mot · H102Sf219 · 2013-09-30 00:00:00 — 3Stöd tillbaka till arbete3 4Nya insatser för rehabilitering3 5Arbetsgivarnas ansvar och skyldigheter4 6Rätt till rehabilitering innan utförsäkring6 7Underlätta att få ett jobb efter sjukdom6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en individuell bedömning av arbetsförmåga senast efter första sjukskrivningsdagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en individuell rehabiliteringsplan . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en fördjupad bedömning . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta ett rehabiliteringsregister. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda frågan om en rehabiliteringsombudsman. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om ekonomiska sanktionsavgifter för de arbetsgivare som inte fullgör sina skyldigheter att underlätta för en sjukskriven anställd att återgå till arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till att inleda trepartssamtal med arbetsmarknadens parter för att få till stånd ett omställningsavtal vid sjukdom.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om konkreta insatser för rehabilitering innan den bortre gränsen i sjukförsäkringen har nåtts. 1 Yrkande 7 hänvisat till AU. 3Stöd tillbaka till arbete Under 90-talskrisens nedskärningar ökade pressen i arbetslivet som företagshälsovård och rehabilitering försvagades kraftigt. Bland annat avskaffades statsbidraget till företagshälsovården, som dessutom bolagiserades, vilket innebar att resurserna per anställd halverades. Arbetsgivarna, både privata och offentliga, tog inte heller sitt ansvar för rehabilitering, anpassning och omplacering. Att det var arbetsgivarna som hade ansvaret innebar att de sjuka som inte hade någon arbetsgivare fick sämre tillgång till rehabilitering. När rehabiliteringsinsatserna försvagades och stödet att återgå i arbete försämrades blev sjukskrivningarna längre med höga sjuktal som följd. Också är det alltför många personer utan arbetsförmåga som inte får det stöd och den hjälp de behöver. Sjukförsäkringen och dess villkor ska stimulera aktivitet för att ge sjukskrivna förbättrad hälsa och arbetsförmåga. Även när vägen tillbaka till arbete inte är spikrak ska man kunna känna en ekonomisk trygghet. Sjukförsäkringen bör därför vara rymlig så att medicinska insatser, rehabilitering och arbetsprövning kan pågå på ett individuellt anpassat sätt utan att ersättningen påverkas. I stället för dagens fasta tidsgränser, till men för den som är långvarigt sjuk, vill vi införa rättigheter för den sjuke att få stöd tillbaka till arbete. 4Nya insatser för rehabilitering Rehabiliteringsinsatserna ska planeras . Även okomplicerade sjukdomstillstånd kan i vissa fall behöva för läkning och återhämtning, i andra fall krävs särskilt stöd eller rehabiliteringsåtgärder. Det är behov som är viktiga att uppmärksamma . En individuell bedömning av den sjukskrivnes arbetsförmåga bör därför göras av senast efter första sjukskrivningsdag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. bör även efter första sjukskrivningsdag i samarbete med den enskilde, arbetsgivare, behandlande läkare och, då det är aktuellt, även annan kontakt, utforma en individuell rehabiliteringsplan. Planen ska innehålla en beskrivning av de insatser som behövs för att den enskilde ska kunna återgå i arbete, beslut om resurser, vem som ansvarar för att insatserna utförs samt inom vilken tidsram dessa ska vara påbörjade. Det ska finnas en lagstadgad skyldighet för arbetsgivare att vara med i utformningen av den individuella planen. Rehabiliteringsplanen ska löpande följas upp och stämmas av som finns angivna i planen. Varje individ ska under sin sjukskrivningsperiod ha rätt till en individuell rehabiliteringsplan i enlighet med det ovan angivna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Att uppmanade regeringen att ändra prövning vid , från en prövning mot reguljära arbetsmarknaden till normalt förekommande arbeten, var för att snabbt lösa ett akut problem. En 180-dagarsprövning mot normalt förekommande arbeten innebär inte att frågan en gång för alla är löst, utan en mer långsiktig lösning som fokuserar på aktiva stödinsatser behöver tas fram. Vid ska det därför göras en fördjupad bedömning av den sjukskrivnes möjligheter att komma tillbaka till arbetet, till ett nytt arbete eller behovet av fortsatt sjukpenning och rehabilitering. Här bör även arbetsgivarens ansvar stärkas (tas upp i avsnittet nedan om arbetsgivarnas ansvar och skyldigheter). Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen bör ta upp även denna tidsgräns och återkomma med förslag som aktivt stödjer människor tillbaka i arbete, men med insikten om att människor har olika förutsättningar och att vägarna tillbaka från sjukdom kan se olika ut. Vad som ovan anförts om en fördjupad bedömning bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringens s.k. rehabiliteringsgaranti har enligt en utvärdering från inte gett den avsedda effekten. Sjukskrivna som deltagit i rehabilitering inom ramarna för garantin har inte återvänt till arbete i högre grad än andra. En av de brister som uppmärksammats är att det endast finns bristfälliga vetenskapliga underlag för det val av behandlingsmodell för lättare psykisk ohälsa som man gjorde vid utformningen av garantin, detta enligt som tillsattes för att granska garantin. Enligt rådet kan man bygga upp den kunskap som saknas genom att koppla ett rehabiliteringsregister till rehabiliteringsgarantin så att resultaten rapporteras in. Ett sådant register kopplat till den rehabilitering som sker bör därför inrättas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Individens ställning i rehabiliteringsprocessen måste stärkas. En möjlighet är att införa en rehabiliteringsombudsman med uppgift att bevaka individens rättigheter och behov. Som komplement till möjligheten att överklaga felaktiga beslut till förvaltningsdomstolarna kan en sådan ombudsman trycka på myndigheterna när den enskilde inte har fått den hjälp och det stöd som behövs. Införandet av en rehabiliteringsombudsman bör därför utredas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5Arbetsgivarnas ansvar och skyldigheter Ansvaret i sjukförsäkringen måste fördelas såväl på samhälle och arbetsgivare som på den enskilde. ligger kraven nästan uteslutande på den sjuka personen själv, medan arbetsgivare kan vänta ut de olika tidsgränserna för att på så sätt sortera ut de anställda som inte kan arbeta i maximalt tempo eller av andra skäl är mindre önskvärda. Behovet av en balans i ansvarsfördelningen är uppenbart. Så prövas t.ex. den anställde efter dag 180 i sjukskrivningsprocessen mot andra arbeten. Visserligen har arbetsgivaren skyldighet att göra allt som anses rimligt vad gäller rehabilitering och anpassning av arbetsplats och arbetsuppgifter, men i de fall arbetsgivaren av någon anledning inte vill ha kvar den anställde är incitamenten för att efterleva dessa krav små. Enligt om utförsäkringarna, Kedjan som brast, var det av dem som deltog i undersökningen som fick anpassade arbetsuppgifter. Bland visstidsanställda var det som fick det. Några konsekvenser behöver arbetsgivaren i allmänhet inte vara rädd för. , och drev tillsammans de förslag som ledde fram till den extrainkallade tillkännagivande 2011 om att ändra själva prövningen vid så att den sker mot verkliga jobb i stället för en fiktiv arbetsmarknad. En sådan ändring lindrar problemet vid något eftersom färre skulle tvingas byta arbete, men det är långt ifrån tillräckligt. Lagstiftningens uttalade skyldigheter för arbetsgivaren att anpassa arbetsplatsen och arbetsuppgifterna behöver kopplas till kännbara ekonomiska sanktionsavgifter. Regeringen bör därför återkomma med förslag om ekonomiska sanktionsavgifter för de arbetsgivare som inte fullgör sina skyldigheter att underlätta för den anställde att återgå till arbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sådana lagstiftade sanktionsavgifter kan med fördel kombineras med reglering i kollektivavtal. Det skulle öka möjligheterna för facken att driva fall där arbetsgivare inte fullföljt sina skyldigheter, som avtalen möjliggör en bättre anpassning av reglerna. Genom ett omställningsavtal för sjukskrivna kan en struktur skapas så att alla parter tar sitt ansvar. Det skulle innebära att fack och arbetsgivare sluter avtal om resurser för omställning för de personer som blir arbetslösa i och med att de saknar arbetsförmåga för sin tidigare anställning men som bedöms kunna söka andra arbeten. Det skulle ge arbetsgivare ett intresse av att inte hamna i sådana situationer, vilket skulle öka deras drivkrafter att underlätta för en sjukskriven att komma tillbaka. skulle de personer som trots sådana ansträngningar inte har möjlighet att gå tillbaka till sin gamla arbetsgivare få bättre möjligheter att ta sig vidare till nytt arbete i och med mer resurser till omställning. LO har tagit det första steget till ett sådant avtal genom att föreslå en i en rapport om framtidens sjukförsäkring publicerad där det också lämnas förslag vad en sådan pakt skulle kunna innehålla. För att få till stånd ett omställningsavtal vid sjukdom krävs dock att staten driver på för en överenskommelse. Att skylla på att huvudavtalsförhandlingarna inte kunde lösa frågan duger inte. Tvärtom lägger det än större ansvar på staten att inta en aktiv roll. Regeringen bör därför ta initiativ till ett trepartssamtal med arbetsmarknadens parter för att få till stånd ett omställningsavtal vid sjukdom. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Centralt för minskad ohälsa är det förebyggande arbetet. Ett mänskligare arbetsliv med bättre arbetsmiljö och starka fackföreningar är nödvändigt för att minimera risken för skador och sjukdom. För att arbetsgivare ska uppfylla de regler och skyldigheter som finns krävs mer tillsyn och utökade resurser till . Våra förslag på arbetsmarknadsområdet, som vi redogör för i andra motioner, är därför viktiga även ur ett sjukfrånvaroperspektiv. 6Rätt till rehabilitering innan utförsäkring Genom socialförsäkringsutskottets betänkande Rehabilitering tillbaka till arbete (bet. 2012/13:SfU6) har tillkännagett regeringen följande: tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ekonomiska vårproposition bör avisera att man avser att återkomma till i budgetpropositionen med förslag om en ordning som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete innan de har nått den bortre tidsgränsen för sjukpenning. Förändringarna bör träda i kraft . Med anledning av detta föreslår regeringen i budgetpropositionen att arbetsgivaren ska kunna bjuda in den anställde, dennes fackliga organisation och till ett anpassnings- och rehabiliteringsmöte för att de tillsammans ska kunna värdera vad som kan göras på arbetsplatsen. Regeringen döper också om bidraget till företagshälsovården till ett bidrag för rehabiliteringsinsatser samt skär ned detta bidrag med 2014. I övrigt kommer att få i uppdrag att utveckla det redan befintliga samarbetet med Arbetsförmedlingen samt hälso- och sjukvården. Vi anser inte att dessa åtgärder är tillräckliga för att erbjuda den enskilde tillräckliga insatser för rehabilitering innan utförsäkring i enlighet med tidigare beslut. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag på vilka konkreta insatser den enskilde ska ha rätt till och vilken omfattning de ska ha innan den bortre gränsen i sjukförsäkringen har nåtts. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Underlätta att få ett jobb efter sjukdom Att en person har återfått sin arbetsförmåga och är redo att börja arbeta igen innebär inte att alla problem är lösta. Arbetsgivare drar sig för att anställa den som har en historia av lång sjuskrivning och man hamnar lätt sist i kön till varje ledigt jobb. föreslår att småföretag ska slippa betala de med sjuklön som arbetsgivare betalar i början av en sjukperiod. Därigenom underlättar vi för personer med sjukdomshistoria att få anställning, eftersom det skulle minska de kostnader för arbetsgivaren som eventuella framtida sjukskrivningar är förenade med. Företag med upp till 10 anställda ska helt slippa betala fjorton dagars sjuklön och i företag med 10 till 15 anställda sker en avtrappning. Förslaget om avskaffat sjuklöneansvar för småföretag redovisar vi i motion 2013/14:N223. I vår motion för utgiftsområde 10, 2013/14:Sf318, anslår vi även till ett särskilt högriskskydd för långtidssjukskrivna. Staten skulle därigenom överta ansvaret från arbetsgivare för att betala sjuklön för den som varit sjukskriven längre än . Undantaget gäller under det första anställningsåret vid återgång i arbete hos samma eller en annan arbetsgivare.