ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H102Ju327 · 2013-09-24 00:00:00 — Skärpta straffsatser för smuggling av cigaretter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att se över straffsatserna för smuggling av cigaretter. beslagsstatistik visar att beslagtogs över 13 000 000 cigaretter. På varje paket som inte blir beslagtaget är vinstmarginalen hög, vilket gör cigarettsmuggling till en mycket lukrativ verksamhet. Som en motvikt till dessa vinster gäller det att minska incitamenten till smuggling av cigaretter. En av dessa åtgärder är skarpa straff oavsett om det gäller storskalig införsel, frekvent illegal införsel eller skattebrott på cigaretter. Dagens straffsatser är för inkonsekventa och för låga. Det blir än attraktivare att bedriva illegal verksamhet om risken för kännbara fängelsestraff förefaller liten. Syftet med en harmoniserad och höjd straffsats är, förutom att straffa den skyldige, att samhället sänder en tydlig signal att smuggling av cigaretter är något som inte tolereras. Den höjda straffsatsen avskräcker på så sätt potentiella smugglare. Konsekvenserna av smugglingen av cigaretter är problematiskt ur flera perspektiv. För det första är sambandet mellan rökning och allvarliga sjukdomar vetenskapligt belagt. Därför har infört tobaksskatt vid införsel för annat än privat bruk för att täcka åtminstone delar av sjukhuskostnader för vård av rökare. Vid illegal försäljning av insmugglade cigaretter försvinner möjligheten för staten att ta in dessa nödvändiga skatter. Vidare är de insmugglade cigaretterna billigare än de varor som säljs lagligt på den svenska marknaden. Då nio av tio börjar röka när de är unga är det viktigt att begränsa tillgången till cigaretter för unga. Den låga kostnaden gör att illegala cigaretter är attraktiva för mer priskänsliga konsumenter, vilken kategori ungdomar generellt tillhör. Den mest skadliga konsumtionen av cigaretter är den dagligvisa. Genom en hög kostnad för cigaretter blir det svårt för ungdomar att ha råd med detta konsumtionsmönster. I och med tillgång till illegala cigaretter försvinner detta hinder. Man vet också att många av smuggelcigaretterna innehåller mer giftiga ämnen än de lagliga. Ytterligare ett perspektiv är att cigarettsmugglingen är en central inkomstkälla för den organiserade brottsligheten. Flertalet myndigheter fastslår detta mönster. Att minska incitamenten för smuggling av cigaretter är ett sätt att minska ett av den organiserade brottslighetens mest inkomstbringande pengaflöden. Genom att överväga att se över straffsatserna för smuggling av cigaretter får den organiserade brottsligheten minskade resurser. Dessutom går inte skatteintäkter förlorade i lika hög utsträckning och mindre köpstarka grupper som ungdomar får ett minskat utbud av billiga illegala cigaretter.
mot · H102Ju328 · 2013-09-27 00:00:00 — Kartläggning av kommersiell sexuell exploatering av barn samt ökad information till allmänheten tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen dels om behovet av en kartläggning av omfattningen av kommersiell sexuell exploatering av barn, dels om att öka informationen till allmänheten om barnsexhandeln. Barnsexhandel är en samlingsterm för barnhandel för sexuella ändamål, barnpornografi och barnsexturism. Alla dessa övergrepp sker mot betalning och utgör stora intäkter för den organiserade brottsligheten. Regeringen lade 2007 fram en uppdaterad version av den nationella handlingsplanen mot sexuell exploatering av barn som innehöll tio ytterligare åtgärder mot barnsexhandeln. Då barnsexhandel är ett komplext problem finns det anledningar att ytterligare kartlägga hur omfattande barnsexhandeln är. Denna kartläggning kan sedan ligga till grund för åtgärdsförslag. Dessutom bör informationen till allmänheten gällande barnsexhandeln öka. Även om riksdag godkände konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp och därmed tog bort kravet om dubbel straffbarhet, vilket tidigare behövdes för att svensk domstol skulle kunna döma någon för barnsexhandel när brottet begåtts utomlands, behöver allmänheten mer information. anmäls få av de barnsexhandelsbrott som svenska medborgare bevittnar utomlands eftersom få vet att det numer är olagligt om en svensk begår brottet även om det är lagligt i landet i fråga. Exempelvis bör det finnas information på utrikesflygplatser, båtterminaler och vaccinationskliniker. Barnsexhandel är svåra brott och därför bör regeringen se över möjligheterna att kartlägga omfattningen av kommersiell sexuell exploatering av barn samt öka informationen till allmänheten om barnsexhandeln.
mot · H102Ju329 · 2013-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt ska återkomma med underlag för vilka av polisens arbetsuppgifter som bättre kan utföras av andra samhällsaktörer samt förslag på en omorganisation för detta ändamål. utför polisen sådana arbetsuppgifter som egentligen borde ligga inom andra samhällsaktörers ansvarsområden. gick rikspolischefen ut i en artikel på DN:s nätupplaga och uppmärksammade situationen.1 menar att många av de arbetsuppgifter som polisen utför hindrar organisationen ifrån att uppfylla de mål som är uppsatta för kärnverksamheten. skulle uppgifterna ofta skötas bättre av andra eftersom att polisen i många fall besitter en helt annan kompetens än den som krävs. Följande exempel och rekommendationer ger rikspolischefen: Utfärdande av pass bör helt skötas av länsstyrelserna. Ansvaret för omhändertagandet av berusade personer i fyllecell bör skötas av landstingspersonal. Tillståndsgivning för exempelvis fyrverkerier och cirkustält bör skötas av kommunerna. Inspektion av farliga istappar bör skötas av snöröjare. Inspektion av utrymningsvägar och eltillförsel på hotell och pensionat bör skötas av kommunen. Omhändertagandet av hittegods bör skötas av annan än polisen. Transporter av vissa personer, såsom ungdomar till ungdomshem, kan ibland skötas av andra. Själva omhändertagandet av vanvårdade djur bör skötas av någon med bättre kompetens inom det veterinära området. Jag delar synpunkter om att flera arbetsuppgifter som polisen har i bör utföras av någon annan och anser därför att regeringen skyndsamt skall återkomma med underlag för vilka av polisens arbetsuppgifter som bättre kan utföras av andra samhällsaktörer samt förslag på omorganisation för detta ändamål.
mot · H102Ju330 · 2013-09-19 00:00:00 — Illegal handel med pass tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att åtgärder ska vidtas för att förhindra missbruk och handel med svenska passhandlingar. På baksidan av svenska pass brukar följande kunna läsas: Passet är en värdehandling som skall förvaras säkert och hanteras varsamt. I vårt land finns det personer som systematiskt uppger att de förlorat sina pass för att gång på gång få nya utfärdade som de sedan kan sälja på den svarta markanden. I en medieframställning om illegal handel med pass berättar , biträdande chef på i , att det finns exempel på personer som tappat sitt pass en gång . Vidare berättas om själva handelsförfarandet. Först säljs ett pass för omkring 10 000 på den svarta marknaden. Sedan används det till illegala resor. Därefter begär den ursprungliga passinnehavaren att få ett nytt pass utfärdat och proceduren upprepas.1 Enligt har också antalet pass som uppges ha förkommits ökat kraftigt . Antal svenska pass som uppges ha förekommits data hämtade ifrån RUT-utredning om förkomna pass Dnr 2012:37. Alla former av organiserad brottslighet måste bekämpas. När det gäller verksamhet som rör handel med svenska passhandlingar, som kan understödja allt ifrån människosmuggling, trafficking till rent av resor för terrorister, får bekämpandet ses som av yttersta vikt. är utfärdandet och nyttjandet av passhandlingar något som berör hela befolkning. Nya regler för utfärdandet av pass får därför inte inskränka allvarligt på vanliga medborgares praktiska omständigheter i samband med t.ex. resor. Med utgångspunkt i att en passhandling faktiskt är en värdehandling som bör förvaras säkert och hanteras varsamt är det inte rimligt att vanliga medborgare gång på gång förlorar sitt pass under loppet av . kan naturligtvis exceptionella fall av olycka förekomma varvid en medborgare faktiskt förlorar flera pass som denne är nödgad att resa utomlands. En möjlig lösning skulle kunna vara att nya passregler införs som gör gällande att en medborgare endast kan kvitta ut två nya pass om tidigare passhandling förkommit samt att det vid det andra utfärdandetillfället av pass (under ) påförs en tilläggsavgift i sådan storlek av det inte blir lönt att sälja passen. På så sätt förhindras storskalig svart handel med pass som de ekonomiska incitamenten minskas eftersom att endast ett pass kan utfärdas till normalt pris. En annan och inte nödvändigtvis ömsesidigt uteslutande lösning skulle kunna vara att speciella restriktioner införs. Dessa skulle kunna ge passutfärdare rätt att avslå passansökan ifrån misstänkta personer. Alldeles oavsett hur den bästa tekniska lösningen ser ut är det av största vikt att åtgärder vidtas för att denna svarta handel med svenska passhandlingar ska förhindras. Jag vill därför att regeringen skyndsamt återkommer med förslag om detta. Nätartikel Människosmuggling med svenska pass publicerad: onsdag 11/1-2012, SR Ekot.
mot · H102Ju332 · 2013-09-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att trafikbrottslagen ska ändras så att trafiksäkerheten väger mycket tyngre än vid bedömning om ett fordonsförverkande ska anses skäligt i förhållande till fordonets värde och gärningsmannens ekonomiska situation. anmäldes ca 27 000 rattfylleribrott i , varav 12 000 var under påverkan av narkotika, en brottstyp som ökat lavinartat (anmäldes ca 4 600 sådana brott, alltså har det skett en ökning med ).1 Rattfylleri under påverkan av alkohol och narkotika är ett mycket allvarligt brott. Inte bara riskerar rattfyllerister sina egna liv, utan också sina medtrafikanters, cyklisters, fotgängares, vuxnas, äldres och barns liv – ja, alla i samhället riskerar att bli offer för rattfylleristens bristande omdöme. dör runt 70 och flera hundra skadas till följd av rattfylleri.2 Dessa uppgifter bör dock vara i underkant då inte alla trafikomkomna förare prövas för alkoholpåverkan och alkoholhalten kan ha sjunkit avsevärt vid tiden för obduktion (bl.a. på grund av att dödsfall inte inträffat förrän efter en tids vård på sjukhus).3 Det är allas vårt ansvar att justera betänkligheter i lagstiftning och därigenom arbeta mot de alkohol- och narkotikarelaterade olyckorna i trafiken. finns en uppenbar sådan betänklighet: I lag (1951:649) om straff för vissa trafikbrott anges i 7 §: Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är oskäligt. Vad som är oskäligt framgår av Högsta domstolens dom NJA 2006 s. 751. HD-avgörandet rör en alkoholberoende man som tidigare fått sitt körkort indraget p.g.a. grovt rattfylleri. Det indragna körkortet till trots fortsatte mannen att köra grovt onykter , bl.a. till Systembolaget och mot rött ljus. Detta ledde till ett nytt åtal. Mannen erkände brott men var skiljaktig med underinstanserna om att dennes bil, värderad till ca 120 000, skulle förverkas. HD slog fast att de aktuella trafikbrotten, liksom det tidigare grova rattfylleriet, är av sådan art att ett förverkande får anses erforderligt från trafiksäkerhetssynpunkt. HD slog dock även fast att ett förverkande av mannens fordon skulle vara oskäligt med avseende på bilens värde och mannens ekonomiska situation. Därmed upphävde HD underinstansernas domar och mannen slapp få se sin bil förverkad. Denna betänklighet i lagen har öppnat för att grovt rattfulla kan få behålla sina fordon och fortsätta utsätta sig själva och sin omgivning för livsfara, trots att de vid upprepade tillfällen dömts för grovt rattfylleri och fått sina körkort indragna. Jag anser att det är hög tid att förändra detta. Lagen bör göras strängare i detta avseende så att trafiksäkerheten väger mycket tyngre vid bedömning om ett fordonsförverkande ska anses skäligt i förhållande till fordonets värde och gärningsmannens ekonomiska situation. Tabell 10 Anmälda brott efter brottstyp, Hela landet, åren 2002–2011, Brås statistikdatabas på . Myndigheten Trafikanalys , s. 51.
mot · H102Ju333 · 2013-09-19 00:00:00 — Inte sänkta straff vid utvisning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utvisning till men för den tilltalade inte längre ska beaktas vid straffmätning. Det är ingen självklarhet att få vistas i vårt land, lika lite som det är en självklarhet att få bli inbjuden till någons annans hem. Av detta skäl bör inte heller ett straffs stränghet ses som något sammankopplat med beslut om utvisning. Så är det dock inte , utan i de få fall åklagare faktiskt yrkar på utvisning och detta utdöms, så resulterar detta ofta i ett sänkt straff. dömdes ex. en slovakisk man som planerat invandrat till för att systematiskt begå brott mot äldre och handikappade. Mannen konstaterades skyldig till 14 fall av grov stöld och två fall av bedrägeri. Samtliga gärningar var riktade mot äldre och till synes värnlösa kvinnor, med undantag för en man som istället var bunden till kryckor. Hovrätten konstaterade att straffvärdet för dessa brott uppgick till fängelse samt utvisning eftersom att gärningsmannens brottslighet varit av sådan omfattning och är av sådant slag att det kan antas att han kommer att göra sig skyldig till fortsatt brottslighet här i landet. Gärningsmannen bedömdes också sakna tillräcklig anknytning till bl.a. genom att hans fru och barn bodde i . Hovrätten konstaterade dock att mannen uppgett att några av dennes släktingar var bosatta i , varför hovrätten ansåg att mannen ändå skulle komma att lida men till följd av utvisningen. Hovrätten sänkte därför gärningsmannens straff med några månader.1 Detta är naturligtvis inget ovanligt fall utan frågan om huruvida en utvisad bedöms lida men tillföljd av utvisning ska enligt beaktas vid straffmätning. Sådana här straffsänkningar anser jag dock inte vara rimliga. Mannens brott mot de äldre kvinnorna och den handikappade mannen blir inte mindre svåra av att mannens släktingar får hälsa på honom i istället för vice versa. Av detta skäl anser jag att den förmildrande omständigheten BrB 29 kap. 5 § 4, om den tilltalade förorsakas men genom att han på grund av brottet utvisas ur riket, ska upphävas. Mål nr B 3447-12, dom meddelad av Hovrätten för .
mot · H102Ju334 · 2013-09-19 00:00:00 — Ingen straffrabatt vid otillåten utredning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att säker bevisning, där skuldfrågan står klar och som tillkommit genom otillåtna eller kränkande utredningsmetoder, ska ge samma straffpåföljd som om bevisningen tillkommit genom tillåtna utredningsmetoder. anmäldes en kvinna i försvunnen. Ett brott misstänktes ligga bakom försvinnandet och samma månad häktades en tidigare kriminell med kopplingar till kvinnan som skäligen misstänkt. Någon kropp återfanns dock inte och förundersökningen lades ned året därpå. hittades nya spår som åter pekade på den tidigare misstänkta. Denne anhölls igen 2008 endast för att släppas , dock fortfarande som huvudmisstänkt. vände östgötapolisen sig till för att få hjälp med detta s.k. cold case. Med hjälp av en framgångsrik infiltration, vari en polis låtsades vara kriminell, lurades den misstänkte att avslöja att den försvunna och mördade kvinnans kropp fanns belägen under en gödselstack. Bevisningen som krävdes för att utom rimligt tvivel knyta den misstänkte till brottet fanns nu när mordoffret kunde analyseras. Den misstänkte dömdes sedermera till fängelse för mord i tingrätt. Domen överklagades och prövades i hovrätten. Hovrätten fann inget skäl till förändrad syn i skuldfrågan. Vad gäller påföljdsfrågan ansåg man dock, i och med formen av bevisprovokation ifrån polisens sida, att mördarens rätt till en rättvis rättegång kränkts. P.g.a. denna kränkning ansåg man att straffet skulle lindras med stöd av 29 kap. 5 § 8 BrB. Hovrätten sänkte därmed också straffet från fängelse till fängelse.1 Denna typ av rättspraxis anser jag ej överensstämma med den allmänna rättsuppfattningen. Har säker bevisning om brott framkommit genom otillåtna utredningsmetoder, såsom brottsprovokation, felaktigt använd bevisprovokation o.s.v., bör detta inte påverka straffpåföljden för den tilltalade. Att otillåtna eller kränkande metoder använts gör inte det begångna brottet mindre svårt och brottet ska därför rendera ett lika svårt straff såsom det gjort om bevisning tillkommit genom tillåtna metoder. Reaktionen och konsekvenserna som följer av den felaktiga användningen av utredningsmetoder bör istället behandlas som ett separat ärende – exempelvis en polisiär internutredning om tjänstefel eller på det sätt som finnes lämpligt. HovR B 344-112011-04-04.
mot · H102Ju335 · 2013-09-19 00:00:00 — Lättare att använda kameraövervakning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska göras betydligt lättare att få tillstånd för kameraövervakning på platser dit allmänheten har tillträde. är det tillåtet för privatpersoner att filma andra medmänniskor på allmän plats. T.o.m. fula gubbar kan fritt filma barn utanför en skolgård. Att däremot sätta ut kameror på allmänna platser för att skapa trygghet och säkerhet för medborgare är strängt reglerat. Man kan dock fråga sig om det inte är mer integritetskränkande att bli smygfilmad av andra med mobila kameror än av t.ex. ett företag som vill skapa trygghet vid sina entréer. När länsstyrelserna ska pröva tillståndsansökan för kameraövervakning på allmän plats görs en mycket sträng avvägning mellan filmade personers integritet och ett konkret behov.1 Ett exempel på en sådan avvägning är företaget ansökan om att sätta upp kameror på Resecentrum i . På stationen hade flera incidenter såsom fyllebråk, ungdomsbråk, skadegörelse, ofredande och väskryckning rapporterats. avslog dock företagets ansökan om att sätta upp kameror med motiveringen att platsens struktur – med dess restauranger och samlingsytor – bidrar till att människor uppehåller sig där än i vanliga stationsbyggnader. Integritetskränkningen skulle alltså vara större än behovet menade man. Motiveringen och avvägning ter sig dock märklig. Det är ju faktiskt människor som begår brott och allmänna platser med mycket människor renderar också fler brott. Motiveringen ter sig ännu märkligare om man ser till gemene mans åsikter om kameraövervakning. När Jernhusen frågat sina resenärer svarade att de var positiva till kameraövervakning.2 Resultatet är inte förvånande. En liknande undersökning företogs av , vari av respondenterna uppgav att de hade förståelse för att butiker sätter upp kameror.3 () genomförde också den en liknande studie om elever och föräldrars syn på kameraövervakning i skolor. Även här uttalade sig positivt om kameraövervakning, förutsatt att den reglerades.4 I en rapport från Brå avhandlades att av tillfrågade svenskar uppgav att de skulle känna sig tryggare i kameraövervakade stadskärnor generellt och ännu fler efter mörkrets inbrott.5 Att många svenskar är positiva till kameraövervakning är inte konstigt eftersom att metoden medför många fördelar. bidra till att avbryta pågående brott bidra till att identifiera gärningsmän och skapa bevisning förhindra nya brott genom att gärningsmän lagförts tack vare ovanstående Med dessa fördelar i åtanke och svenskars generellt positiva attityder till användning anser jag att avvägningar är alltför stränga. Jag vill därför att regeringen återkommer med förslag som gör det betydligt lättare att få tillstånd för kameraövervakning på platser dit allmänheten har tillträde. Brå Kameraövervakning i brottsförebyggande syfte RAPPORT 2003:11.
mot · H102Ju336 · 2013-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rymning från kriminalvårdsanstalt och avvikelse från permission bör kriminaliseras. utgör det inget brott att rymma ifrån en kriminalvårdsanstalt. Att döma grova brottslingar till fängelsestraff är inte bara ett sätt att skydda samhället ifrån grova brott utan också ett sätt att ge dessa en möjlighet till botgöring. Genom att ta emot och avtjäna ett straff, som står i proportion till det begångna brottet, ges brottslingar möjlighet att erkänna sina felande handlingar. Därmed öppnas också för förlåtelse och försoning med brottsoffer och samhälle. Att däremot rymma ifrån sitt fängelsestraff – och kanske t.o.m. begå brott på flykt – är att göra det motsatta. Den som rymmer signalerar att man inte ställer upp på rättsamhällets grundvalar och inte söker botgöring för de oförrätter som man åsamkat ett brottsoffer. Detta är alltså ett mycket klandervärt beteende och liksom andra mycket klandervärda beteenden borde detta markeras mot genom en kriminalisering i lag. kan en rymling visserligen få sin fängelsevistelse förlängd . Denna mindre disciplinåtgärd saknar dock det symbolvärde ett brott med tillhörande proportionerligt straff har. Vi bör därför, likt våra grannländer , och , kriminalisera rymning ifrån kriminalvårdsanstalt och avvikelse ifrån permission.1 Straffen bör liksom i våra grannländer maximalt kunna ge fängelse (2–). Regeringen bör återkomma med ett lagförslag om detta. SOU 2005:6, s.
mot · H102Ju338 · 2013-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att polisen vid efterlysningar till allmänheten med hjälp av gärningsmannabeskrivningar inte får censurera information om gärningsmannens utseende eller ursprung. Det finns situationer när polisen inte går ut med information till allmänheten om misstänkta gärningsmän. Situationer när sådan information skulle kunna störa en förundersökning och eventuellt varna eftersökta gärningsmän som t.ex. skulle kunna fly utomlands eller undanröja bevis. Det finns också situationer när polisen direkt går ut med signalement på gärningsmän till allmänheten i hopp om att tips eller information om de eftersökta så snabbt som möjligt skall kunna leda till ett gripande eller åtminstone till ökad vaksamhet. I vissa av dessa fall utelämnas viktig information om gärningsmännen i rädsla för att bryta mot politiskt korrekta normer och bli föremål för anklagelser om rasism. Härunder ges ett exempel om ett rån i : En matbutik som rånats av en ensam gärningsman beväpnad med en yxaGärningsmannen beskrivs som en man med normal kroppsbyggnad och iklädd en ljusgrön munkjacka. Gärningsmannen beskrivs men något elementärt och kanske det mest uppenbara signalementet utelämnas dock – nämligen: offrets utseende och ursprung. Denna rädsla som får polisen att utelämna viktiga signalement är inte ogrundad. När t.ex. närpolis skickade ut informationsmaterial till grannsamverkansföreningar om ligor som härjade med ursprung från vissa specifika världsdelar var inte medierna långsamma att uppmärksamma detta. Man rubricerade detta som att polisen spridde fördomar trots att gärningsmannabeskrivningarna var sanningsenliga. Snabbt blev polisen tvungna att urskulda sig efter tillrättavisningen.1 Jag menar att polisens huvuduppgift är att gripa gärningsmän och skydda samhället ifrån grovt kriminella. Vid efterlysningar, som ju syftar till att allmänheten ska hjälpa polisen, ska polisen ej censurera signalement för att vara medierna eller andra intressen till lags. Den svenska polisen bör följa våra nordiska grannländers poliskårers exempel och även gå ut med gärningsmannens utseende och ursprung när vittnesmål medger detta.2 Polisen i måste visa att den likt polisen i våra grannländer först och främst vill gripa eftersökta gärningsmän utan hänsyn till politiskt korrekta normer. För olisen fortsätter att utelämna signalement för vissa grupper av gärningsmän kommer fler offer att utsättas för brott i onödan. Det är därför av största vikt att regeringen sänder ut tydliga signaler till polisen om att signalement rörande gärningsmännens utseende och ursprung aldrig får censureras bort när övriga signalement meddelas till allmänheten. Se t.ex. norska polisens arbete i rapporten i från Oslos polisdistrikt.