mot · H102T450 · 2013-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om de svenska traditionsfartygens och k-märkta fartygens vikt för bilden av som attraktiv turist- och sjöfartsnation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att analysera effekterna av det svenska tolkningsbeslutet av direktiv /18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerartrafik mot bakgrund av den vikt traditionsfartyg har för turism och den oerhört viktiga bilden av som sjöfartsnation. När president vaknade på på i möttes han, när han tittade ut över ström, vid anblicken av och också, liksom vid färden över till , av en rad vackra vita fartyg som under stora delar av året ger dess karaktär – och få ges möjlighet att uppleva på vår jord: Det flytande svenska kulturarvet. Detta blir i , dess skärgård och på många platser runt långa kust en allt viktigare del av vårt lands profil, detta från en rad utgångspunkter, historiskt, kulturellt, ekonomiskt och – ej att förakta – skönhetsmässigt. Efter det att regalskeppet , på botten av ström, åter bröt vattenlinjen – från början ett helt privat forskningsprojekt av – har gamla fartyg i original varit en svensk attraktion för miljoner besökare. Inte oväntat slogs 2011 rekord på med över 1,2 miljoner betalande besökare. Om man bortser från , som är mer än ett museum, och , mycket dito, är det särklassigt mer frekventerade enskilda besöksmålet i , med 2012 fler besökare än 2006 och med ungefär var tredje besökare bosatt i annat land än : 20121 215 419 besökare. 20111 228 114 besökare. 20101 129 184 besökare. 2009973 722 besökare. Källa: Myndigheten för kulturanalys (). Intresset för att med moderna metoder söka skeppsvrak i är också omvittnat och oförminskat – och framgångsrikt. Det syrefattiga Östersjövattnet är i detta avseende en historisk tillgång. Nybyggnationen i av , som sjönk utanför Vinga vid hemfärden från , måste också nämnas i detta sammanhang. Låt oss också nämna , invigd 1832, en och med 598 slussar farled, vilken i motsats till de fartyg som trafikerat densamma, har kulturminnesskyddats. uppmärksammades i olympiska segeltävlingar, där två OS-guldbåtar deltog i OS-farvattnen än en gång, svenska och norska Taifun, beskådade av omkring 70 000 besökare. Byggandet av ett svenskt u-båtsmuseum i Karlskona pågår, ett museum med planerad invigning . Huvudattraktionen blir 810-tonsfartyget , känt från bordningen av sovjetiska flottans U137 i 1981. Den dåtida ytspänningen blir uppenbar för alla. Äldre ångfartyg och segelbåtar spelar, liksom även fritidsbåtar, en viktig roll för bilden av – sådana fartyg i både och andra kusttrakter har stor betydelse inte minst för den växande och ekonomiskt allt viktigare turistnäringen. Det är Transportstyrelsen som, efter samråd med Statens maritima museer, beslutar om klassificering av kulturhistoriskt värdefulla fartyg. En kategori av stor vikt utgörs av traditionsfartygen. Klassningen har juridisk betydelse för fartygens rättigheter. Kraven för att klassas som traditionsfartyg är att 1. traditionellt sjömanskap och traditionell teknik ligger till grund för fartygets framförande, 2. fartyget endera har a) kulturhistoriskt värde b) är en kopia av ett kulturhistoriskt värdefullt fartyg c) byggts så att traditionella färdigheter och traditionellt sjömanskap uppmuntras och främjas, 3. fartygsverksamheten inte har ett kommersiellt syfte. Bland de fartyg som klassificerats som traditionsfartyg är ett antal fartyg i trafik (eller under reparation), här med byggnadsår: 1866 bogserbåten S/S . 1868 passagerarångfartyget S/S . 1880 passagerarfartyget S/S Ejdern. 1897 ångbåtsfärjan S/S 3. 1897 passagerarslupen S/S . 1898 timmerbogserbåten S/S . 1900 passagerarfartyget S/S . 1901 passagerarslupen S/S Tärnan. 1903 passagerarfartyget S/S . 1908 passagerarfartyget S/S Storskär. 1909 passagerarfartyget S/S . 1910 passagerarfartyget S/S Norrskär. 1911 passagerarfartyget S/S Blidösund. 1915 hamnisbrytaren S/S . 1925 passagerarfartyget S/S . 1929 lotsbåten S/S . Det förtjänar noteras att Statens maritima museer, har, oberoende av Transportstyrelsen, k-minnesmärkt ovannämnda S/S och . Utöver dessa sjutton traditionsfartyg verksamma runt är också Express – numera också flyttat till – och i , godkända traditionsfartyg. Antalet k-märkta fartyg med spridning över hela , utöver de ovanstående, vittnar om intresse och attraktionskaft. Här finns t.ex. flodsprutan , byggd i och hemmahörande i , , Dellen , och ångfartyget av Stavre. Där finns även kulturminnesmärkta fiskefartyg, bogserbåtar, tullkryssare, skonare, torrlast- och segelfartyg, biggar och expeditionsfartyg. Av särskilt intresse är alltjämt passagerarfartyget S/S Blidösund, ett funktionsdugligt fartyg som firade 100-årsjubleum 1911. Orsaken är att detta traditionsfartyg genom en svensk myndighetstolkning av ett EG-direktiv från förhindras att trafikera den yttre skärgården. I en framställning från och till 2010 aktualiserades bland annat tolkningen av EG-direktivet, som rör fartyg byggda , vari konstateras att andra länder har gjort andra tolkningar av detta EG-direktiv, vilket får den märkliga konsekvensen att att utländska traditionsfartyg kan röra sig i svenska vatten medan de svenska traditionsfartygen som traditionellt trafikerat dessa vatten inte längre får göra detta, och det på grund av svensk tillämpning av samma regler. Om fara verkligen förelåg att svenskt rederi skulle riskera passagerares välfärd, skulle myndighetskrånglet kunna försvaras och förstås. framstår det som blott och bart klåfingrighet i kombination med paragrafrytteri. Regeringen har , bland annat anfört i trafikutskottets betänkande 2011/12:TU9 och 2012/13:TU12 – godkänt av så sent som – vidtagit åtgärder i den riktning som flera motioner förordat. Regeringen gav sålunda Transportstyrelsen i uppdrag att ta fram ett förslag till nya regler för traditionsfartyg (dnr N2010/2345/TE m.fl.) överlämnade Transportstyrelsen rapporten av uppdrag avseende traditionsfartyg med förslag till förändringar för att underlätta för ideella organisationer att driva sin verksamhet, som de grundläggande kraven på sjösäkerhet upprätthålls. Likväl: s/s Blidösund får inte gå på djupa vatten längre. När det gäller EU:s läckstabilitetskrav kan detta synas vara en så teknisk fråga att den alls inte hör hemma i . Tolkningen av gällande EU-direktivet 98/18/EG har emellertid direkta konsekvenser för konkurrens- och näringsfrågor varför en diskussion är motiverad. Läckstabilitetsdirektivet innebär att det införs en enhetlig säkerhetsnivå för människoliv och egendom på nya och existerande passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg när dessa typer av fartyg används på inrikes resor. Mot detta finns ingen invändning. Med dessa enhetliga regler – som alltså skall tillämpas från och till och – möjliggörs också ett öppnande av EU:s medlemsländers inre sjöfart också för andra medlemsländer inom ramen för EU:s inre marknad. Alla bör välkomna detta. Detta direktiv gäller nya och existerande fartyg över 24 meters längd samt höghastighetsfartyg (artikel 3-1 a-c). Däremot gäller direktivet inte för ursprungliga historiska fartyg konstruerade och kopior av sådana, företrädesvis byggda i de ursprungliga materialen (artikel 3-2 a). Så långt är allt gott och väl. Men så tillkommer direktivets artikel 7 med möjlighet – utnyttjad av Transportstyrelsen och dess föregångare – för enskilt land att skärpa säkerhetskraven nationellt: Om en medlemsstat eller grupp av medlemsstater anser att de tillämpliga säkerhetskraven bör skärpas i vissa situationer på grund av särskilda lokala förhållanden, och om de kan påvisa behovet av att göra detta, får de, under iakttagande av förfarandet i artikel 4, anta bestämmelser för att skärpa säkerhetskraven. Det är detta som skett i – och som förhindrar S/S Blidösund, som klarat djupt vatten, att trafikera vatten som inte vållat båten, rederiet eller passagerarna minsta problem. Denna tolkning i av EG-direktivet 98/18/EG innebär att omotiverad näringsskada inträffat. I vårt land har myndigheten, nu Transportstyrelsen, valt att – syftande till absolut säkerhet men åsidosättande av andra mål – utnyttjat direktivets möjlighet att skäpa säkerhetskraven för att tillämpa samma regelverk som för nya fartyg och sådana som byggts eller också på traditionsfartyg som läckstabilitetskravets artikel 3 uttryckligen undantar. Det innebär, skrev och , med viss erfarenhet av att framför just traditionsfartyg, att ett regelverk avsett att gälla moderna fartyg i ofta nya material kommit att tillämpas och gälla fartyg byggda , före och kring 1900, fartyg som utan större tillbud trafikerat sina vatten . Regeringen har tagit intryck av den kritik som framförts – och i viss utsträckning uppenbart delats av trafiksutskottet (2011/12:TU9 s. 29) – men inte tillräckligt beaktat de kulturhistoriska värdena eller ekonomiska intressen, allt självfallet förutsatt att säkerhetsaspekten är tillgodosedd. Att, vilket ägarna till s/s Blidösund anfört, för att gå medföra det antal passagerare som varit fallet och som ger underlag för bärkraftig ekonomi, tvingas vidta åtgärder som att installera vattentäta skott, svetsa igen vissa luckor och tynga fartyget med ballast, skulle innebära att fartyget till utseende och framförande förvanskas, detta utöver att det från ekonomiska aspekter är ogörligt med mindre en mecenat med outsinlig kassa infinner sig. Det förtjänar i detta sammanhang påtalas att s/s Blidösund för ett femtontal år sedan fick dispens av utan att sjunka samt att kanalbåtarna, dessbättre för alla, undantagits från ombyggnadskraven. Regeringen bör verka för att Transportstyrelsen omprövar sitt och förutvarande tolkningsbeslut av direktiv /18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerartrafik. Bakgrunden är den vikt traditionsfartyg har för skärgårdsboendes utkomstmöjligheter och den i alla avseenden viktiga turismen – utan vilken skärgården ekonomiskt inte kan leva. För , inte minst den del som omfattas av många öar, farleder, badstränder, hamnar och bryggor, är fartyg i alla dess former av extrem vikt för bilden av denna del av vårt land men allra mest för de boendes utkomstmöjligheter. Det är orimligt att en myndighetstolkning skall leda till näringsförbud om inte säkerhetsmotiv kan påvisas. Ty om det hos S/S Blidösund eller andra traditionsfartyg skulle föreligga säkerhetsproblem för besättning eller personal, skall naturligtvis Transportstyrelsen utfärda nyttjandeförbud – alldeles oavsett om fartygen är helt nya, 100 eller kanske rent av . S/S Blidösund har möjlighet att köra i berörda vatten, dock under förutsättning av ett visst högsta antal passagerare (mindre än 60). Det har anförts som motiv för att inte påtala för regeringen det till näringsförbud gränsande myndighetstolkning av EU-direktivet. Det är korrekt. Likväl innebär detta – utöver de ingrepp i fartygets historiska komposition som då nödvändiggörs måste göras – en ekonomiskt oöverkomlig ombyggnad för att kunna öka antalet tillåtna passagerare, 59, till det antal som fartyget en gång byggts för, cirka 200. I praktiken betyder det ett genom en tolkning av ett EG-direktiv praktiskt näringsförbud i yttre skärgården. Det är ingen bra tur- och turistpolitik.