mot · H102U208 · 2013-09-26 00:00:00 — 4En svensk utrikespolitik för Latinamerika5 4.1En samlad svensk strategi för Latinamerika6 4.2Sveriges diplomatiska representation i Latinamerika6 5EU:s associeringsavtal med Latinamerika7 6.1Kvinnors och hbtq-personers rättigheter8 7Utvecklingen i – framsteg och bakslag11 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med en heltäckande strategi för ett ökat svenskt samarbete och utbyte med . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med besked om hur den svenska diplomatiska närvaron i kan utökas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som medlem i EU bör agera för att frågor om fackliga rättigheter, ursprungsbefolkningens rättigheter och hållbart nyttjande av naturresurser lyfts fram inom ramen för den politiska dialogen i EU:s associeringsavtal med latinamerikanska länder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska lyfta fram SRHR-frågorna i dialogen med stater. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för sitt utvecklingssamarbete bör utöka det politiska såväl som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över gällande regelverk för att garantera att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsbefolkningens rättigheter i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom sitt utvecklingssamarbete med ska förstärka arbetet med att understödja fackliga rättigheter och möjligheten till facklig organisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land såväl som medlem i EU och FN ska kräva att parterna i de pågående colombianska fredssamtalen ska uppfylla sina skyldigheter att värna säkerheten och de mänskliga rättigheterna för befolkningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör fortsätta bedriva långsiktigt utvecklingssamarbete med . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till att utveckla aktörssamverkan mellan och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör stärka stödet till det civila samhället i och verka för att våldet mot landets civila samhälle upphör. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tydligt ska fördöma ekonomiska blockad mot och kräva att man omgående upphäver densamma. 1 Yrkande 2 hänvisat till KU. har stora och grundläggande förändringar skett i . Efter att ha varit en kontinent känd för kupper, militärjuntor, förföljelse samt grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna har vi i land efter land kunnat se hur demokratiskt valda vänsterregeringar tillträtt makten. I land efter land har demokratin konsoliderats. Samhällsgrupper som tidigare exkluderats från inflytande har inkluderats i samhällsutvecklingen. Respekten för de mänskliga rättigheterna har stärkts, både de medborgerliga och de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. har brutit sig loss från rollen som för att bli en aktiv och självständig aktör i världssamfundet. Den brokiga vänstervåg vi sett svepa över har sin grund i ett djupt folkligt missnöje av nyliberal politik som hade fördjupat den sociala krisen och cementerat de ständigt växande orättvisorna. Första steget togs i genom maktskiftet 1998. Efter detta har regimskifte skett från höger till vänster i först , och och därefter i , , , och . med vänsterpolitik i stora delar av är det sociala reformer inom en lång rad områden som har präglat kontinenten. Enligt organisationen har 15 miljoner latinamerikaner kunnat resa sig ur fattigdom . årliga rapport berättar att andelen fattiga i aldrig varit lägre under de man gjort mätningar. I länder som t.ex. , , och minskar fattigdomen snabbt. Arbetet med att öka antalet läs- och skrivkunniga har gett resultat och utbildningen bland de fattigaste har ökat. Socialförsäkringar och pensionssystem byggs upp. I och får många äldre pension. Och man gör det som ekonomin växer och utan att statsskulder växer. Framgångarna märks också på andra områden. Konstitutioner från svunna tider har efter demokratiska folkomröstningar bytts ut mot moderna författningar. I flera länder har ursprungsbefolkningens rättigheter erkänts. I har världens kanske mest progressiva lagstiftning för transpersoner antagits och i flera av kontinentens länder får samkönade par ingå äktenskap. Framstegen är många, men det är även utmaningarna . När nu äntligen har vänt bort blicken från innebär det förhoppningsvis ett ökat självförtroende att lägga grund för en politik som utrotar fattigdomen, minskar ojämlikheten mellan män och kvinnor och stärker respekten för de mänskliga rättigheterna. Men de framsteg som gjorts kan inte tas för givna. I flera latinamerikanska länder har politiska grupper, framför allt på högerkanten, visat att man inte tvekar att ta till odemokratiska medel för att stoppa dagens utveckling. Kupperna i och samt avsättningen av progressive president 2012 är en tragisk påminnelse om detta. Trots att signalerat en vilja att förändra förhållningssätt till utgår fortfarande utrikespolitik från landets ekonomiska och säkerhetspolitiska intressen, vilket inte minst visat sig genom militära närvaro i och agerande i samband med kuppen i . I några av länder är förföljelser av oppositionella, polisiärt och militärt övervåld och mord på journalister och fackligt aktiva fortfarande alldeles för vanligt förekommande. , och utmärker sig på detta område, men även i är situationen ytterst allvarlig. Den organiserade brottsligheten, där narkotika spelar en central roll, fortsätter att vara ett stort problem. har inte ambitionen att i denna motion ge en heltäckande bild av utvecklingen i , det låter sig inte göras i en motion. Vi har i andra motioner och i andra initiativ beskrivit vår syn när det kommer till en rad enskilda länder och frågor. Vi har valt att lyfta fram några av de områden där vi ser att kan spela en positiv roll i . 4En svensk utrikespolitik för är övertygat om att kan spela en positiv roll i . Vi vill bygga vidare på de starka band som finns mellan och . Band som har byggts upp av de många invandrade med latinamerikansk bakgrund i , de starka svenska solidaritetsrörelserna med och utvecklingssamarbete på kontinenten. , då många latinamerikanska länder led under inbördeskrig och auktoritära regimer, spelade en ofta unik roll i stödet för demokratisering och fred. Vår gemensamma historia har gett vårt land en möjlighet att spela en viktig roll i också . Men för att ska kunna spela en sådan roll krävs att vi agerar konsekvent och trovärdigt och står upp för de mänskliga rättigheterna, de medborgerliga och politiska rättigheterna, såväl som de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Tyvärr kan vi konstatera att den borgerliga regeringen har valt att nedprioritera relationerna till och förminska roll på kontinenten; man svartmålar vissa länder och försöker sälja till andra. De omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i , och ignoreras i stort, vilket förstärker bilden av en regering som har dubbla måttstockar för mänskliga rättigheter. Det har blivit uppenbart att den nuvarande regeringen låter den s.k. transatlantiska länken, med andra ord relationerna till , styra vårt förhållningssätt till . Det är hög tid för att formulera en svensk utrikespolitik som stödjer ett demokratiskt, rättvist och oberoende . 4.1En samlad svensk strategi för Det betyder att samarbete med länder också behöver utvecklas. önskar se ett utvecklat samarbete och utbyte mellan och länderna i regionen, inom såväl handel, ekonomi, forskning, fattigdomsbekämpning som fredsfrämjande arbete, demokrati och mänskliga rättigheter. Det är hög tid att fördjupar och breddar utbytet och samarbetet med . Regeringen ska därför återkomma till med en heltäckande strategi för ett ökat svenskt samarbete och utbyte med . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Tyvärr har utvecklingen gått i motsatt riktning. När det gäller utvecklingssamarbete har hårt kritiserat den sittande regeringen bl.a. för utfasningen av biståndet till och . menar att genom ett långvarigt engagemang i regionen har byggt upp en hög grad av trovärdighet och kompetens som slösas bort när plötsliga och snabba utfasningar leder till att väl fungerande projekt i all hast får läggas ner. Sida har föreslagit att det kvarvarande bilaterala utvecklingssamarbetet med , och ska fasas ut. Det skulle innebära att inte skulle bedriva bilateralt utvecklingssamarbete med något land på kontinenten. I budgetpropositionen föreslår regeringen att bilaterala bistånd till ska fasas ut . ser att det finns ett stort behov av svenskt utvecklingssamarbete i flera latinamerikanska länder och har kritiserat förslaget om att fasa ut biståndet till . bör fortsätta bedriva utvecklingssamarbete med . 4.2Sveriges diplomatiska representation i diplomatiska närvaro har under en rad år minskat. Såväl den tidigare socialdemokratiska regeringen som dagens borgerliga regering har stängt ambassader på kontinenten. Att regeringen uppgraderade det svenska sektionskansliet i till en egen ambassad utgör ett undantag. Skulle planerna på att fasa ut det svenska utvecklingssamarbetet med , och genomföras kommer dessutom troligen en av konsekvenserna bli att ytterligare ambassader läggs ner. Tvärtemot regeringen eftersträvar ett utökat diplomatiskt engagemang i . Ska kunna bredda och utveckla samarbetet med länder i måste vi också ha en diplomatisk närvaro. diplomatiska närvaro i behöver förstärkas och regeringen bör därför återkomma till med besked om hur svensk diplomatisk närvaro kan utökas i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Handel och handelsregler är centrala för möjligheterna till ekonomisk utveckling och fattigdomsbekämpning. Exemplen är många på hur orättvisa handelsregler hindrat utveckling och i stället fördjupat fattigdom och klyftor. Vad behöver är en handelspolitik som motverkar dagens ojämlika förhållanden. fokuserar ensigt på frihandel och ser investering och tillväxt som lösningen på fattigdomen i världen. Men regeringens fokus bottnar snarare i nyliberala teorier än i den faktiska värld vi lever i. För är avregleringar av handeln och ökat ekonomiskt utbyte i sig inte ett självändamål. För oss är målet att handel och investeringar ska bidra till minskade klyftor inom och mellan länder, ökad jämställdhet och en hållbar utveckling. För oss är målet att handeln och det ekonomiska utbytet ska bli rättvist. Associeringsavtal är de mest långtgående avtal som EU sluter med länder eller grupper av länder. EU har framförhandlat en rad associeringsavtal med flera länder i . trädde ett associeringsavtal med i kraft och började liknande avtal med och att gälla. Samtal förs om ett framtida associeringsavtal med , där , , , och är medlemmar. Associeringsavtalen har fått hård kritik av enskilda regeringar, men framför allt från sociala rörelser och det civila samhället i både och . Bland annat har förhandlingarna med och försenats på grund av deras kritik mot inriktningen på avtalen. Tanken är att avtalen ska vila på tre ben: politisk dialog, utvecklingssamarbete och handel. Tyvärr har det dock visat sig att EU:s nya handelsstrategi (Global Europe: competing in the world) har fått större inflytande på förhandlingarna än vad EU:s samstämmighetspolicy har fått. Handelsstrategin slår bl.a. fast att handelspolitiken ska underlätta för europeiska företag att konkurrera på världsmarknaden och säkra tillgången till råvaror. Således tar EU i förhandlingarna mycket liten, eller ingen, hänsyn till fattiga människors behov. I stället ligger tyngdpunkten på att stärka europeiska storföretags intressen på bekostnad av länders handlingsutrymme att välja sin egen politik för att bekämpa hunger och fattigdom. har varit mycket kritiskt mot EU:s associeringsavtal. Vi har, precis som många röster i de berörda länderna, sett att avtalen riskerar att försvåra möjligheterna att bekämpa fattigdom och ökar riskerna för att småbönder ska slås ut och naturtillgångar exploateras på ett ohållbart sätt. Vi har också varit starkt kritiska mot att EU ingått avtal med och , eftersom de fackliga rättigheterna är starkt begränsade i dessa länder och de toppar den globala statistiken när det kommer till mord på fackliga aktivister. Förespråkarna av avtalen har pekat på att avtalen innehåller flera ben, bl.a. politisk dialog. När nu flera avtal är på plats anser att det är centralt att och EU använder den politiska dialog som avtalen ger möjlighet till för att lyfta frågor om fackliga rättigheter, ursprungsbefolkningens rättigheter och ett hållbart nyttjande av naturresurser. bör som medlem i EU agera för att frågor om fackliga rättigheter, ursprungsbefolkningens rättigheter och hållbart nyttjande av naturresurser lyfts inom ramen för den politiska dialogen i EU:s associeringsavtal med latinamerikanska länder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt läggs vid sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändiga för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. När alla människor på allvar har möjlighet att bestämma över sina egna liv kan verklig demokrati uppnås. Tyvärr är detta långt ifrån verkligheten för åtskilliga fattiga och utsatta människor i . står upp för de mänskliga rättigheterna oavsett var, när eller med vilka motiv de kränks och inskränks. Detta är vår utgångspunkt när vi analyserar situationen i , oavsett om det gäller och eller och . 6.1Kvinnors och hbtq-personers rättigheter har sedan koloniseringen varit en kontinent där den katolska kyrkan haft en stark ställning och stort politiskt inflytande. En stark kyrka i kombination med auktoritära högerregimer och en stark machismo i stora delar av samhället har inneburit att många latinamerikanska samhällen varit starkt patriarkala, med begränsade rättigheter för kvinnor och stark homo- och transfobi. Att är en kontinent i stark förändring märks inte minst när det kommer till frågor runt kvinnors rättigheter. Satsningar på utbyggd välfärd, uppbyggnad av sociala skyddsnät och minskade ekonomiska klyftor har inneburit ökad frihet för många kvinnor. Mödra- och barnadödligheten minskar och färre tonårsflickor blir gravida. Inom politiken har antalet kvinnor i parlamenten tydligt ökat i länder som och och i , och är presidenterna kvinnor. Men på flera områden är kränkningarna av kvinnors mänskliga rättigheter fortfarande utbredda. Rätten till laglig och säker abort är en grundläggande mänsklig rättighet, en rättighet som kränks och inskränks i alldeles för hög utsträckning i . , , , och har totalförbjudit abort. I ett 30-tal ytterligare länder i är abort enbart tillåtet vid våldtäkt, incest och när kvinnans liv är i fara. Endast i , på och i delar av har kvinnor rätt till sin egen kropp. Abortförbud i kombination till begränsad tillgång till preventivmedel och sexualupplysning har inneburit att oönskade graviditeter och illegala aborter är några av kontinentens största utmaningar. Frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, SRHR-frågor, är fortfarande kontroversiella i stora delar av . organiserar sig kvinnor och en del män för förändring. Dessa modiga krafter behöver omvärldens stöd. Tyvärr har vi sett att stöd till kvinnorörelse i stora delar avvecklades i samband med att det svenska utvecklingssamarbetet fasades ut. Detta skedde i ett läge då landet precis infört ett totalt abortförbud. anser tvärtom att stödet till kvinnorörelse måste öka. ska såväl som enskilt land som medlem i EU och FN, lyfta SRHR-frågorna i dialogen med stater. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När det kommer till hbtq-frågor är kanske den kontinent där de mest dramatiska förändringarna skett det . Samkönande par får gifta sig i , och och adoptera barn i och i delar av och . och har skrivit in förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet i sina konstitutioner. Flera av kontinentens länder har dessutom börjat driva hbtq-frågor internationellt, vilket inte minst satt stora avtryck inom FN-systemet. Trots de stora framstegen i delar av kontinenten är fortfarande homo- och transfobi djupt rotade samhällsproblem. I blev landets hbtq-rörelse en måltavla för våldet efter kuppen . Uppgifter finns om att 117 hbtq-aktivister mördats i landet sen kuppen. I flera länder arbetar organisationer som driver hbtq-frågor under svåra omständigheter. bör inom ramen för sitt utvecklingssamarbete utöka det politiska såväl som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Koloniseringen av innebar att existerande stater och hela kulturer slogs i spillror. I flera delar av kontinenten utrotades i praktiken ursprungsbefolkningen genom massmord, slaveri och smittsamma sjukdomar. I andra delar blev ursprungsbefolkningen andra klassens medborgare i sina egna länder. Den strukturella diskrimineringen av ursprungsbefolkningen har levt kvar in i modern tid. Under inbördeskrigen i och samt militärjuntor blev ursprungsbefolkningen utsatt för repression, förföljelser och massmord. Det har inneburit ett genombrott för ursprungsbefolkningens rättigheter i flera länder. Betydelsen av att har en president som kommer från landets ursprungsbefolkning ska inte underskattas. Men fortfarande förekommer diskriminering av ursprungsbefolkningen. Vid gruvetablering, damm- och vägbyggen och utvinning av naturresurser uppstår ofta konflikter runt ursprungsbefolkningens rättigheter och centralregeringarnas ekonomiska intressen. FN:s deklaration om ursprungsbefolkningens rättigheter och 169 och konventionen om ursprungsfolk och stamfolk är viktiga verktyg. har den stora majoriteten av länder, till skillnad från , ratificerat 169. Det är avgörande att garanterar att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsbefolkningens rättigheter i . Regeringen bör se över gällande regelverk för att garantera att svenska investeringar, exportfrämjande och pensionsplaceringar inte bidrar till att kränka eller inskränka ursprungsbefolkningens rättigheter i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Att få organisera sig på sin arbetsplats och bilda fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet, som kränks och inskränks i ett flertal latinamerikanska länder. som de fackliga rättigheterna stärkts i en rad länder och den fackliga rörelsen spelat en avgörande roll i konsolideringen av demokratin i ett flertal länder kan vi konstatera att de fackliga rättigheterna kränkts genom en mängd olika metoder i delar av : fysiskt våld, inskränkande lagar och ovilja att se till att lagarna respekteras. Många latinamerikaner arbetar fortfarande i den informella sektorn eller som hembiträden och saknar därigenom grundläggande fackliga rättigheter. I mördades 53 fackliga ledare under de gångna sex åren och bara mördades 3 fackligt aktiva. I mördades 18 fackligt aktiva bara och i har fackligt aktiva mördats och förföljts efter kuppen . Arbetskraft från bemanningsföretag och avskedanden av fackliga ledare används för att slå ut facken och i en del länder, exempelvis , införs obligatoriska korttidskontrakt, vilket gör det omöjligt att öka antalet fackföreningsmedlemmar. Den omstrukturering och liberalisering av handelsregler som skett i dagens globaliserade värld har lett till en betydligt större utsatthet för arbetare i de allt fler exportfrizoner som uppstått i fattiga länder. Främst drabbas kvinnor eftersom de ofta utgör majoriteten av de anställda i frizonerna. De tvingas arbeta till låga löner, på osäkra kontrakt och under hälsofarliga förhållanden. Vanligtvis finns mycket små eller inga möjligheter till facklig organisering. , , och är några av de länder där problemen med frizoner är utbredda. I är det framförallt de multinationella fruktföretagen som fortsätter med sina antifackliga metoder. I andra fall, som i , står löntagarna utan alla rättigheter. De få fackliga aktivister som trots allt finns i ländernas frizoner utsätts regelbundet för trakasserier och osakliga avskedanden. har tidigare lagt en motion där vi beskrivit hur svensk utrikes-, handels- och biståndspolitik kan utformas för att stärka respekten för de fackliga rättigheterna (2011/12:U207 Fackliga rättigheter i världen). Centralt för arbetet med att stärka respekten för de fackliga rättigheterna är att stödja de löntagare som, ofta under svåra förhållanden, organiserar sig för sina intressen och för förändring. LO/TCO:s biståndsnämnds verksamhet i flera latinamerikanska länder är goda exempel på detta. ska inom sitt utvecklingssamarbete med förstärka arbetet med att understödja fackliga rättigheter och möjligheterna att organisera sig fackligt på sina arbetsplatser. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Utvecklingen i – framsteg och bakslag I , och framför allt i , är många länder fortfarande unga demokratier med åtskilliga brister vad gäller såväl demokratiska processer som rättssäkerhet. Trots detta har stora framsteg skett i arbetet med att skapa större ekonomisk och social rättvisa och utveckla demokratin, det medborgerliga inflytandet och deltagandet i det politiska beslutsfattandet. Det har skett på många olika sätt och på olika nivåer och inneburit ökad respekt för såväl de medborgerliga som de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Men utvecklingen har inte varit entydig, utmaningarna är fortfarande många och på vissa områden har det skett en negativ utveckling när det kommer till respekten för de mänskliga rättigheterna. är en av de tydligaste symbolerna för hur i grunden har förändrats. Landet uppvisade länge samma problem och utmaningar som resten av kontinenten med militärjuntor, ekonomiska kriser, enorma ekonomiska klyftor, en ohållbar exploatering av naturresurser och ett utbrett förtryck mot landets ursprungsbefolkning. Men slog in på en annan kurs då Luíz Inácio Partido dos Trabalhadores PT vann presidentvalet . Under inleddes ett ambitiöst arbete med att bygga upp välfärd och sociala skyddsnät för att minska landets enorma klassklyftor. får exempelvis 12 miljoner fattiga brasilianska familjer ekonomiskt stöd, Bolsa Família, vilket har inneburit både att fattigdomen och undernäringen minskat och att fler barn kunnat gå i skolan. gick om 2011 som världens sjätte största ekonomi. I takt med att ekonomin växt har blivit en allt mer inflytelserik utrikespolitisk aktör. Den politiska utveckling som inleddes under har fortsatt under hans efterträdare . Men står också inför stora utmaningar. Frågor runt landets regnskog och andra naturresurser, ursprungsbefolkningens rättigheter, de fortsatt stora klassklyftorna och korruptionen skapar fortfarande konflikter. utbröt omfattande demonstrationer i São efter att busspriserna höjts. Protesterna spreds snabbt över landet och visar att det finns en folklig frustration över korruption, bristande samhällsservice och över att de politiska förändringarna inte går snabbare. relation till har under den borgerliga regeringen fokuserat på försöken att sälja till landet.