mot · H102MJ269 · 2013-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om varg i , och och att i största möjliga mån beakta det höga rovdjurstryck som råder i dessa områden. Vargen är och har alltid varit ett omdiskuterat djur. Redan i Västgötalagen finns angivet att alla utan undantag på olika sätt skulle göra allt för att hålla vargstammen tillbaka. Detta synsätt har funnits . finns en stor del av vargstam koncentrerad i några få län. I företrädesvis , , , samt finns flera vargrevir. Men det finns även revir i kringliggande län som orsakar skador. Vargens närvaro har på olika sätt förändrat livet för många. Fäbodsjordbruket har på många håll fått kraftigt förändrade förutsättningar att bedriva sitt företagande och det stora kulturarv som fäbodsjordbruket utgör. När varg förekommer i renbeteslandet kan det skapa konflikt. Vargförekomsten har i vissa fall tvingat jägarna till förändringar i sitt utövande, vilket är beklagligt då jakten bland annat har mycket historiska anor. Löshundsjakten som har stor betydelse för jakten har fått inskränkas och många släpper inte längre lös sitt husdjur som, utöver att vara jakthund, även är en uppskattad kamrat i familjen. Det är en anledning till att motståndet mot varg på många håll är kraftigt. I visade en folkomröstningen i fyra av nordliga kommuner ett starkt motstånd mot vargen. kan vara det land i EU som har flest stora rovdjur. Vi har björn, lo, järv och varg. Tillsammans blir trycket stort från dessa djur. När det gäller björn och lo finns tillbaka en förvaltningsjakt för att hålla stammarna på acceptabla nivåer. Det är nu mycket positivt att regeringen lägger fram ett förslag på vilka nivåer som gäller för de fem stora rovdjuren. Möjligheten till skyddsjakt på enskilda vargindivider skulle kunna utökas och på grupper av varg som orsakar problem. Enligt vår bedömning skapas det problem med skyddsjaktsmöjligheterna pga. överklaganden med långa handläggningstider. Vi har även noterat att det i vårt västra grannland kommer politiska signaler om att det inte är fråga om en egen vargstam utan om den stam som finns i främst . Trots att inplantering av varg ofta diskuteras så kan vi se att varg lyckats ta sig över gränser och till våra vargar från grannländer i öst. Det underlättar om invandring av varg kan ske på naturlig väg och mycket talar för att det skall vara möjligt. Jakten bör övervägas att prioriteras där det finns ett utbrett fäbodsjordbruk och på områden där upprepade attacker av tamboskap sker. Kanske framför allt fårhållningen bör nämnas då den drabbats mycket hårt . Med det sättet att förvalta vargstammen skulle också fäbodsjordbruk, jägare, ortsbefolkning och viltstammar få en möjlighet att finna en balans. Det råder redan ett högt rovdjurstryck i våra län. Vi vill även hänvisa till den moderata rapporten om rovdjursförvaltningen och landsbygdsrapporten där det finns flera bra förslag. Att samla all jakt under ett departement medför naturligtvis att det kan bli lättare att dra nödvändiga slutsatser och det blir tydligt vem som har ett helhetsansvar. Det finns flera exempel på att där acceptansen är låg, där är också den illegala jakten hög. Det är viktigt att vi får en skyndsam förändring av förvaltningen av varg. Det kommer även att gynna vargen som annars hotas av personer som är beredd ta lagen i egna händer. Sammanfattningsvis vill vi ytterst peka på det faktum att många människor är besvikna på den förda rovdjurspolitiken och upplever sig inte bli tagna på allvar i den vardag man befinner sig i. Vargen har etablerat sig nära människors hem och problematiken med hur rivning av tamboskap sker har fått åtskilliga människor att t.o.m. ge upp denna näring. Rennäringen är ett annat sådant exempel. Vidare bör åtgärder övervägas så att skyddsjakten skall fungera. Det är vår uppfattning att något måste göras och om möjligt snabbt. Propositionen som har lagts fram gör det möjligt att återskapa förtroendet för rovdjurspolitiken.