mot · H102U303 · 2013-10-04 00:00:00 — I avtalet förbinder sig de länder som har kärnvapen också att arbeta för en fullständig kärnvapennedrustning. NPT är satt under stor press. Det står klart att världen är i stort behov av nya initiativ i nedrustnings- och kontrollarbetet, som det för oss socialdemokrater är viktigt att NPT stärks och att de utfästelser som är gjorda i avtalet införlivas. Den oberoende internationella kommissionen om massförstörelsevapen med som ordförande presenterade sin rapport med en rad konkreta förslag om hur världen ska kunna befrias från kärnvapen och biologiska och kemiska vapen. Rapporten analyserar ingående de hot som världen lever under , främst 27 000 kärnvapen och ansträngningar av enskilda stater och kanske terrorgrupper att utveckla eller komma över olika slag av massförstörelsevapen. Några av rapportens rekommendationer som bör driva är nummer 4 om värdskap för ett och nummer 22 om ett åtagande för kärnvapenmakterna att inte placera ut kärnvapen på utländskt territorium. , en gediget utarbetad skrift som fortfarande äger aktualitet, lades fram då det globala samarbetet för nedrustning gått i stå. Den sextionde sessionen av lyckades inte få medlemsländerna att acceptera några åtaganden på nedrustningsområdet. finns en strimma av hopp. på länge finns ett stigande internationellt intresse för nedrustning och vi ser positiva signaler från både och . i lyckades dödläge i förhandlingarna enas om ett arbetsprogram, vilket hade varit ett viktigt steg framåt i kampen för nedrustning. Tyvärr blockerades sedan vidare arbete med detta program. Det är viktigt att man kan anta ett arbetsprogram som gör att man kan inleda förhandlingar om FMCT (avtal om förbud av produktion av klyvbart material för vapenändamål). Frågan om de katastrofala humanitära konsekvenserna av kärnvapenkrig har fått växande betydelse på den internationella nedrustningsagendan. Många kärnvapenfria nationer kräver konkreta nedrustningsåtgärder med hänvisning till just de helt oacceptabla humanitära effekterna av kärnvapenkrig. En internationell konferens omkring detta ägde rum i , efter initiativ av den norska regeringen. kommer en uppföljningskonferens att äga rum i , och bör vara aktivt inför och under denna. ställde sig återigen utanför den – allt längre – rad av länder som skriver under uttalanden om frågan. var det över 70 länder som undertecknade men dessvärre valde att inte göra det. Det är mycket anmärkningsvärt. bör delta mer aktivt i att föra fram vikten av de humanitära konsekvenserna av kärnvapenkrig. bör också på ett konstruktivt sätt driva frågan om en konvention som förbjuder all användning av kärnvapen på grund av deras oerhörda inhumana konsekvenser. Konventionerna mot både personminor och klustervapen kom till genom att deras inhumana konsekvenser ansågs oacceptabla. bör i FN föreslå att arbetet för en internationell konvention om ett fullständigt förbud mot kärnvapen inleds. Arbetet för att minska antalet lätta vapen – vår tids verkliga massförstörelsevapen – måste fortsätta med än större kraft. Dessa vapen, såsom pistoler och k-pistar, står för av alla dödsoffer i väpnade konflikter och skördar mer än en halv miljon liv . Små och lätta vapen är de vanligast använda vapnen i världens konflikter. De är billiga, hållbara och lätta att transportera och smuggla. Under sin livstid hinner ett vapen användas i många olika konflikter och av många olika aktörer, i många fall av barn. Det finns över 300 000 barnsoldater och dessa utrustas ofta med lätta vapen. Att stoppa spridningen av lätta vapen är en angelägenhet för alla samhällen. Det är ingen rättighet att äga vapen. Det internationella arbetet för att begränsa mängden och spridningen av lätta vapen är främst inriktat på genomförandet av det handlingsprogram som antogs vid om illegal handel med små och lätta vapen (SALW) 2001. måste fortsatt vara en drivande del i detta viktiga arbete och bör utveckla en nationell handlingsplan kring lätta vapen som tydliggör svenska strävanden inom området och som möjliggör uppföljning och utvärdering av svenska positioner och åtgärder. Det är viktigt att verkar för att arbetet med drivs med kraft. Alla förslag som kan begränsa användningen av SALW bör undersökas och utnyttjas. 2013 kunde äntligen förhandlingarna om ett internationellt, bindande avtal för att begränsa och kontrollera handeln med konventionella vapen slutföras i FN. , ATT, finns nu på plats och bör vara pådrivande för att många länder ska ansluta sig till fördraget. mot personminor trädde i kraft och har runt 150 parter. Konventionens huvudsyfte är ett absolut förbud mot användning, utveckling, tillverkning, anskaffning, överföring och lagerhållning av truppminor. Det är viktigt att fler länder ansluter sig till konventionen, och bör därför verka för en global uppslutning bakom . Konventionens andra huvudsyfte är att ett antal åtgärder vidtas för att handskas med konsekvenserna av tidigare användning av truppminor. Det handlar bland annat om röjning av minfält, stöd till minoffer och hjälp med förstöring av lagrade truppminor. måste fortsatt ge stöd till sådana insatser. Klustervapen utgör ett stort humanitärt problem dels för att de sprider ut substridsdelar över ett så stort område att det i praktiken har visat sig mer eller mindre omöjligt att undvika civila offer, dels för att de efterlämnar oexploderade substridsdelar som i krigets spår skadar och dödar civilbefolkningen. av de människor som dött av klustervapen beräknas ha varit civila. Vi socialdemokrater anser att denna vapentyp inte bör användas i några konflikter och att de inte hör hemma i något lands arsenal, inte heller i . innebar startskottet för en historisk process för att få till stånd ett internationellt långtgående förbud mot klustervapen. Denna konvention finns nu på plats. Tyvärr agerade den motvilligt och saktfärdigt genom hela Osloprocessen istället för att bidra genom aktivt agerande. Efter påtryckningar lade regeringen äntligen fram sin proposition om ratificering vilket nu är genomfört. Socialdemokraterna förutsätter att avvecklingen av BK 90 sker . bör också aktivt arbeta för internationell uppslutning till konventionen liksom stödja arbetet för ett klustervapenförbud inom ramen för CCW (Convention on Certain Conventional Weapons). Vi socialdemokrater har länge sett flera brister i den nuvarande krigsmaterielexportlagstiftningen och har därför upprepade gånger krävt att regeringen för presenterar ett lagförslag som ligger i fas med utvecklingen på området och som är koherent med politiken för global utveckling (PGU). Vi pekade på behovet av mer restriktiva skrivningar i regelverket kring export till icke-demokratier och vi välkomnade därför det tillkännagivande gjorde 2011 om att regeringen ska inkomma med förslag till ny krigsmaterielexportlagstifning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Det tog dock regeringen att ens presentera direktiven till denna utredning och den har fått en tidsgräns som går över valet . är dock arbetet i gång och några vägledande principer för oss socialdemokrater är alltjämt att all handel med vapen och krigsmateriel ska kontrolleras genom strikta regler. ska vara en föregångare genom sin restriktiva lagstiftning om svensk export och import av vapen och krigsmateriel, korrekt tillämpning och öppnare redovisning. Vi menar vidare att bör sträva efter att nya samarbetsavtal gällande krigsmaterial med diktaturer som till exempel inte sluts . bör ställa om försvarsindustrin till en ny säkerhetspolitisk situation och modernisera regelverket för vapenexport, bland annat genom att införa ett så kallat demokratikriterium. behöver ett skarpt regelverk som förhindrar vapenexport till diktaturer och länder som grovt och omfattande kränker mänskliga rättigheter. Socialdemokraterna vill ta initiativ till större öppenhet och transparens vad gäller behandling av exportlicenser genom att informeras. Beslut om export och import av krigsmateriel bör redovisas i en anda av största möjliga öppenhet och föregås av ett brett politiskt och medborgerligt inflytande. Den totala vapenexporten från och EU måste minska. Det kan arbeta för genom en restriktiv svensk krigsmaterielexportpolitik, men också genom EU och andra internationella organ. EU:s uppförandekod är en gemensam ståndpunkt om krigsmaterielexport och viktigt är att principen om varje lands rätt att ha en mer restriktiv politik ligger fast. 7.5Socialdemokraternas tolvpunktsprogram för nedrustning: En svensk offensiv mot massförstörelsevapen och för nedrustning Detta program presenterades . måste med politiska och diplomatiska medel aktivt påverka kärnvapenmakterna att fullfölja sina skyldigheter enligt och de åtaganden dessa gjorde vid NPT-konferenserna och 2000 och som bekräftades vid årets översynskonferens, nämligen att genom förhandlingar reducera och slutligen avskaffa sina kärnvapenarsenaler. Stärk internationella avtal om kärnvapen. bör använda de signaler som kommer inte minst från den amerikanska administrationen om reducerad kärnvapenanvändning för att i FN på ett konstruktivt och realistiskt sätt driva frågan om förbud mot all användning av kärnvapen. bör i samråd med likasinnade stater i FN föreslå att sonderingar och konsultationer inleds för att undersöka förutsättningarna för en internationell konvention om ett fullständigt förbud mot kärnvapen. Hindra att höganrikat uran kommer i fel händer. President uppmärksammade genom sin konferens om nukleär säkerhet i problemet med att nukleärt material kan komma på villovägar. Detta är ett problem som vuxit och beror på spridning av kärnvapen och höganrikat uran från olika delar av f.d. , men också från en rad andra privata och statliga aktörer som tjänar pengar på att sälja radioaktivt material till icke-statliga aktörer som kan använda dessa i terrorhandlingar. För att hindra denna utveckling krävs bl.a. att det internationella atomenergiorganet och dess kontrollsystem (safeguards system) förstärks. utgör tillsammans med övriga nedrustningsavtal ett regelverk för att minska och avskaffa kärnvapen. Att stärka är av största vikt. Årets översynskonferens var en viktig framgång och fortsättning på de framgångsrika konferenserna och 2000. Centralt är att översynskonferensen bekräftade slutmålet om en kärnvapenfri värld som stöd ges till praktiska åtgärder (exempelvis de så kallade 13 praktiska stegen från översynskonferensen ) för att uppnå detta mål. Konferensens skrivningar om icke-spridning är inte lika starka men sammantaget är dokumentet en god kompromiss. Vi bör nu följa upp konferensen och t ex se till att blir en framgång. Vi bör också arbeta med en rad instrument som till exempel att verka för att kärnvapnen ges minskad roll i de olika militära doktrinerna och att taktiska kärnvapen avvecklas. Verka för att provstoppsavtalet kan träda i kraft. bör verka för att avtalet CTBT som förbjuder kärnvapenprovsprängningar genom ratificeringar kan träda ikraft. Minska risken för oavsiktliga angrepp. bör tillsammans med likasinnade länder söka förmå kärnvapenstaterna, främst och , att minska riskerna för oavsiktliga angrepp genom att ta bort vapnen från dagens höga beredskap att avlossas (s.k. de-alerting). har tidigare bl.a. i nära samarbetat i denna fråga med , , och . Tyvärr har den , till besvikelse för dessa parter och utan förklaring, dragit sig undan detta samarbete som syftar till internationell stabilitet och säkerhet. Stärk arbetet i EU. Internationell fred och säkerhet uppnås bäst i samverkan med andra och bör använda sitt EU-medlemskap för att i denna krets vara pådrivande för att unionen ska skärpa sitt nedrustningsarbete. Under det svenska ordförandeskapet 2001 var den socialdemokratiska regeringen drivande i arbetet med att ta fram en handlingsplan i EU för arbetet mot massförstörelsevapen. Flera andra länder har sedan under sina ordförandeskap följt upp detta arbete. Under den borgerliga regeringens ordförandeskap i EU utmärkte man sig dock genom sin brist på initiativ. Stärk nedrustningskonferensen i . Den internationella nedrustningskonferensen (CD) i har i över ett årtionde varit oförmögen att arbeta. bör i samverkan med både EU- och NAC-länder aktivt söka verka för att CD kan återuppta sitt arbete. Detta gäller alla fyra huvudområden men i första hand gäller det att förhandla fram ett fördrag om stopp för produktion av klyvbart material (FMCT) och om kontrollfrågor avseende lager av sådant material. Förbud mot kemiska och biologiska vapen. När det gäller kemiska vapen bör , som tidigare spelade en internationellt ledande roll i förhandlingarna om en konvention om förbud mot kemiska vapen, aktivera sitt deltagande i OPCW, konventionens verkställande organ i . Inom konventionen mot biologiska vapen som genomför sin översynskonferens bör återta ledningen i arbetet för att ge konventionen ett fungerande system för efterlevnad och verifikation. Stärk svensk kompetens. bör säkra och stärka den vetenskapliga kompetensen vad gäller massförstörelsevapen, såväl för skyddsändamål som för nedrustnings- och icke-spridningspolitik, vilket skulle underlätta för att återta sin internationellt ledande roll på dessa områden. har drabbats av kraftiga nedskärningar av statliga anslag under den borgerliga regeringen. måste kunna upprätthålla sin position som ett av världens främsta fredsforskningsinstitut. Vidare bör de enheter inom som är inriktade på forskning om massförstörelsevapen ges resurser att upprätthålla sin kompetens. bör också aktivt medverka i de internationella icke-spridningssträvandena, bl.a. genom engagemang i Cooperative Threat Reduction, där vi kan tillhandahålla svensk kompetens ifråga om reaktorsäkerhet. bör ratificera överenskommelsen om förbud mot klustervapen och inleda skrotningen av den svenska BK90. bör också aktivt arbeta för internationell anslutning till konventionen liksom stödja arbetet för ett klustervapenförbud inom ramen för CCW (Convention on Certain Conventional Weapons). Små och lätta vapen. bör intensifiera arbetet för att minska antalet och användningen av små och lätta vapen såväl genom och som genom att utveckla en nationell handlingsplan. En fråga som måste ges hög prioritet är förhandlingarna om ett internationellt avtal om vapenhandel (). bör spela en framträdande roll för att detta avtal ska kunna bli verklighet. 8Närområdet: Nordiskt samarbete, och Barents Närområdet och de nordiska grannländerna har en stark folklig förankring och en självklar ställning för . I finns också ett flertal av viktigaste handels- och samarbetspartners. Det nordiska samarbetet utgår från ett gemensamt kulturarv och en språklig gemenskap och vilar på gemensamma värderingar ifråga om demokrati, rättvisa och rättsstaten. Samarbetet mellan de nordiska länderna spänner över alla samhällsområden, och på många sätt är det nordiska samarbetet unikt vid en internationell jämförelse. Samarbete och öppenhet har gjort till en välfärdsregion av världsklass. Framgångarna är dock inte tillräckliga för att möta dagens och framförallt morgondagens globala utmaningar, varför ett än mera utvecklat och förstärkt samarbete behövs. Genom att samtliga nordiska länder deltar i den europeiska marknaden har det nordiska samarbetet stärkts. , och medlemskap i och och tillhörighet till det europeiska ekonomiska samarbetsområdet påverkar det nordiska samarbetet positivt. pågående ansökan om EU-medlemskap påverkar samarbetet ytterligare i positiv riktning, och de baltiska staternas inträde i EU har dessutom skapat ytterligare dynamik i de nordiska ländernas samarbete med närområdet. I det nordiska samarbetet deltar även de självstyrande områdena , och . 8.2Samarbete i norra : och den arktiska regionen Politiken för den nordliga dimensionen utvecklas mot en gemensam politik för , och . Det handlar om nära samarbete i regionen mellan olika aktörer. Tanken är att förbättra samarbetet mellan EU och regionala aktörer, i syfte att utveckla en effektiv arbetsfördelning som bygger på respektive aktörs specifika kompetens, erfarenheter och geografiska arbetsområden. Samarbetet på regional och lokal nivå bedöms som mycket viktigt i likhet med samverkan med näringslivet och frivilliga organisationer. I Barents- och Arktisregionerna finns förutsättningar att få till stånd ett konstruktivt samarbete med i frågor som rör energi, klimat, gränsöverskridande brottslighet och kommunikationer. Vi vill utveckla ett förtroendeskapande samarbete i norra . deltar på regeringssidan i samarbete inom ramen för , och samt i arbetet med EU:s nordliga dimension. löpte tvååriga ordförandeskap för ut och tog över ordförandeskapet. Vi uppmanar regeringen att lämna en årlig skrivelse till om verksamheten på regeringssidan inom det arktiska samarbetet och på samma sätt som regeringen lämnar en skrivelse om den nordiska verksamheten. Exempelvis passerade aldrig den svenska arktiska strategin . Det är av vikt att även arbetar efter sin en egna sammanhållna strategi, handlingsplan, för arbetet inom den nordliga dimensionen inom fyra prioriterade områden: ekonomisk utveckling, utbildning/mänskliga resurser, klimat och miljö och energifrågor/infrastruktur/transport. Samarbetet i den arktiska regionen har utvecklats på ett positivt sätt, ett exempel på detta är det bindande avtal om gemensamma sjö- och flygräddningsinsatser för personer som undertecknades av utrikesministrarna vid i Nuuk . Regeringen bör driva på att det undertecknade avtalet realiseras i praktisk handling så att utbildningsinsatser ingångsätts och räddningsutrustning finns på lokal nivå. Socialdemokraterna ser positivt på Kirunadeklarationen som undertecknades vid i . Det är ett framsteg att de arktiska staterna nu binder sig till att rapportera oljeutsläpp samt att understödja varandra i arbetet med att hantera konsekvenserna av ett eventuellt utsläpp. Regeringen bör driva på att motsvarande avtal också upprättas för räddningsinsatser vid utsläpp av kemikalier eller andra miljöfarliga ämnen. Ansvarsområdena för räddningsinsatser täcker enorma ytor och inget land har tillräcklig kapacitet för att hantera de stora utmaningar som en större olycka skulle innebära. Regeringen bör därför driva på ett samarbete mellan de nordiska länderna för att säkra beredskapen både avseende räddningsinsatser för personer och räddningsinsatser vid miljöfarliga utsläpp. Den arktiska regionen är rik på naturresurser, både levande naturresurser i form av fisk men också gas, olja och mineraler. De ökande möjligheterna att utvinna dessa rikedomar måste följas av hårda miljökrav för exploatering samt att befolkningens intressen tillvaratas. Förändringar i fiskebestånden och arternas utbredning bör kartläggas. är i blickpunkten i världen . Klimatförändringen leder till ett ökat intresse för exploatering av resurser som olja, gas och mineraler. Flera länder vill utöka sina territorier och områdets säkerhetspolitiska betydelse ökar. är en av de delar på jorden där klimatförändringarna redan är mycket märkbara. Det är förändringar som får direkta effekter för befolkningen i , som de ger följdverkningar på hela det globala klimatsystemet. Det behövs ett djupt och omfattande svenskt engagemang i . Vi har mycket att vinna på det, som ett nordligt land med 2/3 av vårt land norr om 60:e breddgraden. Vi har också mycket att bidra med, som en nation med gamla och starka traditioner inom polarforskning och en hög profil i internationell samverkan om frågor som gäller miljö, naturresurser, minoriteter och rättigheter. Det gäller från svensk sida att ytterligare främja den arktiska regionen och utveckla forskningen i . bör vara drivande inom polarforskningen, speciellt inom området där det utvecklas observationssystem, och arbeta för implementering av den pågående SAON-processen inom och att tillgängligheten till data säkras. omfattar ett samarbete mellan mer än 70 medlemsorganisationer, universitet och högskolor. För den svenska delen står , och . Samarbetet förbättrar möjligheterna för den arktiska regionen att ta del av högre utbildning och förstärker speciellt forskningen som rör klimatfrågor. bör delta fullt ut i verksamheten. Även forskningen som bedrivs utifrån människors hälsa i kombination med de klimatförändringar som sker i är viktiga att följa. är samarbetsorganet mellan regionens åtta länder som ska säkerställa en fredlig dialog med målet att arbeta för att skydda och värna den arktiska miljön. Klimatförändringarna får snabba och dramatiska effekter vid polerna. Mediantjockleken på isen i är på en fortsatt rekordlåg nivå. Men avsmältningen av de arktiska havsisarna medför också att områden som tidigare skyddats av istäcket, nu av många anses bli tillgängliga för utvinning av naturresurser som fisk, gas, olja och mineraler. Uppskattningar från US talar om att 20–av världens potentiella kvarvarande olje- och naturgasresurser kan finnas i . står därför inför stora förändringar. Klimatförändringarna skapar nya utmaningar som vi måste förhålla oss till och påverka. Om länder och företag väljer att investera i förnybar energi och klimatsmarta innovationer i stället för i svåråtkomlig oljeborrning får vi en rimlig chans både att skydda mot katastrofala oljeutsläpp och att bromsa de klimatförändringar som så tydligt hotar regionen. Vi menar att framväxande aktiviteter måste styras av starka regelverk med krav på bästa tillgängliga teknik och försiktighetsprincip utifrån hårda miljökrav. När isen försvinner öppnas också nya transportleder via Nordost- och Nordvästpassagerna. Om sjöfart via blir möjlig året runt kan flödena bli jämförbara med dem vi finner i . Denna trafik ökar naturligtvis dramatiskt risken för olyckor och därmed risken för oljeutsläpp. Vi anser att ansträngningar bör göras för att långsiktigt skydda den känsliga arktiska miljön och stödja den lokala befolkningens ekonomi, hälsa och kultur. Samma anda av samarbete och hänsyn bör eftersträvas som föregicks när skyddades, trots att de två polerna skiljer sig åt väsentligt i flera avseenden. Målet är att få till stånd bindande juridiska regelverk till skydd för den känsliga arktiska miljön. De delar av som historiskt har varit skyddade, på grund av ett permanent havsistäcke, måste skyddas med ett starkt bindande regelverk och fredas från naturgas, oljeexploatering och fiske med destruktiva redskap samt fiske på hotade bestånd. För resterande måste samarbetet stärkas mellan länderna. Samarbetet bör utgå från överenskommelsen i FN:s konvention för biologisk mångfald om att människans tryck på särskilt känsliga ekosystem ska minimeras. Vi anser att , med utgångspunkt från både konventionen om biologisk mångfald och klimatkonventionen, kan ifrågasätta framtida olje- och naturgasexploateringar i området. Det gäller även fiske med destruktiva redskap och fiske på hotade bestånd. Med respekt för varje lands rätt att själv besluta om sina naturtillgångar och med respekt för ska verka för ett långsiktigt skydd för de känsliga miljöerna i i internationella sammanhang. De nordiska länderna ligger långt fram i arbetet med klimat- och miljöfrågor. Det finns dock fortfarande outnyttjad potential i samarbetet. En stor del av lösningen på klimatfrågan ligger i ledarskap, budskap och finansiering. bör som region vara ledande när det gäller samverkan mellan näringslivet och det offentliga. För att denna samverkan ska nå sin fulla kapacitet krävs det att det finns en långsiktig planering kring hur bland annat energin ska produceras samt hur den nordiska energimarknaden ska vara uppbyggd. bör vara en ledande region i miljöarbete och i omställningen till ett klimatneutralt samhälle. En viktig fråga för det nordiska samarbetet har alltid varit främjandet av integration mellan de nordiska länderna och att underlätta för medborgarna att röra sig över landgränserna. Minskade gränshinder är en förutsättning för ett framgångsrikt . Vi socialdemokrater har alltid sett jobben som en av de viktigaste frågorna. För att få en ökad sysselsättning krävs det att aktivt arbetar för att lösa de gränshinder som finns.