ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H002So15 · 2013-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 2012/13:107 Upphävande av kravet på sterilisering för ändrad könstillhörighet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den statiska 18-årsgränsen för fastställelse av könstillhörighet bör tas bort. Det är mycket glädjande att det omoderna och inhumana steriliseringskravet vid ändring av könstillhörighet nu äntligen tas bort. har länge krävt att tvångssteriliseringen ska upphöra. Människor ska inte tvingas till onödiga ingrepp för att även juridiskt få bli den person de själva tycker att de är och som de efter mycket noggranna utredningar inom vården också bekräftats vara. För oss handlar detta om att stå upp för allas lika rätt till en god hälso- och sjukvård utan diskriminering, utan kränkningar och utan onödiga operationer. Sterilisering ska inte ske som tvång eller rättslig förutsättning för att få beslut av myndigheter, utan endast när den enskilde så själv önskar eller när det är medicinskt motiverat. Unga transsexuella kan tvingas genomgå puberteten i en kropp som känns fel och främmande. Enligt könstillhörighetslagen får fastställelse av könstillhörighet för en person som är transsexuell endast meddelas om sökanden har fyllt . Detta innebär att någon könskorrigerande operation inte kan utföras på en person som är . Innan sökanden fyllt får tillstånd bara lämnas om det finns synnerliga skäl. Enligt uppgift gör dock Rättsliga rådet regelmässigt undantag från 23-årsgränsen (SOU 2007:16 s. 161). Utredning och hormonbehandling enligt hälso- och sjukvårdslagen kan dock påbörjas innan personen fyllt . Möjligheterna till en lyckad övergång till det önskade könet ökar kraftigt om personen slipper genomgå puberteten i sitt biologiska kön (SOU 2007:16 s. 164). För en person som är man-till-kvinna-transsexuell (MTF) kan det innebära att hon slipper röstterapi, operationer av struphuvudet och plågsam epilering (hårborttagning). För en kvinna-till-man-transsexuell (FTM) kan det innebära att brösten inte utvecklas helt och att han därigenom eventuellt slipper genomgå mastektomi (borttagande av brösten). Vi anser att den statiska åldersgränsen ska tas bort helt eftersom det alltid görs en omfattande utredning av varje patient och en bedömning i det enskilda fallet. Åldersgränsen fyller därför inget syfte och bör tas bort. Det vill vi ge regeringen till känna.
mot · H002U13 · 2013-04-03 00:00:00 — Enskilda länders kulturyttringar som härstammar från språk, historia och geografiska förhållanden riskerar att förminskas och urvattnas och de skillnader som ofta är en del av de nationella identiteterna göms undan. hävdar att svenska skattepengar främst ska användas för att stärka den lokala, regionala och nationella identiteten. Det nya och den EU-identitet som ännu inte tagit form eller fått fäste är ett jämförelsevis nytt påfund och en riskabel väg att gå då man skapar en bild som kan ge upphov till rotlöshet och alienering. Vidare finns tendenser inom EU att vilja bestämma innehållet, kvaliteten och tillgången av material på internet. anser att det finns en risk att dylika kompromisser på EU-nivå riskerar att förändra det svenska förhållningssättet till information och att det finns risk för politisk färgning av innehållet. Regeringen bör i sitt fortsatta arbete sträva efter att motverka dylika tendenser. Avseende programmet Ett EU för medborgarna ser starka skäl att ifrågasätta finansieringen. Det bästa sättet att minska klyftan mellan EU och medborgarna vore att låta medborgarna bestämma mer själva genom sina folkvalda organ; att öka medvetenheten hos medborgarna om hur EU:s institutioner egentligen arbetar och hur politiken bestäms vore troligen kontraproduktivt. En sammanhållning mellan européer måste växa fram naturligt och . Således förordar att ytterligare finansiering med samma målsättning som det tidigare programmet inte ska ges. Det faktum att starka krafter inom unionen verkar för att delar av idrottspolitiken ska lyftas upp på överstatlig nivå är mycket oroväckande. Debatten kring förslaget till nytt mervärdesskattedirektiv blixtbelyser såväl det generella problemet med tvingande överstatlighet som det faktum att idrottslivet i de europeiska länderna är organiserat på helt olika sätt och att det därför inte är möjligt att med bibehållen kvalitet pressa in alla länder i samma form. Regeringen bör kompromisslöst arbeta för att idrottspolitiken förblir en nationell angelägenhet. 2011/12:63, s. 12. FN:s World Drug Report 2010 wdr/WDR_2010/ World_Drug_Report_2010_lo-res.pdf.
mot · H002U15 · 2013-04-10 00:00:00 — Vi vill ha en fri handel och en marknad som gynnar alla parter, både och våra handelspartner. Men det ska vara en ansvarsfull frihet som också tar hänsyn till människor och miljön. Vi tjänar alla på att skapa en långsiktigt hållbar ekonomi som tar hänsyn till miljön. För det behövs samarbete och politik men också gemensamma regleringar på EU-nivå. Handeln med kommer att öka och vi vill närma oss våra grannländer på andra sidan ännu mer. En stor del av export av olja går över . Vi ställer stora krav på att fartygen ska ha dubbla skrov för att minska risken för ett oljeutsläpp som skulle få förödande konsekvenser för . är ett grunt hav och omloppstiderna för byte av vattnet är långa. En utbyggd gasledning och ökade oljetransporter skulle göra till ett område med stora ekonomiska, strategiska och därmed säkerhetspolitiska intressen. är ett hav som binder samman , , , , , , , och . Framför allt så ställer det successivt ökande antalet energitransporter med olja och gas allt större krav på dessa länder. Internationellt samarbete för att skydda miljön, förebygga katastrofer och säkra trygga olje- och gasleveranser är nödvändigt. Eftersom katastrofer kan påverka det säkerhetspolitiska läget är det av största vikt att alla nationer runt finns med och deltar i systemet för sjölägesinformation, miljöskydd och katastrofberedskap i första hand via civila övervaknings- och samverkansorgan. I nuvarande organisation saknas tyvärr . Den bör aktivt driva på för att ska delta i detta samarbete. En sammantagen bedömning är att bör ta initiativ till ett än mer fördjupat samarbete mellan samtliga Östersjöstater. Detta i syfte att värna miljön och långsiktigt garantera säkerheten.
mot · H002U16 · 2013-04-09 00:00:00 — med anledning av redog. 2012/13:RS6 Redogörelse för verksamheten för parlamentariska delegationen till för Unionen för tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om svenskt utträde ur Medelhavsunionen. har i tidigare motioner till utrikesutskottet gjort klart att vår inställning är att bör lämna Medelhavsunionen. Vi ser naturligtvis positivt på möjligheten för länderna kring att mötas vid förhandlingsbordet inom ramen för Medelhavsunionen, men mervärdet för svenskt vidkommande är högst begränsat. Barcelonaprocessen var ursprungligen ett lösare samarbete som syftade till att bl.a. uppmuntra deltagarländerna att främja mänskliga rättigheter som man respekterade varje lands rätt att sköta sina interna angelägenheter själv, och den ursprungliga tanken med Medelhavsunionen var just att den skulle bestå av länderna kring (se t.ex. fakta-PM 2007/08:FPM122). Det kan dock befaras att denna union tar samma utveckling som EU mot allt större inslag av överstatlighet och inblandning i medlemsstaternas angelägenheter. De diskussioner om omstöpning av grunderna för UfM till att omfatta mer politiska reformer som har refererats i redogörelser är ett tecken på detta. Det är heller inte osannolikt att utvecklingen inom Medelhavsunionen får samma inriktning som den södra grannskapspolitiken mot bl.a. ekonomisk integration och fri rörlighet i , som det finns stora brister vad gäller konditionaliteten. Denna utveckling kan i praktiken komma att innebära att EU steg för steg utvidgas mot att även omfatta länderna i , även om de formellt sett inte kan bli medlemmar i . är positiva till ett utbyte av idéer, kulturimpulser och erfarenheter över nationsgränserna, men vi kan inte se att detta för del måste ske inom ramen för ännu en union. Ett utbyte mellan parlament bl.a. för att verka för demokrati och mänskliga rättigheter är ett lovvärt arbete, men vi anser inte att det är avhängigt ett medlemskap i utan kan skötas inom ramen för andra forum. Mot denna bakgrund anser vi att bör verka för ett utträde ur unionen.
mot · H002Ub13 · 2013-04-09 00:00:00 — med anledning av skr. 2012/13:121 om Skolinspektionens prövningar av ansökningar från enskilda som vill bli skolhuvudmän tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regeringens skrivelse angående om tillstånd för skolhuvudmän och åtgärder som därmed bör vidtas för att kommunerna ska erbjuda Skolinspektionen nödvändig information. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regeringens skrivelse angående om tillstånd för skolhuvudmän och åtgärder som därmed bör vidtas för att lagen om negativa effekter för elever eller det allmänna skolväsendet ska kunna efterföljas av Skolinspektionen. Regeringen har i sin skrivelse svarat på om Skolinspektionens prövningar av ansökningar från enskilda som vill bli skolhuvudmän. En del svar regeringen ger i sin skrivelse äger relevans medan annan kritik från får anses befogad. konstaterar i sin rapport och efter kontakter med Skolinspektionen att denna myndighet inte får in all nödvändig information från kommunerna vad gäller statistik och beräknat elevunderlag. Därmed försvåras Skolinspektionens avgörande, och bedömningsgrunden för ett beslut angående negativa effekter för elever eller det allmänna skolväsendet försvagas. Regeringen bör ålägga kommunerna enligt lag att erbjuda Skolinspektionen de uppgifter rörande elevunderlag och viss annan statistik som Skolinspektionen behöver för sina beslut angående tillstånd för enskilda som vill etablera sig som skolhuvudmän. En annan punkt där regelverket bör stramas upp vad gäller negativa effekter för elever och det allmänna skolväsendet är den situation beskriver när flera likartade ansökningar anländer till Skolinspektionen från samma kommun och där elevunderlaget bara beräknas räcka för en skola. Om alla ansökningar då bedöms var för sig kunna godkännas, men det är uppenbart att om samtliga ansökningar godkänns så går det inte ihop, kommer elevunderlaget långsiktigt inte att kunna räcka till, med klart negativa följder för elever och det allmänna skolväsendet som följd. Skolinspektionen menar att de i detta läge är tvingade att godkänna samtliga ansökningar, trots det uppenbara att en situation där påtagligt negativa effekter för elever och det allmänna skolväsendet kommer att uppstå. Ett scenario enligt detta kan inte vara lagstiftarens intention, och åtgärder för att förhindra situationer liknande denna bör vidtagas. Vi vill att lagen ändras så att Skolinspektionen i detta läge får mandat att välja det mest seriösa alternativet eller den ansökan som erbjuder en alternativ och efterfrågad pedagogik.
mot · H002Ub14 · 2013-04-10 00:00:00 — med anledning av skr. 2012/13:121 om Skolinspektionens prövningar av ansökningar från enskilda som vill bli skolhuvudmän tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förtydligande i lagstiftningen i fråga om bedömningen av påtagliga negativa följder på lång sikt för eleverna eller för den del av skolväsendet som anordnas av det allmänna i den kommun där utbildningen ska bedrivas. Det finns en kraftig överetablering av gymnasieskolor. Allt för många skolor har tillåtits att starta och på många håll i landet riskeras en oordnad nedläggning av skolor . har granskat prövningen av enskilda som ansöker om att bli godkända som skolhuvudmän. rekommenderar i sin granskning regeringen att ge i uppdrag att överväga om lagstiftningen behöver förtydligas i fråga om bedömningen av påtagliga negativa följder på lång sikt för eleverna eller för den del av skolväsendet som anordnas av det allmänna i den kommun där utbildningen ska bedrivas. Regeringen svarar att den avvaktar olika ställningstaganden för att därefter överväga om det finns behov av ytterligare åtgärder på området. är inte först med att påtala behovet av att regeringen förtydligar lagstiftningen. Skolinspektionen föreslog i en skrivelse till regeringen (U2010/7633/G) att regleringen, till den del den avser påtagliga negativa följder på lång sikt för elever och kommuner, ska ses över och tydliggöras, t.ex. när det gäller hur bestämmelserna ska tillämpas om flera ansökningar inkommer från enskilda om att godkännas som huvudman i en viss kommun. Skolinspektionen pekade i sin skrivelse också på det förhållandet att myndighetens prövning av negativa följder utgår från den enskildes uppskattade elevantal i ansökan och att det inte blir några följdverkningar om verksamheten sedan utökas. Trots Skolinspektionens skrivelse har regeringen inte vidtagit några åtgärder för att förtydliga lagstiftningen och inte heller gett i uppdrag att utreda frågan om påtagliga negativa följder på lång sikt för eleverna eller för den del av skolväsendet som anordnas av det allmänna i den kommun där utbildningen ska bedrivas. Regeringen bör förtydliga frågan om bedömningen av påtagliga negativa följder på lång sikt för eleverna eller för den del av skolväsendet som anordnas av det allmänna i den kommun där utbildningen ska bedrivas. Kommunernas inflytande över nya fristående skolors etablering behöver kraftigt stärkas och kommunerna och de fristående skolorna behöver börja samarbeta kring etablering, dimensionering och nedläggning av skolor för att inte eleverna ska komma i kläm och deras utbildning bli lidande. För Skolinspektionens godkännande av fristående förskoleklass, grundskola eller grundsärskola krävs att elevunderlaget är tillräckligt för att verksamheten ska kunna bedrivas långsiktigt. Detta är dock inte fallet för godkännande av en fristående gymnasieskola. Det kan vara en av anledningarna till att vi nu ser en kraftig överetablering av gymnasieskolor, och regeringen bör se över denna reglering i syfte att minska risken för överetablering av skolor, vilket tvingar elever att byta skola mitt under sin gymnasieutbildning.
mot · H002Ub16 · 2013-04-09 00:00:00 — med anledning av prop. 2012/13:136 Karriärvägar för lärare i skolväsendet m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även fortsättningsvis ska äga utnämningsrätten till lektorer. Regeringen föreslår i sin proposition 2012/13:136 att huvudmän till utbildningsanstalter ska äga utnämningsrätten till lektorer. Detta ska enligt regeringen stimulera initiativ från huvudmännen att inrätta flera karriärsteg i skolorna, vilket i sin tur ska öka attraktionskraften för läraryrket. Statsbidrag ska utgå till lektorstjänsterna för att ytterligare stimulera utnämnandet av dessa tjänster. Det är mycket troligt att inrättandet av fler karriärsteg och därmed förknippat lönepåslag verkligen utgör en substantiell stimulans för lärarkåren. Däremot är det mindre lyckligt att i en situation där en mängd olika friskoleföretag tillsammans med alla kommuner verkar som enskilda huvudmän överlåta utnämningsrätten till dessa huvudmän, speciellt som det ska vara förknippat med ett icke föraktligt statsbidrag. Vi anser att även ska äga utnämningsrätten till lektorstiteln. Detta för att säkerställa likvärdighet inför tjänsten samt att inte en överdriven utnämningsiver uppstår med tiden där kraven blir alltför låga. Detta innebär självklart att enskilda huvudmän kan ta initiativet till en ansökan om titeln, men att det slutgiltiga avgörandet ligger inom domsago. Med de angivna motiven vill att regeringen drar tillbaka sitt nuvarande förslag och återkommer med ett nytt förslag där punkten om att utnämningsrätten ska ligga hos huvudmännen är justerad.
mot · H002A22 · 2013-05-03 00:00:00 — 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsmarknadspolitiska åtgärder ska ges på lika villkor oavsett födelseland. 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om företagande och sysselsättning som instrument för etablering inom landet. Skrivelsen behandlar regeringens bedömning av den rapport som lämnat avseende hur stödinsatser för företagare når ut till utrikes födda och vilka effekter detta har på deras etablering i landet. I rapporten konstateras att de stöd som delas ut visserligen tycks bidra till att öka sysselsättningen, om än i mindre skala för utrikes än inrikes födda. leder grava brister i statistik och uppföljning till att analys av konkreta och ihållande effekter inte går att genomföra. Den statistik som finns gör dock gällande att utrikes födda som tar del av stöd via såväl som Arbetsförmedlingen lyckas sämre och får sämre inkomster än inrikes födda. Att statliga medel delas ut utan noggrann statistik och möjlighet till väl underbyggd kontroll är givetvis mycket allvarligt. Detta har lyft upp och regeringen har också instämt i problematiken. Det finns dock, enligt min mening, även principiella fel inbyggda i premisserna för utdelningen av stöd, regeringens målsättning och de förväntade effekterna av stödinsatserna. Regeringens integrationsstrategi bygger till stor del på att öka sysselsättningen och företagandet bland utrikes födda. Ett steg i detta led är att mål formulerats där utrikes födda särskilt ska prioriteras framför andra grupper. Så är också fallet i de mål som fastställts för respektive Arbetsförmedlingen. Detta är enligt mig djupt bekymmersamt och inte acceptabelt i ett samhälle som inte gör skillnad på personer efter deras härkomst. Om ambitionen är att ge lika villkor för alla individer kan inte vägen dit gå genom särbehandling av vissa baserat på födelseland. Utöver den principiella problematiken då utrikes födda ställs mot inrikes födda brister regeringens strategi vad gäller utsikter till varaktiga effekter. Grunden för en varaktig och välfungerande politik är att identifiera strukturella problem och åtgärda dessa, inte att ge mer bidrag till grupper som drabbats av dessa problem och hoppas att det räcker. Att öka andelen utrikes födda som får ta del av lån och bidrag innebär inte att integration eller etablering i samhället säkras. Tvärtom visar som sagt statistiken att de utrikes födda som fått ta del av stödinsatserna ändå lyckas i sämre grad än de inrikes Genom att ensidigt fokusera på sysselsättning och företagande när integrationen ska mätas och integrationspolitiken utformas ignoreras framväxten av parallellsamhällen och segregation. Det är min mening att den som vill minska skillnaderna mellan inrikes och utrikes födda svenskar måste satsa på likabehandling och naturliga mötesplatser på samma arbetsmarknad.
mot · H002Fi16 · 2013-05-23 00:00:00 — med anledning av framst. 2012/13:RB4 Medgivande för att delta i Internationella valutafondens (IMF:s) finansieringslösning till förmån för låginkomstländer För på tämligen framställer att ska godkänna en finansieringslösning inom ramen för IMF till förmån för låginkomstländer. Ett liknande ärende behandlades i finansutskottets betänkande 2012/13:FiU14. Vid det tillfället motsvarade det svenska bidraget . väntas summan motsvara . Som enda parti i var kritiska redan till den första finansieringslösningen. Bakgrunden att IMF sålt av delar av sin guldreserv till ett oväntat högt guldpris torde inte per automatik leda till en situation där oförutsedd vinst skänks bort. Detta ställningstagande delas också i princip av den nordisk-baltiska valkretsen, som har anfört att inkomsten från försäljning av guldreserven i första hand bör finansiera IMF:s interna budget med fokus på långsiktiga mål och reservuppbyggnad och endast i undantagsfall användas till att finansiera verksamhet i låginkomstländer samt att verksamhet i låginkomstländer i stället bör finansieras med biståndsmedel, direkt från medlemsländerna. Det är således olyckligt att valkretsen sent omsider såg sig nödgad att avvika från sin uttalade princip till förmån för finansieringslösningen. kritik har dock inte förändrats i sak. I betänkande 2012/13:FiU14 anfördes i reservation följande: Jag anser att bör avslå framställning. Det är lämpligare om dessa medel först förs hem till från interimskontot hos IMF för att därefter eventuellt, under svenskt överinseende, disponeras inom ramen för biståndsbudgeten. På detta sätt säkerställs att de prioriteringar inom biståndsarbetet som den svenska staten gör tillgodoses samt att vidare kontroller av biståndet kan garanteras. Det biståndsarbete som utförs av den svenska staten ska även svenska staten vara övergripande huvudman för. På så sätt kan ansvar utkrävas inte minst av väljarkåren. Svenska skattepengar ska inte användas som biståndsmedel av en part eller institution som inte ytterst står under den svenska statens överinseende. Ställningstagandet är alltjämt relevant, och framställning bör därmed avslås i sin helhet.
mot · H002Kr10 · 2013-05-22 00:00:00 — med anledning av prop. 2012/13:147 Ny bibliotekslag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bibliotek i det allmänna biblioteksväsendet inte ska ägna särskild uppmärksamhet åt personer som har annat modersmål än svenska. har ett gott fungerande biblioteksväsen. De många svenska biblioteken fungerar bl.a. som bärare och förmedlare av idéer, kulturidentitet och kunskap. De bidrar även till att främja litteraturens särställning inom kunskap och kulturliv. I denna egenskap främjar biblioteken även delaktighet i samhällslivet och utgör en omistlig del av såväl barnets och högskolestudentens som den åldriges kunskapsbank. Biblioteken är således tänkta att vara till för alla. Det är därför viktigt att bibliotekens fokus ska vara att erbjuda litteratur på landets majoritetsspråk, de nationella minoritetsspråken, teckenspråk och punktskrift. En av många nycklar till assimilering är det svenska språket. Att, som regeringen föreslår, ägna särskild uppmärksamhet åt andra språk än minoritetsspråken och svenska skulle på ett olyckligt sätt motarbeta incitamentet för många invandrare att lära sig svenska. Svenskspråkig litteratur på biblioteken är ett av många medel för att kunna lära sig svenska för den som lånar böcker där. Svenska är även nyckeln till att fullt ut kunna tillgodogöra sig den stora kunskapsbank som våra bibliotek utgör.