mot · H002U20 · 2013-04-10 00:00:00 — med anledning av skr. 2012/13:114 Strategisk exportkontroll 2012 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden I regeringens skrivelse 2012/13:114 Strategisk exportkontroll 2012 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden framgår det att den tidigare ökningen av svensk vapenexport nu har avstannat. Förra årets försäljningsrekord på har minskat till . Trots minskningen kvarstår faktum att vapenexporten mer än tredubblats , från drygt 3 miljarder till . Avslöjandet att sålt vapensystem till och planerat uppförandet av vapenfabriker och övervakningscentraler visar med all önskvärd tydlighet att det krävs en grundlig reformering av reglerna kring exportkontrollen av strategiska produkter. Det har även regeringen insett, och välkomnar att regeringen tillsatt en parlamentarisk kommitté med syfte att arbeta fram ett tydligt förslag på nya riktlinjer gällande demokratikriterier för svensk vapenexport. måste självklart ställa sig på rätt sida när folken i och nu har tagit steg mot att frigöra från sig diktaturens ok och påbörjar en utveckling mot demokrati och öppenhet. Vi ska självklart inte beväpna diktaturer; vi ska stödja demokratirörelser då tjänas också långsiktiga intressen. Vår viktigaste tillgång i alla internationella sammanhang också i handelssamarbeten är vårt rykte. anser att det inte hade varit möjligt att driva en vapenexportpolitik som så tydligt saknar stöd i opinionen om inte systemet varit så stängt för insyn som det är . Vår mening är att vapenexporten därför i fortsättningen måste bygga på tre grundläggande principer: ett riktigt demokratikriterium där mänskliga rättigheter är ett krav, en öppenhet som möjliggör den granskning som behövs och ett ordentligt ansvarsutkrävande enligt demokratins principer. Dessutom bör läggas ned. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett demokratikriterium vid krigsmaterielexport. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett kriterium för respekt för mänskliga rättigheter vid krigsmaterielexport. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att gällande lagstiftning ska efterlevas, vilket innebär att inte ska sälja krigsmateriel till krigförande länder och länder i konflikt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över dagens system med () som beslutande myndighet så att folkvalda kan hållas ansvariga för sina beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ta korruptionen inom vapenindustrin på allvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om exportkrediter för krigsmaterielexport. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att med sin krigsmaterielexport bidrar till en upprustningsspiral i en av världens mest explosiva regioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om (). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i sin årliga skrivelse om strategisk exportkontroll även bör redovisa företagens inkomster för långtidsuthyrning, leasing, av försvarsmateriel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att export av försvarsrelaterade konsulttjänster ska omfattas av samma regelverk som export av fysiska produkter som t.ex. kanoner och pansarvagnar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att begränsa det svenska militärindustriella komplexets inflytande över politiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att svensk vapenexport bidrar till fattigdom och underutveckling. I regeringens skrivelse till Strategisk exportkontroll 2012 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden, den tjugoåttonde i ordningen, redovisas landets export av krigsmateriel till andra länder och anges att de produkter som förs ut ur går till för oss acceptabla mottagarländer enligt fastställda riktlinjer. Krigsmateriel får endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl till det och exporten inte strider mot utrikespolitik. På papperet har kanske världens strängaste krigsmateriellagstiftning. har under ett stort antal år kritiserat regeringens exportkontroll som visat exempel på stor dubbelmoral. som vår statsminister i sin regeringsförklaring högtidligt förklarat att grundvärderingar är frihet, demokrati och mänskliga rättigheter, har svenska myndigheter gett tillstånd till export av vapensystem till länder i krig, vapen som används av ickedemokratiska regimer för att förtrycka sin egen eller andra länders befolkning, eller sålts till fattiga länder utan att ta hänsyn till politiken för global tvecklings (PGU) mål om rättvis och hållbar global utveckling. 2012 var året då regeringens vapenexportpolitik fick utstå hård kritik. Främst genom Ekoredaktionens avslöjande om att det fanns planer på att den svenska myndigheten , , i största hemlighet skulle hjälpa att bygga en avancerad vapenfabrik. Internt på FOI och på kallades projektet för Simoom, enligt sekretessbelagda handlingar som Ekot tagit del av. Ärendet anmäldes omgående till av . Vi ska inte beväpna förtryckarna, det är dåligt för den demokratiska utvecklingen i världen och i den här regionen och det är dåligt i längden för intressen, sa språkrör till . Dagen efter, , avslöjade sedan Ekot att ledningen för () varit involverad i förhandlingen med om bygget av vapenfabriken. Detta sker trots att ISP har som uppgift att självständigt pröva alla fall av vapenexport från . följde sedan en lång serie för regeringen graverande uppgifter om hur ärendet kring Simoom hanterats. Bland annat ska FOI ha bildat bulvanföretaget , som skulle leda projektet med vapenfabriken i . Ekots granskning visade vidare att svenska vapen hade sålts till och att regimen hade använt ett antal av dessa mot demonstranter. Vidare ska det svenska försvarets överblivna pansarvärnsrobotar sannolikt ha sålts vidare till via försvarsindustrikoncernen . blev det till slut uppenbart för var och en att regeringens regler och riktlinjer för vapenexport inte följdes. krävde Socialdemokraternas gruppledare i , , att en ny vapenexportlag ska förbjuda försäljning av vapen för strid till diktaturer. klubbade regeringen direktiven för en parlamentarisk utredning om en skärpning av reglerna för vapenexport till diktaturer. KU-anmälan av ärendet Simoom behandlas av . Minskad export men ökad export till diktaturer Enligt regeringens skrivelse sålde krigsmateriel för . Året innan sålde för . Försäljningen är en minskning från , men faktum är att vapenexporten har mer än tredubblats , från drygt 3 miljarder till 9,8 miljarder. Trots minskningen säljer ändå mest vapen i världen, räknat per capita. Ställer man samman all vapenexport placerar sig på en icke hedrande åttonde plats åren 20002010. sålde krigsmateriel till 61 länder, vilket kan jämföras med 52 länder och 33 länder . De fem största mottagarna av svenskt krigsmateriel var , , , och . Dessa fem länder stod ensamma för av exporten. Fyra av dessa var involverade i väpnad konflikt, enligt Program (UCDP) och ska enligt gällande regelverk inte få köpa svenska vapen. Det femte, , är en av världens mest hårdföra diktaturer. exporterades av svenskt krigsmateriel, dvs mer än en tredjedel, till 20 länder som av den amerikanska organisationen klassas som icke-demokratier. Däribland återfinns , , och . Totalt uppgick den svenska krigsmaterielexporten till icke-demokratier till ett värde av . har fördubblat denna export. Svensk vapenexport stärker diktaturer och bidrar till brott mot de mänskliga rättigheterna En av de grundläggande förutsättningarna för vapenexport i är sedan 1971 års riksdagsbeslut att mottagarländerna ska respektera de mänskliga rättigheterna. Tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda författningarna trädde i kraft . Krigsmaterielbegreppet breddades även till att även omfatta viss materiel med civil eller delvis civil användning. Trots detta tillåts export till en rad länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna. I riktlinjerna för vapenexport anges att respekt för mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att vapenexport ska beviljas. Det spelar ingen roll om vapnen i sig kan komma att användas för att kränka mänskliga rättigheter eller inte, det räcker att kränkningarna förekommer i landet för att vapenexporten ska stoppas. Sedan inleddes i , en revolutionsvåg som sedan fortsatte och svepte över länderna i och , har det blivit alltmer uppenbart att reglerna för den svenska vapenexporten måste ses över. Det kan inte vara så att svenska vapen säljs till diktaturer som förtrycker sin befolkning och kväser oppositionens krav på demokrati och mänskliga rättigheter. Att sälja vapen till en diktatur för stabilitetens skull, på bekostnad av de mänskliga rättigheterna, är oacceptabelt. Att svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna har av riksdag och regering betonats alltmer . Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. I statsminister regeringsdeklaration sade han följande: Utgångspunkterna för svensk utrikespolitik består. Vi tror på internationellt samarbete och fredlig samverkan med andra länder. Så säkrar vi vårt lands framtida trygghet. Så tar vi vårt moraliska ansvar för att bidra till en bättre värld. Vi strävar efter att individens rättigheter ska respekteras i alla länder, på alla kontinenter. Med demokratiska institutioner, en fri press, fri handel, respekt för folkrätten och de mänskliga rättigheterna skapas förutsättningarna för fredliga internationella relationer. Det nordiska samarbetet, liksom samarbetet inom EU och FN utgör viktiga arenor för vår utrikespolitiska samverkan. Trots att demokrati är ett utmärkande drag i svensk utrikespolitik säljer vapen till en rad diktaturer. Genom bl.a. bistånd och politiska insatser har på olika sätt sökt understödja demokratiska krafter och en demokratisk utveckling i olika delar av världen. goda internationella rykte och anseende har fått sig en rejäl törn när vi säljer vapen åt försvarsindustrin till länder som varken behöver vapnen eller har råd att betala för dem. har sålt vapen eller övervakningsutrustning till följande länder: , , , och . Något är allvarligt fel när vår restriktiva lagstiftning kring vapenexport systematiskt åsidosätter riktlinjer. exporterar stora mängder krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden till flera icke-demokratiska länder där allvarliga brott mot mänskliga rättigheter begås, vilket såväl legitimerar regeringarna politiskt som stärker deras vapenmakt rent konkret. Denna export riskerar att användas repressivt mot dessa länders befolkningar. Detta gäller såväl den nuvarande borgerliga regeringen som den förra socialdemokratiska regeringen. Enligt EU:s uppförandekod ska man bl.a. bedöma mottagarlandets inställning till relevanta principer i internationella instrument som rör internationell humanitär rätt. I uppförandekoden hävdas att medlemsstaterna inte ska utfärda exportlicens om det föreligger uppenbar risk att den militära teknik eller den krigsmateriel som ska exporteras kan komma att användas vid allvarliga kränkningar av internationell humanitär rätt. har länge förespråkat att lagarna för vapenexport bör skärpas så att bara demokratier eller länder som är på väg att bli demokratier får köpa svensk krigsmateriel, inklusive materiel som inte används i strid. vill att ett s.k. demokratikriterium och ett kriterium för respekt för mänskliga rättigheter införs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Svenska vapen exporteras till krigförande länder har kanske världens tuffaste lagstiftning för export av krigsmateriel. Riktlinjerna är tydliga och förbjuder försäljning av krigsmateriel till krigförande länder. Trots det fortsätter () att ge tillstånd för sådan försäljning. Vi ser att undantaget har blivit regel och att ökad vapenexport uppmuntras aktivt av regeringen, trots att den alltid hänvisar till ISP så fort det avslöjas att vapen sålts till länder dit det borde vara omöjligt att sälja enligt svensk lag. Att regeringen uppmuntrar vapenförsäljning visas med all önskvärd tydlighet genom att den har infört en särskild myndighet, , för att främja vapenexporten. Regeringen har alltid det yttersta ansvaret och undkommer inte detta ansvar genom att lägga över hanteringen på olika myndigheter. Dessutom exporterar krigsmateriel till länder där det förekommer grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Bland mottagarländerna för svensk krigsmateriel återfinns flera länder som är inblandade i väpnad konflikt. Dit hör , , , och inte minst . Det är inte acceptabelt. riktlinjer måste skärpas så att den stora vapenexporten av svensk krigsmateriel till krigförande länder, till länder som grovt kränker de mänskliga rättigheterna och till länder med stora fattigdomsproblem stoppas. menar att gällande lagstiftning ska efterlevas, vilket innebär att inte ska sälja krigsmateriel till krigförande länder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Våra folkvalda måste kunna hållas ansvariga Det är dags att de svenska partierna och deras företrädare i () upphör att systematiskt åsidosätta reglerna för vapenexport. Saudiaffären visar att dagens system med stängda dörrar och tystnadsplikt inte fungerar. Folket och saknar i realiteten insyn. När skandaler avslöjas kan ansvariga politiker i skydd av sekretessen skylla ifrån sig på myndigheter och tjänstemän. Beslut om till vem exporterar krigsmaterial måste vara öppna. Så är fallet i flera andra länder med en exporterande försvarsindustri. Genom dagens system har ansvaret skjutits från politiker till myndigheter och råd. Detta gör att politikerna kan hålla kontroversiella affärer på armlängds avstånd. Det är inte ett demokratiskt stabilt system. Våra folkvalda måste kunna hållas ansvariga för sina beslut. Dagens ordning med () som beslutande myndighet måste ändras. Ett organ med direkt politiskt ansvar måste fatta besluten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Ta korruptionen på allvar Enligt är det ett mål i sig att begränsa vapenproduktionen i världen. En grundförutsättning för att en näring ska kunna få exportstöd borde vara att det ställs krav på transparens och en tydlig redovisning av vart pengarna går. Detta för att inte svenska skattemedel ska gå till korruption. Regelverket för vapenexport borde självfallet underställas samma tuffa regler som inom biståndssektorn, med sina tydliga krav på redovisning. Enligt skrivelsen tar regeringen starkt avstånd från varje form av korruption i internationella affärstransaktioner. Såväl givande som tagande av muta är straffbelagt i svensk lagstiftning. Regeringen välkomnar också de initiativ som tagits för att tillämpa en internationell uppförandekod inklusive nolltolerans mot korruption, de s.k. Global Principles of Business Ethics for the Aerospace and . menar att regeringen måste göra mer på detta område för att bli trovärdig. Att industrin antar olika s.k. Code of Conduct må vara bra, men ska samhället få bukt med korruptionen måste även riksåklagarämbetet få rejäla resurser för att kunna göra ordentliga utredningar. I som lades ned menade den tidigare överåklagaren att de bristande resurserna var orsaken till detta. Justitiekanslern, , riktade dessutom kritik mot den svenska polisen för att den satsade för lite resurser på om misstänkta mutor. När det gällde mutanklagelserna i den sydafrikanska JAS-affären så har fokuseringen i främst gällt afrikanernas korruption, inte den svenska. Den ska, enligt mediernas rapportering, inte heller ha varit särskilt tillmötesgående när en grupp sydafrikanska undersökningsdomare kom till för att ställa frågor i den sydafrikanska korruptionsutredningen. menar att åklagarämbetet måste ha tillräckliga resurser för att kunna utreda korruptionsbrott, vilka ofta är mycket komplicerade. Misstänkta mutbrott inom vapenexportaffärer är extra svåra då vapenindustrin använder sig av invecklade motköpsavtal när det gäller försäljning av stora vapensystem, som stridsflygplan. Det råder stor enighet om att motköpsaffärer, eller s.k. offset, generellt är något dåligt eftersom anses strida mot frihandelns principer. De hindrar den fria konkurrensen, de omgärdas av nästintill obefintlig transparens och öppnar för korruption. () har av dessa skäl i princip förbjudit offsetaffärer. Men eftersom överskottet av vapen är så stort i världen har man beslutat att göra undantag för just vapenaffärer. Om regeringen väljer att inte agera mot korruptionen är risken stor att FN, och kan komma att kritisera för att vi inte uppfyller våra internationella åtaganden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Delar av den svenska krigsmaterielexporten sker med statligt stöd. Exportkrediter har i flera fall utfärdats för att underlätta för den svenska krigsmaterielindustrin att exportera sina produkter. Det finns många exempel på där () ställt upp med väldigt generösa krediter och lån för att möjliggöra svensk vapenexport. anser att det inte är rimligt. Dessutom borde de statliga exportorgan som försäkrar och lånar ut pengar till svenska företag i länder med stora risker underställas regler om mänskliga rättigheter. Både vapenexporten och den statligt finansierade exportpolitiken med () och () borde självklart underordnas regelverk för att säkerställa att inget stöd ges till affärer som riskerar att bidra till kränkningar av mänskliga rättigheter. Transparens borde vara en självklarhet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bidrar till en upprustningsspiral i en av världens mest explosiva regioner På millennietoppmötet antogs följande deklaration: Vi ska göra vårt yttersta för att befria våra folk från krigets gissel som i konflikter inom och mellan länder har krävt mer än fem miljoner liv under det senaste årtiondet. Om och världens länder menar vad de säger måste det naturligtvis få konsekvenser. Delar av världen präglas av djupgående och komplicerade konflikter, som ofta leder till krig och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Den internationella vapenhandeln är en viktig drivkraft bakom den militära upprustningen och bidrar därmed till krig och väpnade konflikter. Därför bör verka för en radikal svensk och global nedrustning och för att resurser som förslösas på militär rustning omfördelas till insatser som kan förebygga krig och konflikter. Ett annat exempel är att , trots långvarigt krig mellan och , fortsätter att leverera krigsmateriel till båda parter för att inte undergräva nuvarande och framtida affärskontakter. Alltsedan skandaldrabbade vapenaffär med , då sålde ett stort antal fälthaubitsar till , har fått sälja kanoner, men under benämningen följdleveranser. Att det inte bara handlar om underhåll, reservdelar och ammunition till de kanoner som redan sålts, utan även om helt nya kanoner, gör att tilltron till den svenska vapenexportlagstiftningen är kraftigt försvagad. som har sålt kanoner och moderna fälthaubitsar har enskilt största vapenexportör sålt avancerad radarutrustning, Erieye, till grannlandet . För varje flygvapen är radarsystemet av central betydelse, i såväl defensivt som offensivt syfte. hoppas Saabs ägare Investor även att få sälja stridsflygplanet 39 E/F till . Att det ens är möjligt att sälja vapen till dessa båda länder, med tanke på ländernas långvariga konflikt om gränsområdet Kashmir, är något som ifrågasatt länge speciellt med tanke på att båda länderna är kärnvapenstater. Genom att vi beväpnar båda länderna bidrar aktivt till en upprustningsspiral i en av världens mest explosiva regioner. Den främsta anledningen till motstånd till Saabs inblandning i kontrakten om att få leverera 126 39 Gripen-plan till det indiska flygvapnet är problemet att flygplanet med största sannolikhet kommer att anpassas för att kunna bära landets kärnvapen. En affär som inbegriper att JAS 39 blir kärnvapenbärare borde inte vara möjlig enligt gällande vapenexportlagstiftning. Det kan inte heller vara ett svenskt utrikespolitiskt mål att göda en potentiell kärnvapenkonflikt. Regeringen borde därför ge tydliga signaler om att det är en affär som omöjligen kan stå bakom. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bidrar till spridningen av små och lätta vapen Små och lätta vapen utgör ett av de största hoten mot mänsklig säkerhet. Drygt 1 300 människor per dag mister livet i världen på grund av dem. Antalet skadade är cirka så stort. Handeln med små och lätta vapen är ett allvarligt problem. Vapnen är förhållandevis billiga och enkla att transportera och smuggla. De allra flesta illegala vapen har en gång varit legala. Kontrollmekanismerna för den legala produktionen och handeln är undermåliga. Nationella regler och kontroller har visat sig inte fungera. Frågan om ett internationellt vapenhandelsavtal inom FN påbörjades . antog i det så kallade (ATT). Det var första gången någonsin som världens stater tillsammans tagit steg för att sätta upp gemensamma regler för den internationella vapenhandeln. Med det nya vapenhandelsavtalet föds förhoppningen om en fredligare värld. Men vi får inte blunda för den risk som finns att stater kan komma att utnyttja de kryphål som finns i avtalet, då avtalet lämnar öppet för tolkningar av ett antal centrala frågor. Vidare gäller avtalet endast ett antal vapenkategorier och utelämnar andra helt, såsom drönare, personminor och klustervapen. Gång efter annan ser vi dock att svenska vapen dyker upp och används runt om i världen. Vi frågar oss hur detta har kunnat ske. säljer oftast bara vapen till stabila länder som inte befinner sig i konflikt. Men i de fall vi faktiskt säljer till länder i konflikt händer det att vapen förloras och hamnar i orätta händer eller helt enkelt överlämnas till tredje part. har medierna uppmärksammat nya fall där det svenska granatgeväret används av den burmesiska militären mot landets minoritetsbefolkning som regimen länge har varit i väpnad konflikt med. rapporterades det också om att användes av rebellsidan i den syriska konflikten. Det är ännu oklart hur dessa vapen hamnat där. exporterar små och lätta vapen till länder som , , , och för stora summor. , som historiskt sett håller en relativt hög profil för att kontrollera lätta vapen, har en stor export av dessa vapen. Och det visar sig att vapnen dyker upp i andra krigshärdar, på andra kontinenter än dit vapnen en gång såldes. I en del fall handlar det om licenstillverkade vapen, som granatgeväret , som har dykt upp i orätta händer. anser att här spelar ett dubbelspel. Man agerar internationellt för en hård kontroll men är världsledande inom området bärbara pansarvärnsvapen. Det svenska företaget har sålt över en miljon vapensystem till över 50 länder i världen. Det mest spridda vapnet är granatgeväret som har använts i en mängd krig, exempelvis i , , och Kashmir. En stor köpare av är , och vapnet har använts i både och . Till granatgeväret finns den s.k. flechetteammunitionen, ADM 401, som är utvecklad för specifika amerikanska ändamål och särskilt anpassad för krigföring i stadsmiljö. Vid explosionen sprids över tusen små sylvassa pilar, s.k. flechetter, över ett område, och risken att oskyldiga civila skadas är stor. har protesterat mot tillverkningen av ADM 401 för att den är inhuman och strider mot . Försvarsindustrins aggressiva marknadsföring av svenska vapen uppmärksammades i tidningen . Med ord som See first Kill first och dödsratio visar upp sina vapensystem på försvarsmässan , i diktaturen . I påkostade reklamvideor och reklamblad kan intresserade köpare få veta att JAS 39 garanterar en hög dödsratio. marknadsför 2 med att den har ett Soft target mode, ett läge för mjuka mål exempelvis människor.