ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H102C366 · 2013-09-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sms-lån. I dagens samhälle kan man mycket lättvindigt komma över krediter, till exempel sms-lån. För vissa blir dessa lån så kostsamma att de inte klarar av att betala tillbaka sin skuld, utan hamnar hos . Antalet sms-låneärenden hos ökade drastiskt , och särskilt allvarligt är det att ungdomarnas andel av dessa ärenden ökar. Kvinnor har i lägre omfattning än män dragit på sig krediter av olika slag, men 2010 var det första gången som kvinnornas procentuella andel av de obetalda sms-lånen översteg . De vanligaste orsakerna till att kvinnor tar ett sms-lån är för att köpa dagligvaror, köpa till barnen och för att betala andra skulder. Att starta sms-låneverksamhet är enkelt. registrerar namnen på snabblåneföretagen och gör vissa kontroller på lämplighet, men i övrigt kontrolleras inte verksamheten. Det finns alltför många oseriösa företag i sms-lånebranschen. Dessa ägnar sig åt en vilseledande marknadsföring som gör att många, framför allt ungdomar och ensamstående mammor, lockas in i en skuldfälla. Ett exempel är när man marknadsför att låntagaren inte behöver betala ränta, endast avgifter. Dessa avgifter visar sig sedan vara så höga att de motsvarar i ränta. Det farliga med sms-lån är att de ofta ges på mycket lösa grunder. Många av dem som inte klarar att betala sina skulder skulle inte beviljats lån utifrån en normal kreditprövning. Skälet till att de trots allt beviljas sms-lån är naturligtvis att mycket höga räntor och avgifter ändå gör det till en god affär för dessa företag, som dessutom kan vända sig till när krediten ska drivas in. Det är ett ganska riskfritt sätt att tjäna stora pengar. Några av de största sms-låneföretagen har redan fått kritik av , som menar att dessa aktörer helt enkelt struntar i att granska sina kunder innan de lånar ut pengar. Det har i sin tur lett till att många människor hamnar i en knepig skuldfälla som påverkar hela livet. Det har funnits människor som vill tjäna pengar på att ge lån till skyhöga räntor. Det vill vi förhindra. Därför är det att via lagstiftningsvägen pröva möjligheten att förbjuda sms-lån eller i alla fall starkt begränsa möjligheten till sms-lån.
mot · H102C368 · 2013-09-16 00:00:00 — Aktieutdelning i kommunala bostadsbolag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om aktieutdelning i kommunala bostadsbolag. 2011 trädde lagen om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag i kraft. Av lagstiftningen framgår att kommunala bostadsaktiebolag ska bedriva sin verksamhet enligt affärsmässiga principer. Syftet är således att de kommunala bostadsaktiebolagen ska agera på samma sätt som ett privatägt bostadsaktiebolag skulle ha gjort i samma situation. Lagstiftningen styr hur det kommunala bostadsbolaget agerar på marknaden, vilket bland annat innebär en ökad frihet i bostadsbolagets sätt att manövrera och agera. I rollen som ägare finns dock en begränsning kvar, som skiljer de kommersiella aktörerna från de kommunalt ägda bostadsbolagen, och det är reglerna för aktieutdelning. I propositionen Allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag och reformerade hyressättningsregler står bland annat följande om aktieutdelningar: En begränsning av värdeöverföringar från allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag ska införas. Ett allmännyttigt kommunalt bostadsaktiebolags värdeöverföringar ska under ett räkenskapsår inte få överstiga summan av ett belopp motsvarande räntan, beräknad på den genomsnittliga statslåneräntan under föregående räkenskapsår med tillägg av en procentenhet, på det kapital som kommunen eller kommunerna vid föregående räkenskapsårs utgång har tillskjutit till bolaget som betalning för aktier. Sådana värdeöverföringar får dock under ett räkenskapsår inte överstiga hälften av bolagets resultat för föregående räkenskapsår. I klartext innebär detta att det är omöjligt att skjuta upp uttaget av vinster från till ett senare år. Jag anser att regeringen bör överväga att se över begränsningen gällande aktieutdelning i kommunala bostadsaktiebolag. de (M)
mot · H102C369 · 2013-09-16 00:00:00 — Enkel majoritet vid bostadsrättsombildning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga möjligheten att införa enkel majoritet vid bostadsrättsombildningar. Sedan alliansregeringen tillträdde 2006 har det hänt mycket inom bostadspolitiken. En ny upplåtelseform – ägarlägenheter – har introducerats och det är mer lönsamt att hyra ut sin bostad i andra hand, vilket har lett till att fler nu hyr ut sin bostad i andra hand. 2013 satsade vi bland annat på sänkt fastighetsavgift för hyres- och bostadsrätter i flerbostadshus. Men en reform saknas. Det bör bli enklare att ombilda hyresrätter till bostadsrätter. Ombildning från hyresrätt till bostadsrätt ger människor en möjlighet att investera, satsa och ta ansvar i sitt boende. Genom en bostadsrätt äger man en andel av sin bostadsrättsförening. För att en hyresrätt ska kunna ombildas till bostadsrätt ska vissa förutsättningar vara uppfyllda enligt lag. Dels måste det finnas en bostadsrättsförening som är registrerad hos , dels krävs beslut om ombildning på en föreningsstämma. Vid föreningsstämman är beslutet giltigt endast om medlemmar i bostadsrättsföreningen haft rösträtt och minst två tredjedelar () av de uthyrda lägenheterna röstar för en ombildning. Det innebär att om det i en fastighet finns 30 lägenheter inklusive lokaler behöver minst 20 medlemmar i bostadsrättsföreningen rösta för en ombildning till bostadsrätt. Att minst två tredjedelar av föreningsstämmans ombud behöver rösta för en ombildning innebär att en minoritet av de boende kan rösta nej för att förhindra en förändring. Villkoren och förutsättningarna bör vara likställda när boende ska ställas inför två alternativ. Möjligheten för ombildning bör vara lika stor som möjligheten att inte göra någonting. Jag anser att man bör överväga att ersätta dagens krav på kvalificerad majoritet med ett krav på enkel majoritet. de (M)
mot · H102C374 · 2013-09-25 00:00:00 — Reglera försäljning av evenemangsbiljetter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att reglera försäljning av evenemangsbiljetter. När evenemangsbiljetter släpps är det vanligt att en del av dessa biljetter, främst de allra mest eftertraktade, hamnar på den svarta marknaden. Det här gör det allt svårare för en enskild konsument att komma över efterlängtade konsert- och idrottsbiljetter till ordinarie pris. Exempel finns till och med där biljetter annonserats ut på andrahandsmarknaden redan innan biljettsläpp, det vill säga till betydligt högre priser och att biljetterna finns på den ordinarie marknaden. Denna problematik leder till att den sociala klyftan i samhället vidgas då endast de bäst bemedlade människorna har möjlighet att köpa dyra evenemangsbiljetter. De försök som gjorts för att begränsa problemet har inte fungerat på ett tillfredsställande sätt. Därför bör möjligheten för att införa personliga biljetter ses över.
mot · H102C378 · 2013-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att verka för förändringar inom området miljömärkning. Att hantera miljöfrågan är en av vår tids absolut största utmaningar. Kommande generationer kommer att prövas mot hur väl vi lyckas med åtgärder som begränsar föroreningar och utsläpp. Vi har alla ett ansvar i arbetet med att skapa en bättre miljö. För att nå långsiktig hållbarhet behöver vi agera i både stora och små sammanhang, i vår egen vardag. Det kan handla om val av energi, sophantering, rätt val av tv-apparat, men också om att det i vardagen ges möjlighet att konsumera produkter som inte bara är framställda utan också distribuerade på ett miljövänligt sätt. För den miljömedvetne konsumenten är det inte helt enkelt att försäkra sig om att man verkligen gör rätt val och att de miljömärkta produkter man köper alltigenom är miljövänliga. Det är lite av en djungel ute i butikerna bland alla märkningar. Det medför naturligtvis att konsumenten får svårt att värdera vad de olika märkena står för och hur miljövänliga produkterna faktiskt är. Som konsument har du rätt till tydlighet på detta område. Denna tydlighet styr förhoppningsvis sedan valen på ett sätt som gynnar de produkter och producenter som är miljömässigt acceptabla. Om vi tar som exempel ett kravmärkt paket majsflingor, så kan förvisso ha kravodlats, men för emballering har majsflingorna sedan kanske transporterats till , paketerats i kartonger av pappersmassa som framställts genom miljöovänlig avverkning och massatillverkning, producerade i ett allt annat än miljöcertifierat pappersmasseföretag, för att sedan transporteras tillbaka till konsumenten i t.ex. . Det faktum att majsflingorna i sig är kravodlade och att det är detta som redovisas för konsumenten blir sett i ljuset av hela produktionskedjan minst sagt vilseledande. Det behövs med andra ord tuffare logistiska krav som tar hänsyn till hela produktkedjan när avvägningar relaterade till miljömärkning ska fastställas. Det finns bra modeller för hur företagen kan göra direkt skillnad. I jobbar pappersmasseföretaget tillbaka inom ramen för EPD, ett system för miljövarudeklaration som via grundliga analyser syftar till att beskriva miljöegenskaper hos produkter och tjänster i ett livscykelperspektiv. Huvudman är och systemet är initierat och drivs av näringslivet. Flera länder har visat ett stigande intresse för denna typ av modell, vilken skulle kunna tjäna som modell i både nationella och internationella sammanhang. Inriktningen bör vara att verka för att det ställs hårdare krav på miljömärkta produkter sett ur ett helhetsperspektiv. Detta arbete bör åtföljas av ett mer likformigt och rättvisande miljömärkningssystem som ökar konsumentens möjlighet att göra bra miljöval.
mot · H102C383 · 2013-09-25 00:00:00 — Vårdnad om barn när en förälder mördat den andra föräldern tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utredning om att i införa en särskild regel som utesluter vårdnaden om gemensamma barn för den förälder som mördat eller på något annat straffbelagt sätt bragt den andra föräldern om livet. Barn står som regel under vårdnad av båda sina föräldrar. Den som har vårdnaden om ett barn har ett ansvar för barnets personliga förhållanden och ska se till att barnets behov av omvårdnad, trygghet och en god fostran tillgodoses (1–2 §§ 6 kap ). Barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge (2 a § 6 kap ). Om barnet står under vårdnad av båda föräldrarna och en av dem dör ska den andra föräldern ensam ha vårdnaden (9 § 6 kap ). Denna regel gäller även för det fall att den ene föräldern mördat eller på annat straffbelagt sätt bragt den andra föräldern om livet. Detta är en fullständigt orimlig ordning. Ingen hänsyn tas här till vilka katastrofala följder som detta innebär för barnet. krav att barnets bästa alltid ska sättas i främsta rummet beaktas inte heller. I sådana här fall ska en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet utses på talan av socialnämnden i barnets hemkommun. Detta måste klargöras genom en särskild lagregel i . En utredning bör pröva denna fråga.
mot · H102C384 · 2013-09-26 00:00:00 — Barnets rätt till ombud vid vårdnadstvister tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för en lagändring så att barn får rätt till ett eget ombud i form av en särskild företrädare i vårdnadstvister. En av de centrala delarna i är att barnets bästa alltid ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barnet. Dessvärre är det inte alltid så och framförallt inte när det handlar om barn som bevittnat eller själva varit utsatta för våld. Situationer som ofta resulterar i vårdnadstvister där barnet inte får föra egen talan trots att processen syftar till att komma fram till det bästa för barnet. I dessa vårdnadstvister tvingas någon av föräldrarna att föra barnets talan, vilket ofta får till följd att fokus hamnar på de vuxna föräldrarna i stället för på barnet. Om barnet i dessa fall representerades av ett eget ombud i form av en särskild företrädare skulle barnens rättssäkerhet stärkas markant. Införande av särskild företrädare för barn i vårdnadstvister skulle sannolikt också få den effekten att det skulle ställas större krav på objektivitet och saklighet i de utredningar och åtgärder som utförs inom och som berör samma barn. Särskilda företrädare för barn i vårdnadstvister skulle också medföra större krav på att domstolarna följer det som kan styrkas genom vetenskap och beprövad forskning. Detta skulle kunna få till följd att utbredningen av Parental Alienation Syndrome (PAS) inom rättstillämpningen motverkas. Tendenser som kraftigt påverkar barns rättssäkerhet negativt. PAS har, i , anammats av både socialtjänst och domstolar. Det särskilda ombudet ska få möjlighet att tillgodose barnets rätt att få tas på allvar, och artikel 12 i som deklarerar rätten att bli hörd och få sina åsikter beaktade. Dessa ska inkorporeras i vårdnadsutredningen och ligga till grund för beslut i rätten.
mot · H102C385 · 2013-09-25 00:00:00 — Arvsrätt för efterlevande make och särkullbarn tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra arvsreglerna i så att efterlevande make kan behålla makarnas permanentbostad även om detta skulle inkräkta på särkullbarnens rätt till arv efter sin avlidna förälder. infördes arvsrätt för efterlevande make med innebörd att all den avlidnes kvarlåtenskap tillföll den efterlevande maken med fri förfoganderätt. Detta innebar att bröstarvingar fick vänta med att få ut sitt arv till dess båda makarna var avlidna. En förutsättning var dock att den avlidne inte efterlämnade särkullbarn. Dessa tillförsäkrades nämligen rätten att erhålla sitt arv efter sin avlidna förälder. Genom ett testamente kan makarna förändra situationen för särkullbarnen genom att inskränka deras rätt till arv efter sin förälder till laglotten (som är hälften av arvslotten). För många är förmögenhetssituationen sådan att familjens stora förmögenhet består av en villa eller en bostadsrätt, som utgör makarnas permanentbostad. Detta innebär i många fall att efterlevande make eller maka tvingas att avyttra och flytta från permanentbostaden för att få medel till att betala ut särkullbarnens arv. Detta är minst lika otillfredsställande som det var när en make eller makar tvingades flytta på grund av en orimligt hög fastighetsskatt. Därför krävs det lagändringar så att den efterlevande maken kan bo kvar i den permanentbostad som makarna levt i . Som en lösning på detta problem har det föreslagits att även särkullbarnen ska vänta med att få ut sitt arv till dess att efterlevande make avlidit. Detta är dock ingen tillfredsställande lösning på grund av att den öppnar alltför stora möjligheter för den efterlevande maken att vidta sådana dispositioner att särkullbarnens arvsrätt helt eller delvis äventyras. I stället bör man finna en lösning så att permanentbostaden kan behållas av efterlevande maken och övrig egendom utskiftas till särkullbarnen. Regeln i 3 kap. 1 § andra stycket om rätt för den efterlevande maken att alltid få egendom till så stort värde som motsvarar fyra gånger basbeloppet räcker inte till när det är fråga om en villa eller en bostadsrätt. I har man infört en särskild rätt för den efterlevande maken att oskiftad i sin besittning få behålla den bostad som utgjort makarnas gemensamma hem. All övrig egendom utskiftas. Den finländska modellen innebär att särkullbarnen får vänta med att få ut sitt arv när det gäller bostaden. Den tillgodoser på så sätt efterlevande makens mycket rimliga krav på att få bo kvar i den tidigare gemensamma bostaden. Den tillgodoser vidare särkullbarnen på så sätt att bostaden inte kan avyttras av den efterlevande maken utan att särkullbarnen aktivt medverkar. Möjligtvis kan det finnas andra alternativ än det som valts i . Det viktiga är att frågan kan bli föremål för en allsidig utredning och att inriktningen av den utredningen blir att efterlevande make eller maka ska kunna behålla den tidigare gemensamma bostaden även i situationer där detta inkräktar på särkullbarns arvsrätt.
mot · H102C391 · 2013-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ersättning för intrång på mark för ianspråktagande för ledningsutbyggnad, , vägar, järnvägar etc. Av ett antal olika skäl uppstår intressekonflikter mellan den enskilde markägarens vilja och samhällets önskemål att kunna utnyttja mark för annat ändamål. Två sådana områden traditionellt är vägar och järnvägar. handlar det ofta om ledningsdragningar av olika slag, transformatorstationer m.m. Även har efterhand alltmer utökat kraven på intrång på enskild mark. Två exempel som har medfört infekterade diskussioner är anläggningar för vindkraftens utbyggnad och nya stomnät för elöverföring som tar mycket mark i anspråk. Det är särskilt bekymmersamt då det ofta handlar om redan hårt exploaterade områden där markägare har fått sina möjligheter att utnyttja sin mark ytterligare kringskurna. I ett modernt samhälle kommer man då och då till situationer då man behöver utnyttja mark för allmänna infrastrukturändamål, därom är alla överens. är kraven på avkastning av marken för odlingsändamål allt större både i jordbruk och i skogen. Det är då rimligt att berörda markägare får en ersättning som fullt ut ersätter de drabbade. Men det är också viktigt ur ett samhällsekonomiskt perspektiv att exploateringskalkyler görs mellan olika alternativ där prissättningen fullt ut täcker den samhällsekonomiska kostnaden för att mark tas i anspråk och mer eller mindre omöjliggör annan användning. Därutöver bör övervägas lämpligheten i att markägaren kan få del i de värden som skapas genom det nya utnyttjandet av den mark som markägaren avstått tidigare. Grundtanken är att med en relevant ersättning får markägaren sin rättmätiga ersättning och exploatören av marken får rätt ingångsvärden i sina kalkyler på samhällskostnaden för det aktuella intrånget.
mot · H102C393 · 2013-09-24 00:00:00 — Bolagsstämmokravet för små aktiebolag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bolagsstämmokravet för små aktiebolag. En stor del dispositiva regler i ABL präglar aktiebolagens organisation. Reglerna ska utgöra ett skydd för minoritetsaktieägare i bolaget.1 Om samtliga aktieägare samtycker till ett beslut fyller regeln således ingen funktion och kan därför frånträdas. I ABL 7 kap. 1 § stadgas att aktieägarnas rätt skall utövas vid bolagsstämma och vidare i 7 kap. 10 § att sådan skall hållas minst en gång . Bolagsstämmorna är det tillfälle då aktieägarna ges möjlighet att utöva en aktiv roll i bolaget.2 I små aktiebolag är ofta aktieägarna direkt involverade i driften av bolaget och har genom detta ständigt en aktiv roll i bolaget. Bolagsstämmobestämmelserna verkar vara anpassade efter bolag med stor ägarspridning, då bolagsstämman blir aktieägarens enda möjlighet att utöva en aktiv roll i bolaget. Gentemot små aktiebolag framstår därför ändamålsenligheten av bestämmelsen som begränsad. Regeringens argument för upprätthållande av kravet har varit att beslutsfattande i bolaget på något sätt måste stadfästas.3 Det förefaller i våra ögon som en ganska inkonsekvent hållning från regeringens sida. Detta sedan man beträffande förslaget till de s.k. SPE-bolagens organisation inte upprättat något krav på bolagsstämma.4 SPE-bolagen, vilka uppstått just för att vara en organisationsform som överensstämmer med små bolags organisationsbehov, förefaller i detta avseende vara betydligt mer ändamålsanpassade. Därav menar vi att bolagsstämmans obligatorium för små aktiebolag inte heller ter sig nödvändig i ABL. I SOU 2009:34 försvaras bolagsstämmekravet med att aktieägarna kan samtycka till så kallad skrivbordsstämma innebärande att bolagsstämmobesluten fattas skriftligen genom att samtliga aktieägare skriver på ett stämmoprotokoll. Detta anges även i civilutskottets betänkande 2010/11:CU15. Information om denna möjlighet ges dock inte explicit i lagen och utredaren föreslår ej heller att sådan skall införas. Istället skall denna information tillhandahållas av enligt förslaget. Därmed menar utredaren att bolagsstämmoinstitutet kan förenklas i så stor utsträckning att kravet är ett problem.5 I våra ögon är det ett problematiskt förhållningssätt till lagstiftningen att värja sig med att regeln i praktiken kan marginaliseras och därför inte vållar några problem. Om nu bolagsstämmokravet alltjämt måste finnas kvar förefaller det rimligt att se över möjligheten till att ett skrivbordsstämmoförfarande tas in direkt i lagtexten så som skett i exempelvis finsk rätt.6 Ett annat alternativ som kan tänkas ha fördelar är den franska regleringen av s.k. SARL-bolag.7 I fransk rätt ges uttryckligen möjligheten att införa bestämmelser om att stämmoförfarandet skall vara skriftligt i bolagsordningen.8 Detta bör ges regeringen till känna. SOU 2009:34 s. 209. 2004/05:85 s. 291. SOU 2009:34 s. 208. Faktapromemoria 2007/08:FPM133 s. 2. SOU 2009:34 s. 208. 5 kap. 1 § finska aktiebolagslagen (624/2006). à responsabilité limitée. SOU 1995:44 s. 115.
mot · H102C394 · 2013-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av reglemente. Samtliga som driver trafikförsäkringsverksamhet i tillsammans med ska enligt trafikförsäkringsförordningen (1976:359) bekosta och säkerställa att det finns en skaderegleringsnämnd, det vill säga . Den är ett effektivt organ för att pröva skaderegleringsärenden. Det är dessutom kostnadsfritt och den skadelidande riskerar inte några rättegångskostnader. Det finns dock skaderegleringsärenden där den skadelidande och försäkringsbolaget kommer överens i skaderegleringen utan att gå till få saken prövad. Så länge som den skadelidandes medicinska invaliditet understiger är det inga problem. Däremot stadgar reglemente att försäkringsbolagen ska inhämta nämndens yttrande när det gäller ersättning för inkomstförlust under invaliditetstid om den medicinska invaliditeten uppgår till eller förlusten beräknas uppgå till en halv gång basbeloppet. Det finns även andra fall där nämndens yttrande ska inhämtas. Skulle den skadelidande eller för den delen försäkringsbolaget istället välja att direkt gå till domstol behöver inte nämndens yttrande inhämtas. Det finns skäl att överväga en översyn av reglemente, ett reglemente som godkänns av regeringen. måste nämligen nämndens yttrande inhämtas även i de fall då parterna, den skadelidande och försäkringstagaren, är överens om ersättningsnivån för den uppstådda skadan. Att i sådana fall tvingas inhämta nämndens uppfattning är i grunden en onödig procedur. Därtill riskerar utfallet få obilliga konsekvenser för den skadelidande parten i det fallet nämnden föreslår ett lägre ersättningsbelopp än det parterna kommit överens om. Försäkringsgivaren jämkar typiskt sett nämligen beloppsnivån till den av nämnden föreslagna, även i de fall försäkringsgivaren och den skadelidande varit överens om en annan högre ersättningsnivå. Detta bör ges regeringen tillkänna.