mot · H102Sk343 · 2013-10-02 00:00:00 — Konto för frivillig värnskatt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att inrätta ett separat konto för inbetalning av frivillig värnskatt. Alliansregeringen har sedan tillträdet 2006 genomfört en rad skattelättnader för vanliga löntagare, i syfte att göra det mer lönsamt att arbeta och skapa ökad sysselsättning. Att låta arbetande människor få behålla mer av det man tjänar är både ett mål i sig och ett viktigt medel i den ekonomiska politiken. Lägre skatter innebär större frihet och ökat handlingsutrymme för individen, som det leder till ökad sysselsättning. I den allmänna debatten höjs emellertid en del röster som ifrågasätter att människor får behålla mer av det de arbetat ihop. Argumentationen bygger oftast på en konstruerad motsättning mellan hög välfärd och lägre skattetryck. Motståndarna mot skattelättnaderna hävdar att pengarna gör större nytta inom exempelvis skola, vård och omsorg än hos den som har arbetat ihop dem. Argumentationen haltar ordentligt i sak; av reformutrymmet har använts till olika utgiftsreformer och till skattelättnader. är fortfarande i allra högsta grad ett högskatteland. har resurserna till vård, skola och omsorg ökat med , som låg- och medelinkomsttagare genom de genomförda skattelättnaderna nu får behålla mer av sin lön. Totalt motsvarar det mer än en hel månadslön extra efter skatt, pengar som självklart gör stor skillnad för människors vardagsekonomi. När välbemedlade människor i en självutnämnd tyckarelit tvärsäkert påstår att låg- och medelinkomsttagare inte behöver fler skattelättnader avslöjar det både bristande insikt om och förakt för många människors vardagssituation. Var tredje LO-medlem har inget sparkapital och varannan har på banken. Var fjärde LO-medlem pensionssparar inte, på grund av att man inte anser sig ha råd. Detta är följder av ett högskattesamhälle som har gjort det mindre lönsamt att arbeta och närmast omöjligt att lägga undan pengar till en egen buffert. Välfärd är fungerande vård, skola och omsorg. Men välfärd är också att pengarna för hårt arbetande vanliga människor räcker månaden ut, att de räcker till att köpa nya skor åt barnen och kanske även till att göra något roligt på semestern. All välfärd administreras inte av staten. Det är lätt och vanligt, särskilt för debattörer på vänsterkanten, att glömma bort att det inte finns några statliga pengar i utgångsläget, resurserna måste alltid först skapas av vanliga hårt arbetande människor. Debatten tydliggör i vilket fall att det finns människor som är beredda att betala ännu mer i skatt än vad de gör . Denna vilja att bidra extra till det gemensamma bör naturligtvis uppmuntras på ett klokt sätt, utan att andra människor drabbas. Mitt förslag är därför att staten ser över möjligheten att inrätta ett särskilt konto för frivillig värnskatt. På kontot kan den som anser sig ha pengar över och som vill att den offentligfinansierade delen av välfärden ska få mer resurser ge sitt frivilliga bidrag. Det lär förvisso vara fullt möjligt att frivilligt betala mer i skatt, om man vill, men genom att inrätta ett specifikt konto för ändamålet kan det hela göras tydligare, både för den som vill ge mer pengar och för allmänheten som kan få besked om hur mycket pengar som kommer in. På kontot kan till exempel den som argumenterar emot det femte jobbskatteavdraget frivilligt sätta in en summa motsvarande avdraget, som mest skulle det betyda . Den som är emot samtliga jobbskatteavdrag kan frivilligt sätta in ett belopp motsvarande samtliga avdrag, som mest . Den som vill kan naturligtvis sätta in ännu mer. Jag föreslår att alla pengar som sätts in på kontot för frivillig värnskatt, om ett sådant skulle bli verklighet, öronmärks och oavkortat går till satsningar inom den offentligfinansierade välfärden, främst skola, vård och omsorg.