att söka hjälp. Det gäller i högsta grad dem som har ett riskbruk och tidigare är ostraffade. Om eget bruk inte var kriminaliserat skulle det kunna vara en grupp som man skulle kunna nå mycket tidigare än , dvs. innan de har utvecklat ett missbruk, vilket skulle vara en vinst för både individ och samhälle. Kriminaliseringen leder också till ett arbetssätt inom polisen som inte är särskilt lyckat för att förebygga missbruk. Polisen har fokuserat alltmer på den enskilde missbrukaren, då man tar urinprov som oftast inte leder till något annat än ytterligare en repressiv insats, medan man har minskat fokus på langningen. Konsumtionsförbudet kan också ha bidragit till det ökande antalet dödsfall på grund av narkotika eftersom människor tvekar att söka hjälp vid överdoser och andra akuta situationer för att undvika att polisen blir inblandad. Det finns all anledning att satsa på en mer effektiv bekämpning av narkotikan. Tullen måste stoppa smugglingen. Polisen måste bedriva ett effektivt arbete mot langningen. Det är narkotikan som ska vara olaglig och inte missbrukarna. Därför bör eget bruk av narkotika avkriminaliseras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att förbättra vården behövs mer och bättre kunskaper. Såväl i som i många av remissvaren på dess betänkande framhåller man det stora behovet av såväl ny kunskap som att den kunskap som redan finns kommer till användning. Bland annat behöver kunskap om missbruksfrågor ingå i fler utbildningar som det behöver utvecklas särskilda utbildningar både på grundläggande praktisk nivå och på mer teoretisk nivå. På samma sätt behöver det också tas initiativ till och bedrivas forskning som rör missbruksfrågor. Det kan också behövas ett bättre samarbete mellan forskare och lärosäten samt en bättre struktur för att sprida forskningsresultatet och omsätta dem i praktisk verksamhet. Därför skulle vi gärna se ett nationellt forskning och kunskapsspridning om behandling av missbruk och beroende, som föreslår. Verksamheten kan med fördel, som föreslår i sitt remissvar, delas upp på flera enheter för närheten till den praktiska verksamhet där kunskapen ska komma till användning. Vi förutsätter också att kommuner och landsting kontinuerligt följer upp sin verksamhet, satsar på kompetensutveckling och använder sig av forskning och andra kunskapsunderlag för att den vård och de behandlingsmetoder de erbjuder ska hålla så hög kvalitet som möjligt. Kravet på bättre kunskap om olika behandlingsmetoder inbegriper hemmen för vård eller boende, HVB. Det måste ställas mycket högre krav på den verksamhet som bedrivs vid dessa behandlingsenheter. De problem som finns med både bristande och skiftande kvalitet kommer man inte till rätta med genom att införa en auktorisation, som föreslår. I den praktiska verksamheten behöver det finnas en systematisk dokumentation som möjliggör utvärdering och uppföljning av olika behandlingsmetoder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)