kam-fs · H1C120131003fs · 2013-10-03 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Min fråga är till utbildningsminister morse uppvaktades utbildningsutskott av ett flertal representanter för och högskolor. Bakgrunden var ett brev där de uttrycker sin oro över att det blir allt färre högskoleplatser som vi ser att antalet sökande slår rekord. minskade antalet nyantagna . fortsätter det att minska med ytterligare 2 procent.En av de rektorer som var på besök var Lunds universitets rektor . I det brev han skrev, och som föranledde rektorerna att besöka utbildningsutskott, framhåller han det obegripliga i att vi har fler sökande än någonsin men färre platser att erbjuda. Följden blir att flera av dessa kvalificerade studenter nu hänvisas till arbetslöshet.Min fråga till utbildningsministern är: Varför drar regeringen ned på antalet högskoleplatser när det är så hög ungdomsarbetslöshet och det är så många som vill studera i ? har 430 000 studenter. Dagens generation ungdomar har utbildningsmöjligheter som ingen generation förut. Vi håller på att slå fullständiga utbildningsrekord. Av den årskull som fyller kommer att beredas plats och möjlighet att gå på högskolan.Jag vet att en gång satte upp ett 50-procentsmål. Det var när satt i regeringen. Han nådde aldrig dit. Om når vi . Det är all-time-high. Det vi behöver bygga ut i är yrkes- och lärlingsutbildningar. Alla kan inte bli akademiker. Så brukar det låta från regeringen. De som finns därute - studenter, föräldrar, rektorer och universitetsanställda - ger inte riktigt den bilden.Jan dribblar med statistiken. Det är inte så att det bara är 19-åringar som söker till högskolan i vårt land. Medelåldern för de sökande ligger strax . Andelen 19-24-åringar som får plats på landets högskolor efter de nedskärningar som regeringen har gjort sjunker. var det 43 per 100 platser. är det nere på 37 per 100 platser. Förutsättningarna försämras.Jag fortsätter att referera rektorn för ett av landets största lärosäten. Han skriver så här: Andra länder, som bland andra , bygger ut den högre utbildningen för att kunna ta emot fler studenter. Man stärker därmed också sitt näringslivs konkurrenskraft. I däremot skär regeringen ned. Man äventyrar näringslivets konkurrenskraft och framtidstro för vår unga generation, en för mig obegriplig politik.Socialdemokraterna delar den uppfattningen. Rektorn för har också varit på mig om detta. Han avviker inte från övriga 200 myndighetschefer i . De vill naturligtvis ha mer pengar till den egna myndigheten. Det är inget konstigt. Det vill alla myndighetschefer. Vi måste göra en avvägning av vad som är rimligt.När man hänvisar till vill jag bara säga att har högre andel än som går till högre utbildning. Den prognos som finns är att vi kommer att ha skyhögt högre andel än om bara med de platser som regering och riksdag bestämt.Det vi har behov av i är att bygga ut yrkesutbildningar och lärlingsutbildningar. Det är den typen av arbetskraft som industrin, näringslivet och arbetsmarknaden skriker efter. Det är inte så, , att skulle fungera om alla blir akademiker. Min fråga är till utbildningsministern.Av budgetpropositionen framgår att det finns ett reformutrymme, pengar att fördela till olika satsningar, på motsvarande ca . Den borgerliga regeringen väljer att satsa 12-15 miljarder på skattesänkningar och ca 2 ½ procent på skolan.Min fråga till utbildningsministern är om han anser att det är rimligt att det satsas så lite på skolan när det satsas så stor andel på skattesänkningar. Är det inte bättre att satsa mer på skolan och mindre på skattesänkningar? som utbildningsminister har statens satsningar på skola och utbildning ökat med drygt 7 miljarder . Det är mer än under den tiden då parti tillsammans med styrde Sverige.Det är mycket substantiella ökningar. Det är ingenting jag skäms över. Det är större satsningar och större ökningar än på mycket som staten har gjort på skolan som regeringen har styrt. Det kommer att behövas ännu mer satsningar på skolan framöver, vilket vi också föreslår. Men vi satsar mycket på skolan i man ställer det i relation till skattesänkningen noterar jag att är för denna skattesänkning så länge den genomförs efter . bluffar ministern med siffror. Detta är regeringens eget papper. Där står att det satsas 600 miljoner på skolan av 24 miljarder. Det är 2 ½ procent.Min fråga är: Tycker ministern att 2 ½ procent är en rimlig satsning på skolan? Sedan ni kommit till makten har 70 000-80 000 elever lämnat utan behörighet till gymnasiet. Är det inte bättre att satsa pengarna på de unga än att göra det på skattesänkningar? Jag bluffar inte. Det är helt korrekta siffror. Staten har ökat sina anslag till skola och utbildning med mer än 7 miljarder jag blev utbildningsminister. Det är en snabbare och större ökning än har gjort på mycket . Det är absolut inget att skämmas för.De ytterligare satsningar vi gör med förstelärarsatsning, som jag hoppas ska kunna gå igenom i bred enighet i , är mycket vikiga för att lyfta läraryrkets status och ställning. Det kommer att behövas ännu mer satsningar på skolan i framtiden.Vi behöver också göra andra åtaganden, till exempel att göra det mer lönsamt att arbeta så att vi får skatteinkomster att fördela. Jag noterar att har sagt att man är för regeringens skattesänkning. Åtminstone kommer man att vara det, när den väl är beslutad. Därmed kan den väl inte vara en så katastrofal. Då hade ni väl upphävt den, antar jag. Utbildningsministern kan sätta sig . Mitt ämne är visserligen väldigt viktigt för utbildningsministern och rör läsförståelse.Vi som var på Bok- och biblioteksmässan kan tro att har ett läsande folk. Så är det delvis. Men vi har en sjunkande läsförståelse, och framför allt hos unga.Alla som arbetar här i vet att vi måste göra ytterligare saker för att förbättra och stimulera läsförståelsen.Min fråga går till kulturministern. Vad gör regeringen för insatser för att öka läsförståelsen framför allt hos unga? Jag är glad att få frågan, för det som var tydligt på Bok- och biblioteksmässan är att det finns ett allt större engagemang för de här frågorna. Precis som var inne på ligger läsandet på en hög nivå bland vuxna. Det har till och med ökat markant , och det kan vi glädja oss åt.Problemet är de unga. Det finns flera orsaker till detta. Det handlar om brist på tid, och många har kanske inte heller insett att läsande är en färdighet. Bara för att eleverna har knäckt läskoden är det inte säkert att de därmed också förstår vad de läser. Detta har blivit uppenbart bland annat genom Litteraturutredningen.På bokmässan i presenterade jag en proposition som kommer att lämnas till och debatteras . I den föreslås - naturligtvis i samarbete med - satsningar på skolan och kompetensutveckling för lärare. Nyanlända barn ska få extra undervisning i svenska. Vi lägger också fram en stärkt bibliotekslag. Läsa för livet, som propositionen heter, tar upp många viktiga förslag. Jag tror att det är viktigt att vi får reda på vad de innehåller och vilka fler spelare - inte bara regering och riksdag - som kan vara med och hjälpa till för att öka läsförståelsen. Det skulle vara intressant att höra. Det blir en tuff utmaning att klara det på en minuts talartid! Biblioteken är avgörande. Vi föreslår bland annat att får ett nationellt uppdrag att se till att de goda initiativ som finns, inte minst när det gäller fritiden, också blir spridda över fler. Vi har givit idrottsrörelsen extra pengar för att se hur läsandet kan bli en naturlig del också i träningen. Här finns många intressanta exempel utifrån som vi har lärt av.Skolan är viktig; visst är det så. Men den uppgift som vi alla kan ha som föräldrar, som grannar, som vuxna och som morföräldrar - att läsa högt för våra barn - är otroligt viktig. Skolan kan göra mycket, men inte allt. läste av föräldrarna högt för sina barn. har siffran sjunkit till . Det är inte så att vi bryr oss mindre än våra barn. Det är inte så att det inte finns böcker. Det är inte så att böcker har blivit dyrare. Men vi behöver förstå att vi alla har en viktig roll för att barnen ska få ett språk och tillsammans med sina föräldrar. Min fråga är ställd till . Regeringen förklarade en nollvision när det gäller barnvräkningar. Trots detta sker barnvräkningar i oförminskad takt . Av kronofogdens statistik framgår att det huvudsakligen är ensamstående mödrar som vräks, och detta på grund av hyresskulder.Min fråga till statsrådet är: Avser regeringen att vidta några åtgärder med anledning av sin nollvision, och när ska detta ske? Jag tackar för frågan. Detta är en angelägen fråga. Vi har vidtagit en rad åtgärder. Vi lade fram den första strategin mot hemlöshet på bord . Den är ett viktigt dokument som bland annat satte upp målet att förhindra att barn vräks. Det har inneburit att vi har bättre statistik än vad vi har haft tidigare. Vi förfinar nu statistiken ytterligare. Det har inneburit att det har vidtagits en rad åtgärder av olika myndigheter och kommuner.Det har också inneburit att vi har tillsatt en hemlöshetssamordnare som far runt i de kommuner som fortfarande genomför barnvräkningar för att komma på samtalsnivå inte med socialnämnden utan med kommunstyrelsen. Detta handlar om komplexa övergripande frågor där det är hela kommunens verksamhet som måste involveras för att man ska hitta de goda förebyggande lösningarna. Jag tackar för svaret. Jag skulle ändå vilja påminna statsrådet om att hon ansåg att det var nödvändigt att ändra socialtjänstlagen för att skydda de här barnen. Ändå har ingenting gjorts sedan dess.Statistiken är tillräcklig för att man ska kunna komma till beslut, tycker jag. Vi har haft intresseorganisationer, forskare och utredare som har lagt fram olika förslag, så det är tydligt att det är något fel på socialtjänstlagen. Den behöver ändras.Jag tycker att innan man har en nollvision borde yrkesgrupper i första hand få veta vad det är de ska göra och vilka regler som gäller. måste naturligtvis också samarbeta bättre med kronofogden och hyresvärden. Men utan en lagändring i första hand kommer det att gå trögt. Man kan inte heller begära att myndigheter ska agera samstämmigt utan att en lagändring först har ägt rum. Frågan har legat högt upp på regeringens prioriteringslista. Det är därför vi har börjat jobba aktivt med frågorna. Det har inte gjorts tidigare, och det har inte funnits någon strategi. Vi har adresserat detta och tillsatt utredningar för att få förslag. Vi arbetar vidare med fler förslag. Det sker ett sådant arbete just nu på departementsnivå.Glädjande är att hälften av kommuner inte vräker barn. Det finns alltså sätt att arbeta på som inte nödvändiggör att barn vräks. Det är de här arbetssätten och metoderna som vi nu försöker sprida över med hjälp av bland annat vår hemlöshetssamordnare.Låt mig säga att vi ser en glädjande trend i att barnvräkningarna minskar också i en del kommuner där man har haft höga tal tidigare. Hemligheten är samarbete mellan berörda myndigheter och fastighetsägare. Det gäller både kommunala bolag och privata fastighetsägare, som är beredda att gå in och ta ett socialt ansvar. Det görs mycket, och mer kommer att komma på bord. Jag har en fråga till kultur- och idrottsminister 2022 kommer att arrangeras i . Vi får nu allt fler rapporter om att de gästarbetare som arbetar med att bygga arenorna där fotbollen ska spelas tvingas göra detta under omänskliga förhållanden.Under de senaste två åren har fler än 70 nepaleser dött när man har byggt fotbollsarenor i . Många vittnar om slavliknande förhållanden med långa arbetsdagar, uteblivna löner, undernäring och fallfärdiga bostäder. är ett land där gästarbetare i grunden saknar mänskliga rättigheter. Man förvägras rätten att organisera sig fackligt. Man saknar rätten att teckna kollektivavtal. Vi ser nu hur flera organisationer, också fackförbund, agerar. Vi har sett hur premiärminister har krävt att förbättrar arbetsvillkoren på fotbollsarenorna.Min fråga går till idrottsminister: När kommer hon att kontakta sin kollega i och kräva att man nu förbättrar villkoren för dem som bygger fotbollsarenorna? Jag kan säga att det inte är bara som blev upprörd när artikeln kom i tidningen med siffror över hur många som hade dött under närmast slavliknande förhållanden och under, vad jag förstår, omänsklig värme.Det är kanske ingen nyhet att vi från egentligen inte har så mycket idrottsutbyte eller så många kontakter med . Jag får därför återkomma när det gäller just . Men jag kan ta ett mer närliggande exempel när vi talar om idrott kopplat till politik: Vi protesterade bland annat från regeringens sida också när det gällde de hot som homosexuella utsattes för i under de senaste spelen - friidrotts-VM.Det som närmast står på tur nu är i . Vi är många som frågar oss hur det kunde komma sig att det internationella hockeyförbundet valde att ge spelen till . Det är bra att idrottsministern upprörs över rapporterna. Men jag hade nog önskat lite mer klara besked. Jag kan inte tolka svaret på något annat sätt än att man inte planerar att lyfta dessa frågor från svensk sida - i alla fall inte i dagsläget.Detta beklagar jag, för det finns goda exempel att bygga på. Inför i fanns det liknande rapporter om svåra förhållanden när man byggde arenorna. Där valde omvärlden att agera. Svenska , till exempel, stöttade lokala fackliga organisationer i för att förbättra arbetsvillkoren, arbetsmiljön och säkerheten på byggena. Det skulle man självfallet kunna göra också i , men det förutsätter att regimen respekterar de mänskliga rättigheterna, och det förutsätter att omvärlden agerar och att man agerar nu.Jag tycker att detta visar att frågor om mänskliga rättigheter och idrott inte kan skiljas åt. Jag tror att vi behöver ha en större diskussion om vilka länder som tillåts ordna de stora idrottsarrangemangen.Därför skulle jag också vilja fråga idrottsministern: idrottsministern beredd att ta en dialog med idrottsrörelsen för att skärpa kraven och villkoren när det kommer till mänskliga rättigheter och de stora idrottsarrangemangen? Jag kan lova så mycket att jag kommer att ta kontakt med utrikesministern för att diskutera om frågan har varit uppe. vet mycket väl att vi tycker att idrotten ska vara fri. Den ska alltså stå över politiken i den meningen att man inte ska utesluta vissa länder från början.Jag var i under de 2008. Det var många som protesterade mot att skulle kunna få spelen, inte minst för att det är ett totalitärt och odemokratiskt land.Jag hade många intressanta möten där, bland annat med min kollega kulturministern, just för att tala om möjligheterna och rättigheterna för till exempel journalister att röra sig fritt. Det var imponerande att se med vilken värme som idrottare från länder som är slutna, till exempel , välkomnades av de övriga. Att stänga ute idrottsvärlden tror jag inte är en god idé. Däremot finns det absolut anledning att vara uppmärksam på sådant som skett i bland annat där människor har misshandlats så grovt. Om det är vi eniga. Jag riktar min fråga till utbildningsministern, men den är av en allmänpolitisk karaktär.Ryssland satsar nu i relativa tal på sina militära förmågor mer än något annat land på jorden. har de gått från av bnp i försvarsanslag till . Under det här året har vi kunnat konstatera en ökande rysk militär närvaro och övningsverksamhet i vårt närområde, med medeltunga bombflygplan i en mycket aggressiv flygövning in mot svenskt territorium. Vi har sett signalspaningsfartyg väster om , och har vi upplevt en av de större övningarna i vårt närområde nämligen övningen Zapad. Min fråga till utbildningsministern är: Vilka försvars- och säkerhetspolitiska slutsatser är regeringen beredd att dra av det inträffade? Den utveckling som beskriver när det gäller är bekymmersam. rustar på ett mycket offensivt och aggressivt sätt upp igen. De övar sina förband i vårt närområde i på ett helt annat sätt än tidigare och som vi inte har sett sedan och det dagar. De moderniserar och ökar sin kapacitet, och det i kombination med att den demokratiseringsprocess som var på gång efter murens fall måste sägas ha upphört. En ofta aggressiv rysk utrikespolitisk ledning är bekymmersam, och jag menar att det behöver få konsekvenser för det försvarsbeslut som ska fatta 2015. Det bereds av alla partier tillsammans i Försvarsberedningen där frågeställaren är ledamot. Det behöver alltså få konsekvenser försvarsbeslut. Det är uppenbart att utbildningsministern och jag delar den beskrivning av verkligheten som jag inledde med. Jag är dock nyfiken på vilka mer konkreta slutsatser som dras, inte minst med tanke på det närliggande försvarsbeslutet . Efter och demokratiseringsprocessen som påbörjades i inriktades det svenska försvaret successivt i allt större utsträckning på att enbart fokusera på internationella insatser och på närvaro som har varit tung på , i och i andra delar av världen. Det menar jag var rätt prioritering. drogs den nationella försvarsförmågan i ned. Det var också rätt att göra då. Jag menar att den utveckling som de besluten byggde på har förändrats. Vi behöver återigen prioritera försvarsförmågan av framöver och se om vårt eget hus.Exakt vilka slutsatser som ska dras av detta får vi återkomma till när Försvarsberedningen är färdig. Det är en diskussion som pågår i alla partier och i Försvarsberedningen, men min slutsats är klar. I Försvarsmaktens verksamhet behöver det vara ökat fokus på försvaret av . Min fråga går till it- och energiminister är en del av EU:s inre marknad för energi. Det innebär bland annat att vi ska kunna handla energi med hela . Riktigt vad det innebär har man kanske inte tagit fram regler för . Det intressanta är dock att svensk industri har en konkurrensfördel, kanske framför många andra. Man har många konkurrensfördelar i form av att man har hög kompetens och hög teknisk utveckling och så vidare. Men det finns en sak som vi inte konkurrerar med så många andra delar av världen om, och det gäller en ganska billig energi. Min fråga till statsrådet är: Vad kommer att hända med priserna för industrin på denna marknad som vi egentligen inte riktigt vet åt vilket håll den går? Det stämmer att för svensk industri och för svenska konsumenter är det otroligt viktigt att vi har ett konkurrenskraftigt elpris. Just därför är det tillfredsställande att vi i har det lägsta dagspriset . Det gör att svenska företag kan utvecklas bättre. Det gör att svenska jobb kan utvecklas mer. Det gör att svenska hushåll behöver lägga en mindre andel på elkostnader än vad de annars skulle ha behövt göra.Regeringen värnar självklart detta. Just därför ser vi till att rekordinvestera i elnätet för att bygga bort flaskhalsar som kunde ha lett till prishöjningar. Just därför sker det nu rekordinvesteringar i energiproduktion runt om i hela landet, och just därför ser vi också till att koppla ihop med andra länder runt om oss så att vi kan hjälpa till och exportera el de dagar som vi har mer el än vi behöver för vårt eget behov men också för att kunna ta hjälp av andra under kalla vinterdagar då vi av olika skäl kan ha behov av att importera för att klara våra elbehov. Mycket av det kan jag instämma i. Sedan ska man väl som opposition säga: för sent och för lite. Men det kanske är oväsentligt i det här sammanhanget.Det som är intressant i sammanhanget är just farhågan, inte minst från industrin, över att vi ska exportera mer energi. Det är jättebra att vi ska exportera för vi vet med ganska god säkerhet att vi kommer att ha ett energiöverskott . Frågan är hur vi även fortsättningsvis ska kunna ha den konkurrenskraftsfördel som vi har av det låga energipriset. Det man diskuterar - det vet statsrådet likaväl som jag - och ser framför sig, framför allt från energiföretagen, är att man kan få bättre priser på den europeiska marknaden. Finns det inte en risk för att vi då också importerar höga priser, inte minst för industrin, men naturligtvis också för hushållen? Det bästa sättet att se till att svenska företag och svenska hushåll även framöver kan ha ett konkurrenskraftigt elpris och därmed kan konkurrera med omvärlden är att se till att fortsätta investera i ny produktion i , att se till att vi har en produktionsförmåga som täcker våra behov men som också kan vara med och möta behov som finns i andra delar av . Det finns också en efterfrågan på detta. är att betrakta som något av ett grönt batteri för där andra länder framöver också kommer att ha behov av att kunna köpa grön förnybar energi från länder som har det att tillgå. Det har väldigt mycket.Dessutom behöver vi se till att ha hög tillgänglighet i den elproduktion som vi redan har. Det gläder mig att kunna fastställa att passerade det datum där vi kunde konstatera att vi hade klarat av att vara exportörer under . Det visar att Alliansens energipolitik fungerar och att vi har en god försörjningstrygghet i . Jag vill rikta min fråga till barn- och äldreminister får jag en olustig känsla. Jag tänker på kylan och på alla barn som har för små kläder. Barnfattigdomsbegreppet har varit omdebatterat. Det finns en verklighet oavsett vad. Jag har sett den. Du har säkert sett den, och alla ni andra har också upplevt den. Många familjers ekonomiska situation är pressad. Det begränsar barnens liv och påverkar dem negativt. Jag tror att det krävs insatser för att motverka det här. Därför undrar jag vad tänker göra för att inga fler barn ska frysa ? Vilka fler insatser kan vi göra? Hur ska vi stärka arbetet för att hjälpa familjerna? Jag tackar för frågan.Barn i långvarig ekonomisk utsatthet är en angelägen fråga för regeringen, och med den frågan måste man jobba både långsiktigt och kortsiktigt.Den bästa möjligheten för dessa barn att få varaktigt förbättrade ekonomiska förutsättningar är att deras föräldrar får jobb. Därför är jobblinjen viktig. Att skapa nya jobb är centralt för att minska antalet barn i ekonomisk utsatthet. Men i det korta perspektivet behöver vi göra andra saker. Det är därför vi exempelvis har höjt bostadsbidraget, som är väldigt pricksäkert för familjer i ekonomisk utsatthet.Den allra senaste budgeten visar dessutom på en sak som jag tycker är väldigt angelägen och som handlar om de här barnen. De ska kunna utveckla sin talang och sina intressen med hjälp av en fritidscheck som går utöver det ekonomiska försörjningsstödet. Det tycker jag är en rättvisefråga. Tack så mycket, , för svaret! Den här frågan berör oerhört mycket, och jag är övertygad om att du inte heller vill att de här barnen ska frysa.Du talar om insatser, men det är faktiskt ett faktum att den politik som ni har fört inte har haft någon effekt. Jag är lite tveksam till att insatserna kommer att ha någon effekt om ni inte tar till mer.I sociala medier finns det forum som flödar över av familjer som vädjar om hjälp. Det finns något som heter Matkassen, där familjer ber om hjälp till mat för . De behöver hjälp till kläder, och de vill ha hjälp till att kunna ge sina barn en liten julklapp. Jag tror tyvärr inte att era insatser kommer att hjälpa dem i nuläget.Jag tycker att det är dags att ni börjar omvärdera er politik. Ni ska sänka skatterna med 16 miljarder. Ni har redan sänkt skatterna med flera miljarder. Är det inte dags att använda de pengarna till att ge våra barn en varm vinter och en värdig framtid i ? De skattesänkningar som har gjorts har haft effekt i form av att fler jobb har skapats. Därför minskar de absoluta talen när det gäller barnfattigdom. Det är positiva effekter av regeringens politik. Även i fortsättningen har vi utmaningar, men låt oss inte glömma att vi är det land som har nästan de minsta skillnaderna i världen i ekonomiskt avseende.Det är naturligtvis angeläget att vi skapar ett samhälle som håller ihop, ett samhälle där alla upplever att det finns rättvisa. Det är också därför vi i det korta perspektivet, som vi jobbar med att fler ska få jobb, gör särskilda ekonomiska satsningar på de allra svagaste hushållen. Där är bostadsbidraget det allra mest träffsäkra.Vår politik har haft effekt. Den absoluta fattigdomen har minskat.