kam-fs · H1C120131128fs · 2013-11-28 14:00:00 — Problemet för Jobbresan är att finansieringen tar slut , och just nu verkar det som att ingen egentligen vill kännas vid att finansieringen ska av dem som har deltagit i Jobbresan har gått till jobb eller utbildning. Det måste ändå betraktas som ett väldigt framgångsrikt projekt. Man är nu väldigt orolig över att man inte ska ha finansiering - det är väldigt kvar. Därför är det otroligt viktigt, framför allt för en svensk regering som åtminstone säger sig ha ungdomsarbetslösheten högt på agendan, att säkra finansieringen av projektet, där det också finns ett nordiskt perspektiv på arbetsmarknaden, fram . Jag ser fram emot att statsrådet kan leverera ett klart besked till dem som jobbar med Jobbresan. Vi har omvandlat Gränshinderforum till med den tanken bakom att det ska vara en tätare koppling direkt in till respektive regeringskansli. Vi har nämligen noterat att tjänstemännen arbetar väldigt bra ute på fältet med att lyfta gränshinderfrågor och komma med bra förslag. Sedan har inte riktigt länken funnits till politiken och beslutsfattandet. Det kommer att bli ändring . Det ser jag mycket fram emot. Jag hoppas att vi ska lösa fler problem med gränshinder i en snabbare takt.Just den fråga som tar upp har vi uppmärksammat. Den finns hos oss. Vi tittar på hur vi kan se en lösning på det problemet. Jag håller nämligen med. Det har varit, eller är, ett väldigt framgångsrikt projekt. Det är sådana projekt som vi ska arbeta med i . Jag vill ställa min fråga till infrastrukturministern.Situationen i åkeribranschen blir allt tuffare. Enligt branschorganisationen är var tredje lastbil på de stora svenska godsstråken i utlandsregistrerad. Utlandsregistrerade chaufförer arbetar ofta med undermåliga löner och villkor, vilket gör konkurrensen skev. Det märks inte minst i och i mitt hemlän län.Det är viktigt att åkerierna har likvärdiga villkor och att trafiksäkerheten på våra vägar är hög. Ett förslag för att minska problemen som har diskuterats är så kallad klampning. Flera av våra grannländer beivrar fusk och upprätthåller sjysta villkor på vägarna. Jag tänkte därför fråga dig, : Hur ska vi säkerställa att fusket inte breder ut sig i ? Tack, , för frågan! Den här frågan är i allra högsta grad levande. känns den stressande. Den känns pressande, inte minst för dem inom åkerinäringen som jobbar med fjärrtrafiken. Det finns lönsamma andra områden inom åkerinäringen som inte upplever samma sak.Men här handlar det om att kunna kombinera bra handel, bra öppenhet och smarta och effektiva transporter som görs på ett lagligt sätt, som heter cabotage. Det är den illegala inrikestrafiken på våra vägar som ska beivras, och det ska vara utifrån att man har kontroller, besiktningar och påföljder.Det upplevs inte som att det görs fullt ut. Det finns också ett beställaransvar. Det finns ett samlat paket. Regeringen har uppdragit till och Transportstyrelsen att titta på det. Och vi har givit ett extrauppdrag om begreppet klampning. Man ska återkomma om det . Det handlar om att det ska bli någonting som också fungerar i praktiken. Tack så mycket för svaret! Det är väldigt positivt med konkurrens, men det är viktigt, som jag sade tidigare, att den sker på sunda villkor. anser att böter för trafikbrott ska kunna utdömas på plats. Om man då inte betalar boten, som statsrådet var inne på, ska det finnas en möjlighet till klampning. Det ska också vara möjligt för polisen att beslagta yrkestillstånd till dess att böterna är betalda.Det pågår utredningsarbete och analyserande av effekterna. Min fråga är: Ser statsrådet att det är en framkomlig väg i med klampning av fordon, när man bryter mot trafikreglerna, för att vi ska få högre trafiksäkerhet och sundare villkor i åkeribranschen? Jag tror att man ska vara oerhört tydlig med att vi, oavsett vem som kör och oavsett ursprungsland, förväntar oss att utrustningen, tekniken och lastbilen är i gott och säkert skick. Så är det också när det gäller många av de lastbilar som kommer med utländska förare.Det handlar om regelefterlevnad, som Transportstyrelsen har tittat på. Man tittar på tillståndet. Men det handlar också om andra saker. Om man till exempel ska införa något som hindrar fortsatt färd, till exempel klampning, handlar det om hur man kan garantera lasten. Det handlar om lastbilen, när den måste lämnas, och om personen också måste lämna och hur man hanterar det. Det är just det som och Transportstyrelsen har fått i uppdrag att se på. Hur gör man så att det blir korrekt och rättssäkert när man ska införa en sådan sak? Det uppdraget har givits. Vi talade om förtroendet när det gäller järnvägen. Förtroende handlar också mycket om telefonoperatörerna och mobiloperatörerna. har haft ett väldigt starkt förtroende för mobiloperatörerna och litat på vad de här sagt när det gäller täckningskartor och så vidare. Däremot har konsumenterna i landet inte haft det starka förtroende som hade tidigare. Enligt PTS generaldirektör är förtroendet hos svenska folket för mobiloperatörerna i nivå med förtroendet för en bilskojare.Nu har ändrat uppfattning. Det sker dialogmöten eftersom ändrade sig när vi hade tryckt på. är min fråga: Vad tänker göra när dialogmötena är klara och det visar sig att det ändå inte är fullgod täckning i hela landet? Tack för frågan, ! Precis som antyder i sin fråga stämmer det att regeringen det här året har tagit många olika initiativ för att komma till rätta med det faktum att många mobilanvändare upplever att den täckningskarta som de kanske fick se när de tecknade sitt mobilabonnemang inte stämmer så bra med verkligheten.Jag tror att fler än en i kammaren har upptäckt att mobilsamtal ibland bryts och att det mobila bredbandet ibland kan kännas som sirap. Alldeles självklart har svenska mobilkonsumenter rätt att få det som de har betalat för. Det är också därför som regeringen har skärpt tonen mot operatörerna.I våras gav vi PTS i uppdrag att gå ut i verkligheten och göra en stickprovsundersökning. Den visade att konsumenterna har fog för den känsla de har. I alldeles för många fall stämde inte verkligheten med kartan. På basis av det har vi gått vidare och givit både PTS och i uppdrag att se över lagstiftningen och återkomma till regeringen med förslag på vad vi skulle kunna göra för förändringar för att det ska gå att följa upp detta ännu bättre. Det är intressant att notera att har svängt eftersom hon tidigare här i kammaren alltid varit övertygad om att täckningskartorna gällt. Men det är glädjande att vi har kunnat bevisa att verkligheten är en annan.Min fråga gäller också hur vi nu ska komma vidare, för det finns fortfarande många vita fläckar där det inte fungerar. Vi har människor som är oroliga. Trygghetslarmen fungerar inte. Och vi har människor som är oroade för hur det ska gå om de ska förflytta sig inom och så vidare om mobiltelefonen inte fungerar när de står mitt emellan två uppdrag.Jag ser inte att regeringen gör något annat än att kräva av operatörerna att de ska vara tydligare, inte att de ska förbättra täckningen. Men jag kanske har fel. har och jag debatterat dessa frågor i kammaren, och jag tror att om jag fick möjlighet att föra en längre debatt med skulle jag kunna beskriva en hel del av det som regeringen gör.PTS arrangerar runt om i landet dialogmöten, sätter sig ned med kommuner, kommunala bolag, länsstyrelser, regioner och operatörer för att se vad som kan göras lokalt, här och , för att underlätta mobilnätsutbyggnaden. har PTS fått regeringens uppdrag att komma tillbaka till regeringen med en handlingsplan om vad vi ytterligare kan göra för att skynda på mobilnätsutbyggnaden. Det tredje som händer, som kan invänta, är att vi har bett PTS och att tillsammans gå igenom lagstiftningen och återkomma till regeringen med förslag på vilka delar av lagstiftningen som behöver skärpas, om kontrollverktygen, musklerna, kan skärpas hos myndigheterna så att de också får starkare instrument att följa upp att operatörerna lever upp till kraven och de löften som har givits till konsumenterna. Min fråga går till har skickat ut sitt förslag till nationell åtgärdsplan för den framtida infrastrukturen i landet. Där finns många och viktiga satsningar för framtid. Men tyvärr saknas åtgärder för den del av landet där den största tillväxten sker och från vilka viktiga bidrag till svensk export kommer, nämligen de fyra nordligaste länen i landet.Europeiska unionen verkar på ett bättre sätt än den och ha förstått värdet av satsningar på infrastrukturen i norra avser att agera för att få ta del av de som unionen ställer till förfogande för Norrbotniabanan? Det som är oerhört viktigt när vi pratar resor och godstransporter är att de hänger ihop i långa stråk. När EU skulle skapa sina transeuropeiska nätverk ville se till att vi fick med våra godsstråk, bland annat Botniska korridoren.Vi jobbade i olika processer, nämligen med sin nationella plan och med sin mervärdesplan. Här gäller det att vi får med objekt och korridorer. Jag tillsammans med min finska kollega och många andra aktörer i såg till att Botniska korridoren kom med.Men en korridor är inte ett enskilt objekt. Det handlar om flera olika trafikslag för att garantera att godsets väg genom en korridor kan fungera. Botniska korridoren är inte per definition objektet Norrbotniabanan, men den skulle kunna vara en viktig del av korridoren. har regeringen med en del satsningar i norr, bland annat pengar till . Det är naturligtvis bra, och för svensk export är satsningen bra.Men likaledes går man noggrant förbi den samhällsekonomiskt lönsamma Norrbotniabanan i alla planer. Varför har ni en så njugg inställning till projektet?Visst sträcker sig Botniska korridoren som helhet från till , och den finns med i EU:s satsning, men det är till Norrbotniabanan som faktiskt har plockats fram.Nu har en bekräftelse kommit i och med beslutet om det framtida TNT-nätet. Varför delar inte regeringen bedömning av Norrbotniabanan? En förutsättning för att kunna söka medel från EU, till exempel för infrastruktursatsningar, är naturligtvis att den enskilda medlemsstaten, i det här fallet , är beredd att betala den största delen av objektet. Även om 7 miljarder är bra mycket pengar är ytterligare 20 miljarder också mycket pengar - det som kopplas till vad landet självt ska göra.Det behöver tas fram vilken prioritering landet som helhet har att göra inom given tid och med geografisk fördelning. Det är alldeles riktigt som nämnde här att regeringen satsade i ett tidigt skede på . Det var utifrån perspektivet av den otroliga expansion som stod inför i närtid och andra gruvbolags verksamhet i området.Nu finns förutsättningarna med. Regeringen kan när den vill ta med Botniska korridoren i planeringen på EU-nivå och på svensk nivå. Remisstiden för förslag om nationell strategi har gått ut, och jag har sett i medierna att infrastrukturministern har varit ute i landet och lyssnat på olika aktörer i frågan.Vårt land är avlångt, och en stor del av befolkningen bor i storstadsområdena. Det är självklart att infrastrukturen måste fungera i dessa områden. Det måste finnas fungerande kommunikationer som transporterar såväl gods som människor, och systemet måste vara robust och stabilt.I mitt hemlän finns inte fler än 270 000 invånare, vilket motsvarar en stadsdel i , men vi har en tung och för viktig exportindustri. Denna industri är beroende av att kommunikationerna fungerar från fabriken ut till hamnar där godset kan skeppas i väg. Kommunikationerna kan bestå av såväl järnväg som bilväg.Hur ser regeringen på sambandet vad gäller satsningar på kommunikationer för oss på landet och i storstadsregioner, och vilka satsningar görs för att hela ska få ett stabilt och hållbart transportsystem? Jag tackar för frågan från !Låt oss tänka oss ett helikopterperspektiv så att vi kan se och förstå att är ett avlångt land. har vi nära till våra grannländer, och ibland upplevs det som att det är långt till dem. Mycket beror på hur och på vilket sätt vi tar oss fram.Vi vill att direktiven till för att förvalta de 522 miljarder som ska användas den kommande planperioden ska peka ut hur godskorridorerna går genom landet och in och ut ur landet samt hur arbetspendling, inte minst i storstäderna, kan fungera på ett tillfredsställande sätt. Alla trafikslagen ska användas, gärna ihop, men de ska också användas över kommungräns, länsgräns och landgräns. På så sätt binder vi ihop hela och stärker konkurrenskraft. Tack, infrastrukturministern! Enligt mitt sätt att se är vi som bor på landet och de som bor i storstäderna beroende av varandra. I har vi fått E16, som går från genom till . Vi har fått ett stråk. Vi har också fått tillstånd för en flygplats i . Besöksnäringen är ju stor i ett landskap som Dalarna.Jag är lite nyfiken på alla remissvaren. Jag har kikat på regeringens hemsida om remissvaren från alla aktörer som har lämnat in sådana. Finns det några nya ingångar i remissvaren som infrastrukturministern kan ge till känna? Det har kommit in ungefär 400 svar på remissomgången. De flesta tycker att ansatsen är bra, men alla vill ha något lite till. Så är det naturligtvis. Alla ser behov av mer järnväg, mer väg, förbättringar av hamnar eller något för flygplatserna.Det finns något mer som är intressant. Jag tänker på den tidigare frågeställaren . Han nämnde råvarutransporterna från norr. När jag träffar företagsdelegationer i norr kan de säga att en av de viktigaste investeringarna för deras transporter kan vara i Göteborg.Det gäller att se hur hela stråket hänger ihop. Det är det absolut viktigaste för att få en bra helhet för hela landet, oavsett om det är fråga om stad, tätort, landsbygd eller glesbygd. Jag vill ställa min fråga till jämställdhetsminister . är det tillåtet att på anställningsintervjuer ställa frågan om den sökande planerar att skaffa barn . Frågan upplevs som jobbig av framför allt kvinnor. Många känner sig pressade att svara på frågan för att öka chansen att få jobbet. Om svaret är ja minskar chansen att få jobbet. Det är därför arbetsgivaren ställer frågan. Svaret är ju relevant för arbetsgivaren. Andra kvinnor känner sig pressade att skjuta upp barnafödandet för att öka chansen att få jobbet.I dag är det tillåtet att ställa frågan. Frågan är om man inte borde ta bort den möjligheten så att det inte längre blir tillåtet att ställa frågan under anställningsintervjuer. Tack, , för en viktig och rätt svår fråga.Att fortsätta med en uppdelad arbetsmarknad är ett sätt att frysa fast könsroller. Inte bara när det gäller val av yrke utan också när det gäller möjligheten till anställning och karriär blir barnafödandet, familjebildandet, en börda som kvinnan ska bära redan i anställningssituationen.Det är mycket olämpligt att ställa en sådan fråga, men jag tycker att vi ska motverka den typen av effekter på arbetsmarknaden på annat sätt än att lagstifta om vad man får fråga och inte. Det finns annat än lagstiftning för att reglera vad som är lämpligt och inte.Regeringens mål är också att det obetalda arbetet ska fördelas jämlikt. Det jobbar vi med genom föräldraförsäkringen, genom bonus i den och på andra sätt. Jag tror att det är en bättre metod. Ja, det är naturligtvis väldigt viktigt att arbeta för att diskriminering och förtryckande strukturer bekämpas på olika sätt. Men tyvärr har det visat sig att den här frågan ställer till det väldigt mycket.Det är redan så , när man har en anställning, att man måste berätta för arbetsgivaren att man väntar barn senast före väntad nedkomst. Som arbetsgivare brukar man ju kunna se det tidigare än , så att man kan planera för vikarier.Just i anställningssituationen finns det risk att många kvinnor inte får jobbet därför att de inte svarar på frågan eller därför att de svarar på fel sätt, enligt arbetsgivaren. Därför tror jag fortfarande att lagstiftning måste till. Det tror också två tredjedelar av Visions medlemmar som har tillfrågats, så det finns ett stöd för det. Jag förstår att det finns ett stöd för en sådan lagstiftning, för det är ett oskick att kvinnor har huvudansvaret för barn och familj och att det förföljer dem under hela yrkeslivet.Det kan ofta handla om sexistisk reklam, dumma uttalanden eller dumma frågor från arbetsgivare som gör att man känner sig så maktlös att man gärna vill sträcka sig efter en lagstiftning.Det är viktigt att se att det finns många olika sätt att bekämpa ett problem. Jag kan inte ställa mig bakom lagstiftning i den här frågan. Min fråga går också till statsrådet övergripande mål för den ekonomiska jämställdhetspolitiken är att män och kvinnor ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Det är därför viktigt att kvinnor och män har denna möjlighet när det kommer till deras yrkesliv.Arbetslinjen ska som sagt gälla alla. Trots detta finns det löneskillnader, glastak och en könssegregerad arbetsmarknad.Jag vet att statsrådet har jobbat med ett område som hon även är ansvarig för. Det gäller förskolan och då med alltifrån pedagogiken till utbildningen och de som är yrkesverksamma där.Hur arbetar ministern för att få fler män att arbeta som förskollärare och fritidspedagog? Hur går detta arbete? Tack, , för en angelägen fråga.När man är ute och diskuterar jämställdhet, vare sig det handlar om sysselsättning, pensioner eller vad det än är, finns det förhoppningsvis kortsiktiga åtgärder men alltid ett långsiktigt svar: Vi måste börja i förskolan.Det handlar om två saker. Det är viktigt att alla som jobbar i förskolan är duktiga i genuskunskap och förstår hur man ska bemöta individer utan könsglasögon. Jag tror att det dessutom är viktigt att det finns många manliga pedagoger bland de duktiga pedagogerna i förskolan.Därför har jag samlat Kommuner och Landsting, förskollärarnas fack och alla lärosäten som utbildar förskolepedagoger för att vi gemensamt ska formulera mål och strategier för att öka andelen män i svensk förskola. Alliansen har ju infört ett så kallat statsbidrag för karriärtjänster för förstelärare och lektorer. Det är möjliga karriärvägar. Alla inom skolan kan söka dessa tjänster utom de som jobbar inom förskolan. Hur ser ministern på att även förskollärare ska omfattas av karriärreformen? Jag är väldigt positiv till karriärtjänsterna och ser dem som ett viktigt sätt att både höja statusen för läraryrket och höja lönerna för många kvinnor.Jag är också glad att vi i budgetpropositionen utlovar mer resurser till ännu fler karriärtjänster men att vi också tittar på hur vi ska kunna införa det för förskollärare. Jag tror att det är en jätteviktig del av den reformen. Det är viktigt för förskolan.Glädjande nog såg jag att man i vid sidan av de statliga pengarna använder kommunala medel för att göra fyra förskollärare till förstelärare. Det tycker jag är något som vi kan sprida och som man kan ta efter.Jag ser fram emot att vi ska ha många tusentals förstelärare också bland förskollärarna i . Min fråga går till statsrådet av de viktiga och spännande framtida energislagen i , inte minst inom transportsektorn, är biogasen. En viktig förutsättning för utvecklingen inom biogasområdet är distributionsmöjligheterna. I det här sammanhanget är bland annat det svenska gasnätet en viktig komponent, såväl de nu existerande som de framtida regionala nät som planeras runt om i Sverige.Gasnätet är, precis som elnätet, ett naturligt monopol i mångt och mycket. Just nu lägger man i sista handen vid ett förslag till hur regelverket för intäktsramarna för det svenska gasnätet ska se ut . Förslaget, som bland annat innebär ett nytt sätt att beräkna kapitalkostnader för investeringar, har mött omfattande kritik under remissarbetet, främst för de uteblivna konsekvensanalyserna. Enligt min uppfattning är beslutet om hur spelreglerna ska se ut viktiga för den framtida investeringsviljan. Investerare vill ha långsiktiga spelregler.Därför blir min fråga till statsrådet: Vad är det som konkret föranleder regeringen att föreslå ett tvärt byte av beräkningsmetod som riskerar att stoppa upp viktiga investeringar för att expandera och möjliggöra en ökad biogasanvändning i ? Tack för en angelägen fråga!Inledningsvis vill jag verkligen understryka att jag delar synen att det är viktigt att det finns ett fullgott beslutsunderlag inför ett kommande beslut om den aktuella förordningen som rör regleringen av gasmarknaden. Det är också angeläget att i detta arbete beakta olika modellers påverkan på biogasmarknadens fortsatta utveckling.För att få just ett sådant bra beslutsunderlag har regeringen remitterat ett förslag till förordning om fastställande av intäktsram. Det har mött såväl positiva som negativa reaktioner från remissinstanserna. Som ett ytterligare led i remissprocessen har några av remissinstanserna fått möjlighet att både muntligen och skriftligen utveckla sina synpunkter.Genom det samlade material som har kommit in från naturgasföretag, myndigheter och företrädare för kundintressen bedömer jag att det kommer att vara möjligt för regeringen att säkerställa den konsekvensutredning som krävs för att regeringen ska kunna fatta beslut i detta ärende. Tack för svaret!Det finns en del som talar för att de nu föreslagna ändringarna har en del av sina orsaker i motsvarande utveckling på området som gäller de svenska elnäten. Även här har tvisterna om sättet att beräkna såväl de nuvarande värdena som de framtida avkastningarna vållat en hel del högljudda diskussioner och en del rättsliga tvister i domstol, som känt. En av de åsikter som har framförts under remissbehandlingen av regeringens förslag om intäktsramar för gasnätet är att huvudmotivet för förslaget är att synkronisera modellerna för gasnätet och elnätet, att samma modell ska gälla för båda två.Därför blir mina frågor till statsrådet: huvudmotivet att likställa regelverken för gas- och elnät? Vilket egenvärde har det i så fall? Slutligen: Hur kommer förslaget, om det genomförs i sin nuvarande form, att påverka investeringsviljan i det svenska gasnätet? Syftet med det arbete som pågår i regeringen och också syftet med den modell som vi har remissat är att vi ska få en stabil modell som möjliggör nyinvesteringar och som också tillgodoser naturgasföretagens krav på en rimlig avkastning och kundernas intresse av skäliga avgifter. Det är denna helhet vi behöver möta.Det är också i det sammanhanget som jag lägger stor vikt vid de synpunkter som remissinstanserna har delat med sig av. Det är också av det skälet vi har valt att gå vidare och fördjupa kunskaperna om de synpunkter vi har fått in.Jag är mån om att vi ska ha bra på fötterna och ha en bra konsekvensutredning och konsekvensanalys till grund för det beslut som regeringen framöver kommer att fatta. Men exakt hur avvägningen kommer att se ut kan jag inte ge besked om eftersom vi befinner oss mitt i beredningen av detta ärende.