kam-fs · H0C120130516fs · 2013-05-16 14:00:00 — Vid frågestunden svarar ministrarna i regeringen på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. Följande ministrar deltar: Finansmarknadsminister (M) Biståndsminister (M) Finansminister (M) Handelsminister (M) Infrastrukturminister (M) Finansmarknadsminister (M) svarar på både allmänpolitiska frågor och frågor inom sitt eget ansvarsområde. Ungdomsarbetslösheten har enligt statistiken bitit sig fast på en nivå på . Regeringens politik har uppenbarligen misslyckats.Regeringens viktigaste åtgärd har varit sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar. Det är en åtgärd som enligt en preliminär bedömning av IFAU, det vill säga regeringens egen myndighet, kostar 1-1 ½ miljon per jobb på kort sikt och på lång sikt inte förväntas ha någon effekt alls på ungdomsarbetslösheten. Finansministerns eget departement har också tittat på frågan och då gjort samma bedömning, att det har en mycket marginell effekt på arbetslösheten. och har kommit fram till samma slutsats. När granskade frågan uttryckte sig riksrevisorn enligt följande: Det kostar mer än det smakar. Man kan tycka att det är ett märkligt sätt att hantera statliga pengar.Min fråga till finansministern är: Varför fortsätta satsa 15 miljarder på en åtgärd som ger svag eller ingen effekt? Låt mig börja med att tacka och för att vi får ta debatten om den kraftiga skattehöjning som Socialdemokraterna förordar för unga.Låt oss sedan rätta till bilden. har klarat krisen på arbetsmarknaden, den värsta sedan depressionen, väldigt väl. Vad gäller sysselsättningsutveckling, sysselsättningsgrad, arbetskraftsdeltagande har stått sig mycket väl. Vi är ett av de länder som kan uppvisa de bästa reallöneutvecklingarna.Vi har ett bekymmer på svensk arbetsmarknad, och det är ungdomsarbetslösheten. Vi har inte haft de lärlingssystem som i , , , och bidragit till att de har en lägre ungdomsarbetslöshet. Hur det i det läget skulle bli bättre genom att slå till med 15 miljarder i skattehöjningar är för mig helt obegripligt.Ekonomer kan räkna fram och tillbaka på vad det betyder på tre, fyra och . Vad det betyder på ett och är vi alla överens om. Dunkar man på med 15 miljarder i skattehöjningar stiger lönekostnaderna, sjunker sysselsättningen och fler blir arbetslösa. Om detta råder inte det minsta tvivel. Jag konstaterar att finansministern inte vill svara på min fråga.Regeringen väljer att år satsa 15 miljarder på en åtgärd som har svag eller ingen effekt på ungdomsarbetslösheten. Det är anmärkningsvärt att finansministern tycker att klarat jobben bra som arbetslösheten i är högre än i jämförbara länder och ungdomsarbetslösheten väsentligt högre än i jämförbara länder.Jag behöver inte påminna finansministern om att det alltid finns en alternativ användning för pengarna. 15 miljarder är oerhört mycket pengar och skulle kunna användas på ett mer effektivt sätt om man på allvar ville bekämpa ungdomsarbetslösheten. Vi har en situation där närmare 100 000 ungdomar snart lämnar gymnasieskolan för att gå ut i arbetslivet eller vidare till högre studier. Då väljer regeringen att skära ned på den högre utbildningen så att det blir svårare för ungdomar att gå vidare och studera. Socialdemokraterna vill ge bilden av att är ett söndertrasat och misslyckat land. Så är det inte. Vi är en av de mest framgångsrika nordiska välfärdsstaterna. Vi har en trygghet, sammanhållning, dynamik och tillväxt som andra tittar på. Låt oss vara klara över att svensk arbetsmarknad stått sig stark också . Vad gäller sysselsättning, tillväxt, utanförskap tillhör vi de länder som klarat krisen bäst. drar slutsatsen att svensk politik i en internationell jämförelse varit framgångsrik.Det är bra att reser frågan vad man kan använda 15 miljarder till. Då blir hela den socialdemokratiska politiken tydlig. Man höjer skatterna med 15 miljarder för att bygga ut bidragssystemen. I en åldrad europeisk välfärdsstat som är djupt inne i en globaliseringsprocess vill Socialdemokraterna i höja skatter och bygga ut bidragssystem. Varför följer inga andra socialdemokrater efter? Varför går holländare, danskar, och norrmän i rakt motsatt riktning? Därför att det som Socialdemokraterna i står för är en helt orealistisk politik. Min fråga går till finansminister samlades de nordiska statsministrarna och arbetsmarknadsministrarna, även finansministern var där, och diskuterade och samtalade om ungas arbetsmarknad. I en lågkonjunktur som denna har ungdomar i hela det tufft. Vi vet att ungdomsarbetslösheten i exempelvis och stigit till en bra bit över 50 procent.Regeringen har redan gjort viktiga reformer, vilket finansministern var inne på tidigare, och jag vet att regeringen aviserat att det ska komma ett paket med yrkesintroduktionsanställningar, det vill säga att man ska sätta sig ned med parterna och diskutera hur jobben ska kunna komma på ett mycket bredare sätt i de olika branscherna.Jag undrar därför: Hur går det med dessa introjobb? Går det framåt, står det still, vad händer egentligen? Vi har haft ett mycket bra seminarium med de nordiska statsministrarna. Det är alldeles uppenbart att ungdomsarbetslösheten är ett globalt problem. Vi har en växande del av befolkningen i världen som deltar på arbetsmarknaden. Det kommer att fortsätta . För att vi ska kunna pressa tillbaka det som kallar en arbetslöshetsgeneration måste det skapas miljoner jobb.Sverige har mycket att lära av , särskilt skulle jag vilja säga av de lärlingssystem som finns framför allt i men i någon utsträckning också i . Vi vet att även tyskar och belgare varit oerhört framgångsrika med den typen av lösningar. Här vill vi gärna använda den svenska modellen för att hitta ett brett samförstånd, att tillsammans med parterna på arbetsmarknaden utveckla en modell för yrkesintroduktion.Dessa diskussioner har gjort en del framsteg under den här avtalsrörelsen, och vi kommer att göra allt vi kan för att pressa det framåt ytterligare. Jag tror att ett brett samförstånd om en uppdaterad svensk modell är vad behöver för att möta ett växande problem på arbetsmarknaden. Tack för svaret! Det är minst sagt en stor utmaning vi har, och jag är glad över att regeringen tagit det initiativet. Den typen av anställningsform är ju en rätt ny fågel på svensk arbetsmarknad, och jag undrar därför om man löst frågan om ansvarsfördelning - vad staten ska göra, vad parterna ska göra. Jag undrar också om finansministern ser några särskilda branscher där det kommer att bli mer lyckosamt än i andra.Hur ser bilden ut framöver? Det gäller särskilt ansvarsfördelningen. Man ska vara medveten om att en sådan bred omläggning av arbetsmarknaden som sker egentligen behöver pågå innan vi kan se att vi etablerat ett nytt kompetensförsörjningssystem. Det är något som parterna framhåller, inte minst och Teknikföretagen, som är de som lite grann gått i bräschen för detta. Vi behöver även förändra hela yrkesutbildningssystemet för att det ska få större inslag av lärlingar.Vi ser ett antal branscher. och har gjort framsteg. Det är nya avtal inom Handels. Förhoppningsvis kommer det ytterligare i olika delar av den inhemska tjänstesektorn. Möjligtvis kan vi se att vi även på byggsidan får en vitalisering. Det är ett arbete där vi kommer att behöva många ambassadörer för att öppna den svenska arbetsmarknaden för unga människor.Sverige behöver en utvecklad svensk modell med mer inslag av lärlingar och yrkespraktik än vi tidigare haft. Det är ett arbete vi har framför oss på det området. Jag vill ställa en fråga till infrastrukturministern om Förbifart . Den officiella prislappen för detta motorvägsprojekt har varit 27 miljarder, men har ministern och erkänt att den verkliga kostnaden beräknas till 45 miljarder inklusive räntekostnader för de lån som måste tas. Räknar man med löpande priser blir det över 60 miljarder, alltså mer än dubbelt så mycket.Dessa siffror var inte lätta att få fram. har bett att få underlag, men utan resultat. Det var först när vi bad om hjälp som vi fick reda på totalkostnaden för förbifarten.Men ministern säger på sin Twitter att siffrorna varit kända , även om jag och många med mig aldrig hört henne nämna någon annan siffra än 27 miljarder. Vad menar ministern när hon säger att förbifartens verkliga kostnader har varit kända ? Jag tackar för frågan. Förbifart ska vara en förbindelse som knyter ihop hela regionen. Den är efterlängtad av många, i synnerhet av dem som sitter i timslånga köer, inte minst på , som för länge sedan har tjänat ut.Riksdagen har beslutat att förbifarten ska byggas och hur den ska finansieras. I den överenskommelse som ingåtts inom och som egentligen handlar om ett infrastrukturpaket på 100 miljarder ingår Förbifart . Där har man också kommit överens om att förbifarten till ska betalas av trängselskatter. Det har också varit känt att ett lån ska tas för att man ska kunna påbörja byggnationen, eftersom trängselskatterna inte kommer in i samma takt som kostnaderna vartefter byggs upp. Att ministern känt till totalkostnaden är tydligt, men för oss andra politiker och för stockholmarna har den uppenbarligen inte varit känd.Det finns mycket att säga om förbifarten och dess klimat- och miljöpåverkan. Det finns också mycket att säga om det akuta behovet av mer tunnelbana, spårvägar och bussar i . 60 miljarder skulle räcka till mycket kollektivtrafik.År 2006 var det folkomröstning om trängselskatten i . Texten på valsedeln var tydlig. Den majoritet som då röstade för trängselskatten röstade för att intäkterna skulle återföras till för investering i kollektivtrafik och vägar. Men planeras för att alla intäkter från trängselskatten ska gå till en motorväg.Hur ser infrastrukturministern på det faktum att regeringen inte följer resultatet av folkomröstningen ? När det görs prioriteringar, inte minst inom en region, föregås det av att man försöker samla en bred enighet och en gemensam vilja. Så har också skett här i . Regeringen utsåg en förhandlingsperson, och i det som blev Stockholmsöverenskommelsen, där det också finns en bred politisk majoritet, kom man överens med staten om ett 100-miljarderspaket, där bland annat förbifarten finns med, men även om andra viktiga insatser där också kollektivtrafik kan ta sig fram, eftersom det går att ha kollektivtrafik även på väg.Men det är väl ingen hemlighet att var emot väldigt mycket av den regionala överenskommelsen och i grunden också är emot Förbifart . Men har beslutat att förbifarten ska byggas samt hur den ska finansieras. Jag vill vända mig till infrastrukturminister är historiskt stora satsningar som görs på infrastruktur. 522 miljarder satsas på underhåll och utveckling. Det är fantastiskt.Med tanke på denna stora satsning vill jag återigen lyfta fram ett ytterst angeläget behov som gäller E20, den så kallade dödens väg. E20 genom är farligaste vägsträcka, enligt ett antal trafikexperter i en ny undersökning. Olyckorna ökar, och var det ett sorgligt rekordår. har räddningstjänsten i bland annat och krävt en säkrare E20. Utryckning till E20 sker . Så ser vardagen ut.Just nu pågår en revidering av en nationell plan för transportinfrastrukturen. Där har regionens planering en stor roll. Vad krävs ytterligare för att E20 nu ska prioriteras, inte minst med tanke på att den är så olycksdrabbad? Jag tackar för frågan. E20 är ett objekt som är oerhört viktigt för många, inte minst för näringslivet. Vi har väldigt mycket tunga transporter där, kanske mer än på många andra vägsträckor. Det är egentligen inte ett så stort antal fordon som går där att man skulle tänka sig en motorväg, men det finns sträckor, inte minst mellan och , där vi inte har mittseparerat och där vi har mötande trafik, vilket är det som oftast orsakar kollision.Vi har givit ett uppdrag till , som just nu tittar på vilka åtgärder man ska vidta. Det handlar bland annat om framkomlighet och trafiksäkerhet. Det finns också särskilt utpekat för E20. Vi har i den nuvarande planen fem olika objekt i och kring . Man har fått i uppdrag att titta på om man kan tidigarelägga arbeten, men också vad som kan göras i övrigt för framkomlighet och trafiksäkerhet. Jag tackar för svaret. Det är just detta som är det viktiga att få ett besked om: möjligheten att tidigarelägga insatser för att det inte ska gå år då vi riskerar att ytterligare människor mister sina liv.Som infrastrukturministern nämner är det väldigt tung trafik. Man väljer mer sällan den östra delen via ; man väljer hellre E20, som är flackare och ger mindre drivmedelsåtgång. Hade vägen varit mötesseparerad hade förmodligen oerhört många människors liv sparats. Trots utbyggnaden öster om behöver vi en ordentlig höjning av standarden på E20.I morgon kommer jag att möta flera företrädare för berörda kommuner. Då kommer denna fråga att diskuteras. Vad finns det ytterligare som statsrådet kan skicka med mig? Det är alltid problematiskt när man funderar på vilken väg som är mest trafiksäker eller tillgänglig eller var man kommer snabbast fram. Det är dilemman vi alltid har. Ska man åka mellan och är det mest trafiksäkert att ta E4 till och sedan åka på den nybyggda riksväg 40.Detta berör en hel region, inte minst hela och . Men där har numera alla kommuner i regionen jobbat tillsammans med och tittat på en åtgärdsvalsanalys. Jag kommer själv att träffa de olika parterna för att se vad de har tittat på och gemensamt kommit överens om angående sträckningar och nivå. Det tror jag kommer att länka väldigt väl in i det åtgärdsprogram som ska lämna till mig rörande trafiksäkerhet och framkomlighet på . Även min fråga går till infrastrukturministern. Vi håller oss också fortfarande i Västsverige.Vi vet alla bakgrunden till det västsvenska infrastrukturpaket som kommit på plats: Åratal av socialdemokratisk negligering, både från regeringen och lokalt i , gjorde att man kom efter i infrastruktursatsningarna. Alliansregeringen och den dåvarande centerpartistiska infrastrukturministern lyckades dock få fram ett paket med satsningar på nationell, regional och lokal infrastruktur.Det har kommit ett folkinitiativ i till folkomröstning om huruvida trängselskatten ska vara kvar efter valet eller inte. Frågan lyder: "Ska trängselskatten i få fortsätta efter valet ?" Ett ja är inte speciellt svårtolkat, men hur skulle du tolka ett nej? Man måste då också vara överens om vem som beslutar om vad och på vilken nivå. Kommuner som vill införa trängselskatt har möjlighet att framföra det till , som sedan i lag beslutar om det ska vara trängselskatt eller inte. När lagen väl är stiftad kan inte en kommun själv upphäva den. Resultatet av en folkomröstning, som oftast är rådgivande, kan dock ligga till grund för ett beslut i fullmäktige om att ånyo vända sig till , som därefter får ta ställning till om det tidigare fattade beslutet ska upphävas. Jag har en följdfråga till infrastrukturministern. Om man skulle ställa den frågan i , få ett nej på frågan, och tar med sig det upp till riksdag och regering: Hur skulle man då tolka ett sådant beslut?Skulle de 17 miljarder som och regeringen valt att lägga in i paketet brinna inne? Skulle vi i själva få hosta upp pengar på ett eller annat sätt till de lokala satsningar som behövs? är högst relevant utifrån den diskussion som pågår nere i och i omnejd. Den blir också väldigt hypotetisk.Så här långt avser fortfarande de parter som är inblandade i överenskommelsen om det västsvenska paketet att hålla kvar vid det avtalet tills någonting annat gäller. Det innebär också att de har för avsikt att fortsätta det arbete som har påbörjats.Det gäller som med allting att ingenting är omöjligt. Vill någon part någonting annat får man förhandla med den man har avtalat med. Det kommer alltid att kosta i antingen tid, pengar eller någonting annat.Det bör man vara oerhört medveten om man till exempel väljer att gå in i en folkomröstning i sakfrågan. Min fråga går till biståndsminister har genom budgetpropositionen deklarerat en fortsatt ambition om att låta en allt större del av biståndsbudgeten gå till att täcka flyktingkostnader. Avräkningen för flyktingkostnader föreslås öka med ungefär 1 ½ procent av den totala biståndsramen.När UNHCR klarar kostnaderna för en flykting i ett flyktingläger med ca och man i har en kostnad som ibland överstiger råder det ingen tvekan om att en svensk biståndskrona hjälper fler flyktingar genom UNHCR.Den politiska ambitionen att minska flyktingmottagandet till skulle kunna innebära att man har en ökad ambition att hjälpa fler flyktingar i världen.När regeringen nu accepterar en utveckling där en allt större del av biståndsramen inte tillåts utnyttjas i de krisdrabbade delarna av världen vill jag fråga biståndsministern: När får vi se ett trendbrott i biståndspolitiken där vi arbetar för att så många flyktingar som möjligt får hjälp i stället för att acceptera en utveckling där allt fler söker asyl i ? är ett av de länder i världen som anslår mest pengar till just det humanitära biståndet. antar jag att vi per capita hjälper fler flyktingar än något annat land.Vi gör det för att det är rätt och riktigt. Det gäller inte minst när vi ser den fruktansvärda katastrofen som utvecklar sig i . Vi hjälper också grannländerna, som tar den absolut största bördan med de människor som flyr undan våldsamheter och förtryck.Överallt i världen finns det stora flyktingströmmar som måste hanteras. En del av dessa kommer också till . Vi har ett rättssäkert och korrekt mottagande av dessa människor. Det är en kostnad som också i enlighet med gällande regler får avräknas det svenska biståndet under det första året.Det tycker jag är rätt och rimligt. Det är en konsekvens av den politik som vi har som framför allt syftar till att varhelst det sker något kunna följa flyktingen och se till att vi kan erbjuda det skydd som den har rätt till enligt internationella konventioner. Min fråga gällde inte huruvida är en generös part i att hjälpa flyktingar i världen. Min fråga riktade sig mot varför vi gör den prioriteringen.Jag redogjorde i frågan för UNHCR:s kostnader på jämfört med asylkostnader på och att vi skulle kunna göra betydligt mer.Min fråga var: Varför gör vi inte mer i frågan för att hjälpa allt fler flyktingar i världen? Jag är inte nöjd med svaret. Tack för frågan. Ni får ursäkta om ni inte är nöjd med svaret.Sverige är en av de största givarna till UNHCR. Vi tar vårt ansvar. Konsekvenserna av att människor söker sig till och erbjuds skydd i avräknas biståndet. Det är inget konstigt. Det är i enlighet med de regler som finns.Konsekvensen av att nu så många söker sig till påverkar också biståndet. Det är ingenting som regeringen aktivt beslutar om. Ungefär sju eller åtta tiondelar av det samlade mottagandet för flyktingarna avräknas biståndet.Detta är en politik som jag tycker att vi ska fortsätta med. Vi försöker först och främst att se till att förhindra att konflikter uppstår. Vi försöker så gott det går att möta behoven i närområdet, eftersom det är där flyktingarna ofta vill vara kvar.De som söker sig till får skydd och stöd. Det avräknas biståndet i enlighet med de regler som redan finns upparbetade. Jag vill ställa en fråga till statsrådet angående utförsäljning och privatisering av apotek.Regeringen har sålt 24 av dessa till riskkapitalbolag och Priveq för endast , vilket blir 9,4 miljoner per apotek. har de sålts vidare till för hela , vilket blir per apotek.Jag och svenska folket vill ha ett svar på frågan om denna urusla affär är att värna skattebetalarnas pengar. Tack för frågan. Försäljningen av apoteken har kontrollerats och analyserats av såväl som riksdagen.Riksrevisionen säger: "kan konstatera att det monetära utfallet vad gäller klusterförsäljningarna översteg den värdering som gjordes av OAB inför försäljningen och de referenspriser som sattes inför försäljningarna. kan även konstatera att i ett särskilt betänkande gjorde bedömningen att försäljningen av apotek har skett på marknadsmässiga villkor och på bästa affärsmässiga sätt. "Försäljningen är kontrollerad och analyserad av två oberoende organ. De har kommit fram till att det har skett enligt alla konstens regler. Sedan har naturligtvis köparna av apoteken gjort investeringar i verksamheten. Vad nettovärdet är på en försäljning för köparen är det ingen av oss som känner till. Tack för svaret. Jag vidhåller fortfarande att det är en urusel affär att sälja någonting för 225 miljoner som skapats med skattemedel när nästa bolag säljer det vidare för 600 miljoner kronor.Jag tror att människor som bor i min hemkommun är väldigt intresserade av vilket svar du har att ge. De får återigen betala med minst sex mils resa för att komma till ett apotek som kanske genom privatiseringen inte ens har den medicin de efterfrågar.Vilka garantier ska de få att du ser till att det finns ett apoteksombud där? Den reform av apoteksmarknaden som regeringen har genomfört har förenklat och gjort det mycket lättare att tillhandahålla läkemedel i affärer. Det har lett till ett större utbud av köpställen i hela , vilket är till gagn inte minst för människor i glesbygden.Vad sedan gäller försäljningen är det återigen så att den är kontrollerad av och . De har inga synpunkter på detta.Låt mig återigen förklara att när man gör en sådan försäljning sitter köparen inte still i båten. Köparen investerar i verksamheten och har ett stort antal kostnader, kanske upp till flera miljoner, vad vet vi.Nettoförmögenheten för säljaren vid det tillfället är inte alls det pris som man då får gentemot det pris man har betalat. Det är ett stort antal penningströmmar däremellan. Min fråga går till infrastrukturministern.Senare i dag ska vi i kammaren debattera yrkestrafikfrågor. Jag tänkte påbörja det ämnet . Jag tror inte att vi kommer att direkt beröra frågan i den debatt som följer. Min fråga gäller den efterfrågestyrda och inte tidtabellsbundna delen av kollektivtrafiken som i dagligt tal benämns taxi.År 1998 slogs det fast i dåvarande publikation Nationellt kollektivtrafikprogram på väg 1998-2007 att taxi är att betrakta som kollektivtrafik. Det står: Taxiföretagens roll inom kollektivtrafikområdet är att bedriva trafik som en komplettering till eller del i den ordinarie kollektivtrafiken. Samma syn återfinns i betänkandet Rikstrafiken - vissa principfrågor från samma år.Min fråga är helt enkelt: Delar statsrådet denna uppfattning att taxi är en del av kollektivtrafiken? Jag hörde till slut frågan, men jag hörde väldigt dåligt det som sades innan.Om vi tar utgångspunkt i fråga att jag delar uppfattningen att taxi ingår som en del i kollektivtrafiken är mitt tydliga svar ja. Det är dessutom så, vilket jag tycker är mycket positivt, att i branschorganisationen finns nu även taxi med i arbetet.Det synsätt jag har är att man måste se till hela resan.Det kan handla om att man antingen går eller cyklar. När man tar buss, tåg eller tunnelbana är det också viktigt med taxi. Det ser man inte minst i den situation där tåget mot förmodan skulle stanna. Då kan taxi vara ett bra komplement. Så ja, taxi är en viktig del av vår kollektivtrafik. Jag tackar för svaret. Det var ett bra svar, och jag är glad över det tydliga beskedet.En undran är dock varför taxi inte tillåts trafikera kollektivtrafikkörfälten. är det genom tilläggstavlor tillåtet på vissa ställen, men inte generellt. Detta vittnar om en lite oklar hållning när det gäller hur taxi egentligen betraktas. Jag undrar om statsrådet har för avsikt att vara mer konsekvent och betrakta taxi som en del av kollektivtrafiken och därmed ge en generell tillgång till kollektivtrafikkörfälten för detta trafikslag. Det är många som gör anspråk på att få använda våra kollektivtrafikkörfält. Det gäller inte minst i våra storstäder, och det är väl också där som man i större utsträckning har dessa speciella körfält. I vissa städer är de gator som berörs de lokala gatorna, och då är det kommunen som är med och bestämmer vem som ska få utnyttja gatorna och på vilket sätt.Det pågår dock ett ganska bra samarbete.