mot · H002Fi13 · 2013-04-29 00:00:00 — Regeringen har misslyckats med sina två viktigaste arbetsuppgifter: att bekämpa arbetslösheten och att bryta den negativa utvecklingen i skolan. Regeringens misslyckande har flera orsaker. Politiken har prioriterat att öka klyftor mellan dem som har arbete och dem som inte har det. Det har regeringen gjort för att den tror att det största problemet på arbetsmarknaden är att individer inte söker arbete tillräckligt intensivt. Man har inte prioriterat vare sig att stödja tillväxten av fler nya arbetstillfällen eller se till att de arbetslösa har rätt kompetens för att få de jobb som finns. När allt fokus läggs på att få arbetslösa att söka jobb som inte finns, eller som de inte är behöriga för att få, är ett misslyckande att vänta. Däremot har politiken fått tydliga återverkningar: inkomstskillnaderna mellan dem som är friska och dem som är sjuka har ökat. När reformutrymmet läggs på skattesänkningar i stället för på investeringar i utbildning och stöd till unga arbetslösa växer klyftan mellan generationer, och vuxna får försörja sina barn allt längre upp i åldrarna. Klyftan mellan yrkesverksamma och pensionärer, som både betalar mer i skatt och som är mer beroende av en väl fungerade vård och omsorg, har ökat. Även klyftorna mellan kvinnor och män växer, eftersom kvinnor har både lägre sysselsättningsgrad och tjänar mindre. Kunskapsresultaten i skolan sjunker På skolans område har det länge funnits tydliga utmaningar att ta tag i. Den svenska skolan backade i jämförelse med andra länder, . Den självkritik och omprövning som vi socialdemokrater genomförde efter valförlusten 2006 var befogad. Regeringen lovade att vända utvecklingen och höja kunskapsresultaten. Det var ett viktigt löfte och en ambition som vi delar. Trots en bred uppslutning om dessa mål har man ändå misslyckats. Allt fler ungdomar går ut utan grundläggande gymnasiebehörighet. Figur 24: Andel elever som lämnar utan gymnasiebehörighet Inte heller när det gäller gymnasiet går utvecklingen åt rätt håll. Andelen gymnasieelever som tar studenten inom normal tid () eller har legat still. Däremot har särskilt yrkesprogrammens attraktionskraft minskat tydligt i och med regeringens gymnasiereform Gy 2011. har andelen antagna elever till yrkesprogrammen minskat med en femtedel.11 Enligt är den huvudsakliga orsaken till denna snabba förändring regeringens beslut att yrkesprogrammen inte ska ge behörighet till högre studier. Så många som en fjärdedel fler av dem som söker till gymnasiets studieförberedande program anger att de skulle sökt ett yrkesprogram om det hade gett högskolebehörighet.12 Det här är särskilt allvarligt då de branscher och yrken som flera av yrkesprogrammen utbildar för har brist på arbetskraft. Det finns några övergripande förklaringar till regeringens misslyckande på skolområdet: Regeringens politik har alltför ensidigt fokuserat på mätning, dokumentation och rapportering. Politiken har inneburit att lärare fått mindre utrymme att utöva sin profession och mindre tid för varje elev. Därmed har regeringens uttalade ambition att höja lärarnas status kommit på skam. Regeringens politik har alltför ensidigt fokuserat på sortering. Regeringens politik har grundat sig i en ideologisk och dogmatisk syn på att skolan blir bättre om elever får göra tidigare val och sorteras utifrån hur deras förutsättningar ser ut just vid sorteringsögonblicket. Sanningen är att skolforskningen visar att ökad uppdelning och segregering av elever, och detta i tidigare åldrar, snarare sänker än höjer kunskapsresultaten. Regeringens politik har ignorerat det omgivande samhället. Skolans utveckling är avhängig av utvecklingen i det omgivande samhället. Ökade klyftor, och den ökade segregation som följer i dess spår, skapar sociala problem som gör det svårare för skolor att lyckas med undervisningen. Effekten av regeringens politik på andra områden som medvetet ökar klyftorna hade kunnat mildras inom skolan om regeringen åtminstone tillskjutit större resurser till kommunerna samt ställt hårdare krav på att resurser ska fördelas utifrån skolors och elevers behov. Så har inte skett. Resurser bidrar till bättre kvalitet. Regeringen vägrar att se behovet av ytterligare resurser till den svenska skolan. Men möjligheterna till kvalitetsförstärkningar utan tillkommande resurser är begränsade. Reform efter reform har sjösatts utan att dessa har haft god grund i forskning och internationella jämförelser. Dagens skolpolitik innehåller många symboliska inslag och förslag, såsom att markera i frågorna om betyg eller ordning och reda men saknar insatser som faktiskt får effekt: att förbättra lärarnas arbetssituation och att ge bättre förutsättningar för eleverna att lära sig. Färre får chansen att läsa vidare För att möta den allt hårdare konkurrensen på marknader för tjänster och produkter med högt kunskapsinnehåll sätter land efter land upp ambitiösa mål för att öka andelen högskoleutbildade. Detta gäller inte bara de växande ekonomierna i och , utan även EU. har gått åt motsatt håll. har antalet studerande minskat , och prognosen för är fortsatt sjunkande. ska antalet högskoleplatser minska med ca 20 000. När varje EU-land fick ange en ambitionsnivå för andelen högskolestuderande fastslog regeringen en nivå som är lägre än den nuvarande! söker fler studenter än någonsin till högre utbildning. Konsekvenserna av detta syns på både kort och lång sikt. Här och blir sysselsättningsgraden lägre än vad som varit möjligt och rimligt. För framtiden drabbar det framtida konkurrenskraft och tillväxt. Vi kan också se att andelen studenter vars föräldrar har kort utbildning (mindre än på gymnasium eller förgymnasial) minskat sedan den borgerliga regeringen tillträdde.13 Den sociala snedrekryteringen ökar med andra ord. Regeringens jobbpolitik har ensidigt fokuserat på att svenska folket ska sänka sina löneanspråk. Det är motivet bakom att urholka försäkringsskyddet för dem som jobbar. Regeringen har varit bra på att betona att fler arbetslösa ska söka fler arbeten men dålig på att se till att de som söker jobb är rustade för att ta de jobb som finns. Regeringen betraktar näringslivet som ett särintresse och underlåter därför att bedriva en aktiv näringspolitik som banar väg för fler jobb. Näringslivet är inget särintresse har en regering som kallar näringslivet för ett särintresse. Det är en märklig och skadlig inställning av flera skäl. Framför allt för att är beroende av tillväxt och jobbskapande i det privata näringslivet, för att ge människor större ekonomisk frihet och för att klara dagens och morgondagens välfärd. Men också för att är ett litet land. Vi har inte råd att låta bli att samarbeta. Sämre försäkringar för dem som jobbar Regeringen har ökat kostnaden för medlemskap i arbetslöshetsförsäkringen och sänkt själva ersättningen. A-kassan har blivit både dyr och dålig. Det leder till att människor som har ett jobb känner större tvekan inför att satsa på något nytt, sadla om eller starta eget eftersom skyddsnätet blivit svagare. Det leder också till att köpkraften minskar i de grupper som konsumerar störst andel av sin inkomst vilket späder på en konjunkturnedgång. Värst drabbas de som arbetar i yrken med störst risk för arbetslöshet. Regeringens arbetslöshetsavgift innebär att de som löper störst risk att förlora jobbet också ska betala mest för sin försäkring. Det är ingen rimlig politik. En halv miljon människor lämnade a-kassan när avgiften skenade. Det betyder att försörjningsansvaret skiftas över till kommunerna som ansvarar för det ekonomiska bistånd som allt oftare blir den enda utvägen när man drabbas av arbetslöshet. erkänner regeringen att arbetslöshetsavgiften är orimlig men vägrar att avskaffa den, med hänvisning till arbetsmarknadens parter. Det håller inte. Vi socialdemokrater tycker det är orimligt att en servitris betalar en så hög avgift för sin arbetslöshetsförsäkring som en läkare. Antalet utbildningsplatser i den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen är alltjämt lägre än när regeringen tillträdde trots att arbetslösheten är högre. Det är inte effektivt. Bristyrkesutbildningar har visat på goda resultat i de utvärderingar som genomförts. Satsningar på vuxenutbildning och eftergymnasial yrkesutbildning har inte heller på något sätt motsvarat det ökade behovet vare sig mätt i antal arbetslösa eller utifrån det behov som alltjämt finns inom näringsliv och offentlig verksamhet. Vi ser brist på arbetskraft inom många yrkeskategorier. Matchningen mellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden fungerar allt sämre. I stället har regeringen satsat på billigare kvantitativa åtgärder som jobbcoacher, gruppövningar för att stärka arbetslösas självkänsla, och inte minst konstlad sysselsättning genom fas 3. Antalet arbetade timmar måste öka och fler människor ges chansen att komma tillbaka till arbete. Tillgången till rehabilitering för den som är sjuk har stora brister. har på vårt initiativ beslutat att regeringen ska återkomma med förslag som säkerställer att människor som behöver det får rehabiliteringsinsatser för återgång i arbete. Rehabiliteringen ska genomföras innan de har nått den bortre tidsgränsen för sjukpenning. Regeringen ska återkomma med ett sådant förslag i höstens budgetproposition. Regeringen har instiftat s.k. jobbgarantier, vilka inte innebär någon garanti för jobb utan i stället innebär att arbetslösa måste vänta innan de kan komma i fråga för insatser som leder till jobb. Det är inte tillåtet att snabbt anvisa en arbetslös en bristyrkesutbildning som stärker jobbchanserna. Faktum är att det i praktiken råder ett aktivitetsförbud för ungdomar på Arbetsförmedlingen. Ungdomar måste i allmänhet vänta innan de över huvud taget kan komma i fråga för insatser som leder till jobb. Den arbetssökande som själv tar initiativ och skaffar sig en praktikplats gör fel enligt regeringens regelverk. Det här skapar givetvis frustration både hos arbetssökande och hos arbetsförmedlare som borde få hjälpa människor så snabbt som möjligt men som snarare har som främsta uppgift att kontrollera att den arbetslöse sökt tillräckligt många jobb oavsett om den arbetslöse varit kvalificerad för att över huvud taget komma i fråga för tjänsten som söks. Detta skapar ständiga moment 22. Trycket på den arbetslöse ökar och den sociala situationen för denne och dennes familj försämras. tvingas den arbetslöse till passivitet i väntan på att bli långtidsarbetslös. När regeringen väl tillåter den arbetslöse att gå en utbildning eller delta i någon annan kvalitativ åtgärd så är utbudet av dessa insatser betydligt mindre och sämre än vad efterfrågan och behovet är. På skattepolitikens område har fokus legat på olika subventioner och breda skattesänkningar. Få jobb har tillkommit ur regeringens åtgärder, och de som ändå har skapats har gjort det till en mycket hög kostnad. vid makten har allt fler av regeringens åtgärder kunnat analyseras och studeras av oberoende ekonomer, forskare och institutioner. Kritiken har varit stark och genomgående. Jobbskatteavdragen regeringens överlägset mest kostsamma reform har haft den positiva effekten att människor får mer kvar i plånboken. Det är bra. Däremot har ingen effekt på sysselsättningen kunnat visas. Sänkningen av arbetsgivaravgiften för de ungdomar som redan har arbete har inte lett till att arbetsgivarna anställt fler ungdomar ungdomsarbetslösheten har tvärtom ökat. Effekten av sänkningen av restaurangmomsen är ännu omtvistad. Reform efter reform får samma eller liknande omdömen vid oberoende utvärderingar. En stor del i historiska framgångar och utveckling är vår förmåga att skapa långsiktiga spelregler med en bred förankring hos folkflertalet. Det är något blivit studerat och beundrat för. svenska regeringar, även borgerliga, har i avgörande frågor och politikområden vinnlagt sig om att skapa en stabil politisk majoritet, över blockgränserna där så krävts. Strävan efter dialog och kompromiss, och de kvaliteter som kommer utifrån sådana, har också sträckt sig långt utanför . Viktiga samhällsinstitutioner och oberoende myndigheter har behandlats med respekt för sin sakkunskap. Intresseorganisationer har betraktats som nyckelspelare i arbetet med att skapa regler och system som verkligen fungerar till arbetstagares och företagares bästa. betraktar regeringen uttalat allt som särintressen. Oavsett om det gäller försvaret, näringslivet eller fackliga organisationer. Den bristande insikten om värdet av långsiktigt hållbara och breda överenskommelser, och den bristande förmågan att skapa sådana där insikten ändå funnits, har bidragit till nuvarande läge. Ingångna blocköverskridande överenskommelser har brutits, som på energiområdet. Det blocköverskridande beslutet om ny gymnasieskola revs upp redan innan det implementerats, och gymnasieskolan måste nu revideras efter att såväl oppositionen och näringslivet uppmärksammat brister i särskilt yrkesutbildningen. Få nya överenskommelser har förts i mål. Misslyckandet med att föra förhandlingarna kring den s.k. jobbpakten är bara det senaste i raden av exempel på regeringens oförmåga att få gehör för sin politik och att få olika intressen att arbeta tillsammans för bästa. Den borgerliga regeringens klimatpolitik präglas av oklarhet och kortsiktighet. Det är inte bra för näringsliv och konsumenter. Vi behöver en ny klimatpolitik för jobb och välfärd som ger långsiktiga besked som gynnar investeringsviljan. behöver regeringen ta initiativ till en plan för klimatpolitiken i så bred politisk samstämmighet som möjligt. Andra insatser hade krävts Världsekonomin kommer att dra ur lågkonjunkturen. Med en annan politik hade haft ett bättre utgångsläge inför återhämtningen. Med en jobbskapande näringspolitik, starkare efterfrågestimulanser, insatser för att bekämpa ungdomsarbetslöshet och långtidsarbetslöshet samt framtidsinriktade investeringar i högskolan och skolan skulle förutsättningar ha varit starkare. behöver en ny jobbskapande näringspolitik. Ska jobben bli fler behövs fler entreprenörer och fler företag som anställer och växer. Då krävs ett stärkt innovationsklimat, mer av strategisk samverkan och aktiva insatser för att företagen ska växa och nå framgång i den internationella konkurrensen. I budgeten föreslog vi socialdemokrater ett strategiskt samverkansprogram mellan arbetsmarknadens parter, akademin och offentliga beslutsfattare i syfte att effektivisera forskningsinsatser samt riskkapital- och kompetensförsörjning. Många av framtidens jobb finns där lösningarna på klimatkrisen utvecklas. Vi föreslog ett nytt stöd för att stimulera klimatinnovationer genom bl.a. satsningar på pilotprojekt. På så sätt ges svenska företag möjlighet att pröva ny teknik i full skala. Vi föreslog ett nationellt innovationsråd under ledning av statsministern, stärkt kapitalförsörjning för inkubatorer samt en nationell strategi för innovationsupphandling. För att fler företagare ska våga anställa lade vi förslag på att andra sjuklöneveckan slopas. Vi föreslog en nyföretagsgaranti där staten delar på risken med banken för företagare med bärkraftiga affärsidéer men utan tillräckliga ekonomiska säkerheter. Vi höjde statens ambitioner för exporten och ökade resurserna till exportfrämjandet så att företagen får bättre förutsättningar att etablera affärskontakter och att ta sig in på nya marknader. Dessa aktiva näringspolitiska insatser hade skapat fler jobb genom att förbättra förutsättningarna för företagen att växa och anställa. För att motverka konjunkturnedgången hade behövt stimulera den inhemska efterfrågan. Då gäller det att stärka hushållens ekonomi. Regeringen valde i stället att låna till en vidlyftig bolagsskattesänkning. Att sänka bolagsskatten är ett ineffektivt sätt att stimulera efterfrågan. Vägen är lång från de stora vinstrika bolagen till enskilda hushålls fickor, och vidare ut i svensk ekonomi. Socialdemokraterna föreslog i stället en höjning av barnbidraget och underhållsstödet, en större sänkning av skatten för pensionärer, rejäla förbättringarna av våra allmänna försäkringar och kraftigt sänkta avgifter i a-kassan. Det hade stärkt hushållens efterfrågan med mer än . Sådana stimulanser hade mildrat konjunkturnedgången och gett ett bättre utgångsläge när världsekonomin tar fart. Figur 25: Efterfrågestimulanser i Socialdemokraternas budgetmotion (offentliga finanser, mnkr) Bättre försäkring vid sjukdom Sänkt avgift för medlemskap i arbetslöshetsförsäkring står inför två stora utmaningar på arbetsmarknaden: Arbetslösheten har bitit sig fast, med allt fler långtidsarbetslösa. Dessutom har ungdomsarbetslösheten bitit sig fast på en mycket hög nivå . För att möta dessa utmaningar föreslogs i det socialdemokratiska budgetalternativet 73 000 nya jobb och utbildningsplatser. Detta hade stärkt matchningen på den svenska arbetsmarknaden och möjliggjort för många arbetslösa att förvärva den kompetens som krävs för att ta de jobb som finns. Figur 26: Utbildningsplatser i Socialdemokraternas budgetmotion 2013 Yrkesvux, komvux och folkhögskola Ungdomar ska arbeta eller studera inte vara arbetslösa Fler möjligheter till särskilt anställningsstöd Yrkeshögskola, högskola och universitet Yrkeshögskola, högskola och universitet Särskilda anställningsstöd och föreningsjobb Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera att unga människor fastnar i långvarig arbetslöshet. Ungdomsarbetslösheten måste bräckas. Vi föreslog därför åtgärder som sammantaget skulle innebära att alla unga som varit arbetslösa antingen ska studera eller arbeta. Våra satsningar på att bräcka ungdomsarbetslösheten hade möjliggjort mer än 35 000 fler riktiga jobb och utbildningsplatser för unga, utöver regeringens förslag. För att möta långtidsarbetslösheten föreslogs ett avskaffande av regeringens åtgärd fas 3. Över 30 000 arbetslösa är placerade i regeringens arbetsmarknadspolitiska åtgärd fas 3 (numera omdöpt till sysselsättningsfasen). Kravet i fas 3 är att de sysslor som utförs inte skulle ha ägt rum på den ordinarie arbetsmarknaden. Det betyder att deltagarna inte lär sig riktiga jobb vilket gör att deras chanser att komma vidare i arbetslivet inte stärks. Därför har fas 3 utvecklats till en ändstation på arbetsmarknaden. Enligt går endast av dem som deltagit i fas 3 vidare till arbete eller utbildning. Vi föreslog ett avskaffande av fas 3. Människor ska utföra riktiga jobb för egen försörjning eller utbilda sig för att kunna hitta det. Personer som trots stora insatser inte kan få arbete på den ordinarie arbetsmarknaden ska ha möjlighet att få anställning med lönesubvention och avtalade villkor. Därutöver föreslogs resurser för att sluta rekryteringsgapet. Matchningen på arbetsmarknaden fungerar allt sämre, vilket hindrar företagens möjligheter att växa. Här behövs breda satsningar på bristyrkesutbildning som utformas i nära samverkan med näringslivet och andra arbetsgivare, utbyggd yrkesutbildning och satsning på högskolan. I vår budgetmotion kommer vi att lägga fram fyra viktiga reformer: Aktiv näringspolitik, 90-dagarsgarantin, Extratjänster och Mindre klasser. Regeringen förutser att arbetslösheten stiger . Då krävs betydande insatser för att bekämpa ungdomsarbetslösheten och att bekämpa det slöseri som långtidsarbetslösheten innebär. Då krävs också en aktiv näringspolitik som ger företagen möjlighet att växa och anställa. Vi ska under kommande mandatperiod genomföra vårt löfte till unga: Ingen ung människa ska vara arbetslös mer än . Långvarig passivitet för unga människor riskerar att leda till att de aldrig hittar en väg in i arbetslivet. Det har inte råd med. I höstens budgetmotion kommer vi därför att presentera vårt första steg i 90-dagarsgarantin. Vi ska också inrätta Extratjänster i välfärden och den ideella sektorn. Arbetslöshet är ett slöseri. Just nu betalar dyrt för att sysselsätta långtidsarbetslösa i fas 3 med uppgifter som ingen efterfrågar på riktigt. ser vi stora behov av avlastning i välfärden. Återkommande rapporter berättar att städningen är otillräcklig på våra sjukhus, att våra gamla blir sängliggande för länge och inte får komma ut som de önskar. Många anställda berättar att det finns gott om enklare arbetsuppgifter som behöver utföras som inte blir utförda för att tiden inte räcker till. Det finns brister i välfärden som bör åtgärdas. Vi kommer att inrätta tjänster i offentlig och ideell sektor där vi möter den enskildes behov av att komma in i ett jobb som vi stärker kvaliteten. Vi ska därutöver investera i mindre klasser i skolan. Varje elev ska ges verkliga förutsättningar att nå sin fulla potential i skolan. Då måste stora klasser bli mindre. Mindre klasser möjliggör en högre kvalitet på undervisningen. Det ger mer tid för lärarna med varje enskild elev och möjliggör att varje elev ges stöd i sin utveckling. Studier visar att mindre klasser leder till bättre skolresultat, större chans att börja högskolan och bättre lön och möjligheter till jobb i livet. Aktiv näringspolitik fler och växande företag behöver en aktiv politik för fler jobb i nya och växande företag. I budgetmotionen kommer vi att föreslå flera insatser för att förbättra förutsättningarna för företagen. Vi vill avskaffa den andra sjuklöneveckan. Nya jobb skapas genom att fler företag kan starta och att fler företag kan växa och anställa. Vi ska förbättra förutsättningarna för de små och medelstora företagen. Möjligheter till innovation och finansiering ska stärkas, och villkoren för ett aktivt näringsliv i hela landet ska förbättras. Genom att nå nya marknader kan företagen växa. Vi stärker därför exportfrämjandet på tillväxtmarknader, underlättar förstagångsexport och bidrar till bildandet av exportorienterade företagsnätverk. Det är också angeläget med fortsatta satsningar på drift och underhåll av järnvägen. Det främjar såväl möjligheterna till arbetspendling som exportindustrins godstransporter. Vi vill utveckla hela landets tillväxtpotential. En sådan politik måste innehålla åtgärder som förbättrade stöd till näringslivsutveckling, fungerande regional kompetensförsörjning, tillgång till offentlig och kommersiell service liksom riskkapital och investeringar i kommunikationer och infrastruktur. Det är av största vikt att regeringen ser till att kapitalet i och Fouriertransform kommer till användning i investeringar. Dagens ordning fungerar inte. Fler jobb genom innovation behöver en sammanhållen och samverkansinriktad innovationspolitik. Våra investeringar i forskning och utveckling behöver i större utsträckning leda till nya varor och tjänster på marknaden. Försörjningen av riskkapital måste effektiviseras och innovationstunga företag inom exempelvis miljöteknik måste få bättre förutsättningar att utvecklas och nå nya tillväxtmarknader. Vi kommer att föreslå insatser för att förbättra förutsättningarna för innovation och tillväxt. Vi kommer att föreslå ett innovationsråd direkt under statsministern. Till detta ska regionala utvecklingsråd knytas för samverkan kring innovationer, näringspolitik och arbetsmarknadspolitik på regional nivå. Vi vill ge statliga myndigheter i uppdrag att bidra till nya innovationer genom ökad statlig innovationsupphandling. Vi kommer att sätta innovation i centrum. Det står i kontrast till den nuvarande regeringen som saknar ett samlat helhetsgrepp för den svenska innovationspolitiken. presenterade regeringen sin innovationsstrategi. Den har inte skickats till för behandling. Det är ohållbart att regeringen väljer att negligera innovationspolitiken som är en nyckel till att ska stå starkt i den internationella konkurrensen. Vi kommer att föreslå att det statliga riskkapitalet används på ett effektivare sätt. Det är allvarligt att 6 av 17 miljarder i de statliga riskkapitalbolagen inte används till stöd för kommersialisering av innovationer. Systemet måste ses över i syfte att effektivisera statligt riskvilligt kapital. är i stort behov av en politik som kan stödja förutsättningarna att kommersialisera innovationer till produkter, som vi kan sälja på den internationella marknaden.