mot · H102U316 · 2013-09-30 00:00:00 — Ett grönt utvecklingssamarbete har verktyg för dialog och bjuder in partner till öppna samtal om hur en samstämmig politik som respekterar mänskliga rättigheter och miljö kan komma till stånd. ska ägna särskild tid till att utveckla dialogen med Briksländerna6 och andra utvecklingsaktörer, som de stora fonderna. bör driva principerna om att utvecklingseffektivitet bygger på lokalt ägarskap och se hur nya aktörers kompetens kan matchas med det gamla givarsamfundet. bör ta initiativ till att öka samordningen mellan bilaterala, multilaterala insatser och de stora privata fonder som blivit viktiga biståndsgivare. Samordningen bör ha fokus på globala gemensamma nyttigheter, såsom klimat, vatten, energi i syfte att få ökad slagkraft. En viktig del av biståndet är det engagemang och den kunskap som det genererar. Utvecklingssamarbetet ska aktivt identifiera utvecklingens drivkrafter och hinder och bidra till medvetande och förändring. Därför är dialog och information så viktiga verktyg. Alla aktörer i det svenska biståndet ska uppdras att aktivt verka för att inte bara informera om biståndet och dess resultat, utan också om hur andra politiska beslut kan bidra till fattigdomsminskning, ökad respekt för mänskliga rättigheter och hållbar utveckling. Regeringen har minskat det informationsanslag som svenska organisationer använt för opinionsbildning. Vi anser att informationsanslaget ska utvidgas och användas för detta ändamål. Regeringen har också minskat stödet för att bygga en svensk kunskapsbas på universitet och högskolor. En grön politik återupprättar betydelsen av utbildning och forskning i det globala utvecklingssamarbetet. Så får politiken genomslag har länge drivit frågan om transparens och öppenhet och uppmärksammat de svåra målkonflikter som kommit upp till ytan . Svensk vapenexport till diktaturer är en grov missaktning av den svenska folkviljan, ointresse av att på allvar driva frågan om att hindra kapital- och skatteflykt är en annan. Det största sveket av alla är det passiva arbetet med vår tids stora ödesfråga – klimatförändringarna. genomför inte den omställning som krävs för att nå de långsiktiga målen om utsläppsminskningar och lever inte upp till sina åtaganden om finansiering till de människor som lever med konsekvenserna av ett förändrat klimat. Regeringen har inte format det arbete som krävs för att PGU ska genomsyra och stärka arbete för global utveckling. Såväl frivilligorganisationer, genom Concord, som Statskontoret och har visat att genomförandet av PGU försvårats av att saknar tillfredsställande mekanismer och resurser för samordning. Regeringen, som själv är mycket noggrann med att ställa krav på resultatredovisning, måste se till att det finns resurser för att både genomföra och redovisa PGU i sin helhet. Det krävs ett politisk åtagande från hela regeringen och ett tydligt uppdrag till alla ministrar. behöver förstärkt kapacitet att samordna arbetet. På samma sätt behöver tjänstemän på de olika departementen och relevanta myndigheter ha ett tydligt uppdrag att arbeta med PGU. Det är angeläget att involvera i utvecklingen av PGU. Utskotten bör använda PGU:s perspektiv i beredning av ärenden. Såväl regering som riksdag bör, för avgörande politiska beslut, redogöra för mål- och intressekonflikter och konsekvenser av svensk politik för fattiga människor. Medierna, civilsamhällets organisationer och andra intressenter måste ges möjlighet att ta aktiv del i processen. Regeringen bör också ge våra samarbetsländer möjlighet att följa upp PGU. De internationella överenskommelserna om biståndseffektivitet (Parisagendan) betonar ömsesidigt ansvarsutkrävande. Därför bör , i strävan att leva upp till ett åtagande som kan skapa mer jämbördiga relationer i utvecklingssamarbetet, ta initiativ till att lyfta in PGU i den politiska dialogen. Inom biståndet har frågan om transparens och ansvarsutkrävande varit desto mer närvarande. har, som en av landets första myndigheter, fått en så kallad whistleblowing-funktion. Lika viktigt som att bereda beslut med hänsyn till PGU, är möjligheten att följa upp dem. Beslut kan få oförutsedda och okända konsekvenser och dessa skulle kunna samlas upp i en klagomålsmekanism. kan, även fortsättningsvis, vara ett föregångsland genom att utveckla ett system där regeringar, enskilda medborgare och civilsamhällets organisationer i påverkade länder ges möjlighet att via ambassader eller civilsamhällets organisationer presentera klagomål till om svensk politik bidrar till att hindra fattiga människor från att få sina rättigheter tillgodosedda. Oberoende utvärdering och uppföljning En grön politik för global utveckling tydliggör för myndigheter, statliga bolag och andra aktörer vilket uppdrag de har inom ramen för PGU. Det krävs också oberoende och regelbundna utvärderingar i syfte att följa upp målen om en samstämmig politik. har, vid ett flertal tillfällen, kritiserat då det saknas ett trovärdigt system. Mål och indikatorer måste fokusera på resultat och inte, i den utsträckning som görs , på process. bör vara uppdragsgivare till en oberoende utvärdering av PGU. är ett av de organ som måste ansvara för att all granskning också beaktar PGU. Expertgruppen som tillsattes 2013 måste få mandat att utvärdera PGU. En grön politik för global utveckling påverkar aktivt EU:s politik på olika områden. Genom Lissabonfördraget har beslutsmandatet för flera av de centrala frågorna hamnat på EU-nivå i utrikesförvaltningen (EEAS). bör, med sin erfarenhet av PGU, stärka sitt arbete att påverka EU, i en riktning mot en samstämmig politik som tar hänsyn till fattiga människors perspektiv, rättigheter och en hållbar utveckling. Per (MP) Homosexuella, bisexuella, transpersoner och queera. Greenhouse Development Rights (GDR). OECD-Dac konstaterar att är ett av sex vars kostnader för flyktingmottagande översteg (snittet inom är ) av det totala biståndsflödet 2009. De stora växande ekonomierna , , , och .