mot · H002Ju23 · 2013-04-10 00:00:00 — med anledning av prop. 2012/13:115 En ny kameraövervakningslag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska bli lättare att få tillstånd för kameraövervakning av platser dit allmänheten har tillträde. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kameraövervakning vid företagsentréer som är riktad mot en utanförliggande gata eller trottoar ska tillåtas endast efter anmälan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagen om kameraövervakning ska täcka övervakning i oavsett vilket land övervakaren är etablerad i. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att övervakningsmaterial från kameraövervakning av områden dit allmänheten har tillträde ska få sparas . välkomnar den nya lagen om kameraövervakning även om propositionens förslag är alltför försiktiga och verkningslösa sett från en brottsbekämpande synvinkel. är exempelvis länsstyrelsernas avvägningar mellan allmänhetens intresse av kameraövervakning och den enskildes integritetsintresse illa balanserade. Detta resulterar i att kameraövervakning inte tillåts på platser där den onekligen hade kunnat göra nytta. Tyvärr är detta något den nya lagstiftningen inte åtgärdar. Ett exempel på en sådan illa genomförd avvägning är företaget ansökan om att sätta upp kameror på Resecentrum i . På stationen hade flera incidenter såsom fyllebråk, ungdomsbråk, skadegörelse, ofredande och väskryckning rapporterats. avslog trots detta Jernhusens ansökan om att sätta upp kameror med motiveringen att platsens struktur med restauranger och samlingsytor bidrar till att människor uppehåller sig där längre än i vanliga stationsbyggnader. Man menade således att integritetskränkningen var större än behovet. Motiveringen och avvägningen ter sig dock märkliga. Det är de facto människor som begår brott, och allmänna platser med mycket människor renderar också fler brott. Motiveringen ter sig ännu märkligare om man ser till gemene mans åsikter om kameraövervakning. När Jernhusen frågade sina resenärer svarade att de var positiva till kameraövervakning.1 Resultatet är inte förvånande. En liknande undersökning genomfördes av och i den uppgav av respondenterna att de hade förståelse för att butiker sätter upp kameror.2 () genomförde också en liknande studie om elevers och föräldrars syn på kameraövervakning i skolor. Även här uttalade sig positivt om reglerad kameraövervakning.3 Och i en rapport från Brå framkommer det även att av tillfrågade svenskar uppger att de skulle känna sig tryggare i kameraövervakade stadskärnor generellt. Under nattetid skulle ännu fler känna sig tryggare.4 Att många svenskar är positiva till kameraövervakning är inte konstigt eftersom metoden medför många fördelar. bidra till att avbryta pågående brott bidra till att identifiera gärningsmän och skapa bevisning förhindra nya brott genom att gärningsmän lagförts tack vare ovan stående Under punkt 5.4.2 i propositionen föreslår regeringen att lagen ska vara tillämplig på kameraövervakning i om den som bedriver övervakningen är etablerad i eller ett tredjeland. Skälet till att EU-länder undantas är enligt regeringen att artikel 4 i EU:s dataskyddsdirektiv stipulerar att lagen i det EU-land där den personuppgiftsansvarige är etablerad ska tillämpas.5 Detta innebär rent praktiskt att en person som bedriver kameraövervakning i och som själv är etablerad i eller utanför EU kommer att omfattas av lagstiftningen. En person som bedriver övervakning i men som är etablerad i ett annat EU-land kommer dock ej omfattas av lagstiftningen. Detta är inkonsekvent och ett uttryck för hur byråkratisk och onödig EU-lagstiftning kan få märkliga och onödiga konsekvenser i nationell lagstiftning. Vi anser därför att ska tillstyrka förslaget från Justitiekanslern och i som innebär att kameraövervakning i ska omfattas av den nya lagstiftningen oavsett var den som bedriver övervakningen är etablerad. Enligt dagens lagstiftning får övervakningsmaterial från övervakning av platser dit allmänheten har tillträde normalt sparas i en månad. Enligt bl.a. remissinstanserna och upptäcks många brott dock inte under tidsfristen på en månad. Vidare kan interna bedrägeribrott ha skett under flera tillfällen under en mycket långt tid. Utredningen har därför föreslagit att denna tillåtna tid att bevara övervakningsmaterial ska höjas från en månad . Regeringen gör dock bedömningen att integritetsintresset bättre balanseras om tidsgränsen endast höjs . Vi anser här att regeringen åter går alltför försiktigt fram. För att det ska vara lönt att inskränka de enskildas integritetsintresse krävs det att materialet som insamlas också kan komma till användning. Därför bör tillstyrka utredningens förslag om att höja tidsgränsen . Avslutningsvis vill vi att regeringen återkommer med ett förslag som gör det betydligt lättare att få tillstånd för kameraövervakning på platser dit allmänheten har tillträde, samt att butiker och företag ska få övervaka strax utanför sina entréer endast efter anmälan till . Brå, Kameraövervakning i brottsförebyggande syfte, rapportT 2003:11. 2012/13:115 s. 41.