mot · H102Fö257 · 2013-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 06 Försvar och samhällets krisberedskap tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skapa ett svenskt beredskapslager för olja (kap. 2.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagstadga framtagandet av ett prioriterings- och ransoneringssystem för petroleumprodukter (kap. 2.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att självförsörjningsgrad av livsmedel bör öka för att garantera oss större uthållighet vid internationella kriser (kap. 2.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skyddet mot cyberattacker bör öka liksom det gjort i och (kap. 3.3). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör avsäga sig deltagande i ytterligare beredskapsperioder för EU:s stridsgrupper samt lämna alla eventuellt pågående förberedelser för att delta i dessa (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska motsätta sig riktlinjer och regelverk inom EU som kan leda till att möjligheter att vidmakthålla en inhemsk försvarsindustri begränsas (kap. 3.5).1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör undersöka möjligheten att fördjupa det nordiska militära samarbetet i linje med Stoltenbergrapportens förslag (kap 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för en av Nato godkänd och delvis gemensam försvarsplanering för de nordiska länderna (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att sträva efter att samordna de olika nordiska samarbetsavtalen i en struktur (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för att ta emot hjälp från de nordiska länderna i händelse av krig eller höjd beredskap eller att ge dem hjälp (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om luftpatrullering av (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för ökade insatser för att uppnå ett samordnat luftförsvar och en samordnad luftövervakning (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för ökade insatser för att uppnå en samordnad havsövervakning och ett samordnat satellitsystem (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för en konkretisering av den nordiska solidaritetsförklaringen i hela skalan från krishantering till fullskaligt krig på nordiskt territorium (kap. 3.5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den öppna redovisningen av bemanningen inom marinen och flygvapnet tydligare ska rapporteras till , inklusive vilken redundans som finns i bemanningen (kap. 5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att låta utreda behovet av redundans för personal med kritiska kompetenser inom marinen och flygvapnet, i syfte att öka uthålligheten vid komplexa och parallella förlopp (kap. 5). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hela den svenska militära insatsen inom ISAF i ska dras tillbaka (kap. 6.1).1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska ta en paus med internationellt militärt bistånd (fredsfrämjande internationella insatser) tills försvaret av är återbyggt, enda undantag är Operation där vi ska delta (kap. 6.2).1 avslår ett svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i (kap. 6.2).1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den ska vara minnesdag för svenska veteraner med syftet att veteranerna och deras anhöriga inte ska tvingas att ta ut en semesterdag för sitt deltagande (kap. 6.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen tydligare bör visa hur objektramar återinförts i regeringens redovisning till av planerad och beställd försvarsmateriel i enlighet med tidigare riksdagsbeslut (kap. 7.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att myndigheter företrädesvis själva bör ta nödvändiga beslut för att få ekonomisk balans visavi sina av beslutade anslag (kap. 7.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att besluten ska protokollföras när regeringen tillsätter genomförandegrupper för att verka i en myndighet (kap. 7.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en försvarsindustristrategi bör upprättas där vi tydligt definierar våra säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel och om att en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel sedan kan använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri (kap. 7.3). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ledningscentraler och andra för fienden högvärdiga mål ska finnas i bergrum eller på annat sätt skyddas (kap. 8). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda möjligheten att kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän får bo kvar på logementen till en låg hyra även efter provanställningstiden (kap. 9.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda möjligheten att kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän ska slippa förmånsbeskattning för icke lagad mat ute i fält (kap. 9.1).2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda möjligheten att kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän som bor på logement ska ha tillgång till billig och nyttig lagad frukost, lunch och middag (kap. 9.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda möjligheten att kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän får subventionerade hemresor (kap. 9.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att antagningsprovning för värnplikt ska göras av 10 000 utgallrade lämplighetsbedömda unga män och kvinnor (kap. 9.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om värnpliktsutbildning inom GMU av ca 3 500 värnpliktsuttagna soldater (kap. 9.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om värnpliktsutbildning efter GMU av ca 2 300 soldater för krigsplacering successivt i sex mekaniserade brigader och tre kustartilleribrigader (kap. 9.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införandet av värnplikten och krigsbrigader innebär endast naturlig pensionering för eventuellt övertaliga högre officerare, att befintliga GSS-T överförs till värnplikt och att GSS-K kvarstår för kontinuerliga tjänster på brigaderna (kap. 9.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Försvarsmakten ska söka krigsplacera 5 000 äldre värnpliktiga som har tillräckligt färska kunskaper (kap. 9.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör delas i sex militärområden (kap. 10.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Militärkommando ska återuppsättas 2014 (kap. 10.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ärenden av civil beredskapskaraktär bör beredas hos länsstyrelserna efter yttrande av Försvarsmakten (kap. 10.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ärenden av civil beredskapskaraktär bör beredas hos kommunerna efter yttrande av hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna (kap. 10.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att särskilda beredskapspolisen bör återuppsättas som en del av polismyndigheten men i statens budgetområde 6 (kap. 10.4). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en marinbas öst bör sättas upp 2016 och en marinbas väst, ett marindetachement och ett marindetachement 2017 (kap. 11). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör sättas upp 2016 med två nya Gripendivisioner för att stärka luftförsvaret av huvudstaden (kap. 12.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att vindkraft inte ska tillåtas inom en radie på runt de gamla Bas 90-flygplatserna eftersom de kan vara aktuella att återaktivera i det nya säkerhetsläget (kap. 12.2). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om särskilda reservkraftnät (kap. 20). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör genomföras tre veckors KFÖ med hel mekaniserad brigad, varvid värnpliktiga och GSS-T kallas in (kap. 10). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör genomföras tre veckors KFÖ med hel kustartilleribrigad, varvid värnpliktiga och GSS-T kallas in (kap. 11). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med beslut om tidpunkt för en fördjupad granskning av signalspaning i tråd (kap. 13.1). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att antalet ledamöter i Siun ska utökas så att samtliga partier som är representerade i kan erhålla minst en ledamot var (kap. 13.1). bemyndigar regeringen att utnyttja en kredit i som uppgår till högst 50 i händelse av krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. anvisar anslagen inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap enligt tabellen i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening att inriktningen av den ekonomiska politiken för utgiftsområde 6 –2023 bör vara i enlighet med tabellen i motionen. 1 Yrkandena 6 och 17–19 hänvisade till UU. 2 Yrkande 27 hänvisat till SkU. 2.1 Ekonomi och handel Under det senaste halvseklet har globaliseringen varit den dominerande faktorn i den internationella ekonomin. Detta har på många sätt varit en positiv utveckling, men det har också inneburit en mängd nya problem. Den ökande globaliseringen har knutit samman världen på gott och ont. Det ökade beroendet mellan olika delar av världen gör att händelser på en plats kan få återverkningar i stort sett i resten av världen. Särskilt allvarligt är detta för små länder utan reell möjlighet att påverka skeendena i avlägsna delar av världen. Ett viktigt exempel på detta är beroendet av internationella handelsvägar. Störs dessa av exempelvis krig eller piratverksamhet blir konsekvenserna allvarliga i resten av världen, men det är endast stormakterna eller världssamfundet i samverkan som har resurser att hålla dessa handelsvägar öppna. En annan viktig faktor i internationell ekonomi är den snabba ekonomiska utveckling som skett i framförallt , men även i stora delar av resten av världen. Denna utveckling har kraftigt förbättrat levnadsvillkoren för miljarder människor, förändrat den ekonomiska maktbalansen samt gjort världsekonomin robustare. så blir inte konsekvenserna av en ekonomisk nedgång i en del av världen lika allvarliga som . Den rådande ekonomiska nedgången i och har exempelvis mildrats av en fortsatt stark ekonomisk utveckling i främst . Den rådande ekonomiska krisen samt snabba ekonomiska utveckling har stärkt protektionistiska krafter i och . Huruvida denna utveckling kommer kunna undergräva dagens frihandel är för tidigt att säga, men det är i alla fall ett potentiellt hot mot små exportberoende länder som . Den ändrade ekonomiska maktbalansen i världen leder också successivt till en politisk och militär maktförskjutning där och dominerande ställning undergrävs. Världen är snabbt på väg mot en multipolär världsordning utan en eller ett par dominerande supermakter. Utvecklingen kommer leda till en situation som påminner om läget första halva med ett antal stormakter. Denna utveckling har påskyndats av den rådande ekonomiska krisen. En viktig konsekvens av budgetproblemen är kraftiga nedskärningar i försvarsanslagen i och . 2.2 Miljön och naturresurser Den kraftiga befolkningsökningen i kombination med en snabb ekonomisk utveckling i världen leder till en omfattande belastning på världens miljö och en kapplöpning efter naturresurser. Risken är stor att detta kan leda till fler konflikter om odlingsmark, sötvatten, energiresurser, mineraltillgångar och andra naturtillgångar. Kampen om resurserna riskerar också att leda till ansträngda relationer och i värsta fall väpnade konflikter mellan stormakterna. En viktig utveckling är också växande energioberoende. Shaleteknologin kommer sannolikt göra till nettoexportör av energi och bryta beroende av utländsk energi. Detta kan komma att radikalt minska intresse för med dess oljetillgångar samt hålla handelsvägarna öppna från regionen. Mycket tyder på att jordens klimat är på väg att bli varmare. Om detta stämmer, oberoende av orsak, så kommer detta få stora konsekvenser för Arktisregionen med nya transportleder och möjligheter till utvinning av naturresurser. Arktisområdet kommer då att bli en mycket viktigare strategisk region. anser att det finns ett behov av att upprätthålla lager av olja för att vi ska klara en kris i importen av olja. Det är däremot enligt vår mening inte tillräckligt med ett utomlands placerat lager enligt EU:s önskemål. självförsörjningsgrad av livsmedel bör höjas för att göra oss tåligare för verkningarna av internationella kriser. 2.3 Demografi och hälsa Befolkningsökningen i världen verkar avta i takt med att länder industrialiseras och uppnår en viss levnadsstandard. Kvinnor som läser högre utbildning får färre barn vid högre ålder. Denna utveckling har varit tydlig i , och . kommer detta leda till minskande befolkningar och höjd medelålder på befolkningarna. I har denna utveckling än så länge hindrats av en omfattande invandring från främst . har även och resten av börjat utvecklas på samma sätt. I har denna utveckling förstärkts av den rådande ettbarnspolitiken. Minskade barnkullar kommer leda till färre personer i arbetskraften och en ökad försörjningsbörda på dessa. Detta kan kompenseras via i arbetslivet, ökad sysselsättningsgrad samt olika tekniska lösningar som robotisering och automatisering. I har en okritiskt planlagd massinvandring lett till att antalet personer i arbetsför ålder som inte arbetar har ökat dramatiskt. Det tär hårt på resurser. Bristen på civilingenjörer i är ett växande problem som bör tas på stort allvar. På försvarsområdet kommer sannolikt satsningar på teknologiska lösningar bli allt viktigare i takt med att ungdomskullarna minskar. kommer konkurrensen om dessa ungdomar sannolikt leda till att någon form av värnpliktssystem fortsätter att vara det bästa sättet att garantera personalförsörjning på försvarsområdet. I , och är befolkningsökningen fortsatt hög. Om inte den ekonomiska utvecklingen i dessa regioner ligger på en så hög nivå att levnadsstandarden stiger riskerar det leda till svåra interna problem med omfattande konflikter som följd. kommer det sannolikt finnas ett stort migrationstryck från dessa regioner hur utvecklingen än blir, men med en dålig ekonomisk utveckling och konflikter kommer detta migrationstryck att radikalt öka. 3.1 Konflikter och hot Efter slut minskade de mellanstatliga konflikterna i världen. reducerades också försvarsanslagen i delar av världen. Det fanns en uppfattning att krig mellan stater var passé och att framtiden huvudsakligen skulle bestå av internationella insatser för att upprätthålla eller skapa fred och demokrati. Efter en kort euforisk period har detta scenario inte visat sig stämma. har försvarsanslagen i världen ökat kraftigt som konflikterna blivit allvarligare igen. Det har också visat sig vara mycket svårare och dyrare att sprida fred och demokrati än vad man trodde . Det finns inget som säger att världen går mot en fredligare värld. Risken har snarare ökat för att interna konflikter utvecklas till mellanstatliga konflikter som i och . En annan fara är att nationellt självhävdelsebehov bland snabbt växande nationer riskerar att skapa nya mellanstatliga konflikter. Finns det även konkurrens om naturresurser så ökar riskerna än mer. Ett område där detta syns väldigt tydligt är i haven utanför östra och södra . Försvarsanslagens snabba ökning har bromsats upp , men detta beror enbart på att och tvingats göra omfattande nedskärningar av sina försvar pga. den ekonomiska krisen. Eftersom resten av världen fortsätter sina rustningar påskyndar detta bara utvecklingen mot en multipolär värld utan västlig militär hegemoni. I en multipolär värld med konkurrerande stormakter kommer det också att bli allt svårare för det internationella samfundet att enas kring insatser. så kommer västs relativa försvagning militärt göra det allt svårare att agera internationellt. Om också delvis tappar intresset för vissa regioner pga. sitt nya energioberoende kommer det också minska viljan att ingripa. Risken är stor att det kommer ske en rad med ingripanden utan internationell sanktion från en rad stormakter, men då endast när nationella säkerhetsintressen är hotade. Det finns inget som tyder på att spridningen av massförstörelsevapen är under kontroll. I takt med ekonomisk utveckling får allt fler länder teknisk förmåga att utveckla massförstörelsevapen. ser många länder innehav av sådana vapen som en garanti mot anfall från konventionellt överlägsna länder. De länder som främst finns i världens blick just nu är och . Skulle något av dessa länder skaffa kärnvapen riskerar detta att leda till att flera grannländer också skaffar kärnvapen. En ökad spridning av massförstörelsevapen till nya länder ökar också risken för att terrorister kommer över dessa vapen. Inget tyder på att stormakterna skulle kunna komma överens om en omfattande nedrustning på kärnvapenområdet. Snarare pågår en förnyelse av kärnvapenarsenalerna. Mycket beror detta på att ser kärnvapen som vitala för sin försvarsförmåga gentemot konventionellt överlägsna stormakter, främst och . Spridningen av informationsteknologi har varit en mycket viktig del i globaliseringen som knutit samman världen så att man har omedelbar access till hela världen. Ny teknik har varit vital för att ökad omvärldskunskap samt i spridandet av nya idéer. Informationsteknologin kan användas både för positiva och negativa ändamål. Spioneri och regelrätta cyberattacker över nätet har blivit vardag . Stormakterna med och i spetsen satsar stort på att bygga upp sina resurser för cyberkrigföring, spionage och övervakning. Detta har blivit extra tydligt nu med de pågående avslöjandena kring NSA:s övervakning av en stor del av internet. Militär, underrättelsetjänst, terrorism och organiserad brottslighet kommer att använda sig av informationsteknologi i allt högre utsträckning. Inte minst för att det är billigt och svårspårat samt att man når hela världen. Detta gör det allt viktigare att vidta adekvata åtgärder för att skydda och försvara vitala nationella intressen mot cyberhot. Detta blir särskilt viktigt när större delen av samhället är helt beroende av fungerande informationsteknologi. Särskilt viktigt är att skydda betalsystem, energiförsörjning och transporter. 3.4 Terrorism och organiserad brottslighet I takt med globaliseringens framväxt har även terrorism och organiserad brottslighet globaliserats. Det har alltid funnits internationella nätverk, men går det mycket lättare att kommunicera och organisera sig internationellt. I en värld med helt olika nivå på militära resurser, både teknologiskt och ekonomiskt, måste svagare aktörer använda sig av asymmetrisk krigföring för att ha en chans att skada fienden. Särskilt viktigt är detta för icke-statliga aktörer. När den överlägsna aktören använder sig av fjärrstyrda drönare så svarar den svagare aktören med terrordåd antingen mot fysiska mål eller mot virtuella mål på internet. finns också risken att terrorister kommer över massförstörelsevapen. Det finns också en risk att terrorism och organiserad brottslighet kommer närma sig varandra. Terrorister behöver finansiera sin verksamhet och organiserad brottslighet kan använda sig av terroristernas metoder för att uppnå sina mål. Ett exempel på detta är organiserad brottslighet som hotar med cyberangrepp i utpressningssyfte. Kampen mot terrorism och organiserad brottslighet är av yttersta vikt. Det krävs dock en rad svåra avvägningar i denna verksamhet. Det måste dels ske en avvägning mellan internationellt samarbete och nationell suveränitet. Det måste också ske en avvägning mellan effektivitet och konsekvenser för mänskliga rättigheter samt ekonomisk utveckling. Terror- och brottsbekämpning får inte undergräva demokratin eller ekonomisk utveckling, men måste den vara så effektiv som möjligt. Efter (WP) upplösning finns endast en viktig försvarsallians, nämligen Nato. Nato utvidgades efter WP:s upplösning så att samtliga före detta stater i som varit medlemmar i blev medlemmar i . Även de tre före detta baltiska delrepublikerna i blev medlemmar i . lades Natos fokus om från att primärt försvara medlemmarnas eget territorium till att bli en organisation som främst agerar internationellt för att försvara Natoländernas intressen. Nato har också utvecklat ett omfattande samarbete med andra länder i närområdet via Partnership for Peace (PfP). PfP utvecklas nu så att samarbetet fördjupas med vissa nationer som upplevs ha särskilt bra samarbetspotential. Natos kapacitet att agera reduceras nu kraftigt genom kraftiga nedskärningar i försvarsanslagen både i och i som följd av den rådande ekonomiska krisen. genomför en omprioritering av sin försvarspolitik från –till . har relationen mellan och försämrats och ingen ytterligare utvidgning har heller skett. Det finns också ett ökande missnöje i med att försvarsanslag bara är av trots att ekonomierna är jämnstora. Nato kommer sannolikt trappa ned sina internationella insatser framöver pga. resursbrist. Däremot kommer organisationen säkert att finnas kvar i sin ursprungliga roll som säkerhetsgarant för medlemmarna. militära närvaro och fokusering på kommer också att minska. EU har ännu inte format någon överstatlighet på försvarsområdet, men det närmar sig. Allt fler säkerhetspolitiska områden beslutas bli överstatliga. EU:s stridsgrupper är ett förstadium till EU:s egen krigsmakt och därför bör inte delta. Lika lite som EU bör bli en nation med egen lagstiftning och skatterätt, lika lite bör EU förses med en egen krigsmakt. Denna utveckling motverkas av Nato som är den enda organisation i som kan leda storskaligt krig. Få Natoländer vill byta ut Nato mot EU i ett krigs- eller försvarsperspektiv. På försvarsmaterielsidan finns idén inom EU om att låta EU bli ramen för gemensamma satsningar. Medlemsstaternas forskningsanslag får då samlas till EU för gemensamt nyttjande i större skala. Risken att en sådan utveckling blir döden för svensk försvarsindustri är stor. Andra medlemsländer tar för sig i gemensamma projekt medan backar. bör satsa på försvarsmaterielsamarbeten med enskilda länder, de nordiska länderna i första hand, men även länder inom sexnationerssamarbetet (, , , , och ). Andra lämpliga länder är , och . Svensk försvarsindustri på egen hand har visat vägen till flera viktiga samarbeten. betraktar som, i fallande ordning, en del av en nordisk, europeisk, västerländsk och global gemenskap. I linje med detta vill vi särskilt arbeta för att stärka den nordiska identiteten och bredda och fördjupa det nordiska samarbetet. Vi vill, i likhet med vad som fördes fram i Stoltenbergrapporten , öka det nordiska samarbetet inom en rad frågor på försvars- och säkerhetsområdet.