mot · H102T397 · 2013-09-24 00:00:00 — Landsortens bas- och exportindustris och besöksnärings behov av transporter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att ta fram beräkningssätt som inte automatiskt prioriterar bort landsortens exportindustris och besöksnärings behov av transporter till förmån för utveckling av befintliga befolkningscentrum. Det är få frågor som engagerar så många invånare, företagare, medier och politiker som infrastrukturfrågor. Infrastrukturens betydelse för den regionala utvecklingen kan inte nog poängteras. Bra infrastruktur lägger grunden för ett framgångsrikt näringsliv och en bygd som utvecklas. Därför tycker vi att det är glädjande att regeringen tagit initiativ till en ny planperiod som stäcker sig så lång fram i tiden som 2024. Förslaget omspänner mer än mer än den som den socialdemokratiska regeringen presenterade 2004. Därtill kan förväntas en medfinansiering på 100–. Med detta som utgångspunkt vill vi lyfta fram ett resonemang när det gäller godstrafiken på järnväg och behovet av ökad tillgänglighet till stora besöksmål i . Näringslivet välkomnar att betydelsen av effektiva och robusta godsstråk i med internationella kopplingar till ges en stark fokusering. Det är väl naturligt eftersom alla pratar om stora exportberoende. Men är det verkligen så vi prioriterar? Låt oss ge ett exempel från : Dessa företag har alla det gemensamt att de är beroende av järnvägen och ligger utmed eller i anslutning till . Ett godsstråk från /via /, , , väster om till hamn. Tillsammans svarar de för av svensk industris exportvärde och är alla beroende av att komma till eller från hamn och främst då . Till denna lista kan sedan läggas den stora godsmängd vi kan förvänta oss när och godsflöden ökar, eller vart skall gods från ta vägen? Sträckan är också utpekad som ett av tre prioriterade stråk av Näringslivets Transportråd. Men då är det väl ingen tvekan om att godsstråk är prioriterade, eftersom exportindustrin har så stor betydelse för ekonomiska utveckling? Vi vill ge ytterligare ett exempel på ett område som har allt större påverkan på svensk ekonomi. Det handlar om besöksnäringen som svarar för ett exportvärde som passerat . En näring som av allt fler betraktas som en ny basnäring. Som exempel vill vi lyfta fram norra största friluftsområde – – Trysil – – Engerdal. Ett område som har över 4,3 miljoner övernattningar. Men det är ett område med väldigt begränsad tillgänglighet. Restid i egen bil är i genomsnitt 6–. Då förstår var och en att det inte går att locka till sig nya besökare från platser som har ännu längre restid. Det innebär att det är angeläget att hitta lösningar som ger nya kundgrupper helt andra förutsättningar att nå området för att det skall kunna fortsätta växa. Med en utbyggnad av befintlig flygplats till att bli en internationell charterflygplats finns förutsättningar att nå en marknad på 200 miljoner människor. De 365 besöksnäringsföretagen i det svensk-norska området kommer själva att svara för driften. Sammantaget beräknar man kunna skapa 1 500–2 000 nya jobb bara på svenska sidan. Då finns det en tvekan om att ökad tillgänglighet till attraktiva besöksmål är prioriterat, eftersom besöksnäringen bidrar så positivt till svensk ekonomi. När planeringsprocessen väl är i gång arbetar med att ta fram jämförande kalkyler. Allt för att man skall kunna jämföra olika objekt med varandra i den kommande prioriteringen. Begreppet netto-nuvärdeskvot eller samhällsekonomisk kalkyl är välkänt och dessa kalkyler ger olika användare av infrastrukturen olika värden. Mest prioriteras persontransporter. Därefter kommer gods och slutligen regional utveckling (dit satsningar inom besöksnäringen oftast räknas) som nästan inte alls påverkar utfallet i kalkylen. Slutsatsen är att man redan från början förminskar godstransporternas möjligheter att hävda sig i fördelningen av medel för utveckling av nödvändig infrastruktur. När det gäller insatser för att stödja regional utveckling har den ett ännu sämre utgångsläge. Detta sätt att sortera prioriteringarna ger alltid befintliga befolkningscentrum ett försprång i förhållande till att utveckla näringslivets behov av transporter eller att främja utveckling av helt nya geografiska satsningar. Satsningar som kanske främst handlar om att utveckla intressanta besöksmål. Vad är skälet till detta? Tror man inte på näringslivets förmåga och behov av ökad kapacitet? För det kan väl inte vara så att det finns något samband med att många av företagen har sin verksamhet förlagd till landsbygden och orter utanför de stora befolkningskoncentrationerna? Vår uppfattning är att det är politikens roll att aktivt arbeta med samhällets utveckling. Dessa viktiga ställningstaganden kan aldrig överlåtas till en teknisk kalkyl som via en enkel sortering i Excel slår bort viktiga strategiska insatser för såväl bas- och exportindustrin som besöksnäringen. Vi välkomnar därför det som sägs i den infrastrukturproposition som antog , där det tydligt lyfts fram att strategiska stråk och noder bör vara vägledande för framtida prioriteringar av satsningar på infrastruktur för godstrafiken. Vi är också glada att frågan om ökad tillgänglighet för attraktiva besöksmål lyfts fram i förslaget. Så nu ser vi fram emot hur detta får genomslag vid framtagning av framtida infrastrukturplaner.