mot · H102Ju412 · 2013-10-01 00:00:00 — Den så viktiga samverkan mellan myndigheterna har blivit mer effektiv. Vi vill se att det ska finnas minst ett barnahus i varje län framöver vilket regeringen aktivt bör stimulera. Vi anser också att regeringen bör medverka till att barnahusens uppdrag ska omfatta barn . Kommunerna måste utveckla det egna stödet samt uppmuntra och stödja frivilligorganisationer som vill arbeta med stöd till brottsoffer och deras anhöriga. Det är även viktigt att utvärdera och utveckla den verksamhet som finns på barnahusen genom forskning. Särskild kompetens på akutsjukhusen Många kvinnor som blir våldtagna och som söker sjukhusvård polisanmäler inte övergreppen. Men många som polisanmäler sexuella övergrepp kommer inte till sjukvården för att säkra bevis. I många fall söker kvinnor vård först eller veckor. Vid ett flertal fall har våldtäktsoffer även påpekat att de i samband med övergrepp känt sig drogade. Droger går ur kroppen relativt fort. Därför är det viktigt att sjukvården också erbjuder drogtester på dem som söker vård för sexuella övergrepp. På i sker det akuta omhändertagandet vid den särskilda mottagningen av särskilt anställd och utbildad barnmorska och kurator. Därefter sker en gynekologisk undersökning med provtagning av gynekolog som alltid assisteras av undersköterska. Gynekolog med särskild utbildning av skriver därefter rättsintyg på samtliga patienter. På detta sätt ökar kvaliteten på de rättsintyg som kan komma att ligga till grund för en eventuell rättsprocess. Vi menar att regeringen måste arbeta aktivt för att alla akutsjukhusmottagningar i landet ska besitta den särskilda kunskap som krävs för att ta emot kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp. Vi menar även att drogtester ska erbjudas som en viktig del i att säkra bevis. Utveckla stödet till närstående Runt en familj eller relation där det förekommer våld finns ofta anhöriga och andra närstående som påverkas av att våld förekommer. Kvinno-, tjej- och brottsofferjourer vittnar om att det är vanligt att närstående ringer och vill ha hjälp och råd. Enligt socialtjänstlagen hör det till socialnämndens uppgift att verka för att inte bara den som utsatts för brott får stöd och hjälp, utan även dennes närstående. saknas sådant stöd. Få, om ens några, kommuner har utvecklat ett planerat och genomtänkt stöd till närstående. Kommunerna bör utveckla det egna stödet till närstående, samt uppmuntra och stödja frivilligorganisationer som vill arbeta med stöd till närstående. Här finns ett dolt behov som behöver tillgodoses. Regeringen har inget sagt om hur stödet till närstående bör utvecklas, vilket är en brist. Vi menar att regeringen bör ges i uppdrag att, i sina kontakter med kommunerna, stimulera dessa att utveckla stöd till närstående. Utvecklingen på Internet och sociala medier är oroande. Olika typer av förtal, kränkningar, hot och ryktesspridningar som sker mellan enskilda användare på Internet har blivit allt vanligare. Denna typ av uppgifter får lätt stor spridning och är svår att få bort från nätet. För att komma åt detta problem krävs både attitydpåverkan och lagstiftning. Polisen har fått utökade möjligheter att utreda de brott som det kan röra sig om och spåra förövarna, men vi menar att det behövs mer insatser. Polisen måste få i uppdrag att prioritera de brott som kan betecknas som näthat bättre. Det är ofta fråga om olaga hot, och det är ett brott som faller under allmänt åtal. Det måste dessutom finnas en beredskap från skola, socialtjänst och polis för att agera snabbt. är det viktigt att etiska frågeställningar om internetanvändande tas upp tidigt i skolan. Internet kan också användas på ett positivt sätt för att hjälpa ungdomar som utsatts för kränkningar av olika slag. i har till exempel startat en verksamhet de kallar för Nätvandrarna. Den innebär att vuxna är tillgängliga på nätet för barn och ungdomar som behöver stöd och hjälp. En annan viktig verksamhet är tjejjour på nätet Att göra tjejjourerna mer tillgängliga via nätet är viktigt eftersom många unga tjejer sköter stora delar av sina kontakter med andra på detta sätt. Vi har kunnat se att fler tjejjourer skapat denna typ av möjlighet att kunna ha kontakt. Det är viktigt att de tjejjourer som byggt upp en sådan viktig verksamhet får ekonomiskt stöd för sin verksamhet. I det svenska rättsväsendet har domstolarna en central ställning. De är oberoende och självständiga och ska tillgodose den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. är det viktigt att handläggningen av mål sker på ett effektivt sätt. har domstolarna förkortat sina handläggningstider betydligt. Problemet är emellertid fortfarande omfattande. Långa handläggningstider påverkar rättssäkerheten och urholkar förtroendet för rättsväsendet. Satsningar på polisen skapar ett högre tryck på resten av rättskedjan. Det är viktigt att det finns en balans mellan de olika myndigheterna. Att en rättegång sker inom rimlig tid skyddas både av grundlagen och av . Det finns därför skäl att göra en översyn om domstolsförfarandet kan effektiviseras på olika sätt med bibehållen rättssäkerhet. är viktigt och har ett starkt berättigande. Nämndemännens medverkan i våra domstolar bidrar till att tillgodose medborgarnas intresse av insyn i den dömande verksamheten och innebär en garanti för att verksamheten i domstolarna ligger i linje med allmänna värderingar i samhället. Nämndemännens medverkan bidrar också till att medborgarnas förtroende för domstolarnas verksamhet upprätthålls. Tanken bakom nämndemannainstitutet är att det ska vara människor från det omgivande samhället som kan bidra i dömandet med erfarenhet från samhällets olika delar. Lekmäns medverkan i dömandet minskar också gapet mellan medborgarna och domstolarna. En bärande princip har länge varit att man ska dömas av sina likar. Förtroendet för våra nämndemän är beroende av att systemet fungerar på ett tillfredsställande sätt. Vi har därför tidigare motionerat om förbättringar av nämndemännens villkor och förutsättningar. Vi har krävt en bättre och sammanhållen utbildning för nämndemän som krav innan någon ska verka som nämndeman. Vi har krävt en översyn över hur regelverket för hur nämndemän utses och entledigas ska se ut i syfte att förebygga och minska risken för extremistiska åsikter i domstolarna. Vi har krävt en förskjutning av processen där nämndemän tillsätts för att ge partierna mer tid att arbeta med nomineringarna och granska kandidaterna. Vi har även krävt förbättrade ekonomiska villkor. kom regeringens utredning Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan. Utredningen presenterade en rad radikala förändringar som kommer att få betydande konsekvenser på hela nämndemannasystemet. Bland annat att nämndemän inte ska finnas i hovrätter och kammarrätter och att nämndemannamedverkan i underrätterna ska minskas, från tre till två. Det innebär att dagens nämndemannakår minskas från 8 300 nämndemän till 5 200. Det innebär en nedskärning med en tredjedel. Det är en drastisk minskning av medborgarnas deltagande i domstolarna. Vi motsätter oss neddragningen av antalet nämndemän. Den dömande funktionen i ett samhälle behöver medborgerligt deltagande. Regeringens utredning föreslog också att hälften av nämndemännen ska väljas från en fri kvot. Skälet är att få en breddad rekrytering. Vi menar att det är viktigt att se till att nämndemannakårens sammansättning speglar befolkningen i stort. Men vi är mycket tveksamma till införandet av en fri kvot. Den kommunala organisation som kommer att behövas för att bereda valet kommer att medföra kostnader som kan vara kännbara för mindre kommuner och leder till ett byråkratiserande. En fri kvot kan även öppna upp för personer som har mera extrema åsikter att söka sig till nämndemannauppdrag. Det fanns positiva förslag i utredningen också, som krav på att introduktionsutbildning ska vara en förutsättning för att en ny nämndeman ska kunna påbörja sin tjänstgöring i domstolen. Dessutom föreslogs en förskjutning i valprocessen som innebär att nämndemän ska väljas året efter att allmänna val har hållits. En annan positiv förändring som föreslogs är en dubblering av dagarvodet, från till . Inläsningsarvode ska även vara detsamma för tings- och förvaltningsrätt. Det här är förändringar som vi socialdemokrater har drivit och som vi i grunden ställer oss positiva till. Regeringen bör återkomma till med förslagen. Vi menar att dessa förändringar skapar tillräckliga förutsättningar för att få en nämndemannakår som speglar befolkningen i stort. Lägg inte ner ytterligare domstolar har domstolar minskat med ungefär hälften. Ytterligare nerläggningar av domstolar riskerar att leda till sämre tillgänglighet och service för medborgarna. Det innebär även ett hot mot rättssäkerheten eftersom trycket redan är stort på domstolarna med hänsyn till måltillströmningen. Det är viktigt att det medborgerliga förtroendet för landets rättsskipande verksamhet bibehålls. Vi menar därför att det är av stor betydelse att tingsrättsorganisationen inte förändras nu på så sätt att ytterligare domstolar läggs ner. När man hamnar i en rättslig tvist och är i behov av ekonomisk hjälp ska man i första hand reglera detta genom sitt försäkringsskydd. I andra hand finns det statlig rättshjälp att söka för den som inte kan få ekonomisk hjälp från annat håll. Såväl rättsskyddet som utgår genom försäkringen och rättshjälpen är begränsad och vid komplicerade fall räcker inte detta till. I familjemål krävs dessutom särskilda skäl för att få tillgång till rättshjälp. Det innebär att personer kan komma i en svår situation och riskerar att hamna mellan stolarna. En part, oftast kvinnan, kan då hamna i ett underläge. Exempelvis förekommer det att kvinnor avstår från att driva en bodelningsprocess på grund av rättshjälpsreglerna. Det kan innebära att kvinnan tvingas komma ur en skilsmässa med dålig ekonomi eller i värsta fall tvingas stanna kvar i ett äktenskap på grund av ekonomiska skäl. Ett ytterligare problem är att rättsskyddsförsäkringarnas maxbelopp inte har höjts . Rättshjälpen och rättshjälpslagen behöver ses över och förändras, den behöver anpassas till dagens problem och behov. Tolkverksamheten vid domstolar är en viktig verksamhet för att nå rättssäkerhet för den enskilde och för att upprätthålla förtroendet för rättsväsendet. i gäller ny lagstiftning för tolkning och översättning i brottsmål med anledning av genomförandet av och rådets direktiv /64/EU. Lagändringarna innebär bland annat att kompetenskravet skärps för tolkar och översättare som anlitas av domstolar och brottsutredande myndigheter och om det är möjligt ska en auktoriserad tolk eller översättare anlitas. Det är bra att kraven på att anlita auktoriserade tolkar skärps, men förbättringen riskerar att bli ett slag i luften om inte regeringen anstränger sig för att öka tillgången till auktoriserade tolkar. Det är viktigt att den enskilde har möjlighet att välja tolk, inte bara utefter språk, utan även andra aspekter. Man måste kunna lita på sin tolk. Regeringen bör vidta åtgärder för att se till att det finns god tillgång till auktoriserade tolkar. Kriminalvårdens uppgift är att verkställa straff och ansvara för häkten, fängelser och frivård. Kriminalvården utgör en av rättskedjans viktigaste funktioner. Här ligger ansvaret för att straff avtjänas på ett säkert sätt och för att människor som begått brott återanpassas så att nya brott inte sker . Vård och behandling utgör grunderna i en human kriminalvård. Det ska löna sig att arbeta aktivt med sin situation, likväl som missbruk, kriminalitet i anstalt eller rymningar ska få konsekvenser för den enskilde. Många intagna har behov av vård, utbildning och arbetsträning. Inte sällan har de intagna multikomplexa problembilder. Denna utveckling ställer höga krav på kriminalvårdens utveckling och innehåll. Det är viktigt att kriminalvården aktivt stöttar de intagnas behov genom påverkansarbete, men också ser till att det finns möjligheter att faktiskt genomgå olika program. Från att ha haft en budget i obalans har kriminalvården gått till en förbättrad ekonomisk situation. Insatser har vidtagits för att varaktigt minska kostnaderna. Ett minskat klientintag har även bidragit till att driftkostnaderna sjunkit. Men det finns fortfarande stora utvecklingsbehov, inte minst när det gäller att arbeta på att minska antalet återfall. En kriminalvård i ekonomisk balans skapar även förutsättningar för att ta itu med eftersatt underhåll. När det gäller prognosen för hur antalet klienter kommer att utvecklas råder stor osäkerhet. –2016 kommer antalet fängelsedömda, enligt Kriminalvården, att minska med i medeltal 200 klienter, medan antalet häktade kommer att öka något. På är det svårt att uttala sig. Osäkerheten baseras på flera faktorer, bland annat hur lagstiftning och praxis förändras, om påföljdssystemet förändras och om resurstillskottet som ökat antalet poliser också kommer att ge genomslag i antalet lagföringar. Därför behövs det en flexibilitet i kriminalvårdens kapacitet . Antalet häktade som transporteras runt är fortfarande stort. Det är både ineffektivt och resursslukande. Kriminalvården bör därför arbeta för att minska antalet transporter av häktade. Det är viktigt att personalbehovet och lokaler är anpassade efter de behov som finns för att skapa en väl fungerande kriminalvård. Regeringen bör återkomma till med en redogörelse för om kriminalvårdens resurser används effektivt och är tillräckliga för att bedriva en fungerande verksamhet. har kriminalvården utvecklats radikalt på säkerhetssidan med utbyggnader av säkerhetsplatser på de tyngsta anstalterna och förhöjd säkerhet överlag. Det har varit nödvändigt. En god vård inom kriminalvården förutsätter att internerna är på plats, deltar i program, behandling och aktiviteter. Men ökad säkerhet kan även skapa frustration hos de intagna. Därför är det viktigt att det finns en god bemanning på våra anstalter och häkten som skapar möjlighet för personlig kontakt med intagna. En väl fungerande tillsyn är central för den slutna verksamhet som kriminalvården utgör. Den tillsyn som JO utför är inte kontinuerlig och heller inte fullständig. En övervägande del av verksamheternas tillsyn ansvarar den egna myndigheten för. En modern kriminalvård ska ha en självständig tillsyn utifrån. Vi vill därför införa en oberoende instans utanför kriminalvården som ska sköta tillsynen över kriminalvården. Detta bör utredas. Många sitter på häkten i väntan på rättegång. är häktestiderna orimligt långa. Det är en fara sett ur ett rättssäkerhetsperspektiv, men det försvårar även behandling. Ett annat problem på häktena är att tillgängligheten för advokater och försvarare inte är tillfredsställande, speciellt inte och . På häktena sätts inga behandlingsinsatser in, vilket är otillfredsställande eftersom många intagna på häkten är som mest mottagliga för påverkan under den tiden. Här skulle man kunna utveckla kriminalvården mera. Klienterna behöver erbjudas både omvårdnad, stöd och motivationsinsatser. Kriminalvården hävdar själv att de restriktioner åklagarna beslutar om för de häktade utgör en särskild utmaning eftersom de utgör en risk för klienternas psykiska hälsa. () har kritiserat för förhållandena på de svenska häktena. Den senaste granskningen av skedde 2009. Där riktades skarp kritik mot sättet på vilket barn hålls häktade. har följt upp situationen för barn i häkte. av 15–17-åringar i häkte är belagda med restriktioner. har även den visat i en rapport att hade av de häktade ungdomarna under restriktioner. Under var siffran t.o.m. högre, hade restriktioner. Visst kan det finnas skäl till restriktioner mot unga som häktats, men måste man ta hänsyn till att restriktioner kan ge mycket negativa konsekvenser på hälsan. I flera häkten förekommer det dessutom att häktade under vistas tillsammans med häktade vuxna. Vi menar att regeringen måste utreda om hur skadeverkningar som sker via restriktioner kan begränsas och anpassa såväl lagstiftning som häktesverksamheten efter detta. Ökade insatser för behandling Alltmer talar för att den neuropsykiatriska diagnosen adhd är en nyckelfaktor för kriminalitetsutveckling. avslutade studier inom kriminalvården visar att särskilt förekomsten av adhd är hög bland klienterna (av kvinnor i anstalt och av unga våldsdömda män). En annan studie visar på förekomst av adhd på hos långtidsdömda män. Trots denna kunskap är det endast några procent som får behandling av de intagna. Mot bakgrund av detta menar vi att kriminalvården måste satsa mer på att arbetet runt adhd ska utvecklas. som pågått i visar goda resultat, men för att kunna få verksamheten att även fungera som en nationell satsning krävs ytterligare utvärdering. Detta bör regeringen verka för. Stödet vid övergång från anstalt till frihet måste utvecklas. Utgångspunkten ska vara bättre när de intagna lämnar fängelset eller frivården, än när de kom dit. Den socialdemokratiska regeringen införde halvvägshus som innebär att den intagne är placerad i ett av kriminalvården kontrollerat hem som är anpassat för att ge intagna särskilt stöd och tillsyn. Halvvägshus främjar återanpassning i samhället. Det krävs ökade ansträngningar för att få fler intagna i verksamhet i halvvägshus. Livet efter anstaltsvistelse är svårt trots att kriminalvården ska utformas på ett humant sätt så att den intagnes anpassning i samhället främjas och skadliga följder av frihetsberövandet motverkas. Många av klienterna i anstalt har multiproblematik. Mätningar som har gjorts i frivården visar att hälften av klienterna är öppet arbetslösa, i missbruksvård eller i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Knappt en fjärdedel saknar egen eller annan stadigvarande bostad. Risken att återfalla i brott är hög. återfaller i brott av dem som lagförs för brott. Återfallsfrekvensen är högre för män än för kvinnor. Risken att återfalla ökar tydligt med antalet tidigare belastningar. Förberedelserna för den intagnes frigivning skall vara särskilt inriktade på konkreta åtgärder för att underlätta övergången till ett liv i frihet. Syftet är att den intagne vid frigivningen i möjligaste mån skall ha sin försörjning ordnad genom arbete eller på annat sätt och att han eller hon skall ha tillgång till bostad. Det är viktigt att kommunerna har en god beredskap för att kunna erbjuda bostad, utbildning, stöd och vård som behövs efter frigivandet. För att underlätta kommunernas möjlighet till detta menar vi att det bör utredas hur alla de resurser som finns inom missbrukarvården, , arbetsförmedlingen etc. kan samordnas på ett bättre sätt för att ge varje enskild individ ett relevant stöd i samband med frigivningen med ett så kallat utslussningsavtal. Stödet ska vara individuellt och insatserna ska vara riktade mot till exempel fortsatt missbruksvård, arbetspraktik, utbildning och boende. Insatserna ska vara dokumenterade i en handlingsplan som skrivits under av den enskilde, kriminalvården och kommunen. Regeringen bör utreda hur ett system med utslussningsavtal skulle kunna fungera på bästa sätt. En sådan utredning kan göras parallellt med det pilotprojektet vi beskriver i vår utgiftsområdesmotion. Samma principer skulle kunna användas för unga som suttit på sluten ungdomsvård. Efter sådan påföljd är återfallsfrekvensen särskilt hög. Frågor som rör enskildas integritet är i dagens samhälle, med stora möjligheter till kontroll och eftersökning av individers agerande, av vital betydelse. De tekniska landvinningar som gjort det möjligt att underlätta i människors vardag har också gjort det lättare för brottslingar och terrorister att begå övergrepp och brott. Internet och andra sätt att kommunicera elektroniskt används till exempel för att sprida narkotika, underlätta terrorism, idka spioneri, begå bedrägerier, främja barnsexhandel och sprida barnpornografi för att ta några exempel. Det har också gjort att behovet från statens sida av övervakning och kontroll ökar för att förhindra och bekämpa brottslig verksamhet. Allmänheten ställer även berättigade krav på att fler brott upp. Många av de verktyg som polis och åklagare har till förfogande i form av t ex teleövervakning och telefonavlyssning är effektiva och nödvändiga för att utreda brott. Staten har flera roller. Staten ska bekämpa kriminalitet och övergrepp av olika slag som drabbar medborgarna. Kriminalitet är ett av de allra vanligaste integritetsövergreppen mot individer. För att klara att bekämpa kriminalitet behöver polis och åklagare effektiva verktyg, som t ex möjligheten att hämta ut ip-nummer och användande av hemlig telefonavlyssning. ska staten värna medborgarnas fri- och rättigheter. I det ingår att skydda individens integritet. Det föreligger alltså motstridiga intressen, vilket innebär att det krävs noggranna bedömningar varje gång beslut tas som innebär inskränkningar för den enskildes integritet, även om syftet med inskränkningen är att skydda medborgarna. I stort sett alla ställer säkert upp på att det är nödvändigt att polis och åklagare får tillgång till effektiva verktyg som gör det möjligt att bekämpa och lagföra grova brottslingar. Men många är rädda för att staten ska få för stora befogenheter. Därför måste statens möjligheter att inhämta personliga uppgifter alltid omgärdas av ett starkt rättssäkerhetsskydd. Det har fört med sig att ett stort antal skydds- och tillsynsmekanismer byggts upp för att se till att staten inte missbrukar de verktyg man har. Trots de rättssäkerhetsåtgärder som tagits är det dock viktigt att vara uppmärksam på om det går att förstärka rättssäkerheten ytterligare runt lagar som beslutats om och som kan inskränka på den enskildes integritet. Men integritetsskyddet handlar inte bara om den enskildes skydd emot staten. Nästan alla använder numera nästan Internet, ofta både i arbetet och i privatlivet, och det har förändrat vardagslivet för många. Som alla stora omvärldsförändringar så har den nya tekniken också inneburit nya utmaningar. Privata bolag sitter på allt större mängder information om miljontals människor. Via sökmotorer som till exempel Google kan man kartlägga vilka adresser du besöker, vilka klipp du kollar på You Tube, vilka sexuella preferenser du har, vilka böcker du är intresserad av eller personer som du är nyfiken på i allmänhet. På Facebook delar allt fler med sig av privata uppgifter, man kan kartlägga ditt sociala nätverk, vem du umgås med och vilka intressen du har. Genom olika medlemskort samlas information om vad du köper och när du handlar. Telefonoperatörer har uppgifter om hur du ringer. Ja, i stort sett hela ditt nät- och kontaktbeteende kan kartläggas. Detta område är i det närmaste helt oreglerat. Det saknas helt en ordentlig kartläggning om hur privata företag använder information om enskilda användare och i vilken utsträckning uppgifter sparas. Som användare får du lita på IT-företagen när de säger att de skyddar integritetskänslig information om oss. Att tjänsterna är helt frivilliga och att vi godkänt användaravtal gör oss inte tryggare. Det har alltså länge förts en debatt om den enskildes integritet i förhållande till staten. Den har varit viktig, och lett till ett förstärkt integritetsskydd i detta avseende. måste vi ta ett steg till. Integritetsskyddet måste även lyftas upp när det gäller den enskildes integritet i förhållande till de privata IT-företagen. Socialdemokraterna och regeringen har en politisk överenskommelse som innebär att en parlamentarisk integritetskommission ska tillsättas. Den ska ha ett tydligt individperspektiv och beakta olika former av integritetsaspekter. Det gäller också förhållandet mellan enskilda och företag. Det är viktigt att denna kommission nu kommer igång med sitt arbete. Vi menar att man kan börja med att kartlägga hur privata företag och aktörer samlar information, hur länge sådan information sparas och vad den används till. Med utgångspunkt från en sådan kartläggning bör man sedan överväga lagstiftningsåtgärder för att stärka den enskildes integritet i förhållande till privata aktörer.