mot · H102So235 · 2013-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att asylsökande och papperslösa ska få full hälso- och sjukvård och tandvård inom ramen för det befintliga hälso- och sjukvårdssystemet och tandvårdssystemet på samma villkor som övriga som är bosatta i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om en ändring av patientsäkerhetslagen som klargör att hälso- och sjukvårdspersonal inte är skyldig att lämna uppgifter om papperslösa till polis och åklagare. Den medicinska etikens mest grundläggande princip är alla människors rätt till vård efter behov. Detta innebär att ekonomisk, social eller juridisk ställning, politisk eller religiös tillhörighet, etnisk bakgrund, kön och liknande faktorer inte får påverka den medicinska professionens handlande. Asylsökandes och papperslösas rätt till vård regleras i lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. samt lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Lagarna ger endast asylsökande och papperslösa barn rätt till full sjukvård i . Sjukvård för asylsökande och papperslösa vuxna ges endast för s.k. akuta tillstånd och vård som inte kan anstå. Då rätten till hälsa är en mänsklig rättighet ser ingen anledning att inskränka omfattningen av den vård asylsökande och papperslösa har rätt till. Tvärtom menar vi att en sådan inskränkning är oförenlig med de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som har ratificerat. Dessutom är tillämpningen av begreppet vård som inte kan anstå problematisk. Asylsökande och papperslösa riskerar att få en sämre hälsa än de skulle ha med samma rätt till vård som alla andra. Vårdpersonal riskerar att ställas inför svåra val som tvingar dem att kompromissa med den medicinska etiken. För att ska leva upp till sina internationella åtaganden måste asylsökande och papperslösa ges rätt till full sjukvård på samma villkor som alla andra i , dvs. rätt till behandling även för icke akuta sjukdomstillstånd. För att värna allas rätt till vård oavsett legal status och för att understryka den medicinska etikens grundläggande principer menar att asylsökande och papperslösa ska omfattas av den allmänna hälso- och sjukvården samt tandvården och inte av någon särlagstiftning. Den ordning som är gällande är allvarligt diskriminerande och är ett brott mot de mänskliga rättigheterna och mot folkrättsliga åtaganden. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag om att asylsökande och papperslösa ska erhålla full hälso- och sjukvård och tandvård inom ramen för befintligt hälso- och sjukvårdssystem och tandvårdssystem på samma villkor som övriga bosatta i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd innehåller ingen begränsning av skyldigheterna för dem som arbetar inom hälso- och sjukvården att lämna uppgifter till polisen om papperslösa som befinner sig på en vårdinrättning. Detta trots att det av förarbetena till lagen framgår att man på ett sjukhus bör kunna bekräfta en förfrågan från polis eller åklagare om en person finns på ett sjukhus, om de vet att personen finns på sjukhuset. delar remissinstansernas oro för att papperslösa inte ska våga söka vård och menar därför att uppgiftsskyldigheten för hälso- och sjukvårdspersonal bör ändras. Regeringen bör återkomma till med ett förslag om en ändring av patientsäkerhetslagen som klargör att hälso- och sjukvårdspersonal inte är skyldig att lämna uppgifter om papperslösa till polis och åklagare. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.