kam-fs · H1C120130919fs · 2013-09-19 14:00:00 — Det har förekommit tidigare, och det är sådant som fortfarande förekommer. Men det förutsätter att det först kommer in en fråga från berörd region. Efter att slutade hade vi vårt junimöte i . Där var det tydligt att det finns en väl samlad opposition mot sexuell och reproduktiv hälsa, till och med från hela länder, till exempel som har lagstiftat så att man inte får tala om hbtq-frågor. Det är otillåten propaganda och därmed straffbart.Vi har en långvarig och bra tradition i . Vi håller fanan högt när det gäller dessa frågor. Det gäller allt från sex- och samlevnadsundervisning och trygga och säkra aborter till att stå upp för alla människors lika värde.Jag undrar hur socialministern och regeringen jobbar i dessa frågor både inom EU och i hela nu när vi ser att de här krafterna verkligen samlar sig för att motverka och gå i opposition i dessa viktiga frågor. Tack för frågan! Precis som nämner är det här förstås väldigt viktiga frågor och frågor där har varit ledande när det till exempel gäller utformningen av biståndspolitiken och när det har handlat om att driva frågor som rör mänskliga fri- och rättigheter i vår omvärld.Inom ramen för EU, som frågan delvis gällde, är det självklart att i alla de sammanhang där de här frågorna berörs är aktivt och verksamt för att kunna åstadkomma förändringar och förbättra också i andra länder som vi inte har direkt beslutanderätt över. Men det handlar i regel om inhemsk lagstiftning. Och många av de här frågorna är inte föremål för bestämmande.När det gäller det som gör är i sig, den parlamentariska församlingen, en bredare samlingsplats som bland annat innehåller personer från andra länder som naturligtvis har en möjlighet att påverka genom de diskussioner som förs. Jag skulle vilja höra om man konkret planerar någonting, till exempel när det gäller bilaterala samtal med . Vi vet också att det eventuellt kan komma en lagstiftning om att man ska omhänderta barn som lever med föräldrar som är homosexuella. Det går på tvärs mot vad vi står upp för.Jag undrar alltså om det bilaterala. Och är det fler och fler länder som tar efter det som vi ser att nu gör behöver det finnas en ordentlig motkraft. Då frågar jag: Är den den motkraften när det gäller att stå upp för sexuell och reproduktiv hälsa och också rättigheter? Det finns en oroande utveckling i som bland annat tar sig uttryck i form av lagstiftning som är ytterst obehaglig. Det är en självklarhet att i olika sammanhang uppmärksammar det här och för diskussioner med ryska motparter när vi kommer i sådana situationer och i bilaterala sammanhang. Det kommer vi självklart att fortsätta med.Men jag tror också att det är väldigt viktigt att är ett sådant sammanhang där vi kan visa att vi ser vad som händer, att vi inte gillar det som händer och att vi har alternativa vägar att föreslå för att få ett samhälle där alla människor, verkligen alla människor, känner sig inkluderade. Min fråga går till idrottsminister är bråda tider för dem som vill arrangera och Paralympics. går tiden ut för de orter som vill göra detta. anmälan ska vara inne . Vår vackra huvudstad, , är en ort som är tänkt att vara värd jämte vinterorten Åre.För att SOK:s ansökan ska vara ekonomiskt och ekologiskt ansvarsfull bör det vara en geografisk spridning av arrangemangen. Vi ser helst att det här sker mellan ett antal länder, kanske och . Men i det här fallet verkar det inte vara möjligt. Vi hoppas att det kommer att vara möjligt.Om det inte är möjligt är det geografisk spridning inom landet som är viktigt. En av de grenar som har rönt stort intresse och mycket glädje för oss svenskar är skidskytte. Vi vet att har visat stort intresse. De har en skidskytteanläggning i världsklass. Det vore resursslöseri och slöseri med kompetens om man bortser från detta.Jag vill veta vad ministerns synpunkter på detta är. Tack, , för en kort diskussion om detta! Vi är varma anhängare av stora internationella evenemang. Därför har vi till vår glädje kunnat se ett antal av dem så sent som detta år. Det gäller , , som vi vann, och inomhus - för att bara nämna några exempel.Jag ska själv upp till , till tävlingarna i skidskytte. Jag vet att det uppmärksammas inte bara i utan också utomlands och att det är bra möjligheter att tävla där.Jag har naturligtvis tagit del av det intresse som finns inom idrottsrörelsen för att arrangera här i , . Men har vi inte sett någon som helst rapport. Jag vet att man arbetar med den. Men jag har svårt att uttala mig om den innan jag har sett den. Då vill jag meddela att det framgick att , alltså inte ministerns kollega, var ute och berättade att inte kan komma i fråga eftersom denna typ av arrangemang behöver närhet. Jag tycker att det är ett lite märkligt resonemang och hoppas att ministern faktiskt ser fördelarna med att sprida evenemang inom landet, så att olika delar av både landsbygd och stad får möjlighet att vara med och arrangera sådana och att detta faktiskt också är till fördel för de ungdomar och barn som ser upp till idrottsstjärnorna inom Paralympics och . Naturligtvis vill vi gärna se evenemang på olika håll i landet. Det var därför som det var så glädjande när avgjordes här i och många orter fick vara med. Där kunde man se riktigt bra fotboll. I laddar man för . Det är mycket på gång. Men samma svar gäller som jag framförde i mitt första inlägg, nämligen att jag ännu inte har sett någon ansökan eller någon plan. Vad vi däremot vet är att de blir dyrare och dyrare för varje gång. De officiella och synliga kostnaderna för de spel som vi nu väntar på och som ska vara i i är . Det tror jag är mer än för de sammanlagda . Det finns en tävlan, men jag tror inte att vi har sett några spel som har blivit billigare än de tidigare. Jag måste erkänna att när vi hamnar på kostnader i denna storleksordning ser jag helt andra behov i än att lägga pengarna på spektakulära spel. Men jag väntar på den undersökning som har gjorts. Min fråga går till statsrådet . Arbetskraftsinvandringsreformen har på många sätt varit en lyckad reform. Men vi har också läst om en del missbruk från oseriösa arbetsgivare. Min fråga till statsrådet är: Vad gör statsrådet och regeringen åt detta? Detta är naturligtvis en viktig och angelägen fråga. Vi tycker från regeringens sida att det är mycket betydelsefullt att arbetskraftsinvandringsreformen har kommit på plats. Men vi tycker också att denna reform måste värnas och vårdas. Därför har vi lagt fram förslag om att renovera denna arbetskraftsinvandringsreform. Tillsammans med , som är vår samarbetspartner i dessa frågor, vill vi nu vidta kraftfulla åtgärder så att missbruk av arbetskraftsinvandringsreglerna kan upptäckas och stoppas. Kortfattat kan man sammanfatta dessa regler i fyra huvudpunkter. Det handlar om efterkontroller, det handlar om straffsanktionerad uppgiftsskyldighet för arbetsgivare avseende anställningsvillkor, det handlar om att ge direktåtkomst för till vissa myndigheters register, och det handlar om att komplettera de återkallelsebestämmelser som finns, så att man kan dra tillbaka ett tillstånd som redan är givet om de uppgifter som har lämnats inte stämmer. Dessutom ökar vi skyddet för arbetskraftsinvandrarna genom en utökad omställningsperiod och utökade informationsinsatser. Jag tackar för svaret. Arbetskraftsinvandringsreformen har inte riktigt tagit fart. Hur ska vi göra för att fler ska använda sig av arbetskraftsinvandring? Vad kan statsrådet svara på det? Arbetskraftsinvandring är någonting som kommer att behöva på bred front framöver. Skälet till det är naturligtvis att vi står inför en demografisk utmaning när det gäller en åldrande befolkning men också det faktum att många företag , trots att vi har arbetslöshet i vårt land, inte hittar den kompetens som de behöver. Jag har gjort besök på flera olika arbetsplatser och fått uppleva hur stort detta problem egentligen är, framför allt när det gäller ingenjörskompetens. Därför måste vi ha bra och välfungerande system. Vi har redan det mest öppna systemet i hela OECD-sfären för arbetskraftsinvandring, och vi har bra och välfungerande regler på detta område. Men vi måste också komma ut med mer information till företagen om hur detta fungerar och fortsätta arbetet med cirkulär migration. Detta kommer regeringen att återkomma till med genom en proposition där vi kommer att ta upp ämnet cirkulär migration och utveckling och presentera fler förslag om hur ska bli ett öppnare och bättre fungerande land när det gäller arbetskraftsinvandring. Jag ställer min fråga till socialminister , i hans roll att inte bara besvara frågor inom sitt ansvarsområde. beslutade om ett tillkännagivande, som Alliansen reserverade sig mot, om att tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska in i den svenska diskrimineringslagen. beslutade också att regeringen skyndsamt skulle komma med ett lagförslag. uttalade också att det inte behövdes några fler utredningar i denna fråga. Man behöver inte fördröja detta lagförslag ytterligare. Min fråga är: Hur ser tidsplanen ut för detta lagförslag? Den fråga som ställs rör det ansvarsområde som har i regeringen. Frågan får ställas mer noga till honom. Regeringen har arbetat med denna fråga , och det finns ett utredningsförslag. Det som vi är mycket angelägna om är förstås att åstadkomma förbättringar för personer som har olika typer av funktionsnedsättningar. Men det gäller också att säkerställa att detta är praktiskt genomförbart och att kostnaderna är överblickbara och beräkningsbara, så att vi ser konsekvenserna av de beslut som vi tar. brukar vara mycket angelägen om att regeringen ska komma med trygga underlag som gör att kan fatta beslut som faktiskt går att genomföra i praktiken. Det är anledningen till att förslaget ännu inte har kommit. När det gäller tidsplanen får vi höra med ansvarig minister. Jag tackar för svaret. Detta oroar mig, och säkert alla som brukar finnas vid den så kallade torsdagsaktionen, mycket. Detta rör faktiskt tusentals människor. I årets budgetproposition står det under detta område: En översyn kan därför behövas. Detta oroar nog inte bara mig. Precis som ministern säger har detta nämligen pågått , och det finns en rad utredningar. har uttryckt att det nu får vara nog med utredningar. Ändå kommer svaret: En översyn kan därför behövas. Det är någonting som oroar. Därför kvarstår frågan. I budgetpropositionen står det nämligen inte någonting om en tidsplan. Ordningen är att när regeringen ska lägga fram ett förslag måste vi ha ett ordentligt beredningsunderlag. Det ska vara begripligt för alla som är mottagare av den lagstiftning som riksdag förväntas fatta beslut om. Vi ska kunna beräkna det hela ekonomiskt. Jag är en varm anhängare av att vi ska kunna genomföra de förslag som har funnits i tidigare utredningar. Men när regeringen lägger fram sitt förslag måste det vara ordentligt genomarbetat så att vi, kammarens ledamöter och alla olika intressenter kan få klart för sig konsekvenserna av det. Detta skulle vara en enormt viktig frihetsreform för människor som behöver bättre stöd, så att en del av de hinder som finns och som begränsar dem i deras tillvaro byggs bort. Därför är detta angeläget. Men vi behöver ha ett bra underlag innan vi kan presentera ett sådant förslag i . Min fråga handlar om centraliseringspolitik, regional närvaro, politisk handlingskraft eller motsatsen. och folkminnen finns lokaliserat på fem orter, nämligen , , , och . Avdelningarna där arbetar med dialekter, namn och folkminnen. Man har olika geografiska ansvarsområden, och man är i huvudsak inriktad på forskning och är lokalt förankrad. Man är även öppen för allmänheten, och man är mycket betydelsefull för de universitet som finns i närheten. I regleringsbrevet kan man läsa att kulturministern tycker att institutet ska ha ett stort regionalt perspektiv och jobba med sådant som ger effekter i hela landet. Generaldirektören förväntas ta beslut om att lägga ned Daum i och i . I budgetpropositionen kan man inte någonstans utläsa hur regeringen ser på det regionala perspektivet och vad som gäller och och folkminnen. och folkminnen, som ju ligger i , har mycket riktigt verksamheter på många olika håll i landet. I den budget som presenterades i går blir det också en förstärkning av stödet med - om godkänner det - för att bland annat utvärdera språklagen och stärka minoritetsspråken. Jag nämnde det i mitt svar på en tidigare fråga från en annan ledamot i kammaren. Det här är väldigt viktigt. Vi har dock också, vilket vet, självständiga myndigheter. Myndigheten har valt att göra en förändring av verksamheten när det gäller lokalisering. Förstärkningen påverkar inte innehållet; forskningen kommer att fortsätta att finnas kvar men koncentreras till tre orter. Det vore fel av mig - och det skulle kunna få andra konsekvenser - om jag här skulle börja ifrågasätta vad generaldirektören gör. Jag tackar kulturministern för svaret. Man kan undra om generaldirektören verkligen följer kulturministerns instruktioner i förordning 2012:309: "Myndigheten ska bedriva forskning inom sitt verksamhetsområde och verka för ökad kunskap i samverkan med andra, exempelvis universitet och högskolor." Det har man tydligen inte gjort när det gäller förslagen om nedläggning av och . Där har man helt tänkt bortse från den uppbyggda samverkan och det fungerande arbete man har med , och även i . Jag är fortfarande förundrad över att man inte kan utläsa någonting som ger stöd för det regionala perspektivet i regeringens budgetproposition. Uppdraget ligger naturligtvis kvar. Hur man väljer att utforma det och hur man väljer att uppfylla de krav vi ställer avgör dock myndigheten självständigt. Det kan och bör jag inte gå in på. Vi inledde frågestunden med att beröra de ökade sjukskrivningstalen i . En slutsats man kan dra av den diskussion som då fördes var hur helt nödvändig den reform alliansregeringen under förra mandatperioden genomförde på detta område faktiskt var. Man kan säga att vi genom att ha fått bukt med onödiga, felaktiga sjukskrivningar nu har möjlighet att möta ett reellt problem som jag vet att ministern lägger stor möda vid att attackera.Vid sidan av de korta sjukskrivningarna är de långa sjukskrivningar som berör psykisk ohälsa sådant vi har i fokus. Jag vet att ministern har tagit en rad initiativ till att försöka belysa problemet så att vi får en bättre bakgrund, både vetenskapligt och praktiskt, till hur man kanske kan hantera den här typen av frågor. Det skulle vara bra om ministern inför dem som lyssnar till debatten kunde redogöra för vilka initiativ det är och vad de går ut på - alltså vad vi försöker ta reda på när det gäller komplexiteten kring den ökade psykiska ohälsan som grund för sjukskrivning. Låt mig först säga att jag tror att psykisk ohälsa är ett stort och bekymmersamt område. Jag tror dock att det finns en väldigt glädjande öppenhet i den diskussion vi har . Jag tycker att vi pratar om det med mer intresse än skambeläggning. Vi har en ökad diagnostisering, vilket en del människor är bekymrade över men där jag personligen nog snarare ser möjligheter till mer av hjälp, medicinering och insikt om vad man kan och inte kan göra. Ökad kunskap och ökad öppenhet är en första förutsättning för att lösa problem över huvud taget. I dunklet och det skambelagda finns inga lösningar över huvud taget. Det tror jag är en viktig grund, och det är en orsak till att vi ser mycket mer av detta. Det har alltid funnits, ska vi vara noga med att säga - när man mycket mindre pratade om flexibilitet och många bollar i luften var det många människor som mådde dåligt, men det var ingen som frågade dem. Det här tror jag alltså är en allra första fundamentalförändring av vårt samhällsklimat. Jag ska gärna återkomma till mer konkreta punkter. Jag tackar för svaret så här långt. Vi ska naturligtvis invänta alla de uppdrag som har lagts på myndigheter och universitet och se vad de kommer fram till så att vi rätt kan tackla en så viktig fråga för framtiden när det gäller försäkringarna och sjukskrivningarna.Jag har en fråga som berör arbetsmiljön kopplat till det här. Vi har en stor offentlig sektor i , och med det har vi även en stor offentlig arbetsgivare i form av just offentligheten. Det handlar väldigt ofta om kvinnodominerade yrken, alltså inte om kvinnors sjuklighet i sig utan om kvinnodominerade yrken. Jag vill ställa en lite spekulativ fråga till statsrådet med tanke på att just de offentliga arbetsgivarna väldigt ofta får låga poäng när de betygsätts av sina anställda. Kan det vara så att man inom ramen för toppstyrda arbetsgivarorganisationer inte ser den enskilda medarbetaren? Det är alltså ofta en kvinna som ska få ihop livspusslet, och hon drabbas av en vanmakt - av att inte kunna påverka sin egen situation. Tror ministern att det här kan vara ett inslag i den problematik vi ser långsamt växer och är allvarlig för samhället? En av många saker som återstår att ha bättre kunskap om är i vilken mån det är just den sortens arbetsplatser, inklusive det faktum att de är offentliga, som orsakar detta eller om det är arbetsinnehållet som i grund och botten leder till risker.Med respekt för att många traditionella arbetsmiljöproblem finns kvar skulle jag säga att den resa vi gjorde för att hjälpa människor med tunga, fysiska arbeten - som, med all respekt för att allting inte är löst, blev ganska framgångsrik - har vi i hög grad kvar när det gäller psykosociala och stressrelaterade frågeställningar i dag.Låt mig nämna tre saker. Det första är att har ett stort uppdrag att kartlägga hur diagnosförskjutningen ser ut. Det är stort och viktigt, och det kom en delrapport alldeles som är mycket intressant att läsa.Det andra är att vi har bett inspektionen titta på sjukförsäkringen i sig. Den är gjord i en kontext där det var somatiska sjukdomar som dominerade. Finns det någonting i själva de psykiatriska diagnoserna som gör dagens sjukförsäkring mindre fungerande?Det tredje är arbetslivets förändring. Man är sjukskriven från ett arbete - hur ser relationen med arbetslivet ut?Det är tre fundamentala områden. Min fråga går till socialminister bestämde att hantering av dosläkemedel skulle konkurrensutsättas. Det blev det privata som kom med det billigaste anbudet både i och i . Den nya leverantören hade dock endast erfarenhet av videoförsäljning, vilket skapade stort kaos. Ett exempel är från , där leveranserna av dosförpackad medicin har varit rena skandalen. Det har kommit en massa anmälningar från boenden om att leveranserna inte har kommit, att de inte har kommit och att det inte har varit rätt förpackad medicin. Även människor som har gått till apotek för att hämta sina dosrullar har drabbats av detta i och med att man inte får ha mellan det att medicinen tar slut tills man får hämta den. Det har blivit dagar emellan, och människor har blivit utan. Det har varit väldigt svårt, och det skapar stor oro och otrygghet. Det ger stora bekymmer. var också konkursen nära för , så skattebetalarna fick gå in och förskottsbetala till det här. Mina frågor till är: Vilket ansvar har du för de här eländigheterna och felaktigheterna? Det är de allra sköraste människorna, som redan har det ganska jobbigt, som har blivit drabbade. Vad avser du att göra för att det inte ska hända igen? Jag tackar för frågan. För den som inte vet vad det handlar om rör det sig om ett sätt att förpacka mediciner som gör att framför allt äldre, men även en del andra personer, lättare kan ta de portioner av läkemedel de måste. Det här är otroligt centralt för att de här personerna inte ska försämras i sin sjukdom - de ska kunna få sin medicinering och därmed ligga på en stabil nivå eller kanske rent av förbättras.Det här är någonting som är enormt viktigt att det fungerar. När det gäller upphandlingar är det naturligtvis upp till de upphandlande att säkerställa att de kriterier man sätter upp är så utformade att de som lägger anbud har kapacitet att leva upp till de krav som gäller samt att de som inte har den kapaciteten sållas bort. Även om i inte har tänkt på det här hela vägen har de ett ansvar att säkerställa att varje enskild patient får tillgång till läkemedel på ett sådant sätt att det är tryggt och säkert för varje enskild person. Man har nämligen rätt att få sina läkemedel på ett bra sätt.