kam-fs · H0C120130131fs · 2013-01-31 14:00:00 — Min fråga till miljöministern är: Hur ska vi lyckas få en livskraftig vargstam om vi misslyckas med alla åtgärder som skulle förbättra genetiken men däremot inför en ny licensjakt som om ingenting hade hänt? Tack för frågan! Den innehåller dock ett väldigt stort antal missuppfattningar.Regeringens rovdjurspolitik bygger på ett riksdagsbeslut som säger att vi ska ha livskraftiga rovdjursstammar i deras naturliga utbredningsområden. Detta ska ske med största hänsyn till människor och bygder. Det är vad vi försöker förverkliga.Den beslutade åtgärden av , som är expertmyndighet i det här sammanhanget, bygger på ett gediget forskningsunderlag från Skandulv, den nordiska rovdjursforskningen. Den är genomgången och analyserad i den Liljelundska utredningen. Den finns också i den svenska förvaltningsplanen som är inlämnad till kommissionen. Forskarna på Skandulv har själva sagt att detta var ett så framhastat uppdrag att man egentligen inte kan använda det. Det har inte hunnit granskas vetenskapligt i någon större krets, till exempel av den forskarpanel som ingick i Rovdjursutredningen.Sveriges ledande populationsgenetiker kritiserar hela idén om att man skulle kunna förbättra genetiken genom att skjuta ned vargstammen ytterligare. Det är inte bara miljöorganisationerna och forskarna som kritiserar politiken utan också EU-kommissionen.Det är visserligen inte första gången som bryter mot . Men det blir alltmer pinsamt för varje gång. Hur ska vi kunna tala om för andra länder att de måste sköta sin miljö om vi inte ens kan leva upp till ?Vore det inte bättre om regeringen försökte söka konstruktiva lösningar för att minimera de rovdjurskonflikter som trots allt kan uppstå i stället för att försöka skjuta bort problemet i dubbel bemärkelse? Om när gick in i EU hade lämnat in en förvaltningsplan för våra stora rovdjur så hade vi sluppit hela den här diskussionen. Enligt akin, och i det här fallet art- och habitatdirektivet, är det nämligen det man ska göra. Det ska bygga på vetenskapligt underlag, och det ska finnas en förvaltningsplan.Vi forcerar nu arbetet med att få in förvaltningsplaner för våra stora rovdjur. För de tre andra kommer det nu i närtid förvaltningsplaner för björn, lo och järv. Därmed gör vi som man säger i art- och habitatdirektivet.I en sådan här fråga är det oerhört viktigt att hitta en balans mellan de olika intressena. Det handlar om att hitta en långsiktig hanteringsordning för våra fyra stora rovdjur. Det är precis det som regeringen gör. Det arbetet tänker vi avsluta. Min fråga riktar sig till försvarsminister . Den handlar om insatser för att underlätta situationen för folket på horn.Under de senaste 20 åren har slitits itu av inbördeskrig. Med en långvarig förödande torka befinner sig mellan två och tre miljoner människor i akut behov av förnödenheter. Mer än ca 230 000 av dessa är barn som befinner sig i akut undernäring.Under 2009 och 2010 bidrog svenska marinen inom ramen för EU:s insats till att säkra Programs livsmedelstransporter i området från sjöröveri och väpnade rån. En tredje insats från sida förbereds i detta nu.Min fråga till försvarsministern är: Hur ser statsrådet på situationen med tanke på utvecklingen på , och kan bidra ytterligare? Tack för frågan! tar upp ett område som har präglats av att människorna har fått utstå väldigt stora prövningar. Det har präglats av krig, hungerkatastrofer och mycket annat lidande.Detta är ingenting som man löser med bara bistånd, bara militära insatser eller bara en enskild tillsägelse någonstans ifrån. Här gäller det att ta ett helhetsgrepp. Det har också drivit i EU. EU är väldigt tydligt om att det gäller att ta till flera metoder.Grundproblemet är en svag stat där man inte har haft kraft att kunna hålla ordning inne i sitt eget land och ännu mindre att kunna hålla ordning utanför sin kust. Det har inte heller varit möjligt att kunna komma in med mathjälp, eftersom till och med de transporterna har störts.Jag återkommer med vad gör i detta. Tack för svaret, försvarsministern! Det är en väldigt komplicerad situation som kräver väldigt mycket hjälp från olika håll.På marinbasen i i min hemstad pågår just nu övningar ombord på tillsammans med en helikopterenhet från F 17 och en bordningsstyrka från . Jag tänker själv besöka dem och följa övningarna.Förberedelserna har pågått . Viljan och engagemanget är stort. Det är många som är involverade. Det är länder och organisationer i . Det är också många processer och beslut som måste tas i den ordningen.Det är ändå viktigt att man får en liten redogörelse för just varför det kommer i den ordning den gör. Det gäller att man förbereder, och sedan kommer den formella hemställan från regeringen till . Det skulle jag väldigt mycket uppskatta från försvarsministern. När det gäller själva Eunavforinsatsen har och den svenska försvarsmakten med enheter deltagit, precis som säger. Försvarsmakten fick ganska tidigt ett förberedande uppdrag.Det tar tid att förbereda ett uppdrag när man ska göra det. Det gäller att se till att man har tillgänglig materiel och att man är rätt utrustad och rätt utbildad för att genomföra en sådan insats.Just nu bidrar med ett sjöövervakningsflygplan från och till EU:s träningsmission i , som den heter. Själva träningen och utbildningen av de somaliska säkerhetsstyrkorna sker i Uganda.Dessutom bidrar till något som heter EUCAP . Det handlar om att bygga upp kapacitet hos de somaliska myndigheterna och övervakningsdelar. Jag vänder mig till försvarsminister gäller soldatavhopp, ofinansierat materiel inom Försvarsmakten, nöjdhet med enveckasförsvaret från ministerns sida och ett uttalande från statsministern om att Försvarsmakten är ett särintresse.Man kan konstatera att regeringen har problem med försvarspolitiken.Försvarsmakten är ett nationellt intresse. I regeringsformen kap. 15 markeras Försvarsmaktens särskilda roll och uppgift. Försvarsmakten är en grundläggande uppgift för staten. Det är ett nationellt ansvar och ett nationellt intresse.Statsministern uttalande visar på ett ointresse och är att beteckna som rent struntprat. Det är också demoraliserande för personal inom Försvarsmakten och för dem som vi genom riksdagsbeslut sänt på internationella missioner i , i Kosovo med mera.Uttalandet förminskar vikten av Försvarsmaktens olika typer av problem och Försvarsmaktens insatser.Jag vill veta: Delar försvarsministern statsministerns uppfattning att Försvarsmakten är att beteckna som ett särintresse? Tack för frågan! Försvaret av är, precis som säger, en grundläggande uppgift för staten. Däremot måste de behov som myndigheten pekar på i de olika budgetprocesser vi har självklart vägas mot andra politikområden, till exempel rättsväsendet, som också är en grundläggande uppgift för staten.Politikens helhetsansvar och uppgift handlar sedan om att prioritera och väga olika behov mot varandra.När det gäller Försvarsmakten och försvarsreformen är vi mitt uppe i en omfattande reform, som jag har fått möjlighet att berätta en del om här i kammaren. är också medveten om att vi har fattat de här besluten tillsammans. Och vi ska hitta lösningar tillsammans just för att kunna skapa en så bra och effektiv försvarsmakt som möjligt. Tack för icke-svaret! Jag får alltså inte ett svar på om det här är ett särintresse i ministerns ögon eller inte.Jag skulle vilja nämna att , som var den förste försvarsministern som tillträdde efter maktskiftet 2006, nu har gjort ett uttalande. Han försöker naturligtvis vara diplomatisk och ha solidaritet med sina gamla partivänner och så vidare. Han skriver så här: "uppfattningen att skötseln av den är en väldigt grundläggande uppgift för en regering." Uppfattningen är alltså att skötseln av Försvarsmakten, att ha en försvarsmakt, är en väldigt grundläggande uppgift.Det här är ett sätt att tala om att det börjar gå för långt med den här typen av uttalanden om särintressen, med nöjdhet med en veckas försvar och så vidare. Vi var heller inte överens om att avskaffa värnplikten och införa det nya personalförsörjningssystemet. Det här genomfördes med tre rösters övervikt i . Det tycker jag var ett brott mot en tradition av breda överenskommelser.Är försvaret ett särintresse eller inte? Det finns uppenbarligen många som hämtar näring från. Det viktiga för mig är att som försvarsminister se till att vi kan bygga den försvarsförmåga som vi behöver i förhållande till hur det ser ut i vår omvärld.Då är självklart försvaret av och våra intressen en grundläggande uppgift. Sedan måste man alltid kunna föra en debatt om att det är olika intressen i en budgetprocess som måste vägas mot varandra. Det här är inga konstigheter. Det den här alliansregeringen har fått göra är faktiskt att bringa ordning i den oreda som Socialdemokraterna lämnade efter sig. Det var nedläggning efter nedläggning. Det var nedskärning efter nedskärning.Nu är försvaret på väg åt rätt håll. Då låter det ganska ihåligt i mina öron när bullrar på så i denna debatt. hade näringsutskottet och miljö- och jordbruksutskottet ett seminarium kring landsbygdsprogrammet.Vi fick många goda exempel på hur landsbygdsprogrammet har skapat positiva effekter runt om i landet när det gäller miljö, sysselsättning och regional utveckling.EU:s framtida jordbrukspolitik är just nu en väldigt aktuell fråga, och regeringen förhandlar just nu om dessa frågor i unionen. En oro som jag har och som jag delar med många andra handlar om hur landsbygdsprogrammet kommer att se ut . Det finns indikationer på att landsbygdsprogrammet kommer att reduceras kraftigt till förmån för direktstöden.Den första etappen är nu EU:s budget och långtidsbudget. Men min fråga till landsbygdsministern är: Hur kommer landsbygdsministern att agera för att få statsministern och finansministern att driva en tydlig svensk linje i förhandlingarna som ger oss ett starkt landsbygdsprogram även ? Tack så hjärtligt för frågeställningen! Jag delar den syn som talar om, det vill säga att landsbygdsprogrammet har inneburit att många nya verksamheter har startats på den svenska landsbygden men också att redan existerande verksamheter har vidgat sig verksamhetsmässigt och vad gäller antalet sysselsatta.Precis som säger är det under den vecka som kommer diskussioner om den budget som ska fördelas, om jag uttrycker mig enkelt, genom . Min åsikt är att vi måste prioritera landsbygdsprogrammet i förhållande, relativt, till de direktstöd som utbetalas genom Brysselsystemet. Jag vill tacka för svaret, men min oro kvarstår.De förhandlingar som vi har i kommer självklart att vara tuffa. Men jag tror att det är oerhört viktigt att landsbygdsministern arbetar inom regeringen för att se till att driva de här frågorna.Jag är orolig för att det, när budgeten landar, kommer att innebära att vi kommer att flytta pengar från den andra pelaren till den första pelaren. På så sätt kommer landsbygdsprogrammet att bli drabbat, och vi kommer att få en utveckling av den europeiska jordbrukspolitiken som vi inte vill se.Jag är oerhört orolig för att landsbygdsministern inte kommer att ha kraft nog att faktiskt få regeringen och statsministern och finansministern att driva den svenska linjen så att vi visar tydligt att vi vill ha en annan inriktning än den som jag tror är på väg. Det är återigen bara för mig att bekräfta det som säger. Det finns i andra delar av Europeiska unionen starka krafter som vill se en ökning av de direktstöd som förmedlas till den europeiska landsbygden på bekostnad av landsbygdsutvecklingen.Men som jag förmodar att väl känner till är den svenska inställningen förankrad i . Där sägs det att relativt ska den andra pelaren från svensk sida prioriteras. Vad jag förstår är det, med den EU-nämndsbekräftelse som finns, den absoluta linje som måste drivas av dem som förhandlar om fördelning likaväl som den totala mängden pengar som ska fördelas genom EU-systemet. Jag måste avslöja mig själv som en eventuell miljöbrottsling. Min fråga går till miljöminister jag blev riksdagsledamot var jag företagare . Som företagare lyder man under strängare lagar än man gör som privatperson.Jag minns en gång när jag var på väg till ett möte - jag har för mig att det var i mötet skulle äga rum. Då stannade vi till vid en rastplast för att sträcka på benen. Där i skogsbrynet låg ett lysrör slängt. Vi tog med oss det här lysröret utan att tänka oss så mycket för och lämnade in det på en miljöstation.Senare har jag förstått att det här kan ha gjort oss till miljöbrottslingar, för transport av farligt avfall ska anmälas till kommunen om man är ett företag. Och lysrör räknas som farligt avfall.Det här är naturligtvis ett extremt exempel. Men det är ett tecken på hur fyrkantig lagstiftningen på miljöområdet ibland kan upplevas.Inte sällan verkar det som att investeringar i miljöförbättrande åtgärder uteblir för att miljöprövningsprocessen för de miljöförbättrande åtgärderna blir för dyr och tidskrävande.Jag har hört att miljöministern adresserar de här problemen i olika omgångar. Kan ministern berätta mer om vilka förändringar vi kan förvänta oss. Tack för frågan! Det är inte ofta vi i frågestunden diskuterar enskilda ledamöters mörka förflutna. Men huvudfrågan handlar om hur vi förenklar miljötillstånd och hur vi ser till att miljölagstiftningen upprätthåller miljöintegriteten och blir starkare och effektivare. Men det handlar också om att adressera de stora och svåra problemen.Jag försöker i en femstegsraket att göra detta genom att förenkla för småföretagare och se till att de kan följa sitt ärende. Det handlar om att förkorta tiden för miljöprövning och att undvika det som jag kallar för pingpongförfarande i en miljöprövning genom att först se till att vi bestämmer vad som är en miljökonsekvensbeskrivning och sedan gör miljöprövningen.Det här förslaget har remitterats, och vi håller nu på att titta på texterna och avser att återkomma till med förenkling och förbättringsförslag i . Tack för ett mycket intressant svar! Jag är övertygad om att det här beskedet kommer att landa väl ute bland och sätta fart på miljöförbättrande investeringar.En fundering är naturligtvis om inte dessa förenklingar äventyrar kvaliteten i miljöprövningarna så att vi riskerar en sämre miljö. Hur säkrar regeringen att viktiga miljövärden värnas? Jag tror att det bästa sättet är att för det första vara väldigt noggrann med att hålla kvar och förstärka den sammanhållna miljöprövning som vi har i , där vi prövar miljöeffekter för verksamheter när det gäller mark, luft, vatten, kemikalier med mera i samma ärende. Då får man en helhetsbelysning.Jag tror också att det är viktigt att se till, vilket ligger i den här remissen som vi nu hanterar på departementet och avser att återkomma till med, att vi prövar rätt saker och att de myndigheter som ska hantera miljöprövning får tid och möjlighet att lägga kraft på de stora och svåra miljöproblemen.Det här är oerhört viktigt inte bara för företagarna, som frågeställaren påpekar, utan också för miljön. Det finns ju gott om exempel på när miljöprövningen har förhindrat eller försenat nödvändiga miljöinvesteringar hos enskilda företag, och jag hoppas och tror att de förslag vi återkommer med till ska adressera de här problemen på ett bra sätt. Tack för att jag får möjlighet att ställa en fråga trots att jag inte hade anmält det före kl. 13.00.Med anledning av de frågor som min partikollega tidigare ställde till försvarsministern kan man konstatera att på den ena frågan fick vi inget svar. Det kom heller inget svar när ställde samma fråga. På den andra frågan kan man konstatera att vi har fått ett svar som inte är med verkligheten överensstämmande.Det var ett ganska anmärkningsvärt uttalande från statsministern när han hävdade att försvaret är ett särintresse. I andra länder är det mycket möjligt att det hade resulterat i krav på avgång, eller i alla fall en offentlig avbön, när landets politiska ledare uttalar sig på det här sättet. Det är inte minst ett hån mot alla som jobbar inom Försvarsmakten och dem som har gett sina liv och även skadat sig i försvarets tjänst under åren.Jag skulle vilja veta om försvarsministern delar sin chefs åsikt i den här frågan. Anser hon att försvaret är ett särintresse eller ej? Det är ingen konstig fråga; den borde rendera ett enkelt svar. Tack för frågan! Jag kommer att svara på ungefär samma sätt som jag har gjort tidigare, nämligen att det är självklart att försvaret av är en grundläggande uppgift för staten. Det är en av statens kärnuppgifter.Däremot, precis som jag också sade i ett tidigare inlägg, måste de behov som myndigheten pekar på i budgetprocessen och i budgetsammanhang vägas mot andra politikområden. Olika politikområdens intressen vägs alltså mot varandra. Vi väger rättsväsen, sjukvård, politikområden och myndigheternas budgetäskande mot varandra.Sedan är det vi och ytterst statsministern som ska ha ett helhetsperspektiv och har helhetsansvaret för hur statens pengar ska fördelas. Det är det som kallas att ta ansvar. Vi kan konstatera att det var ett riktigt politikersvar som slingrar sig väldigt mycket runt frågan. svarar inte på rak arm ja eller nej på frågan om hon delar statsministerns åsikt.Den andra frågan som min partikollega ställde gällde försvarsförmågan och försvarskapaciteten. Försvarsministern hävdade då att regeringen hade fört en politik som gjorde att man nu rustar landet. Så tolkade jag det.Sanningen är att det är fullständigt tvärtom. Alliansregeringen i allmänhet och i synnerhet har fört en politik som har raserat Försvarsmakten. Vi har alltså en försvarskapacitet , vilket ÖB deklarerar och vilket man nu jagar honom, men det visste egentligen alla som är försvarsintresserade redan om.Sverigedemokraterna är det enda partiet i riksdag som budgeterar för ökade anslag för Försvarsmakten och också för en politik för att stärka försvaret.Min fråga är: Anser verkligen försvarsministern att försvarsförmåga är god och att det räcker med ? Det är ju så tidigare uttalanden har tolkats. måste vi få lite ordning på besticken. Alliansregeringen tillträdde 2006. På försvarspolitikens område hade vi då ett försvar som var nedmonterat. Man hade lagt ned regemente efter regemente. Man hade också slutat med försvarsplanering över huvud taget, så man hade förmodligen ingen uppfattning alls om någon som helst förmåga.Det alliansregeringen fick börja med var att först titta över vad som behövs, hur omvärldsläget ser ut och därefter ta initiativ till den stora reform som vi nu genomför som handlar om att ha just ett användbart försvar. Då kan vi konstatera att har försvarsförmåga stärks.Vi är dock inte färdiga, utan arbetet med försvarsreformen fortsätter för att nå de mål och den förmåga som har beställt av Försvarsmakten. Det är det som debatten handlar om. Min fråga går till kulturminister har gått ungefär sedan presenterades med buller och bång på Bok- och biblioteksmässan. En av de mycket konkreta punkterna som togs upp var den allt sämre läsförmågan och läsförståelsen hos våra barn och unga.Jag tycker att det tydligt framgår att utredaren anser att det är en mycket allvarlig sak som kräver omedelbara åtgärder. Var femte svensk elev når inte upp till den basnivå som definierar som nödvändig för att kunna tillgodogöra sig andra kunskaper.Jag vill helt enkelt fråga ministern: Vad gör regeringen? När får vi se kraftfulla förslag för ökad läskunnighet? presenterades, som påpekade, vid Bok- och biblioteksmässan. och även var debatten intensiv kring läsning, både i skolan och om läsning över huvud taget.Litteraturutredningen är ute på remiss fram till . Regeringen har redan tidigare förstärkt satsningen på läsning och skrivande i skolans lägre stadier med . Det var en av de första insatserna som gjordes när regeringen tillträdde 2006. Vi är djupt bekymrade över att läsförmågan och läsningen som sådan går ned. Det var också därför vi tillsatte Litteraturutredningen.Under vår mandatperiod har vi gjort skolbiblioteken obligatoriska genom en skärpning i skollagen. Hur man ytterligare kan stärka skolbiblioteken är också en fråga som lägger fram förslag om, så nu väntar jag in remissvaren. Tack för svaret! Det stämmer att regeringen har haft ett väldigt bra projekt när det gäller läsa-skriva-räkna i de lägre stadierna. Därför tycker vi socialdemokrater att det är ganska förvånande - eller rent ut sagt häpnadsväckande - att man lägger ned detta projekt när det nu har kommit så många signaler om brister i läskunnandet.Vi socialdemokrater har föreslagit att regeringen tar fram en nationell handlingsplan, och vi tycker att regeringen ska ge och ett uppdrag att intensifiera de läsfrämjande insatserna.Detta borde vi kunna komma överens om. Det gäller våra barns framtid. Varför vänta på remissvaren? Inte kommer någon av remissinstanserna att säga nej till ett läslyft och ökade läskunskaper.Detta måste i allra högsta grad oroa kulturministern, och vi socialdemokrater i hela väntar otåligt på förslag. talar om läsfrämjande. Under vår period har man fördubblat anslagen för läsfrämjande hos . Vi har också sett över bibliotekslagen. kommer att få ett förslag till en ny bibliotekslag före sommaren.Det är inte så märkligt att vi har en remissomgång. Vi är medvetna om att det här är en viktig fråga, men vi måste också hålla isär det lite grann. Det har gjorts stora satsningar i skolan. Jag nämnde detta med skolbiblioteken, och jag nämnde läsa-skriva-räkna-satsningen som förhoppningsvis också fått fäste. Men vi måste också gå igenom de olika förslag som har kommit med. Denna fråga är högprioriterad. Läsningen ligger fortfarande högt hos de allra flesta i . Men vi ser en nedgång bland de unga. Detta måste också analyseras. Beror den sjunkande läsförmågan eller läsförståelsen på att man inte läser litteratur? Är det andra fritidsintressen som är med och tävlar? Dessa frågor vill vi ha belysta innan vi återkommer med ett genomarbetat förslag till . Jag kan lova att jag har ett enormt engagemang i denna fråga och att jag inte kommer att släppa den.