mot · H102Ju379 · 2013-12-01 00:00:00 — Statistiken visar att risken för återfall ökar med de lagförda personernas tidigare brottsbelastning. Det är ett mönster som kan observeras över en längre tidsperiod. Med tidigare brottsbelastning avses här antalet lagföringar före ingångslagföringen. Bland de lagförda som lagförts vid 1–2 tidigare tillfällen återföll , medan återfallen bland de med stor brottsbelastning (minst tio tidigare lagföringar) uppgick till . Denna statistik visar behovet av att tydligare agera mot att frisläppta återfaller i brott. Även alltså för förstagångsförbrytare är andelen som återfaller hög – nästan hälften. Med anledning av detta anser vi att man för brott mot person, narkotikabrott, stöld, rån eller andra grövre tillgreppsbrott, vid frisläppandet ska förse sådana brottslingar med elektronisk fotboja efter frisläppandet som ska stå i proportion till hur länge de suttit i fängelse. De ska ha full frihet efter avtjänat straff men måste på detta sätt i högre utsträckning bevisa för samhället att de kan och kommer att sköta sig. En brottsling som begått något av ovanstående brott och som suttit i fängelse eller ungdomsvård bör exempelvis bära sådan elektronisk fotboja därefter. En person som suttit bör ha med fotboja, exempelvis . På så sätt kan man uppnå en dämpande effekt på den frisläppte som det blir lättare att utreda brott om personen med fotboja faktiskt återfaller i brott. Tuffa tag mot brottsligheten kräver mer resurser till våra brottsbekämpande myndigheter. Längre straff och fler gripna och dömda leder till större påfrestningar för våra rättsvårdande myndigheter. Vi har i vår höstbudget /2012 avsatt medel för att täcka upp för den påfrestning som det kan utgöra. tar vi också hänsyn till att en kraftigt minskad invandring kommer leda till en märkbar skillnad i antalet brott då utlänningar från vissa regioner i världen är kraftigt överrepresenterade i den brottslighet som vi vill stävja. 3.1 Återinföra gränskontroller och permanenta skanningsstationer Den ökade globaliseringen i världen innefattar även en ökad rörlighet av kriminella nätverk. Lägg därtill det faktum att gränser numera står närmast oskyddade i och med tillträdet till EU. Tullen har förlorat en del av sina befogenheter och passkontroller är förbjudet mellan Schengenländer. I detta klimat frodas trafficking, människosmuggling, narkotika- och vapensmuggling samt kriminella individer som kan röra sig fritt inom detta område. Det är viktigt att tullen ges de verktyg den behöver för att kunna möta detta tryck. Eftersom EU förbjuder tullen att utföra en väsentlig del av dess arbete är det på lång sikt vår ambition återvinna vår nationella suveränitet på detta område. På kortare sikt vill vi se möjlighet för att införa temporära gränskontroller när det bedöms behövas. Vi har även anslagit resurser för tullen i syfte att bl.a. köpa in flera skanningsstationer som är ett viktigt verktyg för att på ett snabbt och effektivt sätt undersöka lastbilar och privatbilar med hjälp av avancerad röntgenteknik. har två mobila skannrar i drift som kan sättas in i hamnar, vid broar och andra vältrafikerade genomfartsleder vid den svenska gränsen. Denna utrustning har kapacitet att röntga innehållet i större lastbilar och personfordon. Skanningen går till på så sätt att bilar som blivit utvalda av blir skannade och det skapas en digital bild som sedan analyseras av experter på plats. Om misstanke om brott uppstår så genomförs sedan en fysisk kontroll som kan ta allt . Det säger sig självt att dessa skannrar sparar enormt mycket tid och är ett allt viktigare redskap för tullen. De två som är i drift köptes in 2004 och det finns också ett framtida behov av att uppgradera utrustningen. Detta är ett mycket viktigt verktyg i tullens jakt på smuggelvaror, narkotikasmuggling och människosmuggling. Tyvärr finns det alldeles för få mobila skannrar och ingen stationär skanner överhuvudtaget. En stationär skanner fungerar precis på samma sätt som en mobil skanner förutom att den inte går att transportera till annan ort. Detta vägs då upp av priset då en stationär skanner är hälften så dyr som en mobil skanner. Våra nordiska grannländer använder sig redan av dessa stationära skannrar och det är dags för att också införa detta system. Dessa verktyg blir alltmer viktiga och de är betydligt mindre ingripande än en fysisk kontroll då någon sådan inte görs om skanningen inte ger några misstänkta utslag. Vi vill införa en permanent skanner vid . Brottsprovokation är ett verktyg som många poliser världen över använder sig av för att komma åt brottslighet som annars är svår att beivra effektivt. I är det dock förbjudet för polisen att använda sig av detta verktyg. Förbudet mot brottsprovokation grundar sig inte i någon vedertagen praxis eller finns i kodifierad form, det handlar om olika rättsprinciper. Den övervägande är principen om att polisen aldrig får provocera eller i annat fall förmå någon att inleda en brottslig aktivitet. Detta anges ibland följa redan av principen att polisen aldrig får begå en kriminaliserad handling för att kunna efterforska eller avslöja brott. anser att brottsprovokation bör vara tillåtet när det rör sig om grov organiserad brottslighet samt olika typer av sexualbrott såsom trafficking samt barnporr där grooming är ett brott som är särskilt svåråtkomligt . Det rör sig alltså inte om att tillåta brottsprovokation när det gäller handlingar med mindre straffvärde såsom snatteri, stöld (vanlig), misshandel eller liknande. Undantag bör dock ske om det rör sig om mängdbrottslighet som sker under organiserad form eller om det är särskilt påkallat där samhällsintresset spelar en viktig roll, exempelvis tobaks- och alkoholförsäljning till minderåriga. Hemliga tvångsmedel är ett kraftfullt och effektivt verktyg mot den grova brottsligheten när de väl används. Det framgår inte minst av regeringens årliga redovisning av användningen av hemlig övervakning och avlyssning av elektronisk kommunikation samt hemlig kameraövervakning. Rapporten 2012:44 om hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott visar i sin tur också att hemlig rumsavlyssning är ett viktigt verktyg. Tyvärr regleras användningen av alldeles för stränga restriktioner och detta är vi inte ensamma om att tycka. I Brås utredning, Bekämpning av organiserad brottslighet , framkommer det att svenska poliser och åklagare anser att användningen av hemliga tvångsmedel är elementär för att bekämpa organiserad brottslighet. Eftersom lagstiftningen är för restriktiv används dessa dock mest för att utreda narkotikabrott. Och narkotikabrott anser man vara en alldeles för smal träffyta för att kunna användas effektivt mot den organiserade brottsligheten. Ser man istället till vårt grannland ser det annorlunda ut. Där uppger chefen för utredningsverksamheten i poliskrets, , att man använder massiv teleavlyssning för att motverka den organiserade brottsligheten och lösa gängmorden med effektivare resultat än i . På grund av deras bättre avvägda lagstiftning kan polisen där använda hemlig teleavlyssning för brott med lägre straffvärde, t.ex. förberedelse till grov misshandel. Och domstolarna vet att polisen inte använder avlyssning i onödan uttrycker sig chefen. Detta är ju ganska självklart, för att använda hemliga tvångsmedel krävs mycket polisresurser och dessa avsätter man inte gärna i onödan. För att komma tillrätta med problemet med den snäva regleringen och ge de brottsbekämpande myndigheterna de verktyg de behöver och efterfrågar, föreslår vi därför lättade användningsrestriktioner enligt följande: Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation (teleövervakning). Kvarstår som det är utformat , där föreskrivet straff för ett brott är . Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (teleavlyssning). är kravet att det ska röra sig om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse för att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ska få användas eller brott där man antar att straffvärdet överstiger . Vi vill sänka dessa krav till för användning av detta tvångsmedel. är kravet att det ska röra sig om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse för att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ska få användas eller brott där man antar att straffvärdet överstiger . Vi vill sänka dessa krav till för användning av detta tvångsmedel. Hemlig rumsavlyssning (buggning). är kravet att det ska röra sig om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse för att hemlig rumsavlyssning ska få användas eller brott där man antar att straffvärdet överstiger . Vi vill sänka dessa krav till för användning av detta tvångsmedel. Överskottsinformation vid hemlig rumsavlyssning. Om man vid hemlig rumsavlyssning utreder ett brott för vilket åtgärden är befogad och det framkommer bevis för våldtäkt mot barn (två till i fängelse), människohandel (två till i fängelse) eller rån (ett till i fängelse), där brottets straffvärde inte antas överstiga , får man inte använda sig av de bevisen för lagföring. Det får man däremot om det var hemlig teleavlyssning som användes, vilket regleras i 27 kap. 23 § . Skillnaden är att det för hemlig rumsavlyssning krävs ett straffvärde om för att överskottsinformation ska få användas medan det för hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning eller hemlig kameraövervakning endast krävs att det är föreskrivet fängelse eller däröver för brottet och det kan antas att brottet inte föranleder endast böter. Motiveringen är att hemlig rumsavlyssning är mer integritetskränkande är vad hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning eller hemlig kameraövervakning är. Det är inte rimligt att de brottsbekämpande myndigheterna som redan fått del av bevismaterial om grov brottslighet är förbjudna att utreda de lagöverträdelser som bevisligen har skett. Flertalet åklagare vittnar om frustration då man redan tillhandahar tillräckliga bevis för fällande dom men enligt lagens mening är förbjuden att gå vidare och utreda det. , Hovrätten för västra , , och Kriminalvården motsatte sig denna reglering (prop. 2005/06:178) och menade att straffvärdet på brottet för att få tillåtelse att utreda bör vara betydligt lägre. Regeringen bestred detta argument med att hemlig rumsavlyssning var ett ingående ingrepp i gärningsmannens privatliv och kränkande för den personliga integriteten. Detta är återigen ett exempel där utgångspunkten är gärningsmannens perspektiv istället för brottsoffrets. Föreställ den situation där det våldtagna barnet, den som varit utsatt för människohandel eller den som blivit utsatt för ett rån meddelas att det finns tillräckliga bevis för fällande dom men att bevisen inte får nyttjas med hänvisning till gärningsmannens personliga integritet. Vilken sida ställer man sig på då och vad värnar man i första hand, brottsoffrets eller gärningsmannens integritet? Frågan är om vår nuvarande regering vågar göra en annan bedömning i frågan. Nuvarande system är otillräckligt och bör följaktligen ändras. Regler för överskottsinformation vid hemlig rumsavlyssning bör bli desamma som för hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning eller hemlig kameraövervakning där det endast krävs att det är föreskrivet fängelse för att överskottsinformationen ska få användas. Tvångsmedel är effektiva och viktiga. Rättsväsendets förmåga och befogenheter att använda tvångsmedel är som flera rapporter, tillsammans med vittnesmål från rättsväsendet, centrala i att bekämpa brottsligheten, inte minst den organiserade. Genom att sänka rekvisiten för användning av tvångsmedlen, inklusive för överskottsinformation, ges vårt rättsväsende större möjligheter att samla in information och bevis och därmed även att åtala och fälla brottslingar. Detta är något rättsväsendets aktörer själva efterfrågar och vill med detta förslag också ge dem dessa möjligheter. Per Ramhorn (SD)