mot · H102U235 · 2013-10-03 00:00:00 — I flera fall har lokala protester slagits ned med brutalitet. FN:s miljöprogram () uppskattar att det kan ta för regionen att återhämta sig och föreslår att en särskild fond om inledningsvis 1 miljard USD ska upprättas för att påbörja saneringen. anser att de multinationella företagen måste ta sitt ansvar för att en större del av oljeintäkterna kommer nigerianerna till del, att den omfattande miljöförstöringen upphör och att den omfattande korruptionen upphör. kräver att bidrar med det fulla beloppet, 1 miljard USD, för att starta upp fonden och därmed visa att de är redo att börja ta sitt ansvar. stöder detta krav. bör verka för att oljebolagen som är verksamma i tar sitt ansvar och bidrar till att starta en fond för sanering av regionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har världens blickar riktats mot efter att inbördeskriget i landet blossat upp igen , en militärkupp genomförts och intervenerat militärt. Utvecklingen har varit dramatisk , men bottnar i grundläggande problem i som går flera decennier tillbaka. är ett av världens fattigaste länder. Medellivslängden och skrivkunnigheten är bland de lägsta i världen. På få platser är mödradödligheten högre. Centralregeringen har alltid varit svag. har befolkningen i norra , huvudsakligen tuareger, upplevt att de diskriminerats av regeringen och vid en rad tillfällen revolterat. Dessa stora utmaningar har förvärrats av klimatförändringar, ökande livsmedelspriser, en växande narkotikahandel genom och väpnade konflikter i grannländerna. Omfattande folkliga protester 1991 banade väg för politiska reformer och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Under de två kommande decennierna genomförde en rad i grunden demokratiska val, men den politiska ledningen i lyckades inte hantera landets grundläggande utmaningar. Efter Gaddafis fall skedde ett starkt inflöde av vapen från och turbulensen i regionen underblåste det redan starka folkliga missnöje som brett ut sig, inte minst i de norra delarna av landet. Denna utveckling i kombination med att flera militanta islamistiska grupper etablerat sig i landet utgjorde grundorsakerna till att inbördeskriget blossade upp 2012. finns en interrimsregering i , en internationell FN-insats övervakar säkerheten i landet och landets parlament har antagit en plan för att återupprätta civilt och demokratiskt styre. genomfördes presidentval och ett fredsavtal med tuaregrebellerna undertecknades. bedriver utvecklingssamarbete med . I samband med kuppen avbröts det bilaterala stödet och det svenska biståndet kanaliserades i stället via FN-organ och frivilligorganisationer. återupptogs det bilaterala biståndet. anser att det är av stor vikt att bedriver ett långsiktigt utvecklingssamarbete med och välkomnade att regeringen beslutade att öppna en svensk ambassad i . är ett land med stora utvecklingsutmaningar. Landet är ett av världens fattigaste länder, med plats 183 av 187 på Human Development Index. Genom sitt läge i är ett av de länder som riskerar att drabbas hårdast av klimatförändringarna. Den nuvarande presidenten, , har styrt landet sedan en militärkupp 1987 och i om mänskliga rättigheter säger man att respekten för mänskliga rättigheter i uppvisar fortsatt vissa brister. sker framsteg i . Landet har lyckats göra stora insatser i arbetet med vissa av millenniemålen, bl.a. när det kommer till att öka andelen flickor i skolan, minska mödra- och barnadödligheten samt minska spridningen av hiv/aids. Regeringen har inlett en massiv satsning på att utveckla det jordbruk som landets fattiga är direkt beroende av. Behoven av utvecklingssamarbete är stora för att möta svåra utmaningar och stödja de positiva processer som pågår. Behoven är stora av partners som kan lyfta frågor om mänskliga rättigheter, jämställdhet och transparens. bedriver utvecklingssamarbete med med goda resultat. Exempelvis har kvinnors ställning stärkts, fattiga människor har fått tillgång till rent dricksvatten, effekten av klimatförändringar har lindrats och stora mängder regnvatten har tagits till vara för en ökad jordbruksproduktion. 2007 slog regeringen fast att man skulle bedriva ett långsiktigt utvecklingssamarbete med . har tyvärr antalet like-minded partners minskat i . Mervärdet av svenska insatser är med andra ord stort, om inte är på plats och lyfter de ibland kontroversiella frågorna är risken stor att ingen annan partner gör det heller. Trots det beslutade regeringen att inleda en utfasning av det svenska utvecklingssamarbetet med . anser att det var ett felaktigt beslut. bör fortsätta att bedriva ett långsiktigt utvecklingssamarbete med . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Praktiskt taget från det att blev en självständig stat 1956 har landet plågats av krig och konflikter. Det längsta kriget fördes mellan SPLA (Sudanese Peoples Liberation ) och centralregeringen i . Kriget pågick och avslutades . Men året innan hade stridigheter i stället blossat upp i och i östra , där olika rebellrörelser hade vuxit fram. Regeringen i försökte med stor brutalitet slå ned upproren i , vilket skapade en konflikt som kostade hundratusentals människor livet och drev miljoner på flykt. Regeringen har till följd av detta anklagats för folkmord och president begärdes 2009 häktad av , anklagad för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten. 2011 utropades Sydsudan som en självständig stat efter en folkomröstning. Regeringen i erkände Sydsudan, men relationerna mellan länderna är frostiga. Konflikterna mellan och nuvarande Sydsudan såväl som i har sin upprinnelse i de stora sociala klyftor som finns i landet. Konkurrensen om resurser har dessutom skärpts i takt med att klimatförändringarna minskat tillgången till odlingsbar mark och vatten. Landet har även stora fyndigheter av både gas och olja. Den ojämlika fördelningen av vinsterna från dessa naturtillgångar har skapat starka inre motsättningar, som olika stormakter såsom och inte dragit sig för att utnyttja för sina egna intressen. har blivit en arena för en kamp mellan stormakter. I sammanhanget går det inte att blunda för att även svenska starkt kritiserats för sin verksamhet i . Det är viktigt att alla anklagelser mot de utländska oljebolagen grundligt utreds och att de som drabbats av oljeutvinning ersätts. Omvärlden måste också agera för att framtida oljeutvinning inte sker på bekostnad av de mänskliga rättigheterna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Även om det finns en bräcklig fred och våldet i avtagit så är ett land fyllt av motsättningar som lätt kan blossa upp och omvandlas till väpnade konflikter och krig om man inte kommer till rätta med landets grundläggande problem, den ojämlika fördelningen av resurser och omvärldens försök att kontrollera landets naturtillgångar. har bedrivit ett mindre utvecklingssamarbete med . Efter fredsavtalet 2005 har det samarbetet utökats. bidrar framför allt med humanitärt stöd genom FN, men bedriver också ett arbete med kvinnors rättigheter. Detta är viktigt eftersom kvinnors rättigheter är starkt begränsade i , bl.a. är tvångsäktenskap och könsstympning vanligt förekommande. För är det viktigt att fortsätter att bedriva ett långsiktigt utvecklingssamarbete med , i synnerhet med fokus på frågor om flickors och kvinnors rättigheter. 1991 störtades diktatorn av en brokig allians av regionala och etniskt baserade grupper. Delar av denna allians bildade det nu styrande under ledning av premiärminister . De förhoppningar som fanns om tydliga demokratiska framsteg och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna vid fall har långt ifrån infriats. Under Zenawis styre har brotten mot de mänskliga rättigheterna varit omfattande, bl.a. har möjligheten för frivilligorganisationer och utländska NGO:er att verka i landet kraftigt begränsats. Fängslandet av de svenska journalisterna understryker hur begränsad pressfriheten är i landet. Meles Zenawi avled . Vi har inte kunnat se några tecken på att det inneburit några framsteg. Förbindelserna till har kraftigt försämrats, vilket resulterade i krig 1998–2000. invaderade , vilket resulterade i en humanitär katastrof. Även konflikterna inom har ökat genom regimens övergrepp mot bl.a. oromofolket och befolkningen i landets östra delar, i . Bland annat Human Rights Watch anklagar för omfattande krigsförbrytelser i . Trots att är en starkt auktoritär stat som bidrar till att destabilisera har kritiken mot landets brott mot de mänskliga rättigheterna varit begränsad från världssamfundet. Detta får betraktas som en konsekvens av att lyckats etablera sig som en regional allierad till flera stormakter. ger militärt bistånd och länderna samarbetar djupt inom ramen för det s.k. kriget mot terrorismen. ger omfattande budgetbistånd och har dramatiskt ökat sina investeringar i landet. Behovet av länder som uppmärksammar situationen i är stort. bör kraftfullt uppmärksamma de omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i såväl i sina bilaterala kontakter med regimen som i FN och EU. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Efter att först ha varit en italiensk koloni och efter brittiskt protektorat, tvingades 1952 in i en federation med . 1962 införlivades i , vilket ledde till ett trettioårigt krig mellan den eritreanska nationella befrielserörelsen och . Under detta krig störtades i först monarkin under och sedan diktaturen under . I det krig som fördes mot kämpade flera etiopiska regimfientliga rörelser på samma sida som de eritreanska befrielserörelserna och . Efter fall genomfördes en folkomröstning i och 1991 kunde förklara sig som självständig stat. styrs interimistiskt av EPLF, som bytt namn till PFDJ. Ledaren för EPLF/PFDJ, , har av sin organisation president, och har därefter utsett regering och styrt landet med dekret. Situationen för de mänskliga rättigheterna har successivt kraftigt försämrats och har utvecklats till en av mest hårdföra diktaturer. Ett avgörande steg i denna utveckling togs 2001, då regimen stängde åtta tidningar och arresterade 15 journalister. är ett av de få länder som saknar oberoende tidningar. En av de arresterade journalisterna var den svenske medborgaren . har olika svenska regeringar försökt få frisläppt genom s.k. tyst diplomati. Det är uppenbart att denna strategi misslyckats. Därför är det hög tid att går över till en mer offensiv strategi, t.ex. genom att skicka en hög representant till . måste i alla kontakter med , bilateralt och genom multilaterala organisationer, kräva omedelbara frisläppande. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har södra delar härjats av ett av vår tids blodigaste krig. Kriget har tvingat uppemot tre fjärdedelar av befolkningen att lämna sina hem och dödstalen räknas i miljoner. Men kriget har långt ifrån omfattat alla delar av – utvecklingen i bl.a. Somaliland i norra har varit betydligt mer positiv. Konflikten i kan inte bara beskrivas som ett inbördeskrig. Den militanta islamistgruppen har fått stöd utifrån. Grannländerna och har beväpnat och stött olika väpnande grupper som ingripit militärt i , som en del av landets s.k. krig mot terrorismen. Tydligast uttryck tog sig denna yttre inblandning genom invasion av . har , 2009, 2010 och 2013, deltagit i den insatsen utanför , vilken leds av EU. Insatsen har ett tydligt FN-mandat med huvudsyftet att garantera säkerheten för de humanitära transporterna till . har stött deltagande i . ser vi att det kommer att krävas betydligt mer än bara militära insatser för att komma till rätta med den omfattande piratverksamheten utanför . En av flera förutsättningar är att rovfisket i området, från bl.a. europeiska fiskefartyg, och dumpningen av giftigt avfall i havet upphör, så att det skapas möjlighet för fler somalier att försörja sig genom fiske i stället för genom piratverksamhet. finns det tecken på att inbördeskriget i kan vara på väg mot sitt slut. 2011 undertecknades en fredsplan av flera somaliska ledare och året därpå skapades ett nytt klanbaserat parlament, som i sin tur har valt en ny president. har möjligheter att spela en roll för en positiv utveckling i landet, bl.a. som medlem av den internationella kontaktgruppen för och genom den kunskap och de kontakter som finns bland invandrade från i . anser att i EU, FN och andra internationella fora bör verka för att ett långsiktigt arbete för att en freds- och försoningsprocess ska påbörjas, som både behandlar förhållandena i och förhållandet mellan och de grannstater som är inblandade i konflikten i . Centralt är att landets kvinnor inkluderas i freds- och försoningsarbetet. Viktigt är också att det nuvarande vapenembargot upprätthålls och efterlevs, så att tillförseln av vapen upphör. har ett omfattande utvecklingssamarbete med som är inriktat på humanitär hjälp. Behoven av humanitär hjälp är stora, men när nu sakta tar steg i en positiv riktning finns det ökade möjligheter och behov av att stödja framväxten av de institutioner och positiva krafter som finns i det somaliska samhället. bör stödja arbetet för fred och demokrati i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.