mot · H102MJ218 · 2013-09-25 00:00:00 — Livsmedelshantering i ideella föreningar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en uppföljning av och kommuners tolkning av EU-direktivet om livsmedelshantering i ideella föreningars verksamhet. Ideella föreningar som serverar lågrisklivsmedel som varmkorv, smörgås, tårta eller fika vid mer än 20 tillfällen klassas enligt som livsmedelsföretag och ska därmed registreras som det. De allra flesta föreningar med verksamhet har fler än 20 serveringstillfällen och ska alltså registrera sig som livsmedelsföretag om de vill servera kyrkkaffe efter gudstjänsten eller sälja korv i pausen på matcherna. Detta handlar alltså inte om organiserad försäljning av samma art som förekommer på restauranger, kaféer eller i korvkiosker som drivs i form av företag. Att ställa samma krav på dessa föreningar som på livsmedelsföretag är orimligt. Det innebär höga krav på livsmedelshantering, hygien och utbildning. Dessutom tillkommer avgifter till kommunen. Ett vitalt föreningsliv är av stor betydelse eftersom engagemang i föreningslivet innebär demokratisk fostran och normöverföring, samt att det personliga ansvarstagandet främjas. Dessutom är föreningslivet en mötesplats där sociala kontakter skapas och utvecklas. Denna civila kultur är en förutsättning för en levande demokrati men även för samhällets ekonomiska utveckling. Alldeles för ofta utgår inte minst politiker från att det i den offentliga sektorn finns lösningar på alla problem. Det är också den offentliga sektorn som ska skydda varje människa från tänkbara faror och hot. Utan tvekan borde man i stället räkna med den civila sektorn i första hand, för att sedan bli uppbackad av den offentliga sektorn när det behövs. Det personliga ansvarstagandet är också viktigt att betona. I stället står den offentliga sektorn allt för ofta i vägen för den civila sektorn och presenterar lösningar på problem som inte finns, vilket medför tunga byråkratiska pålagor för alla de tusentals föreningar som försöker få verksamheten att rulla med hjälp av ideella insatser. Det är viktigt att politiker och tjänstemän i det offentligas tjänst inser att ideella organisationer är fristående från den offentliga sektorn och att de i första hand är till för att uppfylla organisationens mål. Det är mot den bakgrunden helt oförståeligt att en kyrka som serverar kaffe eller en fotbollsförening som säljer korv ska registreras som livsmedelsföretag och åläggas de krav och avgifter som det innebär. Det rör sig alltså inte om organiserad försäljning, utan en smal sidoverksamhet. I praktiken blir konsekvenserna löjeväckande. En frälsningssoldat som sålde hembakta bullar där intäkterna skulle gå till välgörenhet polisanmäldes i eftersom livsmedelsföretagsregistrering saknades. I har politiker sökt en lösning men har bedömt att regelverk inte går att kringgå. Det får konsekvensen att registrering kommer att krävas, men i praktiken är det svårt att förutse hur kommunen ska kontrollera att kravet på registrering efterlevs. Det riskerar att skada tilltron till kommunens regelverk. har tolkat EU-direktiv och utifrån denna tolkning görs kommunala tillämpningar. I förhållande till många andra EU-länder tolkar svenska myndigheter ofta EU-direktiv strikt. I betänkande 2011/12:MJU10 anför miljö- och jordbruksutskottet att utskottet har erfarit att har planerat att göra en vägledning till förordning (EG) 852/2004 om livsmedelshygien . Vägledningen ska följa lagstiftningens struktur och vara anpassad till den målstyrda lagstiftningsmetod som eftersträvas numera. Utskottet hänvisade då till en uppgift från att detta arbete sannolikt kommer att innebära förändringar när det gäller vägledning för bedömningen av om ett företag utgör ett livsmedelsföretag eller inte. har dock ännu inte gjort någon vägledning (bekräftelse från ). Behovet av en uppföljning av tolkningar och tillämpningar kvarstår för att inte försvåra för ideella föreningar. Detta bör ges regeringen till känna.