mot · H102N441 · 2013-10-02 00:00:00 — Den tyska tidningen har med hjälp av dokument tillgängliggjort avslöjat att den amerikanska säkerhetsmyndigheten spionerat på banktransaktioner som gjorts via Visa och Swift3. Vi är även motståndare till de avtal som finns rörande uppgifter om finansiella transaktioner (Swift). Swift-avtalen har inte gett tillräckliga garantier om enskilda EU-medborgares rättssäkerhet. De överenskommelser som finns bör avbrytas eller genomgå en omfattande omförhandling. Detta bör ta initiativ till, vilket bör ge regeringen tillkänna. Det är möjligt att få både datalagringsdirektivet och utbyte av till exempel passageraruppgifter med tredjeländer prövade i för de mänskliga rättigheterna genom att en drabbad part lämnar in en personlig anmälan. Det är möjligt att samla en miljon namnunderskrifter i ett medborgarinitiativ i EU för att uppmana kommissionen att lyfta upp en fråga. Vi ställer oss mycket positiva till initiativ för att riva upp integritetskränkande EU-lagar. behöver, som ett militärt alliansfritt land, en effektiv underrättelsetjänst. Signalspaning kan då vara ett verktyg i detta. Frågan är dock i vilken omfattning och på vilket sätt som signalspaning ska få bedrivas. Vi har såväl tidigare som riktat kritik mot att den så kallade FRA-lagen innebär oproportionerligt långtgående ingrepp i rätten till fri och skyddad kommunikation. Konsekvenserna för de grundlagsskyddade principerna om yttrande- och meddelarfrihet, samt meddelarskydd, blir alltför negativa. Tyvärr har alla de farhågor som vi hade inför lagens införande besannats. FRA-lagen ger FRA, och de myndigheter som ger FRA i uppdrag att inhämta information, möjlighet att delge andra underrättelsetjänster om vad som inhämtats. samarbete med amerikanska säkerhetstjänster är mycket oroande. undertecknade dåvarande försvarsministern (M) ett avtal med förenta stater om vetenskapligt och tekniskt samarbete till skydd för den nationella säkerheten. Enligt avtalet ingick ett långtgående samarbete inom signalspaningsområdet med syfte att integrera teknik som finns för tillämpning vid övervakning och upptäckt till stöd för tillåtna säkerhetsaktiviteter för den nationella säkerheten eller till försvar mot hot från terrorister och andra hot mot den nationella säkerheten. Att har ett avtal om att utbyta information om signalspaning som justitieministern inte säger sig ha tillräcklig information om övervakning rimmar illa. I en hearing i framkom att i högsta grad är inblandat i övervakning. Journalisten menar att är en av huvudaktörerna i avlyssningsskandalen och twittrade i samband med mötet: Avslöjar den hemliga EU-staten som samarbetar med i internet- och undervattenkabelavlyssningen. Det är och landets kodnamn är SARDINE. bör genast avbryta eller omförhandla det ramavtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete som slutits med . Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Då vi inte anser att de integritetsskyddsåtgärder som vidtagits är tillräckliga för att kompensera intrånget i dessa grundlagsfästa rättigheter, anser vi att FRA-lagen är behäftad med så allvarliga brister att den måste upphävas. Frågan är om, på vilket sätt och i vilken omfattning som signalspaning ska få bedrivas. Behovet av en effektiv underrättelseinhämtning kan inte rättfärdiga att grundlagens principer om rätten till fri och skyddad kommunikation åsidosätts. Om underrättelsetjänsten ska kunna bibehålla folkets förtroende måste människors berättigade oro och obehag avseende intrång i deras privatsfär tas på allvar. Därför anser vi också att en parlamentarisk utredning behöver tillsättas som utreder behovet av signalspaning med hänsyn till effektiviteten, proportionaliteten och integriteten. Vi vill se till att sekretessen och integriteten i it-system garanteras som en grundläggande rättighet. Vi vill därför betona användningen av begreppen privacy by design och privacy by default i utvecklingen av informationsteknik. Offentliga myndigheter skall minimera de personuppgifter som de samlar och lagrar. De får endast använda dessa data för det ändamål för vilket de samlades in. Om personuppgifter som samlas in av myndigheter används till andra ändamål än för vilka de samlats in måste detta ske med ett godkännande från den berörda individen. Detta bör ge regeringen till känna. Alla ska också ha rätt att begära en radering av personuppgifter i ett företags databas om lagring av denna information är nödvändig. Alla har rätt att utan dröjsmål underrättas om säkerhetsbrister i privata eller offentliga databaser som kan leda till att hans eller hennes personuppgifter har äventyrats. När det gäller hantering av personuppgifter anser att det ska krävas samtycke av kunden både inom det offentliga och inom det privata. Vi motsätter oss bestämmelsen om så kallat berättigat intresse hos företagen, vilket är en bestämmelse som används för att samla in personuppgifter utan samtycke från användarna av företagets tjänster. Vi ser problem med att användare måste acceptera cookies. Vissa kakor är bara till för att till exempel underlätta vid betalningar, medan andra kakor syftar till profilering av användare och kan leda till massiv lagring av personuppgifter för kommersiellt bruk. Offentliga och offentligt finansierade institutioner och media bör inte blockera åtkomst till sina webbplatser för användare som vägrar tredjepart cookies. 6.1Rätt att vara anonym Liksom i den fysiska världen som vi tror anonymitet bör garanteras på internet: Det är viktigt att människor har möjlighet att delta anonymt på internet. För många är det en nödvändig förutsättning för att kunna diskutera djupa personliga frågor. Det finns många stödgrupper som har använt anonyma anslagstavlor för att få folk att öppna upp om frågor som de var för rädda eller skämts för att diskutera med sin familj. Det måste därför vara tillåtet att använda system som garanterar anonym tillgång till internet och krypterad kommunikation. Dessutom måste det också vara lagligt att driva Tor-noder, eller öppna wifinätverk, utan att hållas ansvarig för den anonyma trafiken. Det är också viktigt att medborgare har möjlighet att kontakta myndigheter anonymt. Detta bör ge regeringen tillkänna. Vi motsätter oss alla ansträngningar från auktoritära regimer att göra om sina restriktioner för fri kommunikation till internationella överenskommelser. Auktoritära länder och diktaturer brukar filtrera internet. Om demokratier också gör det tas det som en bekräftelse på att internet bör styras och övervakas Vi anser att det är viktigt för och att visa att ett fritt och öppet internet är möjligt. Filtrering är inte ett effektivt verktyg för att bekämpa brottslighet. Metoderna för blockering, filtrering eller svartlistning av användare som antagits i , och inskränker också individens grundläggande rättigheter rejält. Privatpersoner, skolor, företag eller andra organisationer ska dock kunna välja att använda filter mot olämpligt material. Varje sådant filter måste stå under full kontroll av slutanvändare och får inte installeras av tjänsteleverantörerna eller i strukturen av internet. Allvarliga brott ska åtalas, inte döljas. Kampen mot it-brottslighet är mycket viktig och bör prioriteras. Inte minst behövs utbildningssatsningar inom polisen för att möta denna utveckling. Polisen bör dock inte få befogenhet att bryta sig in i datorer, installera spionprogram, sökdatorer och förstöra data utan domstolsbeslut. Cybersecurity får inte användas som en täckmantel för nedmonteringen av ett fritt, öppet internet. Vi invånare själva är viktiga för att hjälpa polisen i kampen mot brottslighet och därför är det viktigt att vi känner förtroende för polisen och andra rättsvårdande myndigheter. Bristande förtroende är ett både problem för invånare som inte känner trygghet och för vår faktiska trygghet eftersom polisens arbete försvåras. Det är ett hot mot rättsstaten och demokratin. Något som är viktigt att fokusera på när det gäller digital säkerhet och kampen mot it-brottslighet är säkerheten i informationssystemen. 6.3Bygga säkra och motståndskraftiga it-system Byggandet av ett säkert och motståndskraftigt it-system är en svår uppgift och oftast inte en prioriterad fråga för kommersiella företag. Detta kan vara fallet i synnerhet som kunden, snarare än leverantören, är ansvarig för kostnaden för ett osäkert system. Det behövs mycket starkare incitament för att leverantörer och producenter av it-system ska leverera säkrare produkter och reagera på kända sårbarheter betydligt snabbare. Vi anser därför att regeringen i EU bör driva att bestämmelser om leverantörers ansvar bör införas i lagstiftningen vid de fall då en betydande skada sker som ett resultat av en känd sårbarhet som inte har lagats (enligt förorenaren betalar-principen). Det bör dock finnas en möjlighet för it-leverantörer att begränsa säkerhetsansvaret (som ett bäst före-datum för programvara), med undantag för exempelvis programvara knuten till en hårdvara (till exempel brandväggar och routrar) och operativsystem. Detta ansvar inte bör inte gälla (åtminstone inte lika fullt ut) om leverantören på något sätt ger kunden möjlighet att själv åtgärda kända fel, antingen på egen hand eller genom att anlita någon professionell hjälp. I arbetet med lagstiftningen måste hänsyn tas till att leverantörer med öppen respektive sluten programvara har olika förutsättningar och att öppen programvara redan har incitament för att åtgärda fel. Detta bör ge regeringen tillkänna. Vi anser att hackare som hjälper till med att experimentera med säkerhetsfrågor och dokumenterar och åtgärdar dem, fyller en viktig funktion, så länge de inte gör någon skada och inte har några brottsliga avsikter. I 29 kap. 3 § finns regler om förmildrande omständigheter att beakta vid bestämmandet av hur allvarligt ett straff ska vara. I 29 kap. 5 § finns bestämmelser om andra omständigheter som särskilt ska beaktas vid bestämmandet av hur allvarligt ett straff ska bli. När någon visar på allvarliga fel och brister i olika it-system för företag, och därigenom i vissa fall gör sig skyldig till brott, är det rimligt att han eller hon ska behandlas på samma sätt som den som själv agerar för att minska effekten av annan brottslig verksamhet eller som vill förhindra att andra brott begås. Den som tar sig in i ett it-system och påvisar allvarliga fel och brister utan att därigenom sätta människors liv och hälsa i fara eller genom att själv sprida vidare känsliga uppgifter, kan göra sig skyldig till ett brott. Det är en sak. Det är en annan sak att personen därigenom kan anses göra samhället, enskilda och företag en stor tjänst. Vi vill att detta ska påverka det straff som utmäts. Detta bör ge regeringen tillkänna. 7Skapande, innovation och digitala allmänningar Mer än har internet gett oss chansen att dela information och kultur utan begränsningar och rum. Nuvarande lagstiftning kring patent och upphovsrätt har inte anpassats till den digitala tidsåldern. Tekniken har gett oss oanade möjligheter att sprida kultur, och demokratiserat möjligheterna till att skapa kultur. Vi är inte längre antingen konsumenter eller producenter utan skapare i större eller mindre omfattning. Vi vill skriva fan fiction, göra våra egna supercuts, remixa, komma med konstkritik, dela med oss av vårt datorspelande med mera. Nätet ger helt nya möjlighet till helt nya kulturella samtal, men en förlegad upphovsrättslagstiftning riskerar att göra detta nya kulturella samtal olagligt. Skillnaden mellan tillverkare/kreatörer/författare och konsumenter är inte lika skarp längre utan alla är potentiella skapare. Vägen mellan producenten och konsumenten bör göras kortare, och flödet av mellanhänder bör minska. 7.1Fritt tillträde och allmän egendom Akademisk publicering är inte ännu en del av den digitala allmänningen och är svårtillgänglig inte bara för lekmän, utan också för universitet, skolor och bibliotek. För att öka kunskapsspridningen bör öppen tillgång till vetenskapliga publikationer gälla för alla vetenskapliga publikationer som får offentlig finansiering. Detta bör ge regeringen tillkänna. beslutade att kräva fri tillgång till forskningsresultat som kriterium för att ge ut bidrag. Allmänheten och andra forskare ska ha fri tillgång till forskning som finansierats av allmänna medel. Regeringen bör i samverkan med högskolebiblioteken och följa upp de initiativ som tagits för att all offentligt finansierad forskning i ska vara tillgänglig för allmänheten och återkomma till med förslag på en vidare utveckling. Detta bör ge regeringen tillkänna. Publikationer från regeringen och andra offentliga institutioner bör inte vara upphovsrättsskyddat utan systematiskt tillgängliga för allmänheten. bör öppna sina arkiv för allmänheten och börja släppa egna produktioner som creative commons. Därför bör 9 § andra stycket i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk ändras genom att punkterna 1. kartor samt 2. alster av bildkonst stryks. Det bör ge regeringen tillkänna. Det är mycket positivt att bokmomsen tack vare sänkts till . Tyvärr är dock momsnivån för e-böcker . Detta är inte rimligt. Att tillgodogöra sig litteratur elektroniskt är något som borde uppmuntras på samma sätt som annan litteratur. Den 25-procentiga momsen på e-böcker har sitt ursprung i ett EU-direktiv som självfallet borde arbeta för att förändra. Till dess att det är förändrat bör dock ändra sin tolkning av direktivet och, precis som , sänka momsen. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Många bibliotek satsar på e-boksutlåning. Inte minst självbiografi satte fokus på hur stort intresset för att låna e-böcker är . På hade 1 000 utlån av Zlatanbiografin i e-boksform, att jämföra med 20 lån av den tryckta boken . Tyvärr tvingades flera bibliotek sätta tak för hur många e-böcker som fick lånas ut elektroniskt. Ett bibliotek i gjorde till och med ett utlåningsstopp, eftersom biblioteken nämligen måste betala för varje e-bok som lånas ut. Det säger sig självt att detta hämmar främjandet av formen. De här villkoren behöver ses över och ändras . Regeringen bör återkomma till med förslag som främjar bibliotekens e-boksutlåning. Viktiga standarder bör vara öppna och tillgängliga för alla. Vårt samhälle bygger på en mängd tekniska standarder, och vi som medborgare borde ha lika stor rätt att ta del av dem som att ta del av våra lagar eller annan offentlig information. Särskilt viktigt är det när det är lagstiftning eller myndighetsbeslut som tvingar oss att följa en viss standard – då ska den också vara tillgänglig. Öppna standarder är en viktig grund för innovation. Digitala bibliotek och andra institutioner som syftar till att göra information och handlingar tillgängliga för allmänheten bör använda öppna format och öppna standarder. Detta bör ge regeringen tillkänna. Källkod har ofta varit en välbevakad företagshemlighet, men exempel som Linux visar att programvara i världsklass kan utvecklas öppet. När stat, kommun och landsting köper ny programvara bör det alltid övervägas om det kan utvecklas som öppen källkod. Utveckling av programvara med öppen källkod bör uppmuntras och stödjas, som en viktig kollektiv nyttighet. av åtgärder som förstärkt upphovsrätten och som hotar den kulturella allemansrätten, även kallad public domain är det att justera reglerna för att ta vara på det positiva med det digitala samhället. anser att bör verka för att en ny förordning antas på EU-nivå som erkänner vikten av public domain. 8En rättvis balans mellan tillverkare och användare De europeiska gröna har myntat uttrycket Rättvis handel för konstnären, och rimlig användning för användarna. Det handlar om att vi måste hitta en balans mellan tillverkare och användare där rättvis handel innebär en skälig inkomst för konstnären och rimligt användande innebär fri användning av delar av skyddade verk inom utbildning, bibliotek, museer, arkiv och media. Upphovsrätten måste reformeras för att anpassas till dagens tekniska verklighet och för att möjliggöra bredare spridning av information och kultur via internet. Vi uppmuntrar till exempel att kultur produceras med creative commons. Vi anser att icke-kommersiellt bruk av upphovsrättsskyddat material ska vara avkriminaliserat på EU-nivå. Om dagens förbud mot fildelning ska upprätthållas och bli framgångsrikt, krävs en ökad övervakning av individers beteende på internet, vilket vi tror är mycket skadligt. anser inte att den personliga integriteten och rätten till privatliv ska behöva stryka på foten på grund av kortsiktiga ekonomiska vinstintressen. Istället för kriminalisering av icke-kommersiell, privat, småskalig fildelning av upphovsrättsskyddade verk bör fokus ligga på åtal av brott mot upphovsrätten som begås av personer och företag som faktiskt tjänar pengar på fildelning som inte ger ersättning till upphovsmän och konstnärer. En alltmer restriktiv upphovsrättslagstiftning och praxis är ett stort hinder för musiker, filmskapare och andra konstnärer som vill skapa nya verk genom att återanvända delar av befintliga verk. Vi vill att det ska finnas en rätt att remixa åtminstone för icke-kommersiellt bruk. Upphovsrättslagstiftningen bör innehålla någon form av fair use-klausuler, som är nödvändiga för att tillåta satir och kritik, men också för sampling och remixkultur. Det bör ge regeringen tillkänna. anser att regeringen bör verka för att undantag från upphovsrätten för icke-kommersiella utbildnings- och forskningsändamål bör finnas i alla EU-länder. Om ett verk är föräldralöst, det vill säga om upphovsrättsinnehavaren inte har påträffats trots eftersökning eller kan inte nås av andra skäl, bör upphovsrätten kunna begränsas. Den upphovsrättsliga skyddstiden har ökat under till efter upphovsmannens död. Detta är oproportionerligt och tjänar inte sitt syfte: att hjälpa kreatörer att skapa och leva av sitt arbete. Tiden bör därför förkortas. Det bör ge regeringen tillkänna. Tillträdestjänster (till exempel streaming) och onlineprodukter som är tillgängliga i ett europeiskt land bör vara tillgängliga i de andra. Detta bör regeringen ge tillkänna. Privatkopieringsavgiften är ytterligare ett exempel på hur den moderna tekniken har sprungit ifrån upphovsrättslagstiftningen. Trots att många lagrar egna bilder finns privatkopieringsersättningen kvar. Vi anser att upphovsrättlagstiftningen behöver moderniseras. En särskild kommission bör tillsättas för att modernisera upphovsrättslagstiftningen. Detta bör ge regeringen tillkänna. 8.2Skydda författarna och kreatörerna Författarna/kreatörerna bör alltid kunna licensera sitt arbete under creative commons. Vi vill möjliggöra ett separat avtal kring digital publicering, med begränsad varaktighet, som svarar upp mot den snabbt föränderliga digitala verkligheten vad gäller teknik och användning. När det gäller en blandad upplaga (till exempel både pappersupplaga och digital upplaga), ska regeln vara att rättigheterna återgår till författarna så snart ett av villkoren är uppfyllt. Det bör inte vara möjligt för förlag att använda tillgången till en digital version som skäl för att hålla pappersutgåvan out-of-print så länge de önskar. Det bör finnas minimi-royaltynivåer för kreatörer, som tar i beaktan att det kostar mycket mindre med digital publicering. För att balansera maktfördelningen mellan författare och förläggare, bör licenser som beviljas av författarna till förlag begränsas till högst . När det gäller akademiska författare, bör en artikel alltid ägas av författaren om den inte har beställts och till fullo betalats av en tidskrift. vill ge mer flexibilitet åt upphovsmän i förvaltningen av sina rättigheter. Till exempel anser vi att de bör ha rätt att bevilja fria licenser för användning av sina verk och rättigheter, förutsatt att de informerar de upphovsrättsorganisationer som har tillstånd att förvalta rättigheterna att en fri licens har beviljats för verket. 8.3Införande av en särskild förhandlingsordning Upphovsmännen intar en i relation till förlag och andra utgivare utsatt och svag position i avtalsförhandlingar. Risken för att oskäliga avtalsvillkor skrivs in i avtalen är uppenbar, inte bara för att upphovsmannen verkar på en marknad med skev konkurrenssituation, utan även på grund av sämre förmåga och mindre resurser att tillvarata rättigheter och skyldigheter i förhandlingssituationen. Det förekommer inte bara att upphovsmän tvingas till oförmånliga avtalsvillkor, utan även att de avtal som ingås på olika sätt låser in användandet av olika rättigheter. Avtalet riskerar att lägga en död hand över utvecklandet av verket , vilket medför att kreativt skapande går förlorat, liksom nya möjligheter att tillgängliggöra och sprida verket från upphovsmannens, eller andras, sida. Det borde inte ligga i någons intresse att rättigheter låses in i avtal utan att användas. Hur ett stärkande av upphovsmännens ställning som avtalsparter skulle kunna ske ingick också i direktiven till (dir. 2008:37). Några förslag lämnas tyvärr inte av regeringen (eller i den utredning som propositionen baseras på). Ett sätt att förstärka upphovsmännens ställning i avtalsprocessen är att införa en särskild förhandlingsordning, såsom även framförts av och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (Klys) i deras remissvar, samt skrivelser till . Detta kan ske genom att man i upphovsrättslagen skriver in en förhandlingsordning till förmån för representativa konstnärsorganisationer, som företräder upphovsmän och utövande konstnärer inom olika områden, samt deras motparter. Genom detta stöds också skapandet av bra och väl fungerande avtalslicenser. Mot denna bakgrund bör som sin mening tillkännage för regeringen vad som anförs om behovet av en särskild förhandlingsordning i upphovsrättslagen. har tillkännagett att småföretagare i vissa fall ska har rätt till rättshjälp under samma förutsättningar som fysiska personer (jfr skr. 2005/06:119, bet. 2005/06:JuU1). I tillkännagivande gjordes det gällande att marknadens försäkringslösningar ofta saknar skydd för småföretagare när de utsätts för t.ex. immaterialrättsintrång, konkurshot eller vissa arbetsrättstvister. Möjligheten för en näringsidkare att få allmän rättshjälp begränsas i 13 § rättshjälpslagen. I bestämmelsen anges att rättshjälp inte får beviljas den som är eller har varit näringsidkare i en angelägenhet som har uppkommit i näringsverksamheten, om det inte finns särskilda skäl med hänsyn till verksamhetens art och omfattning, hans eller hennes ekonomiska och personliga förhållanden och omständigheter i övrigt. Med näringsidkare avses en fysisk person som driver verksamhet av ekonomisk natur som kan betecknas som yrkesmässig eller har ett bestämmande inflytande över en juridisk person som bedriver sådan verksamhet. har på regeringens uppdrag i rapporten (2009:2) Översyn av rättshjälpslagen – Ett regeringsuppdrag, lämnat förslag om att avskaffa kravet på särskilda skäl. Något förslag från regeringen till har ännu inte kommit och någon beredning synes inte pågå. Som tidigare uttalat finns det småföretagare som är i en sådan situation att de behöver rättshjälp för att kunna tillvarata sina rättigheter, kanske särskilt i tvister om upphovsrättsintrång. Även detta är en åtgärd som i väsentlig grad skulle stärka upphovsmännens ställning i avtalsförhandlandet. Något sådant förslag finns emellertid inte i propositionen. Vi anser emellertid att detta skulle kunna vara en åtgärd för att stärka upphovsmännens möjligheter att tillvarata sina rättigheter i avtalsförhandlingssituationen, något som också ingick i uppdraget till att se över. bör därför som sin mening tillkännage för regeringen att åtgärder bör vidtas för att näringsidkare i vissa fall ska kunna få en utökad möjlighet till rättshjälp. 8.5Kritisk granskning av bilder i digital form Den digitala miljön sägs utgöra ett större hot mot upphovsmannen än tryckta medier. Detta får inte användas som ett argument mot att tillåta en kritisk granskning av offentliggjorda verk, en granskning som borde ske oavsett vilket medium som kritiken framförs i.