mot · H102So214 · 2013-09-25 00:00:00 — 4Patientsäkerhet, kompetens och apotekens personal4 5Receptfria läkemedel i handeln6 5.1Fel- och överdosering av läkemedel6 7Insyn i apotekens brister och fel9 8.1Alla måste kunna hitta sina mediciner10 8.2Ingen ska behöva avstå medicin av kostnadsskäl11 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en nationell kompetensplattform för apotekspersonal bör upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett krav på att apoteksägarna ska dokumentera personalens kompetensutveckling lagfästs och att bör få i uppdrag att följa upp att detta sker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur verksamheten med recept och rådgivning kan säkras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att listan över läkemedel som får säljas i butik bör ses över och utvärderas ur ett patientsäkerhetsperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att mindre läkemedelsförpackningar bör införas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör införas krav på bassortiment av läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör ta över ansvaret för kontrollen av försäljningen av icke receptbelagda läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör vara tillståndsplikt för försäljning av läkemedel i detaljhandeln. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att etableringstaket för bör slopas och att bör få i uppdrag att etablera nya apotek där det finns behov hos befolkningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att utveckla ett samarbete med sjukvårdshuvudmännen för att öka tillgängligheten av farmaceutisk kompetens i vårdkedjan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör ta över ansvaret för all upphandling av läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör ta över ansvaret för all distribution och lagerföring av läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör utredas hur offentlighets- och sekretesslagen behöver ändras för att tillgodose allmänhetens rätt till insyn vad gäller brister i apoteksverksamhet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör inleda en dialog med apoteksmarknadens aktörer för att förbättra för konsumenterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kravet på högst 24 timmars leveranstid vid kundbeställning av receptbelagda läkemedel bör lagfästas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kunden bör erbjudas expressleverans av läkemedlet till hemmet om inte 24-timmarsregeln kan hållas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över kreditprövningsvillkoren för läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att möjligheten att införa ett gemensamt kreditsystem för alla landets apotek bör övervägas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att systemet med apoteksombud bör permanentas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur landsbygden varaktigt ska garanteras tillgång till apoteksverksamhet med kompetent personal. 1 Yrkande 13 hänvisat till KU. Den svenska läkemedelspolitiken borde utgå från att alla människor som vistas i ska ha rätt till den medicin de behöver och information om hur medicinen ska användas på rätt sätt. Detta ska vara oberoende av inkomst eller var i landet man bor. Tillgänglighet handlar om så mycket mer än antalet apotek per invånare. Möjligheten att få tag på de läkemedel man behöver ska aldrig styras av vilket landsting man bor i, vilken apoteksägare man har närmast eller om varan lagerhålls just där. Alla ska ha rätt till en säker och trygg läkemedelsanvändning genom opartisk och högkvalitativ medicinsk rådgivning av kompetent personal, oavsett om det gäller förskrivna eller receptfria läkemedel. De förändringar som den borgerliga regeringen genomfört inom det svenska apotekssystemet har medfört stora brister i systemet och negativa effekter för allmänheten, vilket också tydligt framgått i debatten runt apoteksprivatiseringarna. Förändringarna är rent ideologiska och bygger på den felaktiga utgångspunkten att läkemedel i huvudsak är en detaljhandelsfråga och inte en del av en väl fungerande hälso- och sjukvård. ensamrätt på försäljning av läkemedel har försvunnit, över 600 av 900 apotek har sålts ut och en mängd privata aktörer har dykt upp på den svenska apoteksmarknaden. Ett av huvudskälen sades vara att öka tillgängligheten till apotek genom att fler öppnas och öppettiderna förlängs. Det finns exempel på att så skett, men det är något som med rätt direktiv självt hade kunnat göra eftersom vinstmarginalen var stor. Detta är i stället ett svepskäl för ett ideologiskt val som har fått flera negativa konsekvenser, som vi ska återkomma till i denna motion. avreglerade sin apoteksmarknad och det har lett till att tre stora affärskedjor helt dominerar den norska marknaden. Det är en utveckling som vi nu även ser i . Riskkapitalbolaget , som sålt apotekskedjan till konkurrenten Hjärtat gjorde en dubblering av de satsade pengarna på mindre än . Riskkapitalbolaget sålde den andra uppköpta apotekskedjan – Medstop, för nästan till ägarna av konkurrenten . Försäljningssumman ger ett genomsnittligt pris på knappt 23 miljoner – per apotek. Segulah varken vill eller kan berätta om hur stor vinsten blev eftersom regeringen hemligstämplat de enskilda försäljningssiffrorna. har de små apoteken svårt att klara konkurrensen med de stora kedjorna. 4Patientsäkerhet, kompetens och apotekens personal Sedan avregleringen av apotekssektorn har kartlagt arbetsmiljön genom en enkätundersökning bland sina medlemmar. Resultatet publiceras i förbundets Arbetsmiljöbarometer. Arbetsmiljöbarometer ser man en kraftigt försämrad arbetsmiljö för de anställda och barometer står det bl.a. följande: arbetsmiljöbarometer för visar att personalen har fått betala ett mycket högt pris för omregleringen. Resultaten stöder också de undersökningar som visar att kundernas situation har försämrats på den omreglerade marknaden. Resultaten i Arbetsmiljöbarometern pekar även den ut en rad allvarliga problem i arbetsmiljön. Stressnivån är hög och många vittnar om omfattande fysiska besvär och sömnsvårigheter. av de svarande upplever arbetsmiljön som tuffare än . Bara en tredjedel av de anställda skulle rekommendera andra att ta arbete i branschen eller hos den egna arbetsgivaren. Oron för uppsägningar är också stor bland de anställda och den tar sig uttryck på två sätt. Det är dels en individuell oro för att inte orka med prestationskraven och därför riskera uppsägning, dels en oro för uppsägningar p.g.a. bristande lönsamhet. Denna oro speglar tyvärr verkligheten. genomför apotekskedjorna nedläggningar av apotek och slimmar personalstyrkan på andra enheter. har av de svarande varit med om nedskärningar av personalstyrkan på sin arbetsplats. Bristerna i arbetsmiljön drabbar inte bara dem som arbetar på apotek, utan riskerar också att gå ut över konsumenterna och patientsäkerheten. Bland dem som arbetar med att ge råd om läkemedel anger över hälften att de inte har tid att ge bra individuell rådgivning. Många apoteksanställda vittnar också om att det inte längre finns tid till att läsa in informationen om nya läkemedel. Eftersom personalens kompetens är läkemedelskonsumenternas trygghet bör det inrättas en nationell kompetensplattform så att apotekspersonalen kan hålla sig à jour inom läkemedelsområdet, med t.ex. , , som huvudman. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att ytterligare stärka kraven på kontinuerlig kompetensutveckling bör apoteksägarna få ett lagfäst krav på sig att dokumentera varje anställds fortgående kompetensutveckling och bör få i uppdrag att följa upp att detta sker. Detta bör ge regeringen till känna. Apotekspersonal berättar om en alltmer stressad situation vid recepthantering. Det förekommer t.o.m. att apotekskedjor sätter tidsgränser för hur länge varje receptkund får ta eller att personalen åläggs att marknadsföra egenvårdsprodukter. Hanteringen av recept och rådgivning måste prioriteras och hållas objektiv. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag på hur verksamheten med recept och rådgivning ska säkras. Detta bör ge regeringen till känna. 5Receptfria läkemedel i handeln Det är viktigt att komma ihåg att läkemedel inte är vilken vara som helst utan är en del av hälso- och sjukvården. 2009 togs detaljhandelsmonopol bort och marknaden öppnades upp för privata företag som utifrån sina vinstintressen började påverka vår läkemedelsanvändning. stödde inte förslaget när det behandlades i och vi anser fortfarande att läkemedel i första hand ska säljas på apotek. Ett tungt skäl för detta är att det på apotek finns utbildad och kunnig personal som kan ge rådgivning. Apotekspersonalen har även möjlighet att reagera när en person verkar överkonsumera ett läkemedel och informera om risker och ge råd om alternativ. Denna möjlighet till stöd saknas helt i dagligvaruhandeln. Bristen på kunnig personal riskerar inte bara att öka missbruket av läkemedel utan innebär även risker i form av felaktig dosering och farliga läkemedelskombinationer. På apoteken finns farmaceuter som man kan ställa frågor till om man inte förstår anvisningarna eller diskutera med om vilka andra mediciner man använder. Personalen som säljer läkemedel i dagligvaruhandeln får inte ge råd eftersom de inte har denna kompetens. Men problemet gäller inte bara avsaknaden av rådgivning, utan risken är även stor för direkt felaktig rådgivning. I arbetet som serviceinriktad försäljare ingår det både att försöka svara på frågor från kunden och att försöka öka försäljningen. Detta skapar uppenbara hälsorisker. 5.1Fel- och överdosering av läkemedel När tillgängligheten till läkemedel ökar, ökar även läkemedelskonsumtionen. En befolkningsstudie gjord av visar att eller 65 000 personer har problem med missbruk av läkemedel i . I den missbruksutredning som kom 2011 slås det fast att antalet patienter med vård under diagnosen skadligt bruk/beroende beräknas till 13 000 unika patienter i hela riket. Missbruk av receptfria läkemedel är vanligt förekommande bland både ungdomar och äldre. Inte minst är det flickor och kvinnor som hamnar i sådant missbruk och de läkemedel som i första hand missbrukas är smärtstillande preparat. Med läkemedel i dagligvaruhandeln har exponeringen av läkemedel ökat. Näringsidkarna har naturligtvis som mål att maximera vinsten och använder de medel de får för att öka försäljningen. Läkemedelsreklamens syfte är att få människor att konsumera mer läkemedel, något som står i direkt konflikt med folkhälsan. Att det finns en åldersgräns i butikerna är bra, men vi vet av erfarenhet från försäljning av folköl och tobak att detta inte alltid får tillräcklig effekt. Det är troligt att tillgängligheten har ökat konsumtionen av läkemedel även bland ungdomar . Vidare sänder själva försäljningsplatsen viktiga signaler om vad det är för något man köper. Att gå in på ett apotek och handla är förknippat med känslan av att man köper just ett läkemedel, vilket i sin tur påverkar vår konsumtion och användning. Läkemedel ska i första hand säljas på apotek. Listan över läkemedel som får säljas i butik bör ses över och utvärderas ur ett patientsäkerhetsperspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En överkonsumtion av läkemedel kan ge biverkningar och förgiftningar. För att komma tillrätta med överdosering bör läkemedel förpackas och säljas i mindre paket. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. finns det inget krav på butikerna som säljer receptfria läkemedel att de ska inneha ett bassortiment, något som är ett måste ur ett patientsäkerhetsperspektiv. Det finns exempelvis inget krav på att det måste finnas doser anpassade till både barn och vuxna. Detta riskerar att öka den felaktiga doseringen när konsumenten blir satt i en situation där man försöker anpassa ett läkemedel doserat för en vuxen till att passa ett barn. Det behöver därför införas krav på bassortiment av läkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har kommunerna ansvar för att kontrollera efterlevnaden av regelverket men det fungerar inte bra. Missbruket av icke receptbelagda läkemedel har ökat, felrådgivning i butikerna förekommer och en stor andel av försäljningen är olaglig i meningen att butiken inte sökt tillstånd för att sälja läkemedel. anser att det är bättre att tillsynen helt sköts av staten, dvs. av , som redan är den övergripande tillsynsmyndigheten. Den avgift som tas ut från butikerna och går till kommunerna för denna kontrollverksamhet överförs då i stället till staten, vilket gör att detta inte behöver innebära någon ökad kostnad. Med modell blir det bättre tillsyn och kontroll, vilket minskar risken för överkonsumtion och felaktig rådgivning vid inköp. Med anledning av detta bör staten ta över ansvaret för kontroll av försäljningen av icke receptbelagda läkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Receptfria läkemedel ute i handeln bör inte få säljas utan tillståndsprövning. finns det enbart anmälningsplikt för de näringsidkare som säljer läkemedel. En fördel med ett krav på tillstånd vore att tillsynsmyndigheten redan innan försäljningen påbörjas ges tillfälle att göra en bedömning av näringsidkarens lämplighet att sälja läkemedel. Det skulle även bli möjligt att återkalla tillståndet om näringsidkaren inte följer reglerna, en åtgärd som inte är möjlig . Det bör därför vara tillståndsplikt för att sälja läkemedel i detaljhandel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. sade nej till avregleringen av . Detta eftersom den innebar att man av marknadsideologiska skäl slog sönder ett välfungerade system med internationellt sett hög kostnadseffektivitet, säkerhet och kundnöjdhet. För att gynna framväxten av de privata apoteken lade regeringen i samband med avregleringen en rad begränsningar på . En begränsning är att bolaget inte får öppna fler apotek så länge deras marknadsandel är högre än , vilket i praktiken innebär etableringsstopp. vill att staten även fortsättningsvis ska behålla och utveckla samt ge företaget nya samhällsuppdrag. Vi anser att det nuvarande etableringstaket på bör slopas och att bör få i uppdrag att etablera nya apotek där det finns behov hos befolkningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. anser också att bör få i uppdrag att utveckla ett samarbete med sjukvårdshuvudmännen för att öka tillgängligheten av farmaceutisk kompetens i vårdkedjan. Samarbetet ska syfta till att införa rutiner för läkemedelsgenomgång av patienter med många läkemedel inom särskilt boende, i , på vårdcentraler och inom slutenvården. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. byggde upp ett av världens mest moderna, kostnadseffektiva och säkra apotekssystem. Eftersom staten upphandlade alla läkemedel centralt så hölls kostnaderna nere genom att inga mellanhänder kunde profitera på att förse apoteken med läkemedel. Systemet ledde därför till relativt låga priser på läkemedel för apotekens kunder, som producenterna fick bra betalt. Det premierade produktion och utveckling av nya och allt bättre läkemedel. Den borgerliga regeringen har i samband med avregleringen i praktiken betalat apotekskedjorna för att de ska öppna fler apotek. Detta genom att staten gav ägarna rätt att själva förhandla om inköpspriser för originalläkemedel (inklusive parallellimport). En stor del av läkemedelsmarknaden – ca två tredjedelar – har därmed försvunnit från det transparenta och kostnadseffektiva traditionella svenska prisregleringssystemet. Detta innebär att inköpsrabatten på dessa läkemedel – ca – nu tillfaller ägarna till apoteken och inte skattebetalarna. Resultatet har blivit högre priser för dessa läkemedel, något som staten får betala eftersom läkemedlen är subventionerade. vill återinföra den tidigare kostnadseffektiva modellen. I stället för att subventionera grossistkedjorna på apotekskundernas och skattebetalarnas bekostnad anser vi att staten bör ta över ansvaret för all upphandling av läkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Apoteksmarknaden kännetecknas av tydliga stordriftsfördelar vad gäller lagerföring, distribution, rabattförhandlingar med grossister och läkemedelsföretag samt it-kostnader. Dessa kostnader stiger nu efter hand som omregleringen vinner mark och i slutändan kommer detta att påverka prisnivån på läkemedel i landet. Det finns redan en statlig infrastrukturhållare inom läkemedelsområdet – – som tillsammans med TLV kan handla upp dessa distributions- och lagertjänster från befintliga företag. röstade igenom ett förslag som innebär att från ombildas till en myndighet. För att återta stordriftsfördelarna och minska leveransproblemen bör staten, genom den nya myndigheten, ta över ansvaret för all distribution och lagerföring av läkemedel till, i första hand, öppenvårdsapoteken. vill vi att även upphandlingar till landstingen ska skötas gemensamt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Insyn i apotekens brister och fel genomförde en granskning av nya apoteksmarknad. En del av granskningen handlade om de inspektioner som gör ute på apoteken. När SVT bad att få titta på inspektionsrapporterna fick man ut dokument där all information rörande felaktigheter och brister var sekretessbelagd och överstruken. Det är förstås av stort allmänintresse att veta om en så viktig samhällsfunktion som apoteken fungerar väl och om det finns aktörer på marknaden som i stor omfattning missköter denna uppgift. Patientsäkerheten måste gå före företagens intresse av att inte förlora kunder. Det bör därför utredas hur offentlighets- och sekretesslagen behöver ändras för att tillgodose allmänhetens rätt till insyn vad gäller brister i apoteksverksamhet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är ytterst viktigt att konsumenterna har högt förtroende för och känner sig trygga när de handlar läkemedel. fick i uppdrag av regeringen att följa och analysera vilka konsekvenserna av omregleringen blev för apoteksmarknaden. Slutredovisningen, som kom 2011, visar att konsumenternas känsla av trygghet när det gäller apoteksmarknaden generellt har försämrats efter omregleringen. Andelen som instämmer i påståenden om förtroende och trygghet är signifikant lägre 2011 än motsvarande andel vid undersökning. Apotekskunderna upplever flera försämringar på apoteksmarknaden efter omregleringen, och försämringarna har skett inom de områden som konsumenterna tycker är allra viktigast. Antalet konsumenter som ger apoteken ett positivt betyg har sjunkit från före omregleringen till . Konsumenter som uppger att de får vänta för att få läkemedel de har fått på recept har ökat från . Dessutom har konsumenterna fått lägre tilltro till både den information apoteken ger inför köp av läkemedel och apotekspersonalens kunnande. Konsumenternas syn på apotekslokalerna överlag har också blivit mer negativ. rekommenderar regeringen att inleda en dialog med apoteksmarknadens aktörer för att få till nödvändiga förbättringar för konsumenterna. De anser att dialogen bör innefatta förbättrad tillgång till personal med farmaceutisk kompetens, förköpsinformation och rådgivning inför köp av läkemedel samt tillgänglighet i och i anslutning till apotekslokalerna. Förslaget är bra, och därför bör regeringen inleda en sådan dialog. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.1Alla måste kunna hitta sina mediciner Det har blivit allt vanligare att kunder får beskedet att det läkemedel som de ska hämta ut inte finns i lager, detta trots att det finns fler apotek och fler försäljningsställen . Den största orsaken till detta är att apoteken har mindre varulager. I Läkemedels- och apoteksutredningens delbetänkande (SOU 2012:75) föreslås flera åtgärder som gäller lagerhållning, reglering av leverans vid akuta behov, informationsskyldighet för apotekspersonal om läkemedel hos andra apotek och krav på gemensamma söksystem för alla apotek. Detta är frågor som har uppmärksammat allt sedan avregleringen men som regeringen har blundat för. Att det finns allt mindre lager av mediciner på apoteken ställer till stora problem för många människor. Vid socialutskottets hearing om apoteksmarknaden vittnade patient- och pensionärsorganisationer om hur deras medlemmar har drabbats hårt av denna försämrade tillgänglighet. När drev samtliga apotek var det enkelt att ta fram information om vilket apotek som hade varan inne och hänvisa patienten dit. Efter avregleringen försvann den servicen eftersom apoteken av konkurrensskäl inte har tillgång till information om varandras lagerhållning. För att komma till rätta med problemet har apoteksbranschen valt att tillsammans med LIF (branschorganisationen för de läkemedelsföretag i som forskar och bedriver utveckling av läkemedel) upprätta en sökfunktion för att kunna se vilka apotek som har vilka mediciner. Även regeringen har uppmärksammat denna problematik och meddelar att arbetet med ett gemensamt söksystem för alla apotek ska påbörjas och planeras vara på plats . För att se om systemet verkligen lever upp till kundernas behov är det dock viktigt att arbetet följs upp och utvärderas. Ett annat problem som lett till försämrad tillgänglighet till rätt läkemedel är att apoteken alltför ofta inte klarar 24-timmarsregeln. skyldigheter gentemot kunden regleras bl.a. i en förordning som säger att kunden ska få sitt läkemedel efter att det efterfrågas. Undersökningar gjorda visar att inget av de sju största apoteksföretagen vid alla tillfällen klarar 24-timmarsregeln. Det räcker emellertid inte att rikta kravet enbart mot apoteken då de är beroende av leveranser från grossisterna. För att komma till rätta med problemet anser att kravet på högst 24 timmars leveranstid vid kundbeställning av receptbelagda läkemedel bör lagfästas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. anser också att ska erbjuda kunden expressleverans av läkemedlet till hemmet om inte 24-timmarsregeln kan hållas, med kostnadsansvaret hos den aktör som orsakat förseningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.2Ingen ska behöva avstå medicin av kostnadsskäl Ingen ska behöva avstå från läkemedel de behöver för att de inte har råd. var det ca 80 000 personer i som inte hade möjlighet att ta ut sina läkemedel och mörkertalet kan vara stort. ser läkemedel som en del av hälso- och sjukvården och därmed också en rättighet. Regeringen bör se över kreditprövningsvillkoren för läkemedel så att ingen ska behöva avstå från sina mediciner av ekonomiska skäl. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har varje företag på apoteksmarknaden ett eget kreditsystem. Detta innebär att läkemedelskonsumenten måste gå igenom en ny kreditprövning vid inköp hos olika apotekskedjor. Detta ställer till stora problem för många människor, inte minst för många äldre med låg pension och stort läkemedelsbehov. För att underlätta för kunden att få sin medicin så snabbt som möjligt bör möjligheten att införa ett gemensamt kreditsystem för alla landets apotek övervägas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. hade ett rikstäckande ansvar, men det försvann i och med avregleringen. gavs endast ett tillfälligt åtagande att upprätthålla verksamhet med runt 750 apoteksombud runtom i landet, alltså service i exempelvis livsmedelsbutiker. förlängde regeringen detta åtagande till .