mot · H102MJ492 · 2013-10-03 00:00:00 — Det är främst i fjällnära områden39 som sådana skogar finns kvar. Det är av största vikt att de få, kvarvarande naturskogar som vi har i skyddas. Den föryngring av tall som var en naturlig del av skogsarbetet har ersatts med plantering av gran. Den biologiska mångfalden riskerar därmed att utarmas. Men detta kan också leda till att marken utnyttjas på fel sätt, vilket ger sämre ekonomi för skogsindustrin. För att uppfylla för biologisk mångfald och den överenskommelse som gjordes i måste arbeta med nya metoder och former av skydd parallellt med att öka bevarandet på det klassiska sättet med naturreservat och nationalparker. En central aspekt med Nagoyamålen är att kvaliteten på områdena är viktig för att målet ska kunna anses som uppfyllt, inte bara kvantiteten av mark som skyddas. I mål 11 i sägs att den landyta som skyddas ska vara ekologiskt representativ. I årliga genomgång av miljömålen 2013 framgår under miljömålet Levande skogar att nu är av den produktiva skogsmarken nedan fjällgränsen, formellt eller frivilligt skyddad. I det förslag som Miljömålsberedningen nu lagt på hur ska uppfylla Nagoyamålen40 föreslås att ska skydda mark som är ekologiskt representativt. Vi menar därför att vi måste prioritera åtgärderna som återstår på att skydda mer skog, särskilt skogsmark, som inte är impediment eller skyddsskog. Miljömålsberedningens plan bygger på befintliga budgetanslag. Ett ytterligare ökat statfinansiellt anslag till skydd av natur, utöver de som beredningen föreslår, skulle möjliggöra att mer skog kan skyddas. Det skulle vara ett snabbare sätt att nå de miljömål som är beroende av skogens möjligheter till livsmiljöer och habitat. Självklart behöver mer resurser till inköp av mark för strikt skydd vägas mot andra samhällspolitiska mål. Regeringen och Miljömålsberedningen vill räkna in de frivilliga avsättningar som skogsbolagen gjort som en del i åtagande för att nå Nagoyamålet. Men det är viktigt att dessa avsättningar är permanenta och att bolagen inte flyttar avsatta områden mellan skog som står i väntan på slutavverkning. Det är också viktigt att det finns en vetenskaplig bedömning av om de frivilliga avsättningarna verkligen är värdefull skog med stor biodiversitet. Därför bör kvaliteten på de frivilliga avsättningarna granskas innan de räknas in i det svenska Nagoyaåtagandet. Regeringen bör i enlighet med miljömålsberedningens förslag göra denna granskning i dialog med skogsbolagen så att de frivilliga avsättningarna är transparanta, kontinuerliga och kvalitativa för att vara en del av uppfyllande av Nagoyamålen. så sålde 100 000 ha produktiv skogsmark till staten och att användas som ersättningsmark. Istället för att köpa mark som ska skyddas som reservat skulle staten betala med denna ersättningsmark som ursprungligen ägts av . Tanken var att systemet med ersättningsmark skulle skynda på processen att uppnå miljömålet men detta har visat sig orealistiskt. Förutsättningarna och formerna är fortfarande oklara och värderingarna av marken har varit osäker. Enligt nuvarande bedömning kommer de endast att räcka till ca reservat.41 Det är till och med så att konstaterat att de stora skogsbolagens krav på ersättningsmark för att medverka till reservatsbildning har lett till att arbetet med reservatsbildning stått stilla.42 Vi menar att processen med ersättningsmark bör avbrytas. Regeringen bör skyndsamt granska och utreda förutsättningarna för ett fortsatt system med ersättningsmark som kan bidra till att uppfylla det nationella miljömålet Levande skogar. Att staten minskar sin andel av den brukade skogen innebär ju också att statens möjlighet att genom sitt ägande aktivt påverka skogsbruket att ta större hänsyn till biologisk mångfald minskar. Lika viktigt som att skydda skog är att skapa incitament för en ökad naturhänsyn och biologisk mångfald i delar av den konventionellt brukade skogen. Vi vill arbeta för ett större användande av frivilliga skogsbruksplaner där skogsägare, inom ramen för sitt skogsbruk, stimuleras till en ökad biologisk mångfald. Det handlar om ökad kunskap för naturvårdande insatser som går utöver hänsynskraven i skogsvårdslagen. Detta bör huvudsakligen inriktas på små skogsägare. Det är viktigt att vi i , med vårt stora skogsbruk, har en myndighet som kan agera rådgivare åt skogsnäringen och främjare av skogsvårdslagen. Men myndigheten ska också ha reella möjligheter att arbeta efter målen. Det är också viktigt att det finns lokala organ som kan vara i kontakt med de många små skogsägarna. Utredningen (SOU 2006:81) föreslog att skulle få rätt att ta ut en sanktionsavgift för avverkningar som inte uppfyllde miljöhänsynskraven. Miljömålsberedningen har istället föreslagit att böter ska dömas till den som lämnar oriktiga uppgifter i sin avverkningsanmälan samt att får möjlighet att meddela föreläggande och förbud direkt. De nya reglerna kommer att kräva mer av som måste kunna behandla betydligt fler än de 7–av avverkningsanmälningarna som myndigheten hinner med. Innan regeringen beslutar om de reglerna behöver noggranna analyser göras om det är möjligt för att hantera sin nya roll endast genom resursallokering och effektivisering. De nya reglerna får inte innebär att många av de avverkningsanmälningar som inte uppfyller lagstiftarens intentioner om miljöhänsyn passerar utan åtgärd. Om det inte visat sig vara realistiskt att öka mängden granskade anmälningar så bör andra möjligheter övervägas och konsekvensanalyseras, t.ex. om hanteringen av avverkningsanmälningar kan finansieras med avgifter från de sökande så som sker i många andra områden. Ett rikt odlingslandskap (nr 13) Miljöersättningarna i landsbygdsprogrammet är viktiga för att bevara den biologiska mångfalden i . av de svenska rödlistande växt- och djurarterna är helt beroende av kulturmarker, dvs. betesängar, slåtterängar och hagar. I EU-förhandlingarna för budgeten 2014–2021 fick minskat anslag till landsbygdsprogrammet. Men vi menar att det är väsentligt att en eventuellt kommande neddragning inte minskar möjligheterna att nå miljömålet Ett rikt odlingslandskap. Detta bör ge regeringen till känna. En rapport från påtalade det viktiga i att utvärdera och följa upp landsbygdsprogrammet och vi utgår från att detta är regerings ansvar. För perioden –2013 kommer målen i landsbygdsprogrammet för att bevara natur- och kulturmiljöer inte att nås. Det är allvarligt. Mängden betesmark och slåtterängar har minskat under den borgerliga regeringsperioden. Antalet företag med nötkreatur fortsätter att minska och det finns en påtaglig risk för brist på betesdjur i delar av . Populationsutvecklingen för odlingslandskapets vanliga fåglar ser åter ut att vara negativ efter att länge ha varit stabil. Sammantaget överensstämmer inte detta med åtagande i för biologiskt mångfald. Också ur en klimataspekt är kulturlandskapet viktigt eftersom det bidrar till inbindningen av kol i marken. Utvecklingen måste hejdas. Regeringen behöver utarbeta förslag på hur den biologiska mångfalden i kulturlandskapet ska bevaras och miljömålet Ett rikt odlingslandskap nås. Detta bör tillkännage för regeringen. Det svenska skyddet för biologisk mångfald finns förutom i form av skydd av områden och skydd av enskilda arter också i form av ett generellt skydd av vissa typer av livsmiljöer där utsatta växt- och djurarter finns. Grundläggande ekologi lär oss att det som skyddar en art är skydd av den livsmiljö (habitat) som är nödvändig för att en art ska få föda och fortplanta sig. Enligt 7 kap. 11 § är det förbjudet att inom ett biotopskyddat område bedriva en verksamhet eller göra något som skadar naturmiljön. Dispens från förbudet bör ges om det finns särskilda skäl. har i ett i regeringsuppdrag beskrivit problemen med det nuvarande biotopskyddet och föreslagit ändringar i det generella biotopskyddet för att göra det möjligt för jordbruket att utvecklas.43 menar att om inte jordbruket får ekonomiska förutsättningar att finnas kvar så växer odlingslandskapet igen och skyddsvärdet försvinner. Verket föreslår att 7 kap. 11 § tillförs en lista på vad som kan få dispens. I på vägen (2012) redovisas resultatet för delmålen småbiotoper i miljömålet Ett rikt odlingslandskap. Småbiotoperna försvinner, främst genom nedläggning av jordbruksmark. menar att småbiotoperna kan öka i slättbygden men det gäller att anpassa dem till pågående produktion. Biotopskyddet är en viktig del av det arbete som den socialdemokratiska regeringen påbörjade som en direkt följd av det internationella arbetet med en konvention för att skydda biologisk mångfald. Politiken har varit framgångsrik. Men självklart måste vi utveckla och förändra dessa åtgärder allt eftersom utvecklingen kräver det. Förslag om ändrade regler får inte påverka möjligheten till måluppfyllelse av miljömålet Ett rikt odlingslandskap. Vi menar att risken är att det liggande förslaget från gör det, om det inte justeras. Livsmedelsproduktionen i måste effektiviseras för att klara konkurrensen. Det kan innebära sammanslagning av t.ex. Just nu minskar möjligheten att nå miljömålet Ett rikt odlingslandskap genom att artrikedomen minskar. Vi måste bevara och öka de småbiotoper som är nödvändiga för dessa arter. En viktig anledning till att biotoperna försvinner är ju att jordbruket försvinner. Därför måste biotopskyddet anpassas för ett modernt jordbruk. Jordbrukare måste kunna bredda öppningar i stengärdsgårdar och skapa övergångar över diken för att möjliggöra passage med maskiner. För dessa åtgärder måste biotopskyddets dispensmöjligheter utökas. Däremot menar vi att skyddet för små våtmarker, åkerholmar och alléer ska kvarstå. Dessa är extremt viktiga för den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet. Att en biotops vanlighet skulle vara ett skäl för dispens menar vi är ovetenskapligt. Tvärtom visar forskningen att det är viktigt att värdefulla biotoper har kontakt med varandra och finns i kluster eftersom öar i landskapet riskerar att arter utrotas. En storslagen fjällmiljö (nr 14) För den biologiska mångfalden är fjällmiljön oerhört viktig. Både ur nationell och internationell synvinkel. Den svenska tundran är ett internationellt värdefullt arv som vi har att förvalta i ett globalt perspektiv. Det finns stora områden av fjällnära skog och vattenmiljöer som inte är skyddade. Den känsliga miljön i fjällen påverkas av t.ex. skador på mark och vegetation genom ett ökande besökstryck, betestryck, skoterkörning, terrängkörning på barmark och exploateringstryck. Klimatförändringarna gör att trädgränsen kryper snabbt uppåt eftersom medeltemperaturförändringen är större närmare polerna. Användningen av terrängfordon har ökat markant i fjällen enligt en sammanställning som gjort.44 Vi är oroade för att en ökande terrängkörning i fjällen sliter på vårt världsarv och ökad tillsyn för att utföra kontroller avseende brott mot terrängkörningslagen är, tillsammans med riktade informationsinsatser, nödvändiga. Fortsatt bete i fjällandskapet behövs av både natur och kulturmiljöskäl. Men renbetet hotas av försämrade ekonomiska och praktiska förutsättningar. Vi menar att det ur ett nationellt och kulturellt hänseende är väsentligt att de som önskar bedriva renskötsel fortsättningsvis får en möjlighet till det. Vi menar också att ökad exportfrämjande, marknadsföring och varumärkesbyggande kan öka lönsamheten för rennäringen. God bebyggd miljö (nr 15) Vi socialdemokrater vill ha ett hållbart samhälle där våra resurser utnyttjas klokt. Avfallshierarkin är ett politiskt medel för att nå det målet. Den innebär att vi i första hand ska minska avfallet, i andra hand återvinna det och först i tredje hand förbränna det för energiutvinning. var tidigt ute med sortering och stopp för deponier. Ett producentansvar gör att förpackningar av papper, glas, plast och metall återvinns. Många kommuner samlar in kompost och rötar biogas. Vi energiåtervinner det avfall som inte materialåtervinns och mycket lite avfall läggs på deponi. Men trots framgången går 30–av soppåsens innehåll fortfarande att återvinna. är det att ta nästa steg. Det kommer att vara nödvändigt för att få ett resurseffektivare och på så sätt konkurrenskraftigare samhälle. Genom ett ökat energiuttag från biogas skapar vi minskad import av energi och vilket ger fler arbetstillfällen i . För varje procent vi minskar avfallet minskar utsläppen i med ca koldioxid. En del av framgången kommer av bra information till konsumenterna. Det ska vi fortsätta med. I det nuvarande systemet ansvarar producenterna genom sina egna bolag för insamling och återvinning av förpackningar. Kommunerna ansvarar för resten genom avgiftsfinansierad insamling. Syftet med systemet var att minska mängden förpackningar. Så blev det inte. Istället växer sopberget. Många svenska kommuner menar att kostnaderna vältras över på andra parter. De anser att av insamlingskostnaden för förpackningar belastar kommunerna och bostadsrättsföreningar istället för de producenter som enligt lag borde betala. För hushållen är det också ofta svårt att förstå vad som lyder under producentansvaret och vad kommunen ska samla in. Ju enklare vi gör det för hushållen desto större blir insamlingsmängden. Avfallsutredningen45 har lämnat förslag på ett nytt system där kommunerna mot ekonomisk ersättning tar över ansvaret för insamlingen av hushållens förpackningar och tidningar och sedan lämnar över dem till förpackningsföretagen. Andra verksamheter blir själva ansvariga för allt sitt avfall enligt förslaget. Förslaget är en väl avvägd kompromiss mellan olika intressen och vi ställer oss bakom utredningens förslag. Vi socialdemokrater vill att kommunerna i fortsättningen ska ha ansvar för insamlingen av allt det återvinningsbara avfallet från hushållen. En ökad materialåtervinning är nödvändig i och utredningsförslaget öppnar för kommunerna att införa en hushållsnära insamling av material för återvinning. Vi menar att förslaget inte hindrar producenterna från att ta ett ökat ansvar för hela kedjan från råvaruutvinning och tillverkning till återvinning. Det är viktigt att förpackningsindustrin fortsätter bära sin del av kostnaden. behöver öka återvinningen av plast. Det skulle skapa fler jobb och minska plastens miljöpåverkan. I EU skulle en ökad återvinning till kunna skapa 162 000 jobb i EU och det skapas 15 jobb för varje som samlas in menar EU-kommissionen.46 Vi socialdemokrater vill driva en aktiv politik för att minska plastanvändningen och återvända den plast som redan tillverkats. I takt med att världens oljereserver minskar och oljepriset stiger påverkas också förutsättningarna att utvinna plast ur olja. Plast är ett extremt flexibelt material som har stor betydelse för vårt vardagliga liv. Staten behöver vara med och stödja forskning och utveckling av alternativ till plast, återvinning av oljebaserad plast samt framställning av biologiskt nedbrytbar plast ur nya råvaror, som exempelvis skogsråvara. Vi vill arbeta för att ersätta till exempel plastkassar med miljövänliga alternativ. Vi menar att regeringen ska utarbeta en plan och hitta styrmedel för att stimulera miljövänliga alternativ till plast som förvarings- och förpackningsmaterial. Vi menat också att regeringen inom EU-arbetet ska lyfta frågan om ett gemensamt pantsystem i EU för burkar och glas. Frågan om pantavgiften ska höjas för att på så sätt öka återvinningen bör övervägas kontinuerligt. Vi måste ta hand om småelektronik bättre. Mobiltelefoner, datorer och annat innehåller flera värdefulla metaller som det är stor brist på och som ger stora miljökonsekvenser vid brytning. Vi vill se skärpta regler för produkter med dolda eller inbyggda batterier. Det är helt enkelt inte hållbart att inte återvinna dessa. Vi vill pröva ett förslag att införa en pant på mobiltelefoner för att öka återvinningen. Väsentligt för biogasutveckling är insamling av matavfallet. Den måste öka. Miljömålsberedningen föreslog47 nya etappmål för ökad resursanvändning i livsmedelskedjan. Regeringen beslutade utifrån det förslaget att av avfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger ska tas till vara men valde att inte ta med något mål, som en enig beredning föreslagit, om minskning av matavfallet. Regeringens beslut är därmed ett avsteg från den avfallshierarkin som samhället är enig om ska råda och som är grunden i EU:s politik. har också föreslagit ett krav på att kommunen ska samla in matavfall från hushållen i den utsträckning det inte kan anses vara orimligt utifrån ett samhällsekonomiskt eller insamlingstekniskt perspektiv. I av landets kommuner finns utsortering och insamling av matavfall. Det kommer inte att räcka för att klara miljömålet. Vi menar att ska tillkännage för regeringen att införa ett krav på insamling av matavfall. Skatten på avfall som deponeras syftar till att öka återvinningen och återanvändningen av avfall enligt avfallshierarkin. Vi menar att skatten varit framgångsrik i att göra det billigare att material- och energiåtervinna avfall. Det har också BRAS-utredningen48 visat. Deponering av utsorterat brännbart avfall och organiskt avfall är förbjudet men kan fortfarande ske genom dispenser. Deponering av avfall ger miljökonsekvenser genom läckage av farliga ämnen samt genom ett mindre hållbart resursutnyttjande. Deponering kan även orsaka utsläpp av klimatpåverkande metan. Skatten på deponerat avfall har legat på per ton avfall och vi menar att skatten bör indexuppräknas för att behålla sin styrande effekt. Vi har i vår budgetmotion föreslagit en höjning till /ton. I EU:s ramdirektiv för avfall slås fast att farligt avfall ska kunna spåras från där det uppkommer till där det ska användas och slutligen tas om hand som avfall. I vägledning för införandet av direktivet ställs som minimikrav att medlemsländerna uppför ett nationellt register för registrering av farligt avfall. I ska verksamhetsutövaren istället föra anteckningar, något nationellt register finns inte. Men granskning visar att den vanligaste bristen på alla prövningsnivåer är att verksamhetsutövarna inte lever upp till skyldigheten att anteckna uppkommet farligt avfall, samt att upprätta transportdokument. Vi menar att ett nationellt elektroniskt register skulle förenkla för utövarna. Granskningen från visade också att klassningen av farligt avfall är problematisk för utövarna. De nuvarande reglerna är också resurskrävande för tillsynsmyndigheterna om de ska kunna spåra farligt avfall och försäkra sig om att det farliga avfallet har tagits om hand så att människors hälsa och miljön skyddas. Det är svårt för verksamhetsutövare att kunna påvisa slutlig bestämmelseort om avfallet hanteras med flera mellanhänder. Ett nationellt register för farligt avfall i elektronisk form skulle minska administrationen som det skulle fylla kraven på anteckningar/registerföring för verksamheter samt vara ett effektivt och kraftfullt verktyg för tillsynsmyndigheter för att följa upp vart det farliga avfallet tar vägen. Flera europeiska länder är redan på gång med nationella register och elektroniska system. Vi menar att ska ge regeringen till känna att utreda ett införande av ett nationellt elektroniskt system som för hantering av farligt avfall. Ett rikt växt och djurliv (nr 16) Att bevara den biologiska mångfalden på jorden handlar inte uteslutande om att bevara växt- och djurarter för deras egen skull. Självklart har vi ett etiskt ansvar att lämna efter oss planeten till våra barn så som vi tog över den. Men krisen för den biologiska mångfalden är akut och berör även vår egen överlevnad. Den mat som vi äter, den luft vi andas och det sötvatten vi behöver, byggnadsmaterial, energi och så vidare, produceras av ekosystem som är komplexa nät av arter som agerar tillsammans och cirkulerar, bearbetar och uppgraderar grundämnen till näringsämnen. Utan en mångfald av arter fungerar de inte. När arter försvinner sluter sig nätet igen, anpassar sig och fungerar tillsynes som . Men för varje gång en art försvinner blir nätet tunnare och systemets motståndskraft – resiliens – minskar . Slutligen kraschar det och produktionen upphör. På så sätt är också den biologiska mångfalden nyckel till motståndskraft mot klimatförändringarna. Just nu pågår en av de största artutrotningarna i planetens historia, av samma klass som när dinosaurierna försvann. I om biologisk mångfald, som skrevs under i och som utvecklades i japanska 2010, har världens länder enats om att de miljöer som är viktiga för hotade arter ska skyddas: Where multiple pressures are threatening vital ecosystems and their services, urgent action is needed to decrease those pressures most amenable to short-term relief, such as over-exploitation or pollution, so as to prevent more intractable pressures, in particular climate change, from pushing the system over the edge to a degraded state. Vi socialdemokrater står bakom konventionen för biologisk mångfald och överenskommelsen i . Den biologiska mångfalden måste säkras och den svenska artrikedomen ska fortleva under naturliga betingelser och i livskraftiga bestånd. Många svenskar har hört talas om begreppet biologisk mångfald. Men få har förstått sambandet med vår egen överlevnad och välfärd. Internationellt har kunskapen om betydelsen av biologisk mångfald dock växt. Liksom i klimatfrågan ligger det internationella samfundet steget före den allmänna opinionen men steget efter forskningen. En kunskapssatsning bör genomföras i . Den kan innefatta utvecklingsprojekt inom grund- och gymnasieskola, lärarutbildning, studieförbund, kommunala informationssatsning eller kunskapshöjande statliga satsningar. Regeringen bör sammanställa en handlingsplan. har i (The Economics of Ecosystems and Biodiversity)50 visat att det är möjligt att värdera ekosystemtjänster i räkenskaperna för stater. Och att om detta inte sker så innebär det en felaktig avvägning mellan kostnad och nytta i människans förhållande till naturen. FN:s medlemsländer och undertecknarna analyserar nu och försöker omsätta den lokalt. Den har gett ett uppdrag till att kartlägga och sammanställa information kring ekosystemtjänster.51 Men redan i proposition 1998/99:100 (se dess bilaga 5) aviserade den dåvarande socialdemokratiska regeringen idéer om gröna nyckeltal. Detta arbete byggde på ett förslag från Miljövårdsberedningen.52 Vi socialdemokrater vill att ska utveckla metoder som ska syfta till att nationalräkenskaperna också tar med värdeförändringar i naturkapital och ekosystemtjänster på grund av vår konsumtion och produktion. Ekologiska faktorer och ekonomiska kostnader av miljömässig påverkan kan vägas in i gröna nyckeltal redovisade i budgetpropositionen, vilka kan bli ett underlag för när den fattar beslut om olika styrmedel för miljön. Dessa bör ses som ett komplement till BNP-måttet. En stor del av de hotade arter som finns upptagna på Artdatabankens listor trivs i strandmiljö. Den omläggning av strandskyddet som regeringen gjort riskerar att leda till en alltför stor exploatering av strandmiljöer och därmed hota dessa arter. Också friluftslivet och den för oss svenskar så grundläggande allemansrätten urholkas i och med den nya lagstiftningen. Risken är nu stor att stränderna blir tillgängliga för ett fåtal i stället för alla. Regeringens proposition 2010/2011:64 innebar ett tydligt uttryck för denna försvagning: uppluckrade regler som kan slå hårt mot allemansrätten och innebära ett steg tillbaka i klimat- och miljöarbetet. De lättnader som införts som gäller glesbygd anser vi socialdemokrater vara helt rimliga men den ökade bebyggelse som lagen öppnar för i områden med redan högt exploateringstryck drabbar den biologiska mångfalden och allemansrätten. Vi menar också att länsstyrelserna ska ges möjlighet att överpröva besluten. Regeringen bör återkomma till med justeringar av strandskyddet som säkrar den biologiska mångfalden och ökar tillgången till stränderna för friluftslivet i hårt exploaterade områden. Antalet främmande arter i har mer än fördubblats de senaste hundra åren.53 Många av dessa är invasiva, dvs.