kam-ad · H1C120131002ad · 2013-10-02 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. begärde debatten eftersom det nu letas efter, provborras för och öppnas nya gruvor på många håll i landet utan att tillräcklig hänsyn tas till miljön, konflikter med markägare eller växande näringar som turism eller renbete.Vi gröna tycker att det är självklart att en modern gruv- och mineralindustri drivs av ett bättre miljöarbete. Man ska fullt ut ta ansvar för miljörisken och helt bekosta det återställande av naturen som krävs när en gruva är klar. Detta kräver en rad skärpningar av dagens lagstiftning och regler.En fråga jag tror att vi nu har mycket för ögonen har att göra med den konflikt som gäller planerna på en gruva i i kommun. Vi undrar nog alla varför samernas rättigheter plötsligt konsekvent ska åsidosättas till förmån för gruvbolagets. Vi i anser att det är oacceptabelt att samiska rättigheter ska underställas gruvbolagens på det sätt alliansregeringen har visat i sitt principbeslut gällande Rönnbäcksgruvan i . Därför, fru talman, är jag väldigt glad att näringsminister från deltar i debatten och då kan svara på frågan varför Alliansen tycker att samiska rättigheter alltid ska underställas gruvnäringen. Med detta, fru talman, hälsar jag välkommen till dagens debatt. Låt mig inleda med att välkomna dagens viktiga debatt om svensk mineralpolitik. Runt om i världen gör miljontals människor nu resan från fattigdom till medelklass. Det innebär bland annat att fler hus byggs, att fler får råd med mobiltelefon och att fler ställer krav på en god infrastruktur. Det är en resa med många utmaningar - inte minst det faktum att utveckling kräver råvaror, bland annat i form av malm och mineraler. Analyser visar att behovet kommer att vara fortsatt stort . Återvinning är bra, och den ska öka. Det är dock inte tillräckligt för att tillgodose den efterfrågan som finns. Vi behöver bryta nya metaller.I finns goda förutsättningar för att möta utvecklingen. Vi har mineralerna, men framför allt har vi stabila demokratiska institutioner och en miljölagstiftning som gör att vi kan utvinna våra resurser på ett hållbart och energieffektivt sätt. I och i jobbar tusentals människor med att producera järnmalm till broar, järnvägsräls och byggnader över hela världen. I finns planer på en gruva för mineraler som bland annat används i elbilar och vindkraftverk. En växande gruvnäring har möjlighet att vända avveckling till utveckling. Det påverkar samhällen och regioner genom fler företag och därmed fler jobb, men ibland också genom behov av nya bostäder, en förändrad landskapsbild, påverkan på miljön och en oro bland människor. Jag har stor respekt för den debatt som just nu förs, men jag hoppas att vi kan utgå från fakta och reda ut en del oklarheter kring de villkor som gäller för gruvor i . Ett vanligt påstående är att gruvnäringen inte bidrar till statskassan och därför borde beskattas hårdare. Det är en felaktig beskrivning - uppgick statens intäkter från gruvnäringen i form av utdelning och skatter till . Det är i runda tal en tredjedel av vad vi lägger på högre utbildning och forskning eller på bistånd. Utöver de direkta intäkterna till statskassan köper gruvbolagen tjänster från entreprenörer och underleverantörer till stora belopp. har de två dominerande gruvföretagen i gemensamt investerat 41 miljarder i sina verksamheter. Nästan 6 000 personer är sysselsatta inom gruvnäringen , och vi vet från forskning att ett arbetstillfälle i gruvnäringen genererar ett till två nya jobb i det omgivande samhället. Det påstås också ibland att mineralpolitiken låter utländska företag komma till , utvinna våra mineraltillgångar och föra vinsterna ur landet. Det är naturligtvis inte sant. Vår lagstiftning säger att företag som bedriver näringsverksamhet i ska göra det genom en svensk filial eller ett svenskt dotterbolag. Bolaget betalar bolagsskatt precis som alla andra företag i , oavsett nationalitet på dem som äger företaget. Av 16 gruvbolag i är 14 att beteckna som svenska, och alla 16 betalar skatt i . De företag som verkar i ska naturligtvis också följa svensk lagstiftning, oavsett ägarbild och oavsett om det handlar om ett gruvföretag eller ett pappersbruk. Från idé till etablerad gruva måste ett företag passera sex olika prövningar av fyra olika myndigheter eller domstolar. Vår miljölagstiftning är mycket långtgående, och det är jag väldigt stolt över. Gruvdrift kan dock tyvärr, precis som all annan industriell verksamhet, råka ut för olyckor och oförutsedda händelser som medför påverkan på miljön och på vår omgivning. Det är givetvis fullständigt oacceptabelt - det får inte gå fel. De fall som har debatterats i medierna handlar om två gruvor i . Gruvorna har gått i konkurs, och företagen har inte fonderat tillräckligt med medel för återställning. Företagen i dessa två aktuella fall fick sina miljötillstånd enligt en äldre miljölagstiftning där regelverket inte var tillräckligt tydligt. Det var helt enkelt slappare . Detta är nu åtgärdat i lagstiftningen - gruvföretag liksom andra företag som beviljas miljötillstånd ska ställa betydande belopp i säkerhet. Enligt principen att förorenaren betalar har gruvföretaget efterbehandlingsansvaret.Till sist skulle jag vilja bemöta påståendet att rennäring och gruvnäring inte kan existera sida vid sida. Samerna har en särställning som urfolk. Deras rättigheter ska respekteras, och deras kultur ska bevaras. Gruvnäringen tar ungefär en halv promille av yta i anspråk. Renbetesområdet omfattar halva vårt land. Jag är fullt övertygad om att det går att hitta samförståndslösningar och villkor som gör att gruvnäringens påverkan på rennäringen kan hållas på en acceptabel nivå. I den mineralstrategi jag presenterade har vi 19 konkreta åtgärder som syftar till en gruvnäring i samklang med miljö, natur- och kulturvärden och andra viktiga näringar. Vi ska främja en god dialog och hållbar tillväxt. En grön värld behöver de produkter gruv- och mineralnäringen producerar. ska fortsätta att ha ett gott investeringsklimat, en tuff miljölagstiftning och en bra dialog med omgivande näringar. Det är bara så vi kan bygga en hållbar gruv- och mineralpolitik där alla intressen faktiskt kan tas till vara. har varit ett av västvärldens mest konkurrenskraftiga länder. Vi har uppvisat tillväxtsiffror och ökningar av produktivitet som många andra länder bara kan drömma om. För ett litet, exportberoende land i en världsekonomi utan gränser och med stenhård konkurrens är samverkan och innovation grunden för framgång och det som har gjort att kan hävda sig så väl internationellt. I regeringsställning utformade vi socialdemokrater strategiska program för nyckelbranscher i syfte att stärka konkurrenskraft. behöver mer av strategisk samverkan - inte mindre. Gruvindustrin är ett tydligt exempel på en näring som är beroende av samverkan. Efterfrågan i tillväxtländer som och har gjort att gruvbranschen har upplevt ett kraftigt uppsving . De svenska tillgångarna är också avgörande för mineralförsörjning - bara står för av järnmalmsproduktion. Allt detta innebär stora intäkter för staten, stora investeringar i forskning och innovationer och fler jobb i vårt land.Vi socialdemokrater menar att gruvnäringen har framtiden för sig. Den är inte bara livsviktig för enskilda samhällen i , eller Bergslagen. Gruvnäringen är ett nationellt intresse för hela . Gruv- och mineralindustrin är en framtidsbransch som erbjuder stora möjligheter för . Därför måste politiken vara långsiktig och verksamheten hållbar.Intresset för att prospektera efter nya fyndigheter är stort i vårt land. Det kommer fortsatt att vara de traditionella mineralerna som driver fram stora investeringar. Det gäller järn, koppar, kalium och fosfater. Men jakten har också startat på nya, strategiskt viktiga och kritiska mineraler som behövs i nya tekniska innovationer och uppfinningar. Gruvindustrin är en motor för innovation, och är världsledande på flera områden, både som producerande gruvnation och som leverantör av utrustning. Här finns de stora företagen, som , och AB , men också mindre företag. Jag var uppe i bara för någon vecka sedan och träffade , ett företag som tillverkar transportvagnar. De utvecklar sina egna modeller och har presenterat ännu en effektiv produkt som de hoppas kunna nå ut med på den globala gruvmarknaden.Samtidigt innebär gruvbrytning stor påverkan på omgivningen. Den måste samexistera med människor, natur, renskötsel och turistnäring. En fortsatt expansion ställer därför höga krav på ett aktivt miljöarbete. Vi har en av världens hårdaste miljölagstiftningar i , och det ska vi ha. Men ingen tjänar på utdragna processer kring tillståndsprövningar. Det krävs en säkrare, snabbare och mer samordnad hantering av frågor som rör miljöarbete.Sverige ska vara en föregångare när det gäller hållbar utveckling. Det handlar både om miljö och om social hållbarhet. Vi menar att det vore en förödande utveckling för framför allt norra om gruvstäder utvecklas till enbart flyg-in- och flyg-ut-plattformar. För livskraftiga gruvsamhällen krävs fler bostäder, så att människor kan bosätta sig i kommunen och betala skatt till skola, vård, omsorg och annan service som behövs. Det krävs investeringar i vägar, tåg och transporter och en strategisk utbildningspolitik som gör att människor kan ta de jobb som växer fram.Fru talman! gruvnäring är ett nationellt intresse som också kräver en nationell strategi. Gruvindustrin är ingen ensam ö. Den är beroende av andra aktörer, av staten, kommunerna och den akademiska världen. Därför beställde på Socialdemokraternas initiativ ett program för en sammanhållen gruv- och mineralstrategi i samverkan med näringen, olika aktörer och den akademiska världen. Det var välkommet att regeringen till slut kom med en mineralstrategi som ett första steg på vägen. Strategin pekar ut många viktiga frågor, som framtidens bostads- och kompetensförsörjning och investeringar i forskning, innovation och infrastruktur för godstransporter.Men många av de politiska lösningarna och de skarpa förslagen lyser fortfarande med sin frånvaro. Gruvnäringen behöver långsiktiga spelregler för att kunna hantera de utmaningar vi står inför. Därför borde regeringen lämna strategin till och söka en blocköverskridande överenskommelse kring näringens villkor. Jag vill därför fråga näringsministern när vi kan räkna med att mineralstrategin lämnas till för behandling och beslut. Jag tror att har allt att vinna på breda och långsiktiga överenskommelser om gruvnäringens framtid. har ett ansvar för att bidra till den globala försörjningen av metaller och mineraler. Vi lever i en global värld där vi alla är beroende av varandra. Efterfrågan på mineraler från svenska gruvor drivs av asiater och afrikaner som får en allt bättre ekonomisk levnadsstandard. De vill, precis som vi, ha en spis och ett kylskåp. Gynnsamma villkor för att bryta mineraler i är viktiga för vår konkurrenskraft och välfärd här i , men också för att kunna förverkliga deras spisdröm. Vår gruvdrift möjliggör att spisdrömmen kan förverkligas för alla de människor runt om som får det allt bättre. Vi får sälja malm, stål och spisar som de får ett bättre liv. Är inte det alldeles utmärkt? Det ökar levnadsstandarden för människor världen över. Det är bra för miljön, då den svenska gruv- och metallindustrin lever upp till hårda miljökrav. Det ger arbetstillfällen, inte bara på de orter där mineraler bryts eller där metaller smälts, utan i hela värdekedjan, från gruva via smältverk till verkstadsindustri, ja, ända fram till alla Stockholmsbaserade it-jättar, reklambyråer och advokatkontor. Svenskt näringsliv och svensk export baseras till mycket stor del på det som kan utvinnas ur berggrunden.Allt fler partier vill utveckla mineralavgiften till en gruvskatt. Ofta förs det fram att det är kortsiktiga utländska intressen som ligger bakom investeringarna. Undertonen är att dessa företag tar våra tillgångar utan att betala för sig. Inget kan vara mer fel. Näringsminister redogjorde förtjänstfullt för hur det ser ut. Jag tänker inte upprepa det. Jag vill ändå säga att en investering i en gruva är ett högriskprojekt. Miljarder investeras innan produktionen kommer i gång. Vi kan ta som exempel. Nära 8 miljarder har investerats, och det kommer att behövas mer innan projektet är i hamn. Ofta tar det åratal innan lönsamhet nås och ägarna kan få sin första utdelning på investerat kapital, och det tar decennier innan hela projektet har kommit helt i hamn och ägarna fått tillbaka sina pengar.I dag har vi tre partier som tydligt förordar en gruvskatt: , och . I debatten utanför finns även ett antal socialdemokrater som förordar detta. går längst och förordar en mineralavgift på på värdet av mineraler som bryts och uppfordras. Gruvskatten ska enligt vad jag förstått av debatten påföras alla gruvor, även dem som startats . Pengarna ska sedan slussas in i en gruvfond som ska investera i gruvregionerna. Vi får alltså en sorts fondsocialism i ny skrud.En så hög skatt innebär att gruvor med svag lönsamhet kommer att avvecklas och att nya gruvor blir svåra att finansiera. Orsaken är enkel. Företagsledningen kan endast kontrollera intäktsbilden, inte kostnaderna. Om skillnaden mellan kostnader och intäkter är för liten uteblir investeringar. Om kostnaderna är högre än intäkterna läggs verksamheten ned. Med en hög gruvskatt riskerar många projekt i Bergslagen och att aldrig bli av. Förespråkarna utsätter gruvkommunerna och de anställda i gruvnäringen för den osäkerhet som det här kan leda till. Vad händer med framtida investeringsbeslut? Hur påverkar det här jobben? Tittar vi på historien ser vi att både dollarn och världsmarknadspriset snabbt kan förändras och ställa till det för de cykliska företagarna. dåliga 80-tal verkar inte förespråkarna minnas, ej heller att var på fallrepet . Finansmannen minns dock situation. Jag citerar från tidningen : "Vi var från konkurs. "Utländskt kapital byggde , drog i gång gruvdrift i Malmfälten och finansierade många av våra svenska storföretag . Ett inflöde av riskvilligt kapital till var bra då och är bra nu.Jag kommer i mitt andra inlägg att gå in på markanvändningen och de konflikter som kan föreligga där. Svartliden, Blaiken, Ojnare, Kallak, Hornträsk, Svärtträsk, - uppräkningen kan bli lång. Från i söder till i norr går sökandet på vårt urbergs guldreserver allt snabbare. Frågan är hur vi förvaltar vårt rika . Intresset för att prospektera och bryta malm och andra resurser har aldrig varit så stort som . Efter 1980-talets gruvdöd har vi hamnat i ett slags Klondykestämning, och det är ju kul.Jag förstår att det känns tråkigt och jobbigt att tänka på biologisk mångfald och rent vatten i den eran av entusiasm, när entusiasmen är på toppen och marknadspriserna ser ut att fortsätta skena. Men jag vill hävda att det är en förutsättning om vi ska prata om långsiktigt hållbara industrier och lokalsamhällen och naturen i framtiden.Kostnaden för miljösanering och återställande efter en gruva när den läggs ned måste bli en del av gruvprojektet. Vi har hört företrädare för regeringen stå här och säga att vi har jordens tuffaste miljölagstiftning och att vi lägger detta ansvar på gruvbolagen.Jag skulle vilja hävda att vi då inte läser samma lagstiftning. Vi läser inte samma domar och samma beslutsunderlag från naturvårdsmyndigheterna som tydligt visar på att kostnaderna för efterbehandling och sanering är stora och ökar, och vi får inte in de pengarna från bolagen i dag.Vi har i saneringskostnader på totalt varav regeringen tillskjuter 400 miljoner för att använda till saneringen. Det är miljoner av miljarder.Det behövs mer än information. Det var vad blev utlovad i en kommande proposition. Vi tror att det behövs regeländringar och förstärkningar av både miljölagstiftning och minerallagen för att få och möta denna gruvboom på ett hälsosamt sätt.Ska vi få en hållbar framtid i alla de lokalsamhällen från norr till söder där man nu prospekterar, letar och föreslår nya gruvor måste vi se till processerna som är många och långa för de företag som vill bryta en malm. Det håller jag med om. Men miljöintressena kommer in först på sluttampen.Det är först efter fyra, fem vändor och ett färdigt brytningstillstånd som man går in och tittar på miljökonsekvenserna och företagen svarar upp mot: Vad är lösningen så att naturen och ofta våtmarkerna som bland annat drabbas ska återföras rent vatten? Finns de teknikerna? Är det realistiskt? Vad är egentligen kostnadsbilden för att återställa ett naturområde efter det att en gruva har slagit igen?Vi menar att dagens system där en domstol, ofta långt efter att gruvan har fått klartecken, fastställer kostnadsansvaret för efterbehandling och återställande inte klarar av att sätta av de pengar för framtiden som visat sig behövas. Det vet vi när historien klarnar. är väldigt tydligt med att saneringskostnaderna vida överskrider det vi har som tillräckligt.Därför föreslår vi från att man i stället ser på att utveckla en fond som ska säkra återställande av miljöskador och saneringen efter gruvor. Vi kan se att de kostnader som en sådan fond behöver täcka kan uppgå till 10 miljarder kronor.Detta är sådant som gruvbolagen måste räkna in i sin kostnadskalkyl. De projekt som inte håller för att ta sitt fulla miljöansvar ska heller inte bli av. De projekten är inte långsiktigt hållbara vare sig för lokalsamhället eller för i stort. Vi måste hushålla bättre med de resurser som ligger under markytan.För att olika typer av bolag ska kunna använda sig av systemet föreslår vi en obligatorisk försäkring som vid varje gruvprojekt kan bli justerad efter just dess miljörisker och kalkyler.En annan regelförändring som krävs i svensk miljölagstiftning är att den skärps när det gäller prospektering och provborrning. görs en full miljöbedömning av en provborrning enbart på provborrningen men inte på den hypotetiska brytningen.Det gör att vi lurar in företag i områden där det är fullständigt uppenbart att det är ett område som inte är lämpligt för gruvdrift. Vi låter företag prospektera och provborra i miljöskyddade områden.En del menar att det var meningen med den nuvarande minerallagstiftningen. Man ville få in intressen som kunde tala om var metallerna finns. Det var därför som det till exempel går att prospektera för uran medan alla partier enhälligt säger: Nej, nej, nej, det kommer vi aldrig att tillåta brytning för. Det säger de åtminstone. Lokalt litar man inte riktigt på det.Vi måste klargöra och vara tydliga här. Det räcker det inte med information, . Vi måste ha regeländringar som tydliggör att det inte är rimligt att prospektera eller provborra i miljöskyddade områden.Sist men inte minst ska vi fortsätta att vara ett land som framgångsrikt använder våra naturtillgångar för att skapa både ekonomiskt välstånd och livskvalitet. Då krävs det också regler för industrin att tänka mer långsiktigt på en högre nivå.Det är här jag tror att gruvskatten har sitt största användningsområde. Det handlar om att ge incitament för återvinning och utvinna alla de metaller vi redan har tagit upp. Därför menar vi att mineralskatten bör vida överstiga . Annars skänker vi bort våra tillgångar, som är våra barnbarns. Jag är glad för dagens debatt eftersom skogen och gruvorna har bidragit till att lägga grunden för den svenska välfärdsstaten. Även är det så, även om världsmarknadspriserna har gått upp och ned . fanns det ungefär 500 gruvor i , nu finns det 16. Av dessa är 14 svenskägda, och alla betalar skatt och sociala avgifter i . Att de i stort sett är belägna i den norra delen av där arbetslösheten och utflyttningstakten är mycket hög är en klar fördel för människorna men också regionalpolitiskt. Många är de orter och hela regioner som är direkt beroende av gruvorna och deras alla kringnäringar i norra har en stor potential för fynd och utvinning av och mineraler och är en mycket framstående gruvnation såväl när det gäller ingenjörstekniskt kunnande och gruvdriften i sig som när det gäller miljöhänsynen. Vi är också mycket duktiga på att utveckla och vidareförädla malmen till produkter i världsklass. Det svenska stålet biter, som min morbror brukade säga.När det gäller gruvnäringen har vi kunnat uppleva något av en gruvboom i , som flera vittnat om här. Några av de största industriinvesteringarna, på uppemot 40 miljarder, görs just inom gruvnäringen. Det bidrar till nya jobb, tillväxt och utveckling. Det är detta som gör det möjligt för oss att upprätthålla den välfärdsstat som vi alla är vana vid och säger oss vilja upprätthålla.Betydelsen av och tillgången på råvaror står högt på den politiska dagordningen över hela världen, och så också här i och i EU. EU använder av den globala produktionen av metaller, men den egna produktionen av metaller är så låg som 3 procent.Vi använder , men vi producerar . Det gör oss beroende av import på ett vanskligt sätt. Det är en utsatt och sårbar situation som liknar sårbarheten för energiförsörjning. Därför har kommissionen nu satt i gång ett innovationspartnerskap inom mineralområdet där ingår, och ett arbete med sju EU-ministrar har satts i gång.Fru talman! är rikt på naturtillgångar av olika slag som vi också använder oss av. Det är mycket bra. Mineralbrytning och gruvverksamhet innebär självfallet också ingrepp i naturen. Men vi har, som vi här tidigare hört många vittna om, en mycket stark och bra lagstiftning på området.Det är en lagstiftning som har uppdaterats med än starkare och bättre skydd för miljön. Man kan konstatera att två av de gruvor som figurerar i den aktuella debatten, nämligen Blaiken och Svärtträsk, hade tillstånd enligt den gamla miljölagstiftningen, då socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister hade makten. Tyvärr har dessa gruvor orsakat miljöproblem, vilket alla här naturligtvis beklagar. Men hade de prövats enligt vår nu gällande lagstiftning så hade med stor sannolikhet problemen inte uppstått över huvud taget.Fru talman! Lagstiftningen ska tillgodose många olika intressen , vilket verkligen inte alltid är enkelt. Avvägningen gäller markägarens, statens och näringslivets olika intressen och en mycket tydlig miljöhänsyn. Allt detta ska samsas, trots inneboende konflikter. Samhällsintresset av att kan brytas och tas till vara har bedömts vara ett så viktigt och ett så starkt allmänintresse att grundlagens förutsättningar för ingrepp i markägarnas rätt är uppfyllda. Naturligtvis är det så att utnyttjande av naturresurser ställer krav på varsamhet mot miljön och människors hälsa. Minerallagen ska värna det allmänna intresset av att värdefulla mineraler kan tas till vara på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Att exploateringen av dessa mineralresurser sker på ett hållbart sätt säkerställs bland annat genom att verksamheterna prövas enligt gällande hårda miljölagstiftning.Miljöbalken och minerallagen ska tillämpas parallellt, men försiktighetsprincipen gäller alltid. Det känns därför tryggt att vi i har världens hårdaste miljölagstiftning som gör att vi kan pröva en ny gruva enligt alla konstens regler. Även när regeringen gett sitt tillstånd till en ny gruva så måste mark- och miljödomstolen säga sitt innan man kan starta någon brytning.Lokala konflikter som kan uppstå med markägare och andra näringar, till exempel rennäringen, måste ut i dialog och konstruktiva lösningar. Här måste man från båda sidor gå varsamt fram och vara mån om tidig och mycket tydlig information och kommunikation. Vi hörde här tidigare att gruvnäringen bedrivs på av yta. Det är, fru talman, mindre än ytan för golfbanor eller parkeringsplatser. Rennäring bedrivs på nästan halva yta. Det borde därför finnas utrymme för de två näringarna att kunna verka sida vid sida. Fru talman, ledamöter och åhörare! I bryts flera olika mineraler, huvudsakligen i tre regioner: norra , Bergslagen samt Gotland.Gruvnäringen har en lång och stolt tradition i . Den gjorde oss en gång till ett rikt land. har en mycket stor geologisk potential och i huvudsak bra minerallagar.