mot · H102A339 · 2013-10-01 00:00:00 — Arbetstider och kvinnors hälsa tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för en ökad satsning på forskning om kvinnor och arbetsmiljö utreda sambandet mellan arbetstider och kvinnors hälsa. Arbetstidsfrågan är i högsta grad en kvinnofråga. Medan de flesta män har heltidsarbete, sammanhållna arbetsdagar och fast anställning, så arbetar en tredjedel av de förvärvsarbetande kvinnorna i deltid och har oftare än män visstidsanställningar och scheman med delade turer. har kravet på att arbeta obetald övertid satt ökad press på kvinnor i många tjänstemannayrken. Enligt TCO var det bland kvinnorna som regelbundet arbetade övertid. 2009 var motsvarande siffra . Problemet med kvinnors arbetsrelaterade ohälsa har fått stor uppmärksamhet. har kvinnor haft högre sjukfrånvaro än män och skillnaderna fortsätter att öka. Fler kvinnor än män tvingas lämna sina jobb på grund av ohälsa, trots att kvinnor i genomsnitt arbetar färre timmar än män. Fler kvinnor än män uppger också att arbetsbelastningen har ökat. Belastningsskador är den främsta orsaken till sjukfrånvaron men på andra plats kommer sociala och organisatoriska faktorer. En viktig organisatorisk faktor är arbetstidens längd och förläggning. Ända har socialdemokratiska kvinnor drivit krav på en kortare arbetsdag, för alla, med målet att skapa en jämnare och mer rättvis fördelning av förvärvsarbete och hemarbete mellan kvinnor och män. Ett viktigt mål med förkortad arbetstid har också varit förbättrad hälsa. Någon generell arbetstidsförkortning har dock inte genomförts. Välståndsökningen under har istället tagits ut i form av ökad gemensam konsumtion (som sjukvård, barnomsorg och äldreomsorg) och i ökad utsträckning i form av ökad privat konsumtion. Den senaste generella arbetstidsförkortningen genomfördes (1971). har frågan om kortare arbetsdag skjutits i bakgrunden i den politiska debatten, i takt med att arbetstagarnas ställning generellt har försvagats och andra problem har vuxit i betydelse, som visstidsanställningar, skiftarbete, delade turer, ofrivillig deltid och ofrivillig övertid. Några fackförbund har lyckats korta arbetstiden genom avtal, men för de flesta kvinnor har 40-timmarsveckan som normalarbetstid bestått. Kvinnors alternativ till betald arbetstidsförkortning har förblivit kortad arbetstid utan ersättning, dvs. Frågan om hur arbetstiden påverkar jämställdhet och hälsa var föremål för en särskild utredning (arbetstids- och semesterregler, 2002:59 Tid – för arbete och ledighet). I en delrapport analyserades arbetstider i relation till både jämställdhet och hälsa (SOU 2002:49, Arbetstiden – livets gränser. En skrift om jämställdhets- och hälsoaspekter på arbetstidsförkortning). Sedan denna utredning gjordes har dock mycket hänt när det gäller arbetstiderna på svensk arbetsmarknad. Förvärvsarbetande kvinnors villkor i relation till mäns har därtill ytterligare försämrats. Det är därför angeläget att sambandet mellan arbetstider och kvinnors hälsa ånyo utreds som en del av en kraftfull satsning på forskning om kvinnor och arbetsmiljö. Detta behövs inte minst som underlag för fortsatta överväganden om framtidens arbetstidslagstiftning. Fler arbetade timmar krävs i framtidens svenska ekonomi, men denna ökning av antalet arbetade timmar måste genomföras på ett sätt som främjar jämställdhet i arbetslivet och säkerställer goda livsvillkor och goda arbetsvillkor för hela befolkningen.