mot · H102A409 · 2013-10-04 00:00:00 — Extratjänsterna får inte användas för att ersätta ordinarie personal. Antalet extratjänster som en arbetsgivare kan få stöd för ska stå i proportion till den ordinarie arbetsstyrkan. Parterna ska sluta avtal om extratjänsterna och lön ska utgå enligt kollektivavtal. Tjänsterna bör vanligtvis kombineras med utbildning för att ytterligare stärka individens framtida möjligheter på arbetsmarknaden. Att använda till utbildning kan vara en bra modell men både större och mindre andel utbildning bör vara möjligt utifrån individuella behov. Vi föreslår extratjänster. Med dessa tar vi sikte på att bryta långtidsarbetslösheten, att stärka kvaliteten i vården och omsorgen, att påskynda upprustningen av miljonprogrammets områden och att stärka den ideella sektorn. Fas 3 är ekonomiskt oansvarigt och ett slöseri med människors tid och handlingskraft. Det finns meningsfulla uppgifter i välfärden och i den ideella sektorn som behöver utföras och som skapar värde i samhället. Det finns en angelägen uppgift att höja boendekvaliteten i miljonprogrammet. Därför vill vi 2014 investera i extratjänster – riktiga jobb med riktig lön där den som jobbar får göra riktig nytta. I fas 3 ska den arbetssökande sysselsättas hos en anordnare med aktiviteter som liknar arbete, men inte får vara riktiga arbetsuppgifter. Inlåsningseffekten i sysselsättningsfasen är mycket hög. Enligt arbetsförmedlingens återrapportering T1 2013 lämnar fas 3 för arbete eller studier. Fas 3 sammanfattar mycket av det som är fel med den rådande arbetsmarknadspolitiken. De som står längst från arbetsmarknaden och har svårast att få jobb sätts i ineffektiva åtgärder. Socialdemokraterna föreslår att fas 3 ska avskaffas. Människor ska ha riktiga jobb med egen försörjning – eller utbilda sig för att kunna hitta det. Personer som trots stora insatser inte kan få arbete på den ordinarie arbetsmarknaden ska ha möjlighet att få en extratjänst. Vi tror att det behövs genomföras en bred palett av insatser för att avskaffa fas 3. Insatser ska utformas med respekt för den enskilda människans möjligheter och förmåga. Samhället behöver kraftigt öka ambitionsnivån för att de som är placerade i fas 3 ska komma i arbete. För att avskaffa fas 3 och hitta nya vägar till sysselsättning och egen försörjning föreslår vi, utöver investeringen i extratjänster, fler studieplatser inom den gymnasiala vuxenutbildningen, fler högskoleplatser, samt intensifierad arbetsförmedling. Det är sannolikt inte möjligt eller ens önskvärt att från dag ett erbjuda extratjänster till alla fas 3-deltagare. av deltagarna i fas 3 saknar gymnasieexamen, vilket påtagligt försvårar möjligheten att komma i reguljärt arbete. Enligt har antalet kortutbildade arbetslösa fördubblats och enligt aktuella prognoser kommer denna grupp att öka ytterligare . Vi avsätter därför även medel för 3 000 utbildningsplatser inom yrkesvux och komvux, som vänder sig till dem som vill komma vidare från fas 3. Vi investerar i , högskola och universitet. De fas 3-deltagare som bedöms kunna komma vidare genom eftergymnasiala studier ges möjlighet att studera med bibehållen ersättning. Vi föreslår också att Arbetsförmedlingen ges mer resurser för att bedriva intensifierad arbetsgivarorienterad förmedlingsverksamhet, i syfte att ge deltagare i fas 3 möjlighet att komma vidare på arbetsmarknaden. Utvärderingar av liknande insatser riktade mot långtidsarbetslösa visar på goda resultat. Vi föreslår att fas 3 avskaffas. I stället vill vi inrätta 20 000 extratjänster, inrätta 5 000 nya platser inom intensifierad arbetsförmedling, ge möjlighet till deltagare i fas 3 att komma vidare med bibehållen ersättning på 10 000 av de nya platserna inom bristyrkesutbildning, komvux, yrkesvux, yrkeshögskola samt högskola och universitet. Kostnaden för de offentliga finanserna att avskaffa fas 3 är . Stopp för exploatering av migrerad arbetskraft ska vara ett öppet land som ska välkomna nya medborgare men även människor från andra länder som tillfälligt väljer att bidra med sitt arbete och sin kompetens i . Rörlighet över gränserna är positivt i sig och vi har mycket att vinna på att kvinnor och män får möjlighet att komma som arbetskraftsinvandrare till vårt land, men arbetskraftsinvandring får aldrig användas för att utnyttja och exploatera människor. Vi vill slå vakt om ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. I ska svenska löner och villkor gälla för alla som arbetar. För en arbetsgivare som vill rekrytera personal från ett land utanför EU är det numera väldigt enkelt. Det räcker att skicka en ansökan till tillsammans med information om de villkor som utlovas när det gäller lön och andra anställningsvillkor. Facket har möjlighet att yttra sig över de utlovade villkoren. De fackliga organisationerna vittnar om att det är överraskande lätt att få till stånd lönehöjningar och andra förbättringar för att nå upp till kollektivavtalsnivå. Att fackets krav möter svagt motstånd beror dessvärre på att jobberbjudandets villkor inte på något sätt är bindande. När arbetstillståndet väl är beviljat kan arbetsgivaren avtala om helt andra löne- och anställningsvillkor. Oseriösa aktörer har också mycket riktigt satt i system att dels avtala om väsentligt sämre villkor än de som låg till grund för positiva beslut. Dessutom är det inte ovanligt att den lön som faktiskt betalas ut till den anställde är en annan än vad som står i avtalet. Om arbetstagaren klagar så väntar utvisning ur landet eftersom uppehållstillståndet är knutet till anställningen. Detta är en oacceptabel ordning som leder till lönedumpning, utnyttjande av människor och osund konkurrens där seriösa företag missgynnas. Lagstiftningen är konstruerad för svenska arbetsgivare som ansöker om arbetstillstånd och innehåller inga verktyg för att ska kunna försäkra sig om seriositeten bakom ett utländskt företags erbjudande, att företagen inte har skatteskulder eller uppvisar andra klandervärda beteenden. För att arbetskraftsinvandringen ska fungera väl och inte leda till utnyttjande av människor eller social dumpning som konkurrerar ut seriösa företag måste följande förändringar genomföras: bör ges i uppdrag att följa upp de ansökningar om arbetstillstånd som de beviljar och säkerställa att rätt avtal gäller. Kontrollera att inbetalda skatter och avgifter motsvarar den lön som arbetsgivaren uppgivit. Det avtalsförslag som ligger till grund för att arbetstillståndet beviljas ska vara rättsligt bindande som lägsta nivå så att det inte går att efter beviljat tillstånd omförhandla till väsentligt sämre villkor. Sanktionsmöjligheter mot de företag som missbrukar systemet ska vara kännbara. Det är nödvändigt med en förhandskontroll av arbetsgivaren. Den som har skatteskulder eller har missbrukat systemet ska inte få tillstånd. En starkare försäkring vid arbetslöshet Den svenska modellen bygger på avtal mellan starka parter på arbetsmarknaden. För att den ska fungera krävs även att staten bidrar med en aktiv arbetsmarknadspolitik och en bra arbetslöshetsförsäkring. Den svenska modellen har kraftfullt bidragit till ett modernt arbetsliv och konkurrenskraftiga företag. En väl fungerande, frivillig och solidariskt finansierad omställningsförsäkring är en viktig i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Rätt utformad kommer en sådan arbetslöshetsförsäkring att möjliggöra nödvändig strukturomvandling, ge ekonomisk trygghet till dem som förlorar jobbet, stimulera efterfrågan i ekonomin när arbetslösheten stiger och motverka press nedåt på lönerna samt upprätthålla arbetslinjen. För att arbetslöshetsförsäkringen ska kunna leverera alla dessa viktiga delar i vår arbetsmarknadsmodell måste försäkringen förbättras rejält. Regeringen har kraftigt försämrat försäkringen, vilket kan tolkas som ett steg mot att avveckla de gemensamma trygghetsförsäkringarna och öppna för ett system med privata tilläggsförsäkringar. Att varje arbetslöshetskassa ska bära kostnaden för arbetslösheten är både orimligt och felaktigt. Förhoppningen från regeringens sida var minskade lönekrav från arbetstagarna. I stället har många löntagare tvingats välja bort sin arbetslöshetsförsäkring därför att kostnaden är för hög. tvings regeringen backa från sin egen politik. Försämringarna av arbetslöshetsförsäkringen har inte haft någon annan effekt än att kraftigt äventyra och minska människors ekonomiska trygghet. De höjda egenavgifterna tillsammans med det försämrade regelverket medförde att cirka 500 000 medlemmar lämnade försäkringen. Regeländringarna har också gjort att många är helt eller delvis arbetslösa utan att få rätt till ersättning. Vi vill slå vakt om den svenska modellen, med ersättningar i socialförsäkringarna som går att leva på. Annars får vi enbart ett grundskydd, där löntagarna tvingas teckna tilläggsförsäkringar för att inte behöva gå från hus och hem om de drabbas av sjukdom eller arbetslöshet. Målet är att arbetslöshetsförsäkringen ska vara attraktiv för alla, både den som löper hög risk att bli arbetslös och den som löper låg risk. Vi anser att det behövs en omfattande översyn av arbetslöshetsförsäkringen för att komma till rätta med de problem som regeringens försämringar av försäkringen skapat. A-kassans betydelse för arbetsmarknadens funktionssätt Arbetsmarknadens funktionssätt har påverkats negativt av försämringar i a-kassan och den enskilde arbetslöse står nu med en låg eller ingen ersättning vid arbetslöshet. Resultatet är att allt fler arbetslösa är hänvisade till kommunens försörjningsstöd. Så mycket som av dem som har försörjningsstöd har arbetslöshet som skäl. Bara fyra av tio av de arbetslösa får nu någon ersättning från försäkringen och bara var tionde får av sin tidigare inkomst i ersättning. För att nå målet att de flesta ska få av tidigare inkomst vid arbetslöshet måste dagpenningen höjas rejält. Genom att höja tak och ersättningsnivåer i försäkringen kommer den arbetslöse att kunna hantera omställningen mellan två jobb utan alltför stor oro för sin privatekonomi. Individen kan koncentrera sig på att söka jobb och slipper vidta dramatiska åtgärder för att minska nödvändiga utgifter i familjeekonomin. En hög dagpenning är möjlig om den kombineras med effektiv kontroll av att ersättningstagaren står till arbetsmarknadens förfogande och är aktivt sökande. har lönerna ökat med . har regeringen genomfört en sänkning av taket för den högsta dagpenningen. Gapet mellan löner och ersättningar till arbetslösa blir allt större. Detta gap har vidgats ytterligare genom regeringens skattepolitik som gör att ersättning från försäkringen beskattas högre än inkomst från lön. Den genomsnittliga dagpenningen kryper allt närmare det maximala belopp som a-kassan kan ge och i ett par a-kassor är alla som är arbetslösa på heltid underkompenserade. Regeringen har fått ett antal tillkännagivanden från när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Det gäller till exempel deltidsarbetslösa och förtroendevaldas rätt till ersättning. Vi förväntar oss att regeringen skyndsamt återkommer till med förslag för att lösa dessa problem. När vi nu lägger fram förslag för att bygga upp arbetslöshetsförsäkringen igen prioriterar vi att höja taket och ersättningsnivån i försäkringen. Detta är den viktigaste åtgärden för att försäkringen ska fungera som den inkomstförsäkring som den är tänkt att vara. Tak och ersättningsnivåer måste höjas för att legitimiteten ska räddas för a-kassan. En bra arbetslöshetsförsäkring lägger grunden för ordning och reda på arbetsmarknaden och är en viktig beståndsdel i ett modernt välfärdssamhälle. För att fler ska få ett rimligt inkomstskydd vid arbetslöshet föreslår vi att taket i arbetslöshetsförsäkringen höjs från dagens till per dag. Det innebär att den maximala inkomst som berättigar till 80 procents ersättning höjs från till . Taket sänks med till per dag. Våra reformer betyder att t.ex. en metallarbetare med en lön på /månaden som blir arbetslös får från försäkringen, istället för . Regeringen har inte bara sänkt taket, man har också sänkt ersättningsnivåerna. är ersättningen högst av den tidigare genomsnittliga inkomsten. och framåt är den högst . För ungdomar är regelverket dessutom diskriminerande. Deras ersättning sänks snabbare bara för att de är unga. får ungdomar av sin genomsnittliga inkomst och får de av sin genomsnittliga inkomst. Vi socialdemokrater eftersträvar en arbetslöshetsförsäkring där inkomsten är försäkrad. Det innebär att det är arbete som kvalificerar dig för ersättning. Det innebär också att av dem som kvalificerar sig för ersättning ska de flesta ha i ersättning. För att uppnå detta måste vi förutom att höja taket i försäkringen också höja ersättningsnivån för alla till under hela ersättningsperioden. förändrare regeringen systemet för medlemsavgifterna i a-kassan på ett genomgripande sätt. Regeringens syfte var att avgiften skulle spegla nivån på arbetslösheten i kassorna och dämpa nivån på löneökningarna inom sektorer med hög arbetslöshet. För åtskilliga arbetslöshetskassor kan inte ett sådant system inte ha effekter eftersom de organiserar medlemmar inom vitt skilda sektorer med högst varierande arbetslöshet. Tanken var att om det blev dyrt att vara med i a-kassan skulle facken inte kräva löneökningar. Då skulle arbetslösheten sjunka. Problemet är att avgiften är en ren skrivbordskonstruktion. I mötet med verkligheten fick avgiften helt andra konsekvenser än de avsedda. Det blev mycket dyrt att vara försäkrad för dem som hade de otryggaste jobben, i branscher där man ofta har osäkra deltidsanställningar eller timanställningar. Avgifterna i vissa a-kassor är långt . Resultatet blev att de som allra mest behöver arbetslöshetsförsäkringen inte har råd att vara försäkrad. Nära en halv miljon löntagare lämnade arbetslöshetsförsäkringen. En majoritet av dessa var lågavlönade och hade månadsinkomster . De lågavlönades andel av medlemskåren i a-kassorna har minskat och utgör nu endast en tredjedel. utgjorde gruppen nära . har regeringen efter massiv kritik tvingats backa från ett ogenomtänkt och destruktivt förslag. Regeringen börjar nu motvilligt och under press från verkligheten att demontera sin egen politik. Det är bra men mycket återstår innan försäkringen återigen kan vara den omställningsförsäkring som svensk arbetsmarknad så väl behöver. Bland annat kvinnor och ungdomar men också andra grupper drabbas av allt sämre förhållanden på arbetsmarknaden. Det handlar till exempel om försämrad anställningstrygghet och tillfälliga anställningar. Då är ett fackföreningsmedlemskap och ett medlemskap i en arbetslöshetskassa av största vikt. Höga avgifter och en försämrad försäkring drabbar dessa grupper särskilt hårt. Låga löner, deltider och otrygga anställningar gör att många inte kommer in i arbetslöshetsförsäkringen eller att man tvingas välja bort den. Vi socialdemokrater vill att en översyn av arbetslöshetsförsäkringen också ser över dessa orättvisor. Övervältring av kostnader från stat till kommun Regeringens politik när det gäller arbetslöshetsförsäkringen har inneburit en övervältring av kostnader från stat till kommun. Det är inte rimligt att på detta sätt låta försörjningsstödet ta över den roll som en fungerande arbetslöshetsförsäkring borde ha. Försörjningsstödet ska vara den sista länken i den kedja av stöd som ett modernt välfärdssamhälle erbjuder sina medborgare. En väl fungerande arbetsförsäkring är något helt annat. Den är en del av en aktiv arbetsmarknadspolitik som syftar till full sysselsättning. A-kassan är en försäkring som försäkrar arbetsinkomst vid arbetslöshet. Att låta försörjningsstödet ta över arbetslöshetsförsäkringens funktion innebär att arbetslinjen blir svagare. Den andra effekten av denna utveckling innebär att kostnaderna lämpas över på kommunerna som tvingas höja kommunalskatten och eller prioritera bort annan verksamhet. Utvecklingen kan inte fortsätta utan måste brytas. Staten måste ta sitt ansvar, så att inte kommunerna lämnas att lösa ett problem som staten traditionellt och lagstiftningsmässigt har ansvar för. Regelverken inom arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken måste reformeras. Att omskola sig eller på annat sätt vidareutbilda sig ska inte straffas. Regelverket för arbetslöshetsförsäkringen måste vara utformat på ett sådant sätt att utbildning premieras. Den som väljer att förstärka sin utbildning när det inte går att få jobb med den tidigare kompetensen, exempelvis genom att omskola sig från industriarbetare till undersköterska, ska inte hamna i ett sämre läge när hon eller han kommer tillbaka till arbetsmarknaden. Detta bör ingå i översynen av arbetslöshetsförsäkringen. skapar hantering av arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd onödiga problem. Det är Arbetsförmedlingen som beviljar och beslutar om aktivitetsstöd, men det är som sköter utbetalningen. underlag för utbetalning kommer från arbetslöshetskassan och den enskilde. För personer som växlar mellan arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd innebär det ofta att det vid skiftet mellan ersättningsslagen blir långa väntetider inför utbetalningar. Handläggningsrutinerna i samband med den första utbetalningen har efter skiftet varit långt ifrån tillfredsställande och har ofta försatt den enskilde i en svår ekonomisk situation i väntan på utbetalningen. En översyn bör göras med syftet att hanteringen av aktivitetsstöd effektiviseras så att utbetalningarna kan göras snabbare. Vår samhällsmodell bygger på att alla som kan ska arbeta. Om ska stå sig väl internationellt krävs investeringar för fler arbetade timmar, men då måste arbetslivet bli tillgängligt för alla. Människors kompetens, kunskaper och erfarenheter måste tas till vara. Arbetsmiljön spelar en avgörande roll för om kvinnor och män ska kunna arbeta mer. Arbetslivets villkor, arbetsuppgifternas utformning och arbetsmiljön avgör om vi ska ha möjlighet att jobba ett helt arbetsliv utan att slitas ut eller skadas. Med en bättre arbetsmiljö blir de långa sjukskrivningarna färre. Det blir inte lika vanligt att tvingas lämna sin arbetsplats av hälsoskäl. Ett huvudproblem är att det inte finns många i tunga verkstadsyrken eller inom vården som fysiskt klarar av att arbeta till 65. Sjukpensioneringar vid eller strax efter 60 är vanliga. De reella pensionsåldrarna skulle i dessa fall kunna höjas rejält med hjälp av ordentliga arbetsmiljöinsatser. Alla ska kunna avsluta ett långt yrkesverksamt liv med bibehållen fysisk och psykisk hälsa. För att klara detta måste arbetsmiljön förbättras. Individen, företagen och staten vinner på en sådan utveckling. Arbetsmiljön har under en lång rad av år blivit tryggare och säkrare. tycks trenden ha vänt och vi ser allt fler exempel på hur arbetsmiljön åter försämras på en rad områden – både i industrin och i tjänstesektorn. I allt högre utsträckning är det kvinnor som befinner sig i skadliga arbetsmiljöer. Vi utvecklar detta inom utgiftsområde 13. Omfattningen av ensamarbete har ökat kraftigt i . Arbeten där den anställde arbetar ensam och kan råka ut för hot, våld och trakasserier höjer risken för ohälsa. Regeringen bör återkomma till med förslag på lagstiftning om sluten kontanthantering i detaljhandeln i enlighet med ett tidigare tillkännagivande. Vi anser att bör revidera föreskrifterna (AFS) om ensamarbete samt att föreskrifter om ensamarbete bör kompletteras med regler som förebygger skador och sociala förluster orsakade av ensamarbete. Regeringen har kraftigt minskat resurser. Resultatet blir att ett företag kan räkna med ett besök högst . Vi menar att det krävs mer resurser till . Dels till fler inspektioner, dels för att det ska vara möjligt att förnya olika förordningar. Vi vill att staten i samverkan med arbetsmarknadens parter och tar fram en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet. De regionala skyddsombuden () är centrala i arbetsmiljöarbetet eftersom de bäst når fram till små arbetsplatser som saknar skyddsombud eller skyddskommitté. RSO-verksamheten måste bli bättre. Därför krävs statligt stöd till avancerad utbildning. Vi vill ge de regionala skyddsombuden ett vidgat uppdrag som innebär att de får rätt att besöka och bygga upp ett strukturerat arbetsmiljöarbete på arbetsplatser där det finns kollektivavtal men där det saknas fackliga medlemmar. Med vårt budgetförslag får 100 miljoner extra i anslag. När förhållandena på arbetsmarknaden ändras snabbt är behovet av arbetslivsforskning stort. Någon måste ställa de nya och kritiska frågorna. Någon måste utveckla kunskaper och metoder som lägger grunden till morgondagens lösningar. Det behövs också mer forskning om hur människor reagerar på villkoren i det moderna arbetslivet för att åstadkomma hållbara arbetsplatser. saknas bra metoder som kan använda då de inspekterar den psykosociala arbetsmiljön. Efter nedläggningen av finns inget samlat grepp om arbetslivsforskningen. Många framstående arbetslivsforskare är verksamma vid universiteten men bilden är splittrad. behöver ett sammanhållande organ där arbetslivets forskningsbehov kan formuleras och där kunskaper om pågående forskning finns samlade. Vi föreslår att arbetslivsforskningen samlas i ett nationellt centrum där arbetslivets forskningsbehov kan formuleras och där kunskaper om pågående forskning finns samlade. När regler överträds finns fyra typer av påföljder: Straff, sanktionsavgift, vite och förverkande av utrustning. Vi menar att sanktionsavgifter är en effektiv påföljd vid överträdelser av regler och ett bättre hushållande med och rättsapparatens resurser, eftersom det frigör medel för att ta tag i de mest allvarliga riskerna i arbetsmiljön. För en del arbetsrelaterad dödlig sjukdom finns bra föreskrifter men efterlevnaden brister. måste både ha möjligheter att utveckla nya föreskrifter och vara bemyndigad att utfärda straffbelagda regler för att tvinga fram åtgärder. I linje med detta föreslog socialdemokraterna att regelverk ska ses över för att finna effektivare påföljder vid överträdelser av arbetsmiljö- och arbetstidslagarna. lade regeringen fram proposition 2012/13:143 Effektivare sanktioner för arbetsmiljö- och arbetstidsregler. Vi menar att många av förslagen var bra men vi är kritiska till förslaget att avkriminalisera arbetsmiljölagen. I motion 2012/13:A21 utvecklar vi vår syn. Anmälningarna och antalet lagförda brottsmisstankar på arbetsmiljöområdet har ökat. En anledning kan vara att det numera finns en Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål (Rema), en nationell operativ enhet inom . Det finns stora skillnader i landet vad gäller polisens sätt att prioritera misstänkta miljöbrott. Detta trots att och antog en gemensam strategi för hur miljöbrott ska prioriteras. För att ännu fler arbetsmiljöbrott ska kunna utredas måste tillräckliga utredarresurser säkerställas. Därför föreslår vi att Riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål ska ha ett antal egna utredare knutna till sig. På så sätt blir det möjligt att också samla och öka kompetensen inom polisen. Vi föreslår också att , och genomför nationella och regionala utbildningsseminarier samt att den utbildning om arbetsmiljöbrott som ingår i grundutbildningen på utvecklas. Arbetsmiljöansvar för den som beställer en tjänst har det i många branscher skett ett ökat anlitande av entreprenörer som alternativ till egen anställd arbetskraft. Med begreppet entreprenör menas den som i sin verksamhet utför ett uppdrag för annans räkning. har redovisat en mängd exempel där beställaren styr arbetsmiljön för entreprenören och dennes anställda, vilket kan medföra problem. Här nämns områden som färdtjänst, vård och omsorg, åkeri, bygg- och anläggning, samt renhållning och återvinning. I dessa situationer kan beställaren bestämma sättet för utförandet av uppdraget så att entreprenören i praktiken inte kan ta tillräcklig hänsyn till arbetsmiljön. När utomstående entreprenörer anlitas har viktiga förutsättningar för att kunna nå en god arbetsmiljö redan skapats av beställaren vid planeringen och projekteringen av arbetet. Entreprenadföretaget blir därmed i olika hänseenden beroende av beställaren.