kam-sf · H0C120130221sf · 2013-02-21 14:00:00 — Vid frågestunden svarar statsminister (M) på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. Den så kallade Nuonaffären har snurrat runt i medierna , och regeringen har fått hård kritik. Statsministern har glidit på svaren, både till oss i oppositionen och till journalister. Därför är jag glad att statsministern är i och kan svara rakt och tydligt på mina frågor.I februari 2009 köpte det helstatliga bolaget holländska Nuon för . Det var en mycket stor affär, faktiskt den största kontantaffären i historia. Det var dock också en mycket dålig affär - en affär som skapat miljardförluster för svenska staten och de svenska skattebetalarna. Det var en affär statsministern avråddes från att godkänna, av sina egna tjänstemän.Min fråga till statsministern är väldigt enkel: Varför godkände du köp av Nuon för trots att dina egna tjänstemän avrådde från detta? Jag ska ge samma svar som jag har givit i alla andra sammanhang: Regeringen har inte fattat något beslut om detta; det har gjorts i . Det är förankrat i regeringen via då ansvarigt statsråd, . Detta har hon redogjort för.Jag ifrågasätter om det är möjligt att som Socialdemokraterna nu gör i kampanjer framställa det som att 97 miljarder därmed har gått förlorade. Jag skulle tycka att det vore intressant om kunde redogöra för hur har kommit fram till denna siffra, att vi skulle ha förlorat 97 miljarder. Jag tror att det är för tidigt att säga något om detta. Nuon är en del av , och avkastningen har gått upp. Man måste se till mer än pris. I satt den tidigare socialdemokratiske näringsministern . Då blir onekligen frågan tillbaka till Socialdemokraterna: det inget ansvar alls hos för detta beslut? Allt detta kokar ned till ansvar. Statsministern har väldigt lätt att peka finger åt andra men väldigt svårt att se sig själv i spegeln. Någonstans måste också statsministern och regeringen ta eget ansvar för den politik man bedriver. var det fel att klyftorna ökar i , och är det en avgången näringsministers fel att regeringen fattade ett felaktigt beslut om köpet av Nuon, trots att egna tjänstemän förklarade att det var alldeles för dyrt att göra köpet.Statsministern måste fundera över sitt eget ansvar i denna situation. Han påstår nu att han var informerad. Varför agerade inte statsministern om han var informerad? Det var en affär på som egna tjänstemän sade var alldeles för dyr. Min fråga till statsministern kvarstår: Varför godkände regeringen att köpte Nuon för ? kommer ni att höra att jag upprepar mig. Det gör jag därför att har så svårt att återge vad jag säger. Regeringen har alltså inte fattat något beslut i detta ärende. Om känner till något annat sätt att fatta beslut kring , som gällde vid makten, är jag intresserad av att höra om det. Gäller det till exempel inköp av kol- och kärnkraft? Fanns det andra sätt att fatta beslut vid makten?Däremot var det då ansvariga statsrådet, , förankrad kring denna affär på det sätt hon har redogjort för. Det skiljer dock inte beslutet från , och där hade vi den tidigare socialdemokratiske näringsministern. Förnekar att har något ansvar i denna fråga? Det pinsamma för statsministern blir att nu har tillstått att de hade uppgifter bland sina tjänstemän om att det inte var en bra affär för . Man informerade dock inte ens styrelsen om dessa underlag. Detta har i alla fall framgått i medierna. Styrelsen fick alltså inte veta att trodde att affären inte var lönsam. De som fattade beslutet, , ska alltså - beroende på att det i styrelsen sitter en socialdemokratisk tidigare näringsminister - nu framställas som att de inte visste någonting. Det är en fullkomligt fantastisk slutsats. Jag är absolut beredd att stå upp för det ansvar regeringen har haft eftersom vi var förankrade via på det sätt som angivits. Socialdemokratin måste dock börja se till vilka som har fattat beslut och vara beredda att se att de också har ett ansvar. är det Alliansen bildades. Alliansen hade två tydliga mål. Det ena var att bryta socialdemokratins långa monopolinnehav av regeringsmakten, och det andra var att sänka skatterna. Jag får väl erkänna att detta är mål man kan ha viss sympati för, men det är också mål som är avklarade. De är färdiga och avbockade, och står nu inför mycket stora utmaningar: 150 000 unga söker jobb utan att få ett, 12 000 barn lämnar nionde klass utan att ha med sig det de behöver för att gå vidare till gymnasiet, och i Alliansens takt kommer vi att nå klimatmålen först för sent.Om fyra dagar möter statsministern sina partiledarkolleger i Alliansen i föräldrahem i Maramö. Jag vill därför fråga: När ni kommer ut från stugvärmen, har ni med er någon ny politik och några idéer för att möta utmaningarna med jobben, skolan och klimatet? Eller blir det bara nya arbetsgrupper? är det som de rödgröna har misslyckats med att formera ett regeringsalternativ som står gentemot Alliansen. Det är i grunden det regeringspolitik till slut handlar om. Det sitter åtta partier i denna riksdag, och det finns inget parti som har större stöd än . Ödmjukt ska man då inför svenska väljare erkänna att ingen ensam kan göra anspråk på regeringsmakten. Var och en av oss som representerar olika parter vill mycket, men förmågan att regera tillsammans med andra avgör om man kan bära regeringsmakten. Det har Alliansen insett, men det saknar de rödgröna partierna insikt om. Vad vi än producerar i Maramö gör vi alltså mer än vad ni har åstadkommit tillsammans . är det mer tydligt än annars att statsministern är generationskamrat med - för det där måste väl ändå ha varit ironi. Jag kom med en fråga om vad Alliansen vill göra åt den växande arbetslösheten, de sjunkande resultaten i skolan och den skenande klimatförändringen, och Alliansens företrädare svarar genom att börja prata om oppositionen. Jag är uppriktigt oroad över att statsministern verkar ägna mer uppmärksamhet åt hur man ska hantera ett valresultat om än åt de utmaningar står inför här och . Jag kan upplysa om en sak: Det är inte så att utmaningarna när det gäller skolan, jobben och klimatet tar paus i väntan på resultaten från Alliansens arbetsgrupper. Därför vill jag än en gång fråga statsministern: När ni kommer ut från mötet i , kommer ni att ha någon ny politik att presentera? Eller är det någon annan typ av möte - ska ni spåna valsloganer en gång till? Jag är jättestolt över att få delta i möten som också handlar om att förbereda mig för kommande val och lägga grund för hur vi ska möta framtidsutmaningar. Jag är dock även stolt över att har antagit den budget som innehöll satsningar på 23 miljarder till bland annat skolan och forskning och innovation. Vi gör detta i ett där nära nog alla andra drar ned, höjer skatter och gör nedskärningar på många områden. satsar för att kunna möta en internationell konjunkturavmattning och minskad efterfrågan på många av våra exportprodukter. Ja, det får sysselsättningseffekt här, som i många andra länder, men vi har haft resurser och utrymme att göra investeringar som andra saknar resurser för. Det tycker jag i grunden är bra. Det är effekten av en ansvarsfull politik. Jag ska gärna erkänna att det tar tid att få till förändringar av resultaten i den svenska skolan - därför att reformer tar tid. Vi visste vad vi ville göra bland annat när det gäller betygssystemet när vi tillträdde 2006, men det var först som sjätteklassarna fick nya betyg . Sådana är ledtiderna i demokratin, och det tar naturligtvis innan resultaten syns. Det finns många skäl för ett samhälle att straffa dem som begår brott på olika sätt, statsministern. Delvis handlar det givetvis om att man ska skydda samhället och de laglydiga medborgarna från grova brottslingar. Om man håller dem inlåsta kan de inte begå nya brott; det är ganska enkelt att förstå. Det är en viktig poäng.En annan viktig poäng är att vi på något sätt måste upprätthålla respekten för de lagar som vi stiftar i den här församlingen i god demokratisk ordning. Ett annat skäl är att de som blir offer för ett brott har rätt till upprättelse på olika sätt.Statsministern och även justitieministern har i många olika sammanhang gjort ett stort nummer av att man har skärpt straffen mycket, särskilt vad gäller grova våldsbrott. kunde vi ta del av en granskning från som visar att de så kallade skärpningarna inte har gett någon effekt över huvud taget. Straffnivåerna ligger kvar på ungefär samma nivå som tidigare.Min fråga till statsministern är: När tänker regeringen vidta åtgärder som faktiskt får effekt och som skärper straffen på riktigt? Rättsstatens princip bygger på att vi stiftar lag i riksdag och att ett självständigt rättsväsen sedan har att både göra uttolkning och formera praxis. Det är via domstolspraxis som det faktiska utfallet i verkställighet av olika straffpåföljder uttolkas. Ofta fattar beslut om långa spann inom vilka man ska lägga straffpåföljderna, och det är sedan i domstol som detta uttolkas. Det tycker jag är en riktig ordning.Detta gör att vi med en majoritet till stöd i kan fatta beslut om att vi vill se straffskärpningar för våldsbrott, vilket vi också initialt såg att man i rättsväsendet rättade sig efter för att sedan återgå till kortare påföljder, så som det såg ut förut. Vi har också sett en praxisförskjutning när det gäller påföljder för narkotikabrott, vilket gör att vi just nu ser en bred strafförkortning i Sverige.Detta tar jag på fullt allvar. Det gör hela regeringen. Vi analyserar och följer detta och förbereder oss för att eventuellt vidta olika åtgärder. Vi är inte färdiga med analysen. Men det är helt rätt utformat med lagstiftning, och praxisförskjutning sker i domstolar. Jag vill inte ändra på det, utan det ska se ut så. Det är behjärtansvärt att statsministern ändå erkänner att problematiken finns. Jag är väl medveten om ordningen. Jag har inget annat att säga om den än vad statsministern har.Men det jag frågade var vilka åtgärder man avser att vidta för att komma åt problematiken. Detta är bevisligen ett problem. Om nu domstolarna väljer att och ständigt, oavsett vilka signaler vi sänder ut härifrån eller från , lägga sig i den nedre delen av straffskalan får det ingen effekt. Det skadar inte minst tilltron till hela systemet när regeringen sänder ut signalen om att det ska bli straffskärpningar och att vi ska ta brotten på allvar och det sedan inte händer någonting. Det skadar tilltron till hela systemet, och så kan vi inte ha det.Jag upprepar min fråga, herr talman: När får vi se åtgärder - och vilka åtgärder får vi se - från regeringen avseende denna problematik? Vi har beställt en översyn som kommer . Utvecklingen är inte alldeles entydig. Regeringen och har fattat beslut om att till exempel införa en ny straffnivå när det gäller det som kallas för synnerligen grov misshandel. Där har vi lagt minimistraff i straffskalan. Det beror på att vi senare såg att den tidigare straffskalan för grov misshandel, som rörde sig från ett till , i realiteten i utfall bara låg nere på miniminivåerna. Jag tycker att det finns all anledning att analysera hur detta med synnerligen grov misshandel har använts.Det är likadant när det gäller det faktum att vi har ändrat i straffskalan för mord, som tidigare antingen gav upp till eller livstid. Där har vi nu sagt att skalan går upp till eller livstid.Det finns anledning att analysera detta, men det är inte någon entydig utveckling. Den stora förskjutningen har gällt narkotikapåföljderna. Det finns anledning att analysera detta särskilt. Vi ska återkomma. Vi har bland annat fått analysen beställd till , och vi följer detta mycket noga. Där redovisades att löneandelen av det samlade produktionsresultatet har sjunkit , medan vinstandelen har ökat. Politiken för ökade vinstandelar har ofta motiverats med att den ska öka investeringarna och minska arbetslösheten. Resultatet har emellertid blivit det motsatta. Investeringarna som andel av bnp har trendmässigt minskat , och arbetslösheten har tredubblats.Som bland annat dokumentären, , och professor har konstaterat går regeringens ekonomiska politik i form av jobbskatteavdrag och försämring av a-kassa, sjukförsäkring och arbetsmarknadspolitik ut på att minska löneökningarna. Regeringen har emellertid varit ovillig att erkänna detta.Lägre löneökningar leder till lägre efterfrågan, vilket i sin tur påverkar bnp och sysselsättning negativt. Det faktiska resultatet av regeringens politik har blivit detta. Vi har högre arbetslöshet, lägre sysselsättningsgrad och en ungdomsarbetslöshet som ligger på genomsnittet för euroländerna.Min fråga till statsministern blir: Är du villig att erkänna att hela er arbetslinje går ut på att sätta press på lönerna nedåt? Vi sade till svenska folket att det måste löna sig bättre att arbeta, och vi har levererat mycket breda skattesänkningar för alla dem som jobbar deltid såväl som heltid och för låg- såväl som normalinkomsttagare.Ulla framställer frågan som att lyckoriket rådde 1980. Då gick jag i . Det jag lärde mig det året var att det var generalstrejk i och att vi hade stora problem med vår ekonomi. Att framställa det som lyckoriket varifrån vi faller är något märkligt. Sanningen är att vi har haft en mycket bred reallöneförbättring åren därefter. Det går att belägga detta i alla typer av statistik.Det lönar sig bättre att arbeta än . Det är jag stolt över, och det har alliansregeringen bidragit till att möjliggöra. Trenden är mycket tydlig. Lönernas andel av det totala produktionsresultatet har minskat kraftigt, och vinstandelarna har ökat.Det har alltid lönat sig att jobba, . Det du har gjort med jobbskatteavdraget är att sätta en press på arbetstagarna och säga: får ni sänkt skatt, och då kommer ni inte att kräva så stora löneökningar. Det är det hela teorin går ut på.Din finansminister var tidigt ute och krävde att ingångslönerna i kommunsektorn skulle minska. Han tyckte att 16 000 för en undersköterska var för mycket. Din vice statsminister hängde på och krävde sänkta ingångslöner i kommunsektorn . Sedan toppade din näringsminister detta med att kräva sänkta ingångslöner på hela arbetsmarknaden. Resultatet av det skulle i så fall bli ungefär 8 500 för en undersköterska.Du var ute i och tyckte att behövde fler låglönejobb. Alla de reformer ni har gjort - försämringarna i a-kassan, försämringarna i sjukförsäkringen och försämringarna i arbetsmarknaden samt jobbskatteavdraget - leder till en press nedåt på lönerna. Detta säger fler och fler: , , och även dokumentären. Stå upp för er politik! I höjer vi lönerna. Vi avviker därmed från många andra länder, där man ägnar sig åt att sänka lönerna. Det tycker jag i grunden är bra. Vi har alltså förenat höjda löner med lägre skatt. Är det någonting som vi dock har lärt oss är det att akta oss för inflationsdriven löneutveckling, det vill säga att det på papperet ser ut som att man får höjd lön, men köpkraften förstärks inte.Så hade vi det . Det var många, inte minst lågavlönade, som sade: Detta är ingen bra utveckling. Vi vill ha förstärkt köpkraft. Vi vill se att effekterna av vårt arbete blir att vi får råd med mer - att vi kanske har råd med lite semester och kan unna våra barn lite mer. Det är den utveckling har sett. Det är i grunden bra.Vi ska fortsätta ha denna utveckling . Jag är beredd att ta fler steg för att göra det mer lönsamt att arbeta, och jag tycker definitivt att vi fortsatt ska förena det med att höja lönerna i . Men lönerna sätts av de avtalsslutande parterna och inte av politiker. samlades statsministern och hans kolleger bland de europeiska stats- och regeringscheferna och kom överens om EU:s så kallade långtidsbudget. Överenskommelsen var förhållandevis positiv jämfört med de förväntningar vi kanske hade. Den samlade budgetens omfång minskar, den svenska rabatten är värnad och den svenska medlemsavgiften har möjlighet att sjunka med ungefär 500 miljoner framöver. Det är en modernare EU-budget där det även finns möjlighet att satsa lite grann.Nu ligger bollen hos , där den tyske socialdemokratiske talmannen hotar med hemlig omröstning. Som tur är har åtminstone flera alliansledamöter från deklarerat att de röstar ja till budgeten. Inför statsministerns besök på , EU:s ordförandeland, vill jag fråga vad regeringscheferna kan göra och vad statsministern kan göra för att uppmuntra till bästa möjliga ansvarstagande för skattepengarna - för transparens, för värnandet av öppenhet och för bästa möjliga budgetutfall. Det är en bra uppgörelse som slutits. Den är bra för och för . Det är unikt att vi i denna för många europeiska länder svåra stund kunnat komma överens om en budget som något minskas i omfattning. Det innebär att , som stod inför risken av kraftigt ökade medlemsavgifter, kommer att få den mest oförändrade och något sjunkande medlemsavgiften kommande år.Nu ska detta hanteras av , och precis som angavs åker jag till EU:s ordförandeland . Det finns inskrivet lösningar som ökar flexibiliteten i användandet av resurserna, som vi vet är viktigt för . Det är inte upp till oss att diskutera beslutsmetoderna i , men en bärande tanke i ett parlament är att man söker sig dit för att representera sina väljare. Rimligen blir det svårt om man röstar hemligt.Jag har noterat och välkomnar det faktum att alliansledamöterna i har sagt sig stå bakom budgeten och rösta för den. Jag skulle vilja ta vid där slutade. Hon beskrev ju Alliansens politik i rätt mörka ordalag. Jag delar inte alls hennes slutsatser. Vi kan bland annat glädjas över att vi har 200 000 fler sysselsatta.Trots att vi befinner oss i en lågkonjunktur kom det ganska glädjande rapporter från SCB . De visar att vi jämfört med januari har en rejäl ökning i sysselsättningen. Tyvärr når det inte alla. Framför allt känner jag oro för många av våra ungdomar, som går arbetslösa alldeles för länge.Min fråga till statsministern blir därför: Hur ska en politik se ut framöver för att svenska ungdomar ska få del av den glädjande sysselsättningsökning som vi förhoppningsvis ser från och med nu? Så är det, under Alliansens tid vid makten har sysselsättningen successivt ökat. Fler kommer in i arbetslivet. Jag ska dock inte sticka under stol med att en av de svåraste utmaningarna är hur vi ska sänka trösklarna för unga människor att kunna komma in på arbetsmarknaden.Några saker måste göras. Vi måste se till att skolan når bättre resultat. Alldeles för många hoppar av eller har otillräckliga kunskaper. I många länder jobbar man med lärlingsformat, med tenureutbildningar - lite av det vi diskuterar inom den så kallade jobbpakten där vi försöker förena arbete med utbildning under handledning. Vi måste erkänna att det är sådant som vi gjort för lite av. Där har andra gjort mer. Det verkar vara ett sätt att få det att fungera bättre.Vi tror också att man ska sänka kostnaderna men ändå ha samma lönenivåer för unga som får jobb. Vi har använt det i vissa branscher och när det gällt att anställa dem som är under 26. Vi tittar löpande på ytterligare åtgärder, såsom bättre coachningsstöd och bättre möjligheter att komplettera luckor i utbildningen. Jag tror att man behöver göra allt detta för att fler unga ska få möjlighet att komma in i arbetslivet. Jag har en fråga som gäller ett löfte från en myndighet till en yrkesgrupp, om det löftet ska hållas och vad som händer om det inte hålls.År 2008 beslutade regeringen tillsammans med och ålfiskarna på om fortsatt fiske av ål. Yrkesfiskarna drog då ned på sitt fiske. fattade beslut om att stoppa allt fiske av ål på . I samband med det beslutet lovade generaldirektören för ersättning till dessa yrkesfiskare. Det löftet har inte hållits, vare sig beträffande förlorad inkomst eller beträffande de redskap som ligger och ruttnar på land. Därefter har införlivats i den nya myndigheten medan ansvaret för ersättningen hamnat på regeringens bord.Hur ser statsministern på att det utlovade löftet från en statlig myndighet till en yrkesgrupp inte hålls? Jag känner inte till exakta fakta i ärendet och ska därför inte försöka framställa det så. Det jag känner till är att ål, liksom en del andra delar i fiskbeståndet, ständigt diskuteras utifrån uthållighet och ifall det finns tillräckligt stora bestånd. Vi har talat mycket om exempelvis torskens status i . Jag har naturligtvis kunnat följa diskussionen om hur ålen klarar sig givet miljögifter, givet olika former av prövningar.Vad exakt som varit bedömningen och vad en generaldirektör har lovat ber jag att få återkomma till i annat sammanhang, för det är jag inte helt insatt i. Det handlar om ett brutet löfte, om att en myndighetschef inte håller det löfte han avgivit. Det är poängen. Yrkesfiskarna står så att säga på torra land och får inte den ersättning som de utlovats. En generaldirektör har en tydlig domän inom vilken han eller hon kan röra sig. Det viktigt att de gör det.När det gäller olika former av ersättning hänförs det ofta till budgetar av skilda slag, som i sista hand förfogar över. Det är därför jag säger att jag inte är insatt i detta enskilda ärende och vem som egentligen ska fullfölja ett sådant löfte. Det måste rimligen hänga ihop med vem som utställer löftet. Jag vet inte i detalj mer än så. Jag har en fråga som delvis varit uppe till diskussion , nämligen , men jag vill även tala om . Jag vill ta upp hur regeringen gör för att tillgodose svenska folkets behov av att genom ett ansvarsfullt agerande äga bolag.Vi i näringsutskottet fick en hel del information inför köpet av Nuon. Vi förutsätter att den informationen stämmer. Det innebär att den kommit från och från bolaget. gick det inte som det var tänkt, och jag drar därför en parallell till . Det var en likadan situation. Någonting gick inte som det var tänkt. Regeringen borde ha haft, och hade säkert också, en hel del information, men vi har ändå haft två klara misslyckanden.Därför vill jag fråga statsministern om man nu har upprättat ett system som förhindrar den typen av misslyckanden som vi kunnat se i dessa två fall. jag varit i politiken, och oavsett vilka som varit i regeringsställning, har jag sett att ifall det varit fråga om att köpa eller sälja något har alla alltid varit överens om att det skett till fel pris. Ofta är man dessutom väldigt snabbt färdig med den analysen. Min erfarenhet är att den oftast görs för tidigt och att man ofta måste vänta innan man de facto kan avsluta med formuleringar av typen misslyckad eller lyckad.I någon mån är det som förvärvats och finns kvar fortfarande föremål för utveckling. Man måste då se till vilken avkastning verksamheten ger och hur det som man köpt som del av företaget fungerar. Dessutom tycker jag att det är viktigt att hålla på principen att även när staten är helägare till bolag görs de affärsmässiga bedömningarna i bolaget skilt från regeringsmakten och att det finns ett särskilt ansvar för ledning och styrelse. Så tycker jag att det är . Så tycker jag att det ska vara i framtiden.Vi är till och med beredda att titta på ifall vi ska lägga över det tydliga ansvarsägandet, eller utförandet av ansvaret kring ägandet, i en egen verksmyndighet just för att ännu tydligare skilja det från regeringsmakten. Vi styr rimligen inte stora bolag från kanslihusstolar. Jag vill fortsätta på spåret angående och affären med Nuon.Statsministern brukar själv säga att vi alltid ska vara rädda om skattebetalarnas pengar. Där är vi väl helt överens.Med tanke på den summa betalade för Nuon och utifrån det uppkomna läget finns det all anledning att känna en viss oro inför framtiden.Det gäller inte minst det som handlar om omställningen till mer miljövänlig energi. Det var ett av de tyngsta argumenten för att affären skulle genomföras. Vi skulle höja teknikkunskapen så att vi skulle kunna få en bättre miljö för framtiden.Mot bakgrund av det undrar jag om det även kommer att vara möjligt med det ekonomiska läge som har. Man bör ställa frågor om detta till ledning och styrelse. Vi har ett ägarinflytande. Det är viktigt att skilja detta åt.Det har ändrats i styrningen av och inriktningen bland annat mot mer förnybart.