mot · H102Fö257 · 2013-10-04 00:00:00 — Försvarsmaktens förmåga att hävda territoriella integritet genom att upptäcka och avvisa kränkningar i fredstid är enligt vår mening bristfällig. Försvarsmaktens förmåga att möta, hejda och fördröja eller slå en angripare är inte godtagbar. Vår militära förmåga måste därför öka genom investeringar i såväl kvantitet som kvalitet. Hela ska kunna försvaras. bör efter en förstärkning av försvaret ha ett balanserat försvar med sådan styrka och sammansättning att det skapar en så hög tröskeleffekt att detta i det längsta avhåller en presumtiv angripare från anfall. Ett sådant försvar bör också ha en sådan styrka att det kan föra en strategisk defensiv i syfte att vinna den tid som krävs för att planerad hjälp utifrån ska kunna tas emot. Det moderna militära försvaret är beroende av högteknologiska system för att skapa ett starkt skalskydd och därigenom avskräcka från fientligheter och påtryckningar, men det är fortfarande beroende av folkets totala försvarsvilja och den enskilde soldatens mod och beslutsamhet. En stärkt försvarsvilja och en förankring av försvaret hos folket uppnås främst genom värnpliktsutbildning och starka frivilligorganisationer. Terrorism, asymmetrisk krigföring, cyberkrigföring och andra okonventionella angreppsformer är nya hot som läggs till de gamla. Det ger oss anledning att tala om invasionsförsvar som ett existensförsvar när alla dessa nya hot läggs till. ökar behovet av försvarets samverkan med det civila samhället vid särskilda påfrestningar. Veteransoldatpolitiken ska vara sådan att stort stöd ges till dem som verkat i internationell tjänst. Stödet ska omfatta de anhöriga. Medaljer och utmärkelser ska symbolisera olika beundransvärda och viktiga bedrifter samt de stora offer som gjorts för världsfreden och för undvikandet av mänskliga katastrofer. Den ska vara minnesdag för svenska veteraner; att välja gör det lättare för veteraner och deras anhörig att delta. 7 Försvarets finansiering och materielförsörjning var försvarets andel av BNP för att sedan sjunka till dagens . De minskade försvarsanslagen och stora omställningskostnader i kombination med en ensidig inriktning mot ett renodlat insatsförsvar har gjort att den svenska förmågan till territoriellt försvar på allvar kan ifrågasättas. För att garantera rikets säkerhet måste nedrustningspolitiken få ett slut. Hela försvarsgrenar hotas av systemkollaps . Innan anslagsökningen verkligen kan skapa en utbyggnad av försvaret måste vissa underskott elimineras. Ett mindre underskott i finansieringen av nya måste elimineras men även underskottet om 25 miljarder i den 10-åriga investeringsplanen som överbefälhavaren tydligt pekat på. budgeterar för att täcka hela Gripenunderskottet genom en ökning av anslaget anskaffning av materiel med . budgeterar för att även täcka det av överbefälhavaren utpekade hålet i investeringsplanen för IO 14 genom en ökning av anslaget anskaffning av materiel och anslaget vidmakthållande av materiel med . Utöver att täcka dessa underskott satsar ytterligare mer på materiel varvid nödvändiga offensiva satsningar kan göras och investeringsbudgeten rejält ökas. En höjning av materielanslaget gynnar svensk teknikdrivande industri och ökar sysselsättningen. anser att regeringens information till bör vara mer övergripande och ge en helhetsbild utan att för den skull röja sekretessen. Objektsramarna som tidigare fanns i redovisningen till framhålls av som ett alternativ och de olika objekten bör också ha sina livscykelkostnader beräknade. 7.2 Försvarslogistiken och teknikutveckling (FSU) resulterade i flera stora åtgärdsförslag. Så stora var förslagen att ett genomförande hade inneburit att Försvarsmakten inte hade kunnat lösa sina uppgifter enligt förordningen 2009:1204 om självständigt upprätthållande och utvecklande av militärt försvar. FSU tycktes utpeka den väpnande striden som Försvarsmaktens enda egna verksamhet, och resten skulle lämnas till marknaden. beställer Försvarsmakten en produkt i taget från . Detta föregås av en noggrann långsiktig planering. I FSU föreslogs att istället skulle hyra ut materiel till Försvarsmakten. Försvarsmakten skulle därmed förlora flexibilitet och skulle istället för att fördela egna anslag för att nå operativa mål få lämna förslag till FMV som FMV inte behöver ta hänsyn till. Omställningskostnaderna som uppstår när ett större antal anställda ska flyttas från Försvarsmakten till vägs inte upp av tydliga rationaliseringar. Däremot finns det vinster med att teknisk dubblering mellan staten och försvarsindustrin rationaliseras. Förslaget från FSU är en helhet och kan antingen bifallas eller avslås. säger nej till utredningens förslag. försvarsindustrier och Försvarsmaktens stödresurser är precis som i andra länder fortsatt viktiga komponenter i säkerhets- och försvarspolitiken. Värt att notera är att de svenska försvarsmaterielsystemen internationellt sett har hållit hög kvalitet och är billiga. Den heta frågan om försvarets logistik har kylts av genom en kompromiss mellan alliansregeringen och Socialdemokraterna. är läget stabilt men FMV lider av de ständigt kommande sparbetingen och omoganisationerna. har i en rapport lämnat svidande kritik mot regeringens hantering av besparingarna som beslutades inom ramen för den s.k. Genomförandegruppen. Inte nog med att de besparingar som beslutades i hög grad är att beteckna som ambitionssänkningar snarare än effektiviseringar (vilket var vad som förespeglades när Genomförandegruppen beslutades i budgetpropositionen 2008) utan det är också så att de åtgärder som föreslogs av genomförandegruppen i hög grad var ineffektiva och ekonomiskt tveksamma. Vari består t.ex. den meningsfulla besparingen i att avbryta , när staten redan har lagt ned ca i projektet och det dessutom kostade ungefär 200 miljoner bara att avbryta detsamma? kommer för övrigt fram till att besparingarna som gjordes på just denna specifika punkt inte kom i närheten av dessa summor, vilket enligt vår mening gör det svårt att argumentera för att nedläggningen av var ekonomiskt meningsfull. Utöver detta gör det faktum att gruppens arbete ägde rum på informell basis att det blir omöjligt att i efterhand granska besluten. Det finns inget beslut om formell tillsättning av Genomförandegruppen, inga bevarade direktiv för dess arbete, dess korrespondens har inte diarieförts och slutrapporten är hemligstämplad. Av allt att döma verkar inte ens Försvarsmakten ha fått se slutrapporten. Det finns starka skäl att kräva förbättringar i den fortsatta processen. Obehagligt nog finner man i budgetpropositionen följande passus: Försvarsmaktens bedömning om kommande ekonomiska underskott föranleder behov av att, i en samlad process i , inleda ett arbete i syfte att skapa balans mellan verksamhet och ekonomi. Arbetet skall ge regeringen möjlighet att fatta strategiska beslut i syfte att genomföra huvudinriktningen i det senaste försvarsbeslutet. Det är svårt att tolka det ovanstående som något annat än att regeringen har för avsikt att fortsätta konceptet med en direkt underlydande grupp som ska arbeta på samma sätt som Genomförandegruppen gjorde (även om regeringen försiktigtvis inte använder sig av just den benämningen på gruppen). Med anledning av detta måste det vara ett absolut krav från sida att en grupp som ges så pass vittfamnande ansvarsområden som Genomförandegruppen, vars beslut fick långtgående konsekvenser för den operativa verksamheten (t.ex. genom att man äventyrade soldaternas säkerhet i som en följd av förseningen av Galten) och vars verksamhet i så hög grad kommer att påverka det kommande försvarsbeslutet, också bedriver sitt arbete på ett sätt som är möjligt att granska i efterhand. har tyvärr många av de svenska försvarsindustrierna utländska ägare, men fortfarande har det stor ekonomisk betydelse för att industrierna utvecklar och producerar materiel i landet. Det är nödvändigt för att få fram materiel med svensk profil betingad av militärgeografiska förhållanden och det har även en strategisk betydelse för försvaret. Det gör oss sårbara att svensk försvarsindustri till stor del har sålts till utländska intressen. Svenska staten bör som långsiktig strategi ha att öka sin ägarandel av försvarsindustrierna i . För att få köpa utländskt försvarsmateriel och till bra villkor krävs ofta att har något att erbjuda i gengäld. Handeln med försvarsmateriel har utrikes- och säkerhetspolitiska inslag. är av hävd en nation med kvalificerade vapensmedjor. Den tid självt var en stor beställare av försvarsmateriel var vi i hög grad självförsörjande. är exporten viktig för att uppnå tillräckliga serier av nya produkter. Vid utveckling av nya materielsystem är samarbeten helt nödvändiga, men alla samarbeten är inte lyckosamma. Målmedvetenhet och fokus på innovation som finns i industrin måste vara ledstjärna för utvecklingen. Byråkratin inom visar alla tecken på att detta EU-organ är fel samarbetsfält. Det skulle gynna om försvarsmaterielupphandlingen inte var öppen. Svenskt försvarsmateriel exporteras inte för att marknaden är särskilt öppen utan snarare på kvalitet, teknik och prisbild. Den anser att bör gå långt före andra EU-länder med att tillämpa öppen upphandling av försvarsmateriel. Andra EU-länder nonchalerar lagstiftningen. gå-före-attityd kan kosta oss mycket. Försvarsdepartementet har dock slagit fast att svenskt stridsflyg är en artikel 346-produkt. Politiska förhandlingar har startat för att fler svenska system ska få den statusen. En försvarsindustristrategi bör upprättas där vi tydligt definierar våra säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel, och en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri. Vidare bör i vissa fall återta kravet på offset (motköp) i syfte att gynna svenska SME-företag. Svenska myndigheter bör tilldela underleverantörer en god andel av kontrakten i syfte att ekonomiskt gynna viktiga innovationsföretag enligt rätten att göra så i artikel 21 punkt 4 i försvarsupphandlingsdirektivet. Statligt finansierad FoU är väldigt viktig för försvarsindustrin och bör koncentreras mot områden där vår industri är framgångsrik. De produkter vår försvarsindustri ska konkurrera mot på världsmarknaden är så gott som uteslutande initierade med statliga FoU-anslag. När vi köper svenskt försvarsmateriel som är producerad med högteknologi sker en stark ekonomisk återkoppling i samhällsekonomin. Möjligheten till kommande exportorder för Gripen E är exempelvis stor, och Gripen är i högsta grad en tillväxtpolitisk fråga. Gripen bör även beställas i en tvåsitsig version, F, för att därigenom ytterligare öka exportmöjligheterna. När stora och tekniktunga affärer görs upp med för oss allmänt viktiga industriländer bör en stat-till-stat-överenskommelse eftersträvas från svensk sida. Dels ger det oss bättre chanser till export, dels kan vi säkra att svensk försvarsindustri inte lämnar i samband med en större affär. Vi är stolta över att är världens största försvarsmaterielexportör per capita så länge som vår exportkontroll av försvarsmateriel är mycket sträng. Amnestyrapporter visar att den är det. Vår starka försvarsmaterielindustri är en stor fördel för vår egen försvarsmaterielförsörjning. När vi själva investerar i svenskproducerade materielprojekt kan nettokostnaden bli låg eller till och med vinst uppnås i samhällsekonomin på grund av spillövereffekter och export. Försvarsindustrin berör cirka 30 000 jobb, och en stor andel är civilingenjörer. Indirekt sysselsätter försvarsindustrin cirka 100 000 personer. Gripen, robotar, luftvärn, u-båtar, undervattensystem och korvetter samt rymdteknik med kommande militär tillämpning visar att de svenska vapensmedjorna inte bara har stolta anor utan även en framtid om regering och riksdag sköter frågor om upphandling och FoU klokt. Ett land av storlek kräver en viss lägsta nivå på antalet förband för att ha en realistisk chans att försvara landet. finns inte dessa förband. Enligt vår mening är det försvarspolitikens främsta uppgift att skapa de nödvändiga förutsättningarna för att ett sådant existensförsvar skall kunna återuppbyggas. Ledningscentraler och andra för fienden högvärdiga mål ska finnas i bergrum eller på annat sätt skyddas. Strategiska viktiga strukturer ska skyddas med sekretess. 9.1 GSS-K och GSS-T var emot införandet av det nya personalförsörjningssystemet, men så länge det är aktuellt ska det optimeras. Det bör därför utredas såväl lämplighetsmässigt som ekonomiskt om kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän kan få rätt att bo kvar på logementen för en låg hyra även efter provanställningstiden, kan slippa förmånsbeskattning för enklare mat ute i fält, som bor på logement kan få tillgång till billig och nyttig lagad frukost, lunch och middag och kan få subventionerade hemresor . Centraliseringen av förråden har gått så långt att verksamheten blir lidande när beställningar från centralförrådet måste väntas in, och därför bör mer materiel finnas ute på regementena. Även detta bör utredas. Det är tveksamt om det fanns tillräckligt starka att skäl att införa ett två-befälssystem, men när detta är infört finns det inte skäl att inte fullt ut utveckla systemet. Rapportering och statistik möjliggör styrning och bra ledningsbeslut, men rapporteringen får inte vara mycket tidskrävande. Prio-systemet har kritiserats för att vara tungrott och långsamt. En oberoende översyn av systemet skulle kunna peka på vad som måste förbättras. 10 000 unga män och kvinnor kan efter lämplighetsprövning väljas ut att antagningsprovas för värnplikt. Kvinnor kan säja nej till att gå vidare i processen, för män gäller värnplikt. Antagningen ska placera 3 400 i GMU-utbildning gemensamt för armén och kustartilleriet. 2 300 av dessa väljs ut att fortsätta med 7 månaders utbildning till krigsplacering i mekaniserade brigader (armén) och kustartilleribrigader (marinen). Med aktiverandet av värnplikten återgår armén till ett system med fredsorganisation och krigsorganisation. Anställda och GSS-K är lika många som i regeringens förslag. GSS-T fasas successivt ut mot värnpliktig krigsplacering. Armén bör bestå av såväl rörliga fältförband som lokalt organiserade territorialförsvarsförband. En fältarmé med samövade mekaniserade brigader är oundgänglig om skall kunna försvaras. Med befintliga anläggningar, materiel, yrkesofficerare och kontrakterade kan en och en halv mekaniserad brigad sättas upp. Ytterligare brigader bör sättas upp successivt när försvarsförmågan återtas med målet att ha sex mekaniserade brigader. Bemanning av dessa måste i så fall ske med en blandning av anställd, kontrakterad och värnpliktig personal. Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en mekaniserad brigad enligt ett rullande schema . Utredning ska visa om Trängslet kan återöppnas som huvudskjutfält för armén. Swedec ska kvarstå som egen enhet. Utredningen om integrering med 2 har gått för snabbt. brigadskiss för fältarmén: Mek Bat: – Professionell (anställda samt GSS-K). Mek Bat: – anställda, som tjänstgör på värnpliktsbasis samt GSS T. Mek Bat: – Värnpliktsförband. Mek Bat: – Värnpliktsförband, delvis draget ur Territorialarmén. Brigaderna ska ha hemdepåer men även i perioder vara förlagda till befintliga skjutfält med god infrastruktur, vilka används som truppövningsläger. På så sätt kan behovet av att bygga nya anläggningar minskas. Första mekaniserade bataljon, del av brigadstabskompaniet och luftvärnskompanierna vid varje brigad ska ha en kader av anställda eller kontinuerligt kontrakterade gruppbefäl och soldater, som kan lösa stridsuppgifter initialt till dess mobilisering har genomförts. På så vis är varje brigad i sitt militärområde direkt gripbar även om inte i sin helhet. Förslag på baseringsplatser för de mekaniserade brigaderna är: 1. brigaden. 2. brigaden. 3. brigaden. 4. brigaden. 5. brigaden. 6. brigaden. //Lomben. Varje mekaniserad brigad ansvarar för ett militärområde. Militärkommando återuppsätts med förfogande över cirka 2 500 krigsplacerade, varav 1 230 värnpliktiga. I 25-årsplanen ska MKG utvecklas till en sjunde brigad. 10.2 Territorialarmén/Hemvärnet Territorialförsvarsförband skapas ur de nationella skyddsstyrkorna och hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och har kort mobiliseringstid. Territorialarmén kommer att organiseras i regementen, ett per län oräknat sammanslagningen av och . Ett regemente verkar i ett eller flera hela försvarsområden. Försvarsområden sorterar under militärområdena och bryter inte dess gränser. De kaserner som behövs för administration av territorialregementena återtas. I huvudsak utgörs det av kanslibyggnaden och ett kompani per aktuell ort. Den civila krisledningen samlokaliseras. Nya hotbilder kräver att län och kommuner kan mobilisera i aktiv krishantering på höga våldsnivåer. Regementsledningarna inom territorialarmén bör ha del i länsstyrelsernas krisledning, och detta kan ske genom direktiv och riktat anslag om en kontaktperson per regementsstab gentemot civil krishantering. Landshövding (motsvarande) skall vara honorär regementschef. Jägar- och specialförband bibehålles och utvecklas enligt IO 2014. 10.4 Särskilda beredskapspolisen (SBP) Särskilda beredskapspolisen (SBP) återskapas med 1 500 civilpliktiga i länsvisa avdelningar som verkar under polismyndigheterna men som tillhör utgiftsområde 6 i statens budget. SBP har polismans befogenheter efter inkallelse vid civila kriser såsom naturkatastrofer, sjukdomsutbrott, sök efter försvunna personer, utrymning vid olyckor och ordning vid internationella konferenser i m.m. I händelse av krig ska SBP främst verka för skydd av civilbefolkningen. Militärpolisen skall utbildas och utrustas för att vid behov kunna förstärka den civila ordningspolisen. Vid insats utanför Försvarsmakten skall militärpolisen vara underställd civilt polisbefäl. 10.6 Arméns materielsystem fyra år Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2023 har ett underskott om . täcker detta underskott genom att lägga till /år till försvarets materiel . Det innebär att i budget så kommer allt redan planerat materiel att kunna införskaffas . Utöver detta ökar armématerielanslaget för armén med . 10.7 Arméns materielsystem tio år Försvarsmaktens investeringsplan är tioårig. Mer materiel än det redan planerade måste tillföras för ett stärkt försvar. SD budgeterar för ytterligare armématerielsatsningar –2023 med . Marinen bör bestå av såväl flottan, kustartilleriet som territorialförsvarsförband. En modern flotta med beväpning och eget skydd och ett övat kustartilleri är en förutsättning om ska kunna försvaras. territorialförsvarsförband skapas ur de det hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och kort mobiliseringstid. Förslag på baseringsplatser för kustartilleribrigaderna är , och . Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en kustartilleribrigad . 11.1 Marinens strategiska uppgifter Sjötransporter till och från landet, till och från och längs våra kuster skall kunna skyddas. Viktiga hamnar skall kunna hållas öppna. Omgivande havsområden skall kunna övervakas öppet och dolt. Kränkningar eller olagligt utnyttjande av vårt sjöterritorium skall kunna förhindras. Anfall mot vårt land över havet skall kunna hejdas. 11.2 Flottiljerna taktiska mål Hålla två patrullfartyg ständigt till sjöss i och ett i . Beredd att sätta in minst tre operativa ubåtar i och en i . Beredd att sätta in en komplett ytstridsflottilj i efter order och en division i . Beredd att hålla två handelshamnar öppna på , två i och en i . Upprätta två operationsbaser i och en i . Beredd lägga ut ett bestämt antal sjömineringar och minera ett bestämt antal hamnar. Beredd hålla utpekade handelshamnar och operationsbaser minröjda. Beredd att sätta in en tillfälligt sammansatt ubåtsjaktstyrka i efter order. Kunna skydda våra sjötransporter i , inklusive till och från samt i . Uppgiftsställningar av denna typ definierar den önskade grundnivån av samhällsskyddet – en marin gard. Dimensionering av de förband som skall lösa dessa uppgifter måste ske med beaktande av att är den nation som har längst kust. Vidare måste hänsyn tas till att antalet tillgängliga fartyg alltid är lägre än det nominella antalet på grund av underhållsåtgärder m.m. Det är fortsatt lämpligt med två ytstridsflottiljer men flera av fartygstyperna befinner sig antalsmässigt nära under kritisk massa för att rationellt kunna vidmakthålla systemen personellt och materiellt. Ser man till de uppgifter som skall kunna lösas längs vår långa kust framstår det som uppenbart att antalet kvalificerade ytstridsfartyg bör utökas till tolv. Ytterligare en minröjningsdivision bör tillföras och denna bör huvudsakligen vara baserad på som en följd av dennas stora betydelse för importsjöfarten. Det är fortsatt lämpligt med en ubåtsflottilj, men antalet ubåtar bör utökas till åtta för att kunna lösa aktuella uppgifter och rationellt vidmakthålla systemet personellt och materiellt. För en liten nation som kan de konventionella ubåtarna utgöra ett strategiskt vapensystem eftersom ingen potentiell angripare kan bortse från att försvararen förfogar över ubåtar. Förslag på baseringsplatser för kustartilleribrigaderna är , och . Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en kustartilleribrigad . territorialförsvarsförband skapas ur de det hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och kort mobiliseringstid. Marinen har ett behov av såväl en förstärkt regional indelning som förnyade materielsystem . Vi föreslår därför att Marinbas (), Marinbas () samt och Marindetachement bör sättas upp. KA1 (), KA2 () och KA4 () bör sättas upp för att utbilda till kustartilleribrigader. bygger på värnplikt och dubbel organisation (freds-/krigsorganisation) medan flottan bygger på anställda och kontrakterade. 11.5 Marinens materielsystem fyra år Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2023 har ett underskott om . SD täcker detta underskott genom att lägga till /år till försvarets materiel . Det innebär att med SD:s budget så kommer allt redan planerat materiel att kunna införskaffas . budgeterar SD för Robotbestyckning av de svenska örlogsfartygen. Utöver detta ökar SD marinmaterielanslaget för marinen med . 11.6 Marinens materielsystem tio år Försvarsmaktens investeringsplan är tioårig. Mer materiel än det redan planerade måste tillföras för ett stärkt försvar. budgeterar SD för 5 st nya U-båtar i klass A26. budgeterar SD för projektering av robotbåtar och korvetter. budgeterar SD för ytterligare marinmaterielsatsningar –2023 med . Moderna materielsystem är ofta dyra. Vi vill peka på några materielsystem som kan fylla viktiga förmågerum i det kommande territorialförsvaret, t.ex. RBS 15 på lastbil för kustartilleriet. Flygvapnet har tvingats till en omfattande omorganisation med kraftiga nerdragningar som följd. Försvarsgrenen har trots detta problem med såväl materiel- som personalförsörjning och om inte åtgärder vidtas blir situationen ohållbar . Flygvapnet består personellt av såväl anställda som kontrakterade. Den viktiga resurs som värnpliktssystemet innebar är däremot avvecklad. Flygvapnets verksamhet är resurskrävande och präglas av ett allt för stort fokus på internationellt åtaganden. Försvaret av i händelse av en framtida ofred har nedprioriterats. För att utveckla och vidmakthålla förmåga till ett trovärdigt försvar är det uppfattning är att anskaffning av 100 st JAS 39 E/F skall ske oavsett om är enda köpare. En tvåsitsversion av denna bör också anskaffas dels för att underlätta i vår egen flygutbildning, dels för att underlätta en export av Gripensystemet. 12.1 Upprättande av en fjärde flygflottilj