mot · H102Kr2 · 2013-09-25 00:00:00 — med anledning av prop. 2012/13:164 Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019 Radio och tv i allmänhetens tjänst utgör en omistlig del av det svenska medielandskapet. Vi ser public service som en självständig medieaktör och inte som en komplettering till kommersiell media. Vi är nöjda med att regeringen tagit intryck av debatten och numer inser behovet av en fri och självständig public service, där bredden i uppdraget finns kvar. Verksamheten avseende nya medier ska vara fortsatt tillåten. När det gäller finansieringsformen står man fast vid nuvarande teknikneutrala tv-avgiftssystem, ett system som tjänat väl och som gett programföretagen största möjliga oberoende. Vi tycker det är problematiskt att bolagen åläggs ett antal ofinansierade krav, t.ex. vad gäller tillgänglighet, minoritetsspråk och kultur, samt inte minst den fortsatta utvecklingen av mycket populära Öppet arkiv. Sammantaget innebär detta en förskjutning i smalare riktning. Programutbudet, t.ex. familjeprogram och nöje kan komma att drabbas. Det är negativt att programföretagen inte får möjlighet att räkna verksamheten på webben som en del av uppdraget. Regeringen medger att detta är ett problem, som särskilt för barn och unga, funktionsnedsatta och minoriteter kan verka i negativ riktning, men har inte tagit fram en lösning. Vi förslår i denna motion en lösning på denna problematik som innebär att , vid sidan om den gängse utvärderingen beaktar verksamhet på webben. Vad gäller de olika utredningar som aviserats är det särskilt den om programföretagens marknadspåverkan som vi finner särskilt olycklig då den tar sin utgångspunkt i en ensidig bedömning med sikte på att tillgodose marknadsaktörernas intressen och helt bortser från publikens och samhällets. Den riskerar dessutom att leda till en polarisering mellan programföretagen å ena sidan och kommersiella medieföretag å den andra. Vår uppfattning när det gäller förhandsprövningen är att den i sin nuvarande form bör avskaffas. Den prövning som sker av programföretagens verksamhet vid varje nytt sändningstillstånd är en mycket omfattande demokratisk process som vi anser är fullt tillräcklig avseende genomlysning och prövning av programföretagens verksamhet som i sig lever upp till EU:s krav avseende öppenhet och transparens gentemot marknaden. Vi ser också problem och otydligheter avseende utökade uppdrag att se över bolagens kostnadseffektivitet. I detta uppdrag gömmer sig ett betydligt mer omfattande uppdrag som ofrånkomligt kommer att leda till att gör en publicistisk överprövning. Vi ser också problem med den översyn av utformningen av sändningstillståndet som aviserats. I public service-utredningen fanns förslag om en förändrad radio- och tv-avgift. Frågan om förändrad radio- och tv-avgift undantogs remissomgången och regeringen väljer nu att inte förändra systemet. Vi anser att detta är en klok policy. Även om det finns saker man kan diskutera med nuvarande system så är det otvetydigt så att det har stor legitimitet och att betalningsviljan är stor. Det nuvarande systemet är också det som ger public service störst oberoende, jämfört med konstruktioner där man tar in avgiften via skattesystemet. Frågan om förändrat avgiftssystem skjuter regeringen till en utredning inför nästa sändningstillstånd. Regeringen avser utreda vidaresändningsplikten med intentionen att avskaffa den. Vår uppfattning är att det är viktigt att värna och dessutom utöka vidaresändningsplikten. Regeringen föreslår en digitalisering av radiomediet. Vår uppfattning är att detta är en fråga som kräver en avvägning mellan nytta för branschen och nytta för konsumenten. Regeringen har också tagit ett första steg i processen avseende digitalradio genom att tillsätta en branschsamordnare och staka ut en ungefärlig tidsplan. Sammantaget med de olika beredningar som aviseras i propositionen, särskilt utredningen om marknadspåverkan, innebär det att det även fortsatt finns en politisk osäkerhet om public services framtid som är klart negativ för dess oberoende. Här efterlyser vi preciseringar och framför allt, vilket vi har påpekat upprepade gånger, blocköverskridande dialog och överenskommelser. Ramar för nästa tillståndsperiod5 I huvudsak oförändrade villkor – eller?5 Kärnverksamhet och kompletterande verksamhet5 Programföretagen bör få möjlighet att tillgodoräkna sig verksamhet på webben6 och tv – uppdrag avseende programföretagens måluppfyllelse6 och tv – vilka bedömningar gör de?7 Programföretagen kan tillgodoräkna sig verksamhet på webben – ett förslag7 Uppdrag till Myndigheten för radio och tv om public services marknadspåverkan8 Tydligare redovisning av sidoverksamheterna – behövs inte9 Förhandsprövning – nej tack!9 Kunskapslinje – allmänbildning och folkbildning10 Programutbudet ska spegla hela landet11 Hur innehållet når publiken11 Vidaresändningsplikten ska utredas – utöka vidaresändningsplikten!12 Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning13 Digitalisering och Öppet arkiv13 Ekonomiska förutsättningar under tillståndsperioden14 Medelstilldelning till programföretagen under tillståndsperioden14 Redovisning, granskning och kommersiellt oberoende15 Redovisning av intäkter – oberoende av kommersiella aktörer15 roll och föreslagna nya uppdrag16 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om halvtidsöversynen m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förtydligande i sändningstillstånd och anslagsvillkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att finna en lösning så att programföretagen får möjlighet att tillgodoräkna sig verksamhet på webben. beslutar att avslå uppdraget till Myndigheten för radio och tv om public services marknadspåverkan. beslutar att ge Myndigheten för radio och tv i uppdrag att följa utvecklingen på mediemarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om redovisning av sidoverksamheter. beslutar att avskaffa förhandsprövningen i sin nuvarande form. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samverkan mellan programföretagen avseende minoritetsspråken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om klargöranden avseende en utökning av minoritetsspråken och om hur programmen når den avsedda målgruppen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om frekvensutrymme. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vidaresändningsplikten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om digitalradiosändningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska kunna tillgodoräkna sig Öppet arkiv som en del i kulturuppdraget. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om finansieringen av digitaliseringen och Öppet arkiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en kommande utredning av radio- och tv-avgiften. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om underskott på rundradiokontot. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om medelstilldelning till programföretagen . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en modell för att öka konkurrensneutraliteten mellan intern och extern produktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samarbete mellan programföretagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utökade krav på redovisning av intäkter. avslår regeringens förslag om ett utökat uppdrag för . Ramar för nästa tillståndsperiod Vår uppfattning är att längre tillståndsperioder är att föredra, då det stärker bolagens oberoende, är en minsta tidsperiod. Vi instämmer i bedömningen att den halvtidsöversyn som införs ska vara begränsad och framåtsyftande, men den är tyvärr bristfälligt beskriven. Det skapas en otydlighet om vilken praktisk funktion den ska fylla och vilka frågor som kommer att hanteras. Vi föreslår att regeringen återkommer till med preciseringar och förtydliganden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I huvudsak oförändrade villkor – eller? Vi instämmer i regeringens bedömning – att nuvarande villkor i huvudsak ska gälla. Däremot är vi oroade över är att regeringen säger sig vilja tydliggöra sändningstillstånden. Avsikten är, enligt regeringen, att komma till rätta med otydligheter och dubbleringar, och därför avser man att genomföra en språklig genomgång av tillstånds- och anslagsvillkor. Tyvärr kan det här bli möjlighet till omformuleringar och perspektivförskjutningar som i förstone kan verka harmlösa. Det är oerhört väsentligt att s.k. tydliggöranden inte är en smygväg att ändra på tidigare beslut. Det finns i nuvarande sändningstillstånd enskilda formuleringar som är förankrade i tidigare riksdagsbeslut. Vi förslår att översynen görs i nära samråd och dialog med programföretagen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kärnverksamhet och kompletterande verksamhet Den kompletterande verksamheten – med den avses framför allt bolagens närvaro på webben. Utredningen föreslog att dessa begrepp: kärnverksamhet och kompletterande verksamhet skulle tas bort, men vi instämmer i regeringens bedömning att detta lätt hade kunna leda till ett minskat plattformsoberoende. Vi delar uppfattningen att det inte är aktuellt att se över yttrandefrihetsgrundlagen, men vi vill ändå se en ordning där webbverksamheten vägs in i bedömningen av hur public service-uppdraget genomförts. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Programföretagen bör få möjlighet att tillgodoräkna sig verksamhet på webben Det är en självklarhet för en stor del av publiken att ta del av programföretagens utbud på en rad olika plattformar. Det handlar bl.a. om barn och unga, människor med funktionsnedsättning och språkliga minoriteter. Detta utbud är en betydelsefull del av public service-uppdraget som finansieras av radio- och tv-avgiften. Enligt nuvarande reglering kan inte , och Utbildningsradion tillgodoräkna sig dessa program när bolagen i efterhand utvärderas av och tv. Detta beror på att programverksamheten inom radio och tv i allmänhetens tjänst regleras genom tillstånden för att sända i marknätet och av regler i radio- och tv-lagen. Sändningstillstånden omfattar inte verksamheten i tråd, dvs. i praktiken programutbudet på webben och i mobilen. En förhållandevis stor och ökande del av programföretagens verksamhet, nämligen verksamheten på internet, omfattas därmed inte av denna reglering. Yttrandefrihetsgrundlagens regler om redaktionellt oberoende hindrar att programföretagen åläggs långtgående skyldigheter vad gäller programinnehållet i anslagsvillkoren. Vår uppfattning är att det är nödvändigt att finna en lösning på denna problematik. och tv – uppdrag avseende programföretagens måluppfyllelse och tv vid Myndigheten för radio och tv har i uppdrag att granska , och Utbildningsradions public service-redovisningar och utifrån dessa bedöma om bolagen uppfyllt sina uppdrag i allmänhetens tjänst. har vid sin bedömning som utgångspunkt att sändningstillstånden omfattar radio- och tv-sändningar i marknätet och att verksamheter som programföretagen bedriver på andra plattformar inte kan medräknas vid bedömningen av om villkoren i sändningstillstånden har uppfyllts. Inför public service-propositionen har flera remissinstanser uppmärksammat regeringen på detta och har särskilt pekat på att det utgör ett problem att programföretagen inte kan tillgodoräkna sig annan verksamhet än den som regleras i sändningstillstånden när det gäller uppfyllandet av uppdraget, t.ex. programverksamheten på internet. Även regeringens egen bedömning är att nuvarande reglering av programföretagens verksamhet inte kan anses helt ändamålsenlig. tjänster som exempelvis Öppet arkiv som bedrivs på internet inte räknas som en del av kulturuppdraget, eftersom de tillhandahålls på nätet, medan enstaka repriseringar gör det hela webbkanaler med ett renodlat minoritetsspråksutbud faller bort ur bedömning av utbudet på minoritetsspråk programföretagens webbunika satsningar för i synnerhet äldre barn och unga inte kan räknas in som en del av uppfyllandet av uppdraget att producera program för barn, trots att det är via internet som en allt större framför allt yngre publik finner public service-innehållet tillgänglighetstjänster som teckentolkning inte räknas då de läggs ut, enkelt att hitta, i en samlad tjänst inom t.ex. SVT Play utbud på webben där barn och vuxna med hörselnedsättning eller kognitiv funktionsnedsättning får möjlighet att ta pauser i lyssnandet och tittandet eller kan ta del av kompletterande webbmaterial för att öka förståelsen inte räknas när bolagen efterhandgranskas av . Allt detta leder till att incitamenten att uppfylla uppdraget på bästa sätt snedvrids. I stället för att investera i tjänster med hög användbarhet och tillgänglighet dygnet runt på internet stimuleras programföretag nu att publicera material på sändningstider i broadcast-kanaler som riskerar att inte nå målgrupper som barn, funktionsnedsatta och minoritetsgrupper de själva väljer att ta del av programföretagens innehåll. Denna problematik bör regeringen ta initiativ till att lösa. och tv – vilka bedömningar gör de? bedömning av programföretagens uppfyllelse av villkoren i sändningstillstånden fyller ett antal syften. För det första ger den ett underlag för regeringen att bedöma om verksamheten bedrivits på ett sådant sätt att det finns skäl att akut intervenera under innevarande tillståndsperiod, exempelvis genom att återkalla ett sändningstillstånd. För det andra för att bedöma om medlen som ställts till bolagens förfogande använts på ett korrekt sätt. För det tredje för att bedöma om verksamheten bedrivits på ett för samhället så bra sätt som möjligt och om det mot bakgrund av detta finns skäl att förändra bolagens villkor inför en kommande tillståndsperiod. För det fjärde att ge allmänheten och andra aktörer tillgång till en oberoende bedömning av verksamheten. Dessa syften tjänas bättre av en ordning där hänsyn även tas till verksamheten på internet (såväl kärnverksamhet som kompletterande verksamhet). Först med denna verksamhet inkluderad får regering och riksdag, allmänheten och andra aktörer en rättvisande bild av hur verksamheten bedrivits, prioriteringar gjorts och ytterst public service-uppdraget utförts. Programföretagen kan tillgodoräkna sig verksamhet på webben – ett förslag Även om verksamheten på webben inte kan regleras, kan regeringen öppna en möjlighet för programföretagen att i praktiken få tillgodoräkna sig det som görs tillgängligt på internet eftersom den verksamheten också är en del av publik service-uppdraget och finansieras av radio- och tv-avgiften. Detta skulle kunna göras genom att och i förlängningen regering och riksdag beaktar den verksamhet programföretagen låtit publiken ta del av på andra plattformar. Vi vill därför, med anledning av ovanstående, för det första föreslå att utarbetar en modell för att i sin bedömning av programföretagens verksamhet väga in det som bolagen bedriver som fritt och tillgängligt på andra plattformar med motsvarande tillgänglighet och höga användning av allmänheten. Vi föreslår också att ska få i uppdrag att om ett tillståndsvillkor inte bedöms vara uppfyllt notera om syftet med villkoret uppfyllts på en annan plattform med motsvarande tillgänglighet och höga användning av allmänheten. Vi vill också föreslå att regeringen i sändningstillstånden för programföretagen inför en generell skrivning om att villkoren i sändningstillståndet gäller om de inte uppfyllts genom ett fritt tillgängliggörande på annan plattform med motsvarande tillgänglighet. Vad vi nu har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Uppdrag till Myndigheten för radio och tv om public services marknadspåverkan Regeringen avser att ge Myndigheten för radio och tv i uppdrag att analysera hur programverksamheten inom programföretagen påverkar mediemarknaden, konkurrenssituationen och utvecklingen i stort. I detta arbete ingår att noga följa hur den kompletterande verksamheten utvecklas. Vi delar utredningens bedömning att den kommersiella tv-sektorn har uppnått en mycket hög lönsamhet. Just av det skälet är det lite svårt att förstå att man beskriver att har en så massiv marknadspåverkan att den närmast måste begränsas. Den aviserade översynen av public services påverkan på marknaden är problematisk framför allt för att den utgår från en ensidig analys som inte tar hänsyn till allmänhetens eller samhällets behov och intressen, utan enbart tar marknadens intressen som utgångspunkt. I den avklarade tillståndsprocessen har ett gediget utredningsarbete genomförts, där alla parter har getts stort utrymme att beskriva sin syn på public service. Inte minst av det skälet är det märkligt att regeringen så här bakefter ska utreda public services marknadspåverkan. Det är också oklart vad analysen ska leda till då programföretagen redan tilldelats sina sändningstillstånd och anslagsvillkor när den föreslagna utredningen är klar. Det innebär att utredningen i sig riskerar att skapa en osäkerhet kring vilka villkor som ska gälla under den kommande tillståndsperioden, vilket får negativa konsekvenser för programföretagens oberoende. Om man inte har en klar bild av hur mediesituationen ser ut totalt sett och inte heller i uppdraget tar hänsyn till publiken och samhällets intressen, utan enbart ser det som utredningsuppdragets uppgift att ta till vara de kommersiella aktörernas intressen, förlorar uppdraget sitt värde. Utredningsuppdraget avseende marknadspåverkan är uppenbart formulerat för att tillmötesgå en rad starka public service-motståndare. Propositionen klargör heller inte hur dialogen med programföretagen ska se ut under utredningen. Vi avvisar därmed det upplägg som regeringen tänkt sig för utredningsuppdraget avseende programföretagens marknadspåverkan. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det kan däremot vara relevant att ge Myndigheten för radio och tv i uppdrag att ta fram bättre statistik för mediebranschen med avseende på olika frågor som exempelvis den ekonomiska utvecklingen för olika affärsmodeller som reklam och prenumerationer, koncentration och ägande och investeringar och därvidlag se till hela mediemarknaden inklusive public service, men också att som utgångspunkt ha allmänhetens behov och intressen. En sådan kunskapsbas kan användas för att diskutera public services relation till marknaden, men också hjälpa till att besvara andra, minst lika centrala frågor, som exempelvis utvecklingen av förutsättningarna för kommersiellt finansierad journalistik, information som hade varit värdefull i processen kring bl.a. presstödsfrågan och som inte kommer att vara mindre viktig . Vi förslår att regeringen ger Myndigheten för radio och tv i uppdrag att följa utvecklingen på mediemarknaden enligt ovan. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Tydligare redovisning av sidoverksamheterna – behövs inte Propositionen efterlyser en tydligare redovisning av bolagens sidoverksamheter. Vi anser att de senaste årets förstärkta beskrivningar i public service-redovisningen har varit fullt tillräckliga och ser inte behovet av ytterligare krav på redovisning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Förhandsprövning – nej tack! Sedan förhandsprövningen infördes har det blivit allt tydligare att ordningen är problematisk ur ett yttrandefrihetsperspektiv. Yttrandefrihetsgrundlagen bygger på principen om censurförbud, och det är omöjligt att bedöma en tjänst på det sättet som förhandsprövningen kräver utan att det sker ett ställningstagande på förhand till själva innehållet i en ny tjänst. Yttrandefrihetsgrundlagen innehåller även bestämmelser om etableringsfrihet. En förhandsprövning som leder till att regeringen förbjuder ett programföretag att publicera t.ex. en tjänst på internet innebär ett ingrepp i den grundlagsfästa etableringsfriheten. Förhandsprövningen infördes åtminstone till viss del för att tillmötesgå vad som uppfattades vara EU:s syn på hur public service-verksamhet bör organiseras, en fråga som i grunden är medlemsstaternas sak att avgöra. De krav som EU ställer på en process när nya betydande tjänster ska införas i public service, vilket bl.a. är att processen ska vara öppen och transparent, täcks väl av den svenska tillståndsprocessen. Den förhandsprövning som infördes är betydligt mer långtgående än vad EU avsett. Den demokratiska processen inför varje ny tillståndsperiod inleds med en utredning, därpå följer en remissomgång och i samband med den en offentlig genomlysande debatt, sedan följer en proposition som oppositionspartierna i lägger följdmotioner på, och därpå avslutas processen med riksdagsbehandling i utskott och kammare. Den parlamentariskt sammansatta konstaterade att den svenska ståndpunkten är att nationella reglering på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området innehåller konstitutionella kärnvärden som inte har överlåtits till EU. En ändring av denna ståndpunkt kräver beslut av . Därför finns skäl för att stå fast vid den svenska långtgående yttrandefriheten även för programföretag. Oavsett relationen till yttrandefriheten strikt juridiskt, kan det finnas skäl att ompröva förhandsprövningen. Programföretagen har vittnat om att de sett negativa konsekvenser av införandet, både vad gäller i relation till de egna kreatörerna och till samarbetspartner som naturligtvis tvekar att lämna in förslag som medför en lång process som involverar två myndigheter och direkta konkurrenter till förslagsläggaren, vilka ska granska förslaget innan regeringen fattar beslutet om tjänsten ska tillåtas eller förbjudas. Idéer till nya samhällsnyttiga tjänster lämnar på grund av detta sällan idéstadiet. Att det är så illustreras av att programföretagen inte lämnat in ett enda förslag för förhandsprövning under innevarande tillståndsperiod. I debatten har det framförts att SVT Play inte hade kommit till stånd om den hade definierats som en tjänst som skulle behöva genomgå förhandsprövning. Det visar på vilka värden som samhället och publiken sannolikt förlorar på förhandsprövningen. Då utvecklingen av tjänster i programföretagen ofta sker i samverkan med mindre, kommersiella bolag, har den här begränsningen även näringspolitiska effekter. Med anledning av ovanstående förslår vi att förhandsprövningen avskaffas i sin nuvarande form. Kunskapslinje – allmänbildning och folkbildning I utredningen för man ett resonemang om att skilja på folkbildande program som ska kallas allmänt bildande och program för organiserad folkbildning. Vi anser det viktigt att programföretagen generellt ska präglas av folkbildningsambitioner och delar alltså uppfattningen att det inte behöver införas två olika begrepp. Vi vill betona vikten av att stärka kunskapsuppdraget för och och välkomnar också förstärkningen av Utbildningsradions verksamhet. Programutbudet ska spegla hela landet Vi välkomnar att det s.k. 55-procentsvillkoret kvarstår. Vi välkomnar också den breddning som propositionen föreslår – att speglingskravet ska omfatta den variation som finns i befolkningen. Den utvidgning av speglingsuppdraget som föreslås är tänkt att även omfatta språkliga och etniska minoritetsgruppers intressen och kultur. Regeringen vill därför skapa ett renodlat minoritetsspråkuppdrag som omfattar de nationella minoritetsspråken, teckenspråk och andra minoritetsspråk. Detta är en bra ambition men vi tror att det är viktigt att se verkligheten som den är. Ett program som till exempel Sapmi Sessions skulle med detta sätt att resonera troligen inte räknas in enligt denna snävare definition.