kam-fs · H0C120130502fs · 2013-05-02 14:01:00 — Visstidsanställningar, delade turer och ofrivilliga deltider är några av de saker som gör att kvinnor inte får en lön som de kan leva på. Kvinnodominerade yrken värderas inte lika högt som mansdominerade yrken, trots att det ofta ställs väldigt höga krav på utbildning.Regeringen har inte lagt fram några förslag som motverkar det här. Snarare tvärtom har finansministern uttryckt att löneläget är för högt för just de som jobbar inom vård, skola och omsorg, där många kvinnor finns.Vilka konkreta förslag avser jämställdhetsministern att lägga fram så att nästa generation kvinnor inte ska förlora under sitt arbetsliv? Tack, , för frågan som är min absoluta hjärtefråga och som jag gärna talar om.Den här regeringen har inte gjort någonting, säger . Den här regeringen har tillsatt en delegation för jämställdhet i arbetslivet. Den driver verkligen en stark opinionsbildning och har sett till att siffran 3,6 miljoner har fått fötter och förekommer väldigt mycket i politisk retorik.Jag ser tre viktiga områden när det gäller mer jämställda löner. Ett är ett jämställt föräldraskap. Den här regeringen har infört en jämställdhetsbonus för att fortsätta den utveckling som inleddes av en tidigare borgerlig regering , som förstärktes av en socialdemokratisk regering, och där det jämställda föräldraskapet står i fokus.De andra två områdena ber jag att få återkomma till i mitt nästa svar. Jag kan hålla med om att Delegationen för jämställdhet i arbetslivet är väldigt bra. De gör ett jättebra jobb och tar fram mycket fakta, och fakta är bra att ha. Men det är ju konkreta förslag som man måste ha om man vill få en förändring så att kvinnor inte ska förlora 3,6 miljoner under sitt arbetsliv, och inget av de förslagen har regeringen lagt fram.Jämställdhetsbonusen vet vi inte fungerar. Det blir inte så mycket mer med den. Man har också gjorts förändringar när det gäller lönekartläggningar. ska det bara göras . Det ska också vara behövligt att arbetsplatsen har minst 25 anställda. var det minst 10 anställda. Lönekartläggningarna gav resultat, men dessa måste man jobba med . Det kan man inte göra vart tredje år.Det var en konkret sak. Visstidsanställningar, som också drabbar kvinnor, har ni heller inte tagit tag i. visar i en rapport att medelåldern för visstidsanställda är och att det är flest kvinnor. Det är inte ungdomar eller tidigt i arbetslivet, utan det är mitt i arbetslivet som man fortfarande tvingas att ha en visstidsanställning. EU kritiserar oss därför. Vi jobbar för ett jämställt föräldraskap och en diskrimineringslagstiftning som fungerar. De förändringar som är gjorda ser vi nu över och återkommer i den delen med förslag om det behövs. Och vi har avsatt extra resurser för att ska kunna följa upp de aktiva åtgärderna ordentligt. När det gäller visstidsanställningar tycker vi, som de flesta i den här kammaren, att det är arbetsmarknadens parter som ska bestämma över arbetstiden.Till min glädje har jag sett att SKL, när de nu har slutit avtal med , säger att de ska göra vad de kan får att få bukt med bland annat de delade turerna. Det finns också på den privata sidan ett otillbörligt användande av deltid som norm som jag hoppas att man ska ta tag i på den sidan.Att vi inte har gjort någonting motsägs av att vi nu inför karriärlöner för lärare, ett av de tydligast underbetalda kvinnoyrkena. Ett antal lärare i hela kommer att få högre löner tack vare regeringens politik. Jag har en fråga till socialförsäkringsminister för socialförsäkringens rapport har redan varit uppe till diskussion här i kammaren. När jag läser den ser jag lite andra siffror än de som refererade till.Den grupp som passivt satts i långtidssjukskrivning av en socialdemokratisk regering kommer över i arbetslivsintroduktion, och glädjande nog ser jag att hälften av dem faktiskt stannar kvar, fastän de ofta har varit sjukskrivna i ett halvt eller upp till ett helt decennium.Sedan ministern tillträdde efter valet har regeringen gjort ett antal förbättringar i den redan bra sjukförsäkringsreformen. Jag skulle vilja fråga ministern hur han ser på dessa förändringars potential att möta de frågeställningar som lyfts fram i rapporten - jag förväntar mig att sådana rapporter kommer senare - och om ministern kan ge lite information om det arbetet. Låt mig först säga att jag tror att det alltid kommer att finnas potential till förbättringar. Vi kommer att lära oss saker efter hand, och det är naturligtvis inget nytt vare sig det gäller den här frågan eller den här reformen. Men det finns de som inte vill se att verkligheten förändras och som aldrig har skäl att göra revideringar.Två saker är viktiga att säga. När den identifierade gruppen nollklassade, som man lite slarvigt säger - människor utan sjukpenninggrundande inkomst som hade haft den tidsbegränsade formen av förtidspension som var en väldigt dålig reform totalt sett - försvann riskerade de att hamna i ett läge med behov av försörjningsstöd. Där finns det nu en speciell form av sjukpenning som undviker den risken. Den finns dock inte med i analysen, för den kom efter den här förändringen.Det andra som jag tycker är viktigt att säga, som också uppmärksammas i rapporten om man läser den noggrant, är att det länge har funnits brister i samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen. Detta beskrivs, tycker jag, väl i rapporten och också de orsaker som låg bakom tidiga insatser. Det är en stor summa pengar som har använts för tidiga gemensamma insatser. Tack så mycket för svaret, statsrådet. Det sistnämnda var väldigt viktigt, just samverkan mellan . Det tror jag är en nyckel för att kunna få individen att mötas av förståelse när man går mellan olika regelverk som ju måste riggas för att ta hand om människor med arbetsoförmåga på grund av sjukdom men också människor som är arbetslösa och står långt ifrån arbetsmarknaden.Glädjande nog ska socialförsäkringsutskottet ha en öppen utfrågning senare under den här månaden just med inriktning på det som heter arbetsförmågeinstrumentet. Ministern kanske har möjlighet att lite förtida kommentera det förslag som har tagits fram just för att och Arbetsförmedlingen ska göra arbetsförmågebedömningar som är mer lika trots sina väldigt olika uppdrag i övrigt. Det här tycker jag är typexempel på brister som vi egentligen har haft under många, och som vi inte har gjort tillräckligt mycket åt, det vill säga svårigheten att på allvar bedöma arbetsförmågan hos en person som är sjukskriven och därefter bedöma arbetsförmågan hos en person som finns i Arbetsförmedlingen. Det har funnits sakliga brister, alltså vad som i genuin mening är en arbetsförmåga, hur man ska ta till vara den arbetsförmåga som finns och ändå ha respekt för den som inte finns. Det där är svåra saker. Det handlar också om hur Arbetsförmedlingen och ska få en gemensam syn på hur arbetsförmågan ska kunna användas. Där tror jag att verktyget som allt oftare kallas för arbetsförmågeutredningar, som är en gemensam process mellan och Arbetsförmedlingen och där individen själv har en stor inverkan genom att beskriva sin egen arbetsförmåga, är ett viktigt och stort steg framåt.Det finns fortsatt utrymme för att tycka olika om detta. Vi kommer inte att sakna den sortens exempel heller . Jag har en fråga till statsrådet är ett av de länder där vi blir som äldst, och enligt dagens prognoser kommer andelen äldre att öka från till till 2050. Medellivslängden ökar, och vi blir fler individer. Vi vet att det finns behov av personal i vård- och omsorgsyrkena, inte minst i storstadsregionerna. Enligt en prognos från här i kommer antalet invånare i länet som är att öka till 2030. har intresset för gymnasieskolans vård- och omsorgsutbildningar sjunkit dramatiskt, , och det är betydligt färre ungdomar som fullgör de här programmen här i län.Min fråga är därför till statsrådet: Vad avser regeringen att göra för att möta de snabbt växande personalbehoven i äldreomsorgen? Tack för frågan, ! Det är en fantastisk välfärdsutveckling att vi blir allt äldre. Det som har visat sig är dessutom att vi lägger fler friska år till livet medan sjukdomstiden i slutet av livet tenderar att vara ungefär lika lång som den har varit tidigare.Personalförsörjningen inom äldreomsorgen är ett mycket stort problem. Jag menar att vi måste tala om den här sektorn som en framtidsbransch, därför att där kommer det att behövas människor och där kommer man att kunna få ett arbete.Det regeringen har gjort för att stödja kommunerna, som ju har huvudansvaret för personalförsörjningen, är att vi har tagit fram ett omsorgslyft där vi erbjuder kommunerna utbildningar åt sin personal. Det handlar både om basutbildning och om specialistutbildning för undersköterskor. Vi har också en ledarskapsutbildning på plats, för äldreomsorgens chefer är mycket viktiga i det här perspektivet. Möjligheten att starta och driva egen verksamhet tror jag är ytterligare en positiv faktor som gör att man kan se det här inte som ett genomgångsyrke utan som någonting som man kan ägna sig åt under ett helt yrkesliv. Det låter ju mycket bra, men jag förstår av statsrådets svar att det huvudsakligen är inriktat på dem som redan har jobb i äldreomsorgen. Min fråga sträcker sig kanske lite längre på det sättet att den handlar om de unga människorna. Det är de som här i , med vår ändå ganska breda arbetsmarknad, inte verkar vilja gå dessa gymnasieutbildningar.Det pågår kanske slutförhandlingar mellan regeringen och arbetsmarknadens parter kring bland annat yrkesintroduktionsjobb. Kan statsrådet säga om det skulle vara möjligt med någonting som påminner om lärlingsutbildningar för att göra det mer lockande för unga människor i gymnasieåldern att gå omsorgsprogrammet? På så sätt skulle de kunna veta att det sedan finns goda chanser att få det första ordentliga jobbet den vägen. Jag är övertygad om att vi behöver ha många vägar in i det här yrket. Dels behöver vi ha en gymnasieutbildning som ter sig attraktiv och där man har möjlighet till praktik . Det kan man också göra som en lärlingsutbildning inom gymnasieskolans ram . Alltför få väljer dock det här, men jag menar att om vi talar om det här som en framtidsbransch och om vi beskriver att det faktiskt finns utvecklingsmöjlighet inom yrket har det betydelse inte bara för dem som är i yrket utan också för dem som kan vara på väg in.Sedan tror jag att vi fortsatt behöver ha en bra vuxenutbildning på det här området. Det är många som i ett annat yrke ger sig in i den här branschen och ser vilka fantastiska möjligheter till att fylla dagen med meningsfullt arbete som finns inom den här sektorn. Många vägar in i yrket är alltså viktigt.Jag vill inte föregripa de förhandlingar som äger rum just , men jag menar att öppenheten inför att pröva olika sätt att få in människor i yrket så att de kan lära känna de fantastiska möjligheter som finns inom yrket behöver vidgas ytterligare. Det finns en hel del olika vägar att gå, men det behöver göras mer. Jag har en fråga till justitieministern med anledning av det som senare kommer att rösta om, nämligen bevakning ombord på svenska fartyg.Regeringens lagförslag går ut på att svenska rederier, enligt samma princip som i exempelvis , ska få anlita privata säkerhetsföretag för att skydda fartyg mot piratangrepp. I detta ingår uppgifter av rent militär karaktär.Ekot har i en serie nyhetsinslag visat på allvarliga problem med denna verksamhet. Oskyldiga fiskare har skjutits till döds. I ett av fallen var ett norskt fartyg inblandat, men de norska myndigheterna har inte agerat.Jag undrar: Hur avser justitieministern att säkerställa att eventuella överträdelser av privata, militära säkerhetsvakter verkligen rapporteras in och hanteras på ett korrekt rättsligt sätt i om detta kommer att förekomma på svenska handelsfartyg? Låt oss börja med den problematik som vi försöker hantera. Det är farligt att bedriva fartygsverksamhet och försöka ta sig fram i vissa delar av världen. Det finns ett otal exempel på problem med modernt sjöröveri eller piratverksamhet. Det är ett problem som gör att situationen ute på fartyg kan vara nog så illavarslande och farlig.Av det skälet har det funnits ett tryck från näringen att ha möjlighet till ett bättre skydd. Det innefattar möjligheten att anlita säkerhetspersonal. Vi har efter bästa förmåga försökt formulera en sådan möjlighet i den proposition som har att ta ställning till. Jag tror att det är alldeles nödvändigt att man har möjlighet till detta om vi vill säkerställa den här typen av transporter. är en bra väg, och den är dessutom miljövänlig, men det måste ju vara säkert för dem som bedriver verksamheten också. Det återstår många problem. Transportstyrelsen ska bli tillståndsgivande och kontrollmyndighet, är det tänkt, i vissa delar i samråd med . Enligt regeringens lagförslag kommer rederierna själva att få förtroendet att utöva en långtgående egenkontroll. Ansvarig tjänsteman på Transportstyrelsen har förklarat för att myndigheten inte kommer att kunna utöva någon mer ingående kontroll till exempel av personal.Ekot har till exempel visat på bristande inrapportering av incidenter, vilket ter sig logiskt med tanke på att det finns få incitament för näringen att rapportera.Mot bakgrund av internationella erfarenheter undrar jag vad justitieministern avser att göra för att säkerställa att alla frågetecken, inte minst av juridisk art, gällande de rättsliga aspekterna är utredda till dess att lagen träder i kraft . Jag tror inte att vi kommer att kunna reda ut varje frågetecken som kan uppstå. Det ligger i sakens natur att Transportstyrelsen och har svårt att i detalj följa verksamhet som sker långt ute på havet i andra världsdelar. Det är ju det som det handlar om. Det är synnerligen svårt, och därför måste rederierna ta ett stort eget ansvar för att rapportera incidenter och följa de regler som gäller.De myndigheter som har fått uppgifter i anslutning till den här förändringen i regelverket som vi föreslår har ett viktigt uppdrag, och vi kommer naturligtvis att följa det noga. Men det är ett gränsland som är svårhanterligt.Fokus har för oss varit att efter bästa förmåga åtminstone ge dessa svenska fartyg en möjlighet att trygga besättningens säkerhet i samband med verksamheten. Sedan måste svenska myndigheter och rederier ta ett delvis gemensamt ansvar för att få detta att fungera. Det är en liten verksamhet, och vi kommer naturligtvis att försöka att noga följa vad som händer, men det ligger i sakens natur att det innebär stora svårigheter, eftersom båtarna inte är hemmavid. Min fråga går till socialminister svåra situationen för vården i bland annat har debatterats med ministern här i kammaren . Det råder på många håll svår brist på vårdplatser, och det är långa väntetider. Men i min hemkommun är konkurrensen stor mellan vårdcentralerna. öppnades ytterligare en vårdcentral. I hopp om att få patienter listade tog man sig för att besöka en av stadens krogar där det pågick en fest för gymnasieungdomar. De ungdomar som listade sig bjöds på entrén, vilket ju för dem innebar ytterligare en slant att spendera inne på krogen.Det har visat sig att många ungdomar inte förstod vad det handlade om. Någon har uttryckt att de kände igen logotyp men trodde att det handlade om kollektivtrafiken, för det var ju bara ett enkelt papper de skulle underteckna.Jag undrar vilka slutsatser ministern drar när vi kommit så långt i hälsovalet att man tar till sådana marknadsföringsmetoder. Det var ju inte vilken vara som helst som skulle marknadsföras. Jag har bara kunnat läsa om det i tidningarna, men om den bild som framträder är sann är det naturligtvis helt oacceptabelt. Det som förekommit, om man får tro tidningarna, är någonting som vi absolut inte vill se någonstans, varken i eller någon annanstans. Jag utgår från att regionpolitikerna i tar ett samtal med aktörerna där för att säkerställa att det inte upprepas. Så ska det nämligen inte gå till.Att bedriva vård med skattebetalarnas pengar innebär ett förtroende. Det handlar om att leva upp till vissa krav i form av kvalitet, öppenhet, omständigheterna för personalen och så vidare. Det gäller i den typen av verksamhet även marknadsföring. Det som vi kunnat läsa om, ifall det är sant, är absolut oacceptabelt. Jag tycker att hälsovalet har gått över gränsen när man måste ta till sådana metoder. Det finns flera orter i där vårdcentralerna gärna vill lista unga och friska patienter. oroar det mig att det på andra orter råder brist på vårdcentraler och läkare.En hel del av ungdomarna i vill nu återlista sig hos den vårdcentral som de tidigare tillhörde och som de tyckte var helt okej, men då måste de ta kontakt med den vårdcentralen för att lista sig igen. Allt detta skapar en väldig byråkrati, onödiga kostnader och onödigt arbete.Är det inte dags att börja fundera på konsekvenserna när vi omvandlar det gemensamma till en marknad? Är det inte dags att börja se över vilka risker och nackdelar det medför när vi gör patienter till kunder? I har glädjande nog införandet av hälsoval, det vi kallar vårdval i andra delar av landet, skett i bred enighet. Det är jag mycket tacksam för. Jag tror att förutsättningarna för att bli väl fungerande blir ännu bättre om politiker av alla kulörer bidrar till att hitta de bästa möjliga formerna. Jag tror att man kan komplettera varandra.Självklart ska det finnas tydliga regler för listningen och för kvalitetskraven på verksamheter som finansieras av oss gemensamt. Jag kan helt kort nämna att vi bedriver ett arbete för att åstadkomma en etisk plattform för alla aktörer på området. Det ser jag som ett ytterligare steg för att stärka förtroendet för att vi använder pengarna på ett klokt sätt och är något som ytterst bidrar till att förstärka och förbättra kvaliteten i hälso- och sjukvården. Där har vi i generellt sett goda skäl att vara riktigt stolta. Min fråga går till justitieministern.Personuppgifter är som huvudregel offentliga inom den statliga förvaltningen, inklusive folkbokföring. Det gör det enkelt att få reda på adresser till vänner och bekanta, men det underlättar också för illasinnade personer att leta upp adresser i syfte att förfölja och hota och i värsta fall döda någon. Ofta är det kvinnor som drabbas.Det finns regler om sekretess för personuppgifter, men myndigheternas rutiner för att hantera reglerna fungerar ibland rätt dåligt, med förödande konsekvenser. I skatteutskottet behandlar vi just nu regeringens proposition om den framtida folkbokföringen. I den del där förslaget tar sikte på skyddade personuppgifter skriver regeringen att det pågår ett arbete i med att stärka skyddet för uppgifterna. Regeringen flaggar också för att det kan finnas anledning att återkomma till myndigheters rutiner.Denna viktiga fråga om skyddade personuppgifter uppmärksammas i motioner från S och V. Partierna verkar inte helt lugna med regeringens besked. Jag vill därför passa på att fråga justitieministern om hon kan säga något mer om det arbete som pågår och när kan förvänta sig förslag. Tack för frågan! Arbetet med att stärka skyddet för personer som utsätts för hot eller förföljelse är oerhört centralt. Det gäller inte minst personuppgifterna, som behöver skyddas. gav därför en utredare i uppdrag att se över skyddet av personuppgifter och lämna förslag. Det inkluderar naturligtvis både regelverk och rutiner. Syftet, som är mycket tydligt i uppdraget, är att höja skyddsnivån och rättssäkerheten för den som riskerar att utsättas för brott. Bakgrunden är de brister vi har stött på och som pekar på. Det händer att frågan hamnar mellan stolarna.I uppdraget ingår att överväga om , polisen eller någon annan myndighet ska göra de riskbedömningar som krävs och om beslutet om skyddsåtgärder ska fattas av samma myndighet. Uppdraget har sin utgångspunkt i den stalkningsutredning som vi gjorde . Den utredningen lade fram en rad olika förslag som rör hotade och förföljda. Vi har bett utredaren att även beakta förslag om att införa uppgifter om skyddsbehov i folkbokföringsdirektiven. Det pågår alltså en hel del arbete. Tack för svaret! Jag vill än en gång betona hur angeläget det är för skatteutskottet och, utgår jag från, för hela att reformarbetet inte drar ut . Det absolut bästa vore om ett säkrare regelverk för skyddade personuppgifter kunde vara på plats som huvuddelen av folkbokföringsändringarna träder i kraft, det vill säga den 1 januari 2014.Bedömer justitieministern att detta skulle kunna vara en realistisk förhoppning? Det uppdraget gav vi , så arbetet har pågått . Till utredarens försvar kan jag säga - det var en enmansutredning - att uppdraget även innehöll flera andra frågor, bland annat gällande tillträde till konvention om förebyggande och bekämpande av våld mot kvinnor. Det fanns alltså flera komplicerande faktorer.För att vara rak kan jag säga att det finns en någorlunda färdig departementspromemoria, som är på väg till trycket. Vi bör ha den . Det innebär att den är på gång, vilket är viktigt. Sedan handlar det om att remittera och diskutera förslagen.Jag delar uppfattningen att frågan är central och bör hanteras skyndsamt. Jag vågar inte säga när en proposition kan läggas fram, men min avsikt är inte att dra ut mer än vad som redan skett, vilket berott på att det har varit många olika frågor i utredningen.Frågan är angelägen. Om det råder nog ingen politisk oenighet. Min fråga anknyter till den föregående frågan. Jag vill ställa en fråga om kvinnor och barn som utsätts för mäns våld. Tyvärr är det ett stort samhällsproblem, vilket vi kan se dagligdags. går frågan till statsrådet , men den skulle egentligen kunna gå till vilken som helst av ministrarna. Det är ett samhällsproblem som berör alla närvarande ministrar.Statsrådet lade fram en proposition 2006/07 som skulle tydliggöra ansvaret för kommunerna att ge kvinnor och barn ett stöd. Tyvärr kan vi inte se det, utan det är mycket av ett geografiskt lotteri. Jag har märkt att kommunerna för att komma undan ansvaret i stället betecknar stödet som service. På det sättet behöver man inte besluta om insatser. Därmed är det inte heller möjligt att överklaga.Jag undrar vad statsrådet ämnar göra åt situationen, som både är rättsosäker och skapar otrygghet. Det visar att det finns ett stort engagemang i regeringen. Dessa frågor har vi - justitieministern, jämställdhetsministern och jag i egenskap av ansvarig för - samarbetat om på ett påtagligt sätt. Om vi ska lösa den här frågan krävs ett samarbete. Det nödvändiggör ett samarbete.Den problematik som tar upp vet vi finns. Lagstiftningen är ändrad, och lagstiftningen är inte något frivilligt valt arbete. Den ska efterföljas. Därför gör vi nu en kartläggning av hur det ser ut i kommunerna och vad det är som brister där det brister. Vi har även tillsatt vår särskilda samordnare mot våld i nära relationer, . I hennes uppgifter ingår både kartläggningsarbete och att lämna förslag till hur vi kan förbättra situationen. Hennes arbete pågår, och jag vet att hon gjort ett mycket bra inventeringsarbete som jag hoppas ska leda vidare till att hon kan lämna relevanta förslag för en ytterligare förbättring.