ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H102So417 · 2013-09-27 00:00:00 — Rätten för ofrivilligt barnlösa att få fler behandlingar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att erbjuda ofrivilligt barnlösa flera behandlingar så länge det finns medicinska möjligheter till ett lyckat resultat. Att vara ofrivilligt barnlös är ofta förenat med sorg, livskris och medför ibland depressioner och andra negativa hälsotillstånd. erbjuds olika antal behandlingsmöjligheter beroende på var i landet vården utförs. Villkoren och väntetid för behandling är också varierande. När det gäller insemination gäller mellan 3 och 6 försök och vid IVF-behandlingar gäller mellan 1 och 3 försök. För personer som inte lyckas bli gravida vid dessa få behandlingar återstår endast möjligheterna till att bekosta kommande behandlingar själva i eller som allt oftare sker, i utlandet. Enligt WHO, , är ofrivillig barnlöshet att betrakta som sjukdom. Som sjukdom skall ofrivillig barnlöshet behandlas därefter. Detta efterlevs endast i begränsad omfattning. Detta är en sjukdom som bör behandlas så länge det finns möjligheter till lyckat resultat. Behandling bör erbjudas på likvärdiga villkor oavsett var man bor och vara tillgänglig för såväl olikkönade par som samkönade par och ensamstående kvinnor.
mot · H102So423 · 2013-09-26 00:00:00 — Ökad kunskap om hiv tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka kunskapen och medvetenheten om hiv. Kunskapen om hiv bör bli större än vad den är . Många av dagens ungdomar uppfattar att risken att smittas av hiv inte finns. Därtill förekommer det att hälso- och sjukvården ibland missar att upptäcka symtom som kan tyda på hiv. Det förekommer också att personer utvecklat aids på grund av att en hiv-infektion upptäckts så pass sent att den inte är möjlig att behandla. Detta tillsammans åskådliggör tydligt behovet av ökade informationssatsningar och utbildning om hiv och aids. Det är inte ovanligt att smittade personer väljer att vara tysta om att de är bärare av hiv, kanske för att de är rädda för att bli utsatta för andras okunskap, stigma och diskriminering. För att synliggöra hiv och öka medvetenheten om smittan kan olika vägar behöva tillämpas. En väg är utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal, skolans lärare och funktionärer i frivilligorganisationer och ungdomsverksamheter. En annan är att World Aids kan bli än mer betydelsefull. Dagen är viktig för alla de som har mist en vän eller anhörig i aids eller vill uttrycka sitt engagemang till förmån för dem som utvecklat sjukdomen. Kunskapen om hiv får inte falla i glömska eller förnekelse. De organisationer och verksamheter som arbetar aktivt med frågor rörande hiv behöver synas och höras mer i samhället. Hiv är en multidisciplinär angelägenhet som påverkar flera olika samhällsområden utöver medicin, exempelvis könsroller, ekonomi, makt. Hiv är med andra ord en samhällsfråga.
mot · H102So424 · 2013-09-26 00:00:00 — Översyn av lagstiftning gällande omskärelse tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att se över lagstiftningen rörande omskärelse av omyndiga pojkar i . All form av icke motiverade kirurgiska ingrepp på omyndiga barn bör vara förbjudna. Detta oavsett vårdnadshavarens uppfattning. är ett av de länder som har undertecknat barnkonvention där barns rättigheter slås fast, vilket bland annat innebär rätt till integritet, respekt och skydd mot övergrepp. Omskärelse av omyndiga pojkar utan medicinsk indikation kolliderar med eftersom det inte är barnets behov som utgör grund för ingreppet utan föräldrarnas eller omgivningens traditioner eller kultur som påbjuder ingreppet. I andra fall där barnets intresse kan anses kollidera med den vuxnes är det barnets perspektiv som gäller, exempelvis aga eller pedofili. Att i fråga om omskärelse värdera andras perspektiv framför barnets är märkligt. Omskärelse av pojkar beskrivs av förespråkarna som komplikationsfritt och i vissa fall nämns även medicinska argument som motiverar omskärelse, exempelvis sägs att omskärelse förhindrar spridning av hiv. Detta argument är förkastat av vetenskaplig expertis. Det finns däremot flera medicinskt vetenskapligt dokumenterade biverkningar av omskärelse av pojkar, såsom förträngning av urethra, risk för skador på njurarna, till och med så allvarliga tillstånd som upphävd njurfunktion med behov av dialys eller njurtransplantation för överlevnad. Även andra komplikationer är dokumenterade, såsom infektion, ärrvävnad, skador vid ingreppet och risker med anestesin. Utifrån detta perspektiv bör inte samhället legitimera omskärelse av minderåriga pojkar utan denna form av ingrepp skall naturligtvis inte var tillåtet enligt lag. Beslutet om omskärelse bör endast kunna fattas av den egna personen efter dennes myndighet, och en översyn av lagstiftningen är därför motiverad.
mot · H102So432 · 2013-09-27 00:00:00 — Tillgång till och lagerstatus för läkemedel tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen noga bör följa utvecklingen av det tilltänkta systemet för att synliggöra lagerstatus för kunderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ha lagstiftningsberedskap när det gäller krav på system för att synliggöra lagerstatus för kunderna, för det fall att utvecklingen inte leder till ett önskvärt resultat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga strängare krav på lagerhållning av läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga vilka åtgärder som kan vidtas om läkemedelsbrist ändå skulle uppstå. kom med sitt första delbetänkande : Pris, tillgång och service – fortsatt utveckling av läkemedels- och apoteksmarknaden (SOU 2012:75). Där konstateras att har fått över 300 nya apotek sedan apoteksomregleringen. visar flera undersökningar att konsumenter upplever att apotekens lagerhållning försämrats. Det drabbar bland annat grupperna äldre, reumatiker, individer med psykisk ohälsa och Alzheimers sjukdom. Konsumenterna/patienterna har omtalat att det blivit allt vanligare att välbehövliga läkemedel inte finns eller har tagit slut i apotekens lager. kan en viss typ av läkemedel saknas . Det finns exempel då långverkande kärlkrampsmedicin inte gick att få tag i , dessutom saknades ersättande preparat med samma styrka och verkan. I praktiken innebar detta att framför allt äldre personer med kärlkramp fick ökade besvär och fick nöja sig med att inte ha tillräckligt med skydd mot en eventuell hjärtinfarkt. Det kan inte accepteras. När apoteken inte uppfyller sina uppgifter är patientsäkerheten hotad! säger att det finns skäl att förtydliga och skärpa regelverket i syfte att skapa förutsättningar för ytterligare förbättringar av leveranserna och tillhandahållandet. Men en stramare lagstiftning brådskar om inte fler patientgrupper ska bli lidande. Vidare föreslår utredningen att ett gemensamt söksystem ska utvecklas där kunder, apotek och förskrivare kan se vilka apotek som har ett visst läkemedel i lager. De påtalar också att apoteken ska vara skyldiga att rapportera till söksystemet om man har ett visst läkemedel i lager. meddelade och – de forskande läkemedelsföretagen – att de kommit överens om att ha ett system på plats som gör det möjligt för kunderna att få aktuell lagerstatus via och . Det är ett gott steg på vägen. Det finns anledning att följa detta arbete noga och ha beredskap för lagstiftning om det inte skulle visa sig tillräckligt. När det gäller frågan om säkra leveranser och lagerhållningen i sig finns det ändå anledning att överväga förslag i den delen. Det är rimligt att överväga strängare krav på lagerhållning och även vilka åtgärder som kan vidtas om läkemedelsbrist ändå skulle uppstå. Ett grundläggande problem är att läkemedel inte kan hanteras som vilken vara som helst, tillgång till och brist på viss medicin kan vara skillnaden mellan liv och död.
mot · H102So437 · 2013-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheterna att se över villkoren för anhörigvårdare. Många vårdar eller stödjer någon närstående som är äldre, långvarigt sjuk eller har funktionshinder. Det finns över 1 miljon omsorgsgivare, och uppskattningsvis tvingas cirka 100 000 personer lämna jobbet eller gå ner i arbetstid för att ge sådan omsorg, visar kartläggning. Hälften av dem som ger omsorg är 45–och hjälper sina föräldrar. Många äldre tar hand om sin maka eller make, och i åldersgruppen 30–ger man oftast omsorg till barn eller föräldrar. Något fler kvinnor än män ger regelbunden omsorg. Att vara med och ta hand om en närstående som inte klarar sig på egen hand är självklart för de flesta. Men det är viktigt att vården och omsorgen uppmärksammar de anhörigas situation tidigt och erbjuder stöd om så behövs. är kommunerna skyldiga att erbjuda stöd exempelvis i form av avlösning, utbildning eller samtal. Endast en fjärdedel av omsorgsgivarna känner till den nya bestämmelsen. Det har visat sig att ju mer omfattande omsorg man ger, desto mer påverkas livskvaliteten negativt. Kvinnor upplever i högre grad än män att omsorgen påverkar livskvaliteten till det sämre. Det är önskvärt att samhällets insatser till dessa viktiga anhörigvårdare blir mer kända och tydligare i sin utformning. För att förhindra utbrändhet och annan negativ påverkan för enskilda omsorgsgivare bör kommunen ha ansvaret för att ge information, ta reda på vilket stöd som är lämpligt och se till att stödet ges och fungerar. I takt med att allt fler blir äldre, bor hemma i större utsträckning och blir mer beroende av stöd och hjälp av närstående är det rimligt att omsorgsgivaren kan få ta del av samhällets stöd i form av ekonomisk ersättning när man måste ta ledigt från arbetet för att hjälpa. En peng liknande ersättningen som finns för vård av barn, exempelvis vård av anhörig kan vara en väg. skulle då kunna tas ut med ersättning från . Antalet bör vara begränsat och reglerna sådana att risken för utnyttjande minimeras. Både inblandade individer och samhälle har mycket att tjäna på att anhöriga på ett rimligt sätt ges ökade möjligheter för att kunna få ledigt från arbete och erbjuds samhällsstöd för att hjälpa sina behövande närstående. Jag vill därför informera regeringen om möjligheten att överväga en översyn av konsekvenserna av ett sådant utökat stöd till anhörigvårdare i enlighet med ovanstående.
mot · H102So438 · 2013-09-19 00:00:00 — Sexuell läggning och blodgivning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att se över regelverket för blodgivning. Bristen på blodgivare i landet är stor. För att kunna upprätthålla en tillräcklig mängd blod på våra sjukhus är det viktigt att alla friska personer som vill bidra med sitt blod ska få göra det. För att kunna vara säkra på att blodet i blodbanken är fritt från smitta tar blodcentralen prov varje gång någon ger blod. Då letar man efter bland annat gulsot, syfilis och hiv. Dessutom behöver varje blodgivare göra en hälsodeklaration där man redogör för om man på något vis kan ha varit utsatt för blodsmitta. Till skillnad från det gamla regelverket för blodgivning så har man i det nya formellt sett tagit bort regler som diskriminerade till exempel homosexuella män. tar man sikte på riskbeteenden, och den som har ett sådant kan hindras från att ge blod . En av de grupper som inte tillåts lämna blod är dock den så kallade MSM-gruppen, det vill säga män som har sex med män. Män som tillhör MSM-gruppen rekommenderas att avvakta 12 månader efter sexuellt umgänge. I verkligheten innebär det att homosexuella män helt nekas möjligheten att lämna blod på grund av sin sexuella läggning, friska eller inte. Diskriminering på grund av sexuell läggning är alltid ovärdigt en rättsstat. Det måste alltid vara fundamentalt att kontrollera allt blod, oavsett givarens sexuella läggning, så att det inte bär på några sjukdomar. Regeringen borde därför överväga möjligheten att se över regelverkets innehåll gällande blodgivning så att det inte förekommer någon diskriminering av blodgivare.
mot · H102So443 · 2013-09-26 00:00:00 — Barns makt och inflytande måste stärkas tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka möjligheterna till barns makt och inflytande. antogs 1989 och ratificerade den . I finns bestämmelser om mänskliga rättigheter för barn. Det pågår en diskussion om borde inkorporeras i svensk lag. Regeringen har därför aviserat att en utredning tillsätts för att bland annat analysera vilka fördelar och nackdelar det finns. Just nu har inte samma prioritering som andra svenska lagar och följs fortfarande inte fullt ut av många myndigheter och politiker. I stället för inkorporering av har valt en transformeringsmetod som innebär att lagarna ändras och anpassas till konventionens bestämmelser. är ett folkrättsligt instrument som innehåller väsentliga bestämmelser om barns mänskliga rättigheter. Konventionens bestämmelser formar en syn på barn som individer med rättigheter som myndigheter är skyldiga att hålla sig efter. Därmed tycker jag att regeringen bör överväga att skyndsamt genomlysa möjligheterna för att kan bli en del av svensk lag. Det bör också införas barnbrukarstyrelser på skolor och förskolor för att öka barns inflytande över deras välmående. Syftet är att barn skall kunna påverka och utveckla sin skol-/förskolemiljö ytterligare för att få sina egna individuella önskemål hörda. Barn skulle då få tillfällen att ge uttryck om vad de tycker och om hur de känner inför vissa situationer inom skol-/för-skolemiljön. Barnbrukarstyrelser kan stärka barnets tilltro till sig själv och därmed öka självkänslan. Genom att driva på dessa frågor ger vi barnen mer makt och inflytande vilket är viktigt. Då kan vi leva upp till barnperspektivet som handlar om att ta hänsyn till barnets situation och hjälpa barnet utifrån vad barnet vill och känner.
mot · H102So444 · 2013-09-24 00:00:00 — Dags att förbättra bröstcancervården tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att förbättra bröstcancervården. får cirka 8 000 kvinnor i beskedet att de har bröstcancer. Det betyder 21 kvinnor . Det har skett framsteg inom diagnostik, vård och behandling . Men vi måste satsa mer på forskning för att förstå varför bröstcancer uppstår och hur man kan anpassa behandlingen till varje enskild individ. Trots tillförlitlig forskning och behandling dör 1 500 kvinnor i bröstcancer i , det innebär att avlider en kvinna av bröstcancer. För att ytterligare förbättra bröstcancervården ska varje kvinna kunna få likvärdig och bra behandling oberoende var man bor. På grund av orättvisa regionala skillnader och att nationella riktlinjer kan väljas bort av landstingen/regionerna själva, så minskar likvärdigheten i hur man blir behandlad om man är drabbad av bröstcancer i . Tyvärr har det visat sig att vissa bröstcancerpatienter får vänta på att bli diagnostiserade och behandlade. I västa fall kan man även nekas behandling och läkemedel av kostnadsskäl. följer inte kriterierna i EU:s riktlinjer för kvalitetssäkring kring screening och diagnostik av bröstcancer. Vissa landsting/regioner brister i kravet att bilder från mammografin ska granskas av två oberoende specialister innan diagnos ställs. Ofta kan mammografin innebära en kostnad för patienten. Avgiften bör hållas inom en likvärdig och jämn nivå inom landstingen/regionerna för att inte utesluta kvinnor som har det kärvt ekonomiskt. I , oavsett var man bor, ska det vara lätt att få en mammografiundersökning, diagnos och behandling. Att kunna ställa rätt diagnos och ge rätt behandling gäller ofta liv och död. Därför anser jag att regeringen bör se över möjligheterna att öka stödet för att förbättra bröstcancervården inom alla landsting/regioner.
mot · H102So445 · 2013-09-24 00:00:00 — Ett långt och hälsosamt liv tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett hälsosamt liv för alla. Många människor i upplever ohälsa vilket begränsar deras möjlighet att arbeta och att leva ett aktivt liv. Många tvingas även till socialt och ekonomiskt utanförskap på grund av sin ohälsa. Forskningen visar att det finns ett tätt samband mellan att vara i utanförskap och en ökad risk för ohälsa. Men det finns även belägg för att inaktivitet och felaktiga matvanor ökar ohälsan hos människor i alla åldrar. Därför har vi ett ansvar att utforma arbetsmarknaden, förskolan, skolan och äldreomsorgen med stort fokus på hälsa. För att människor ska få en god hälsa måste satsningar ske på matens område, på arbetsmiljön och inte minst på kultur, idrott och rörelser för alla människor oavsett ålder. Livsstil och hälsa grundas tidigt i livet, därför är förebyggande och tidiga insatser avgörande. Fysisk hälsa är naturligtvis en viktig del av ohälsan men lika viktigt är att ha balans mellan arbete och vila, sömn och vakenhet, mat och rörelse. Även stress och ångest samt ofrivillig ensamhet hos såväl unga som äldre är ett hot mot vår hälsa. En viktig del i att få ett långt och hälsosamt liv är att lära sig göra medvetna val genom hela livet. Här hjälper naturligtvis utbildning och information men även stödjande insatser såsom BVC och MVC. Jag har även mött äldreboende och pensionärsorganisationer som driver hälsofrågor på ett mycket bra sätt. Ett gott exempel värt att lyfta fram är hur körsång förbättrar hälsa och välbefinnande eller hur chi gong för äldre stärker rörlighet och välmående långt upp . Men mycket mer behöver göras och för att ska nå upp till WHO:s definition av hälsa som fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande. Alla människor har en inneboende kraft och förmåga men ibland ges de inte chansen att utvecklas på det sätt som är möjligt. Här har både familjen, förskolan och skolan ett viktigt arbete som ger grunden för hela livet. Men det är aldrig försent att vårda hälsan och därför har även sjukvården KH omsorgen och äldreomsorgen ett ansvar för att ge människor möjlighet till bästa tänkbara hälsa.
mot · H102So446 · 2013-09-24 00:00:00 — Kreativt skapande som behandlingsform inom barnpsykiatrin tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att införa konst och kultur som behandlingsform inom barnpsykiatrin. inom barn- och ungdomspsykiatri (BUP) erbjuds ofta traditionell terapi som familjeterapi, kognitiv beteendeterapi, psykodynamisk terapi och ibland farmakologisk behandling. Barn med diagnosen adhd blir refererade av BUP direkt till adhd-center där stöd saknas i form av terapeut, och BUP tillhandahåller enbart kontakt med barnet angående medicinsk behandling . Det pågår försök med en rehabiliteringsform som involverar patienten i kreativt engagemang som dans, målande, musik, läsande och natur. Kreativ terapi skulle kunna ses som ett komplement eller ett alternativ till de traditionella behandlingarna inom BUP-verksamheterna. Enligt har av alla barn i skolåldern adhd. Att genom en alternativ behandlingsform såsom kreativt skapande kunna kanalisera den överskottsenergi och impulsivitet som är några av symptomen på diagnosen kan faktiskt hjälpa barnet med struktur som är nödvändig för att kunna hantera kärnämnen som matematik. Enligt en studie gjord vid Malmös högskola är estetiken är ett viktigt redskap i arbetet med barn i behov av särskilt stöd. En studie utförd av och (2009) i visar att barnets koncentrationsförmåga påverkas av tillgången till t.ex. naturupplevelser. Där har man visat att promenader i skog och mark höjer koncentrationsförmågan hos barn och ungdomar med koncentrationssvårigheter. Kulturella aktiviteter kan därför vara en resurs i arbetet med rehabilitering även inom barnpsykiatrin. Att utföra kreativt skapande har evidensbaserade hälsogynnande effekter. Vi har sett de positiva effekterna av skapande verksamheter inom förskolan och skolan. Genom regeringens satsning på skapande skola kan kulturen och dess kreativa perspektiv spela en viktig roll. Att till exempel kunna övervinna låg självkänsla genom att ställa sig på en scen eller i ord, ton och bild formulera sina känslor är stort! Min uppfattning är att det är dags att se över möjligheterna att införa mer av konst och kultur som rehabilitering inom barnpsykiatrin.
mot · H102So447 · 2013-09-24 00:00:00 — Nationell sjukvårdsskatt för en mer rättvis och jämlik sjukvård i hela landet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna till en nationell sjukvårdsskatt för en mer rättvis och jämlik sjukvård i hela landet. Utskottet har yrkat avslag på motionen utan någon specifik skrivning som kommenterade förslaget som lagts fram i denna motion. För att därför få en rättvisare beredning av förslaget i 2012/13:So569 läggs i denna motion åter en likalydande motivering. Mittpunkten för varje solidariskt samhälle är att sjukvården finansieras gemensamt. Om vården utförs på eller på privata sjukhus ska inte behöva spela någon roll. Inom många EU-länder fungerar det också så. I har vi levt med en misstro mot nytänkande. Med en övergång från dagens uppdelade finansieringsansvar mellan landsting och stat till ett nationellt finansieringssystem, är det därför vår mening att detta påtagligt borde underlätta en nationellt optimal översyn med bättre planering och fördelning av driftsansvar för olika sjukhus runt om i vårt land. Detta då också bättre i beaktande av hälso- och sjukvårdslagens portalparagrafer om en lika och rättvis sjukvård för alla svenska medborgare. Alliansregeringen bör se över möjligheterna för att underlätta att fler fristående aktörer inom sjukvården startas. Detta engagemang borde kunna underlättas vid en övergång från flera beskattningsnivåer inom sjukvården till införandet av en enda gemensam nationell finansiering. Detta är viktigt, inte minst för att vi då kan få mer rättvis vård i hela landet för varje investerad skattekrona. Det har också visat sig att arbetstrivseln är högre hos vårdpersonalen om man ges möjlighet att välja arbetsgivare. Samma sak gäller patienterna som upplever bättre mottagande och förkortad väntetid om man har möjlighet att välja vårdgivare. Därmed vill vi att regeringen ser över förutsättningarna för sjukvårdens framtid. Förändringen av sjukvårdens finansieringssystem är en komplicerad process som måste bygga på en långsiktighet i det politiska arbetet. Eventuella övergångsproblem behöver noggrant belysas. För- och nackdelar med en statlig finansiering på hela eller delar av sjukvården, t.ex. universitetssjukhusen, behöver utredas vidare och om förändringar anses riktiga bör de planeras och verkställas så att patienters tillgång till en god vård inte påverkas negativt under förändringen. En centralisering kan även öppna för en betydande decentralisering. Med en statligt finansierad hälso- och sjukvård kan patienterna ges större valfrihet och vårdpersonalen större möjlighet att själv bestämma över sitt dagliga arbete. En statligt finansierad hälso- och sjukvård kan skapa förutsättningar för att i större utsträckning samordna ersättningen för läkemedel och eventuellt delar av ansvaret för sjukpenningen. På det sättet skulle de offentliga resurserna i samhället kunna nyttjas bättre. Finn (M)