kam-fs · H1C120131024fs · 2013-10-24 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Min fråga går till arbetsmarknadsministern. Arbetsförmedlingens generaldirektör besökte oss i arbetsmarknadsutskottet . Det var deprimerande att lyssna, kan jag berätta.Den moderata regeringen har testat sin arbetsmarknadspolitik . Läget på svensk arbetsmarknad är mycket bekymmersamt. Arbetslösheten i ligger på och har parkerat där.Samtidigt - och det är det som är det paradoxala - finns det många lediga jobb. rapporterar att var femte rekrytering misslyckas. Läget är alltså följande: Ca 400 000 är arbetslösa. Var femte jobb blir inte tillsatt. Det är riktiga jobb i riktiga företag som inte blir gjorda och produktion som inte blir utförd. Det är svårt att beskriva regeringens misslyckande på ett tydligare vis.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Vad tänker arbetsmarknadsministern göra? Kommer det några nya förslag på ny politik ? Jag tackar för frågan. Att jobben ska bli fler och komma fler till del är en prioriterad fråga för regeringen. Jag är glad för att vi får prata just om jobben och hur de kan växa till.Vi har haft , och vi är inne på det sjätte året, av en tuff tid för många på svensk arbetsmarknad till följd av en finans- och skuldkris. Trots detta är 200 000 fler sysselsatta . Det beror på en politik som har förts. Det är ingen slump, och det har inte skett per automatik. Det var en tydlig politik där vi både har gjort det lönsamt att jobba och enklare för företag att anställa. Vi har satsat på forskning, infrastruktur och innovation så att jobben har vuxit till.Det är en politik som ligger fast. Därutöver fortsätter vi att sänka trösklar för just dem som nämner - de som har det svårast att komma in. De har haft det tufft under de senaste åren.Politiken ligger fast. Vi fortsätter att sänka trösklar. Vi fortsätter att stärka långtidsarbetslösa. Vi fortsätter att öka insatserna till exempel för att de som har varit arbetslösa i tio också ska ha en chans på svensk arbetsmarknad. Det ligger i budgeten, och det genomförs . Svaret var tydligt: Det ligger fast. Det blir fortsatt samma politik och ingenting nytt. Det finns ingen ny politik, och tyvärr blir jag inte förvånad. I propositionslistan som kom fanns det inga förslag från . Det fanns ingen ny politik. Där fanns, herr talman, två skrivelser som skulle behandlas.Arbetsmarknadsministern kommer att få gott om tid att pynta inför julen, men de arbetslösa kommer att få vänta. Förstår då inte arbetsmarknadsministern att 400 000 arbetslösa kräver svar? Kommer det någon ny politik , och inte bara fortsatt samma sak som inte har lyckats? Finns det inte några nya förslag någonstans som kan tända en strimma av hopp i höstmörkret? Det finns en tydlig skiljelinje i svensk politik mellan dem som ser hur jobben växer fram i en ekonomi och dem som gör allt för att lägga fram förslag där jobben blir färre.Om man gör det dyrare att anställa och om man beskattar företag leder det inte till fler jobb. Om man höjer transfereringssystem i stället för att göra aktiva satsningar blir det inte fler jobb. Det är precis tvärtom. Det är just därför det är viktigt med en politik som gör att jobben blir fler.För mig är det otroligt viktigt att vi nu synliggör dem som tidigare gömdes och glömdes i Socialdemokraternas - de som förtidspensionerades eller sjukskrevs eller de som läste sfi och räknades inte i arbetskraften. De får insatser på Arbetsförmedlingen för att de ska ta de jobb som växer fram i ekonomin. Det är viktigt, och det är en viktig skillnad mellan oppositionens fyra olika partier som vill olika saker och en enad allians som fortsätter att göra så att jobben blir fler och kommer fler till del. Jag vill ställa en fråga till infrastrukturministern. På uppdrag av regeringen håller nu på att lägga ned ett antal järnvägar i landet. Enligt uppgift är ett tjugotal järnvägssträckor hotade.Nedläggningshotade är bland andra Lysekilsbanan och Dal-Västra järnväg mellan och . Politikerna i är upprörda. På Lysekilsbanan vill regionen återuppta persontrafiken , och på DVVJ-banan går både godståg och persontrafik.Min fråga till ministern är: Varför vill regeringen lägga ned fungerande järnvägar i dagens ? Jag tackar för frågan. Allt fler vill på ett smidigt sätt kunna åka tåg eller transportera med tåg, vilket är otroligt viktigt om inte annat för både jobb och tillväxt.Men när vi tittar på järnvägen och inser hur otroligt eftersatt hela underhållet har varit på alla de tusen mil som vi har av järnväg måste vi kanske förstå att vi bör prioritera. Det finns så kallade lågtrafikerade järnvägar där det knappt går någon trafik alls eller ingen över huvud taget. Många av dessa är inte heller elektrifierade.Är det rimligt att göra stora miljardsatsningar på att renovera dem i stället för att se till att exempelvis vår stambana fungerar utan sårbarhet och med mer kapacitet? Det är ett val som man naturligtvis kan göra. Jag försöker knyta ihop hela , använda den infrastruktur som vi har och dessutom satsa nya pengar på ny järnväg. Det tror jag är en bättre prioritering. Självfallet måste man rätta mun efter matsäck. Om regeringen inte anslår pengar till upprustning och underhåll av järnvägarna går det inte att fortsätta att trafikera dem; så är det.Men många av dessa banor är viktiga för näringslivet, för oss som bor på landsbygden och för turismen. Vi måste såklart satsa medel på att bygga bort flaskhalsarna i storstäderna och på de stora banorna inom järnvägsnätet. Men som miljöpartist tycker jag också att vi måste underhålla och rusta de mindre banorna.Vi har medel till detta i särskilda i vår budget och i vår nationella plan. Men regeringen ger i stället i uppdrag att lägga ned banorna.Jag vill återigen fråga: Varför är det inte viktigt att satsa på landsbygdens järnvägar? För att människor ska ha möjlighet att ta sig till jobb eller studier eller för att företag ska kunna transportera sina varor eller få människor att komma till sina företag krävs det bra infrastruktur och bra transportmöjligheter. Just detta fokus kan den här regeringen ge med tanke på att vi har höjt anslaget ännu mer både för att underhålla befintlig infrastruktur och för att bygga ut och bygga nytt. Det gäller inte minst järnväg och även våra vägar.Det handlar om vilken prioritering man gör. Det är spännande att höra att även har råd till detta när man först tänker lägga ned Förbifarten genom , som är viktig även för , och på så sätt tror att man ska finansiera både lågtrafikerade spår och nya höghastighetsspår. Det blir en väldigt stor luftbubbla. Regeringen har presenterat riktiga pengar på riktig infrastruktur som kommer hela landet till del. Min fråga handlar om satsningar på jobb till unga. Det är en viktig fråga, och den går till arbetsmarknadsminister är viktigt med fler och nya vägar till jobb. En aktuell satsning - apropå nya satsningar som regeringen kommer med - som ska underlätta för unga att komma i arbete är de så kallade YA-jobben, yrkesintroduktionsanställningarna. Hur går det med avtalen och arbetet med YA-jobben framöver? Tack för frågan! Yrkesintroduktionsanställningarna har funnits på svensk arbetsmarknad men i väldigt liten omfattning. Jag är mycket glad att regeringen tillsammans med parterna har kommit fram till att detta är någonting som vi kan göra gemensamt. Att unga kommer i arbete är inte en fråga som någon kan klara själv. Alla parter på arbetsmarknaden måste finnas med, och politiken har naturligtvis en otroligt viktig roll att spela.Som det ser ut nu har det kommit avtal i flera olika branscher. Några exempel är att Industriarbetsgivarna har slutit avtal med GS-facket för skogs-, trä- och grafisk bransch, SKL och har slutit avtal, Teknikarbetsgivarna och har slutit avtal och och har slutit avtal. Jag kommer att följa den här utvecklingen och finnas med i den processen. Det är viktigt att det här blir jobb. Arbetsförmedlingen kommer att ha i uppdrag att hjälpa till i den processen. Tack för svaret! Det är viktigt att de här jobben kommer fler till del. Ministern nämnde tidigare att står inför ett viktigt vägval där oppositionen föreslår höjda skatter och ökade kostnader för företag och jobb, särskilt när det gäller företag som har unga anställda. Å andra sidan har vi Alliansen som prioriterar växande företag och fler jobb.Att fler unga kommer in i arbete är som sagt en viktig fråga. Jag vet att ministern prioriterar den. Vilka fler åtgärder arbetar Alliansen och arbetsmarknadsministern med för att fler unga ska kunna få del av jobben? Som jag nämnde tidigare är det många olika satsningar som behövs för att unga ska komma närmare arbetsmarknaden. Jag tror att det behövs fler kopplingar mellan arbete och utbildning, vilket vi ser till att det blir med YA-jobben, och även mellan utbildning och jobb på lokal nivå.I går var jag på ett företag, , där branschen är mycket nära utbildningssystemet. Jag tror att det är mycket viktigt att vi följer detta och uppmuntrar det på olika sätt.I nästa års budget sänker vi också arbetsgivaravgifterna ännu mer för de yngre. Vi tror att det är nödvändigt. Just de yngsta, och då pratar jag om ungdomar , har svårare att etablera sig på arbetsmarknaden. Där sänker vi kostnaden för att anställa ytterligare. Det är en ganska stor kontrast till att man vill höja kostnaden. Det gör skillnaden ännu större när det gäller att de här yngre ska ha möjlighet att bli anställda. Jag vill ställa några frågor till infrastrukturministern. Det handlar om efterlevnaden av gamla och relativt nya beslut.Jag ska inte fördjupa mig i tonnageskatten som är en gammal surdeg sedan sju . Det finns tillfälle att återkomma till den i annat sammanhang.Däremot vill jag ta upp en fråga som har någorlunda aktualitet. Det handlar om kravet på förbud mot sms vid bilkörning och kravet på handsfree när man som förare ska telefonera. I varje nytt nummer av facktidningar, motortidningar, som utkommer efterfrågas precis samma sak. Man undrar oftast lite retligt vad det är vet som inte hela den övriga världen har fattat eftersom man har infört förbud mot just de här företeelserna. Jag har naturligtvis full respekt för vad kammaren beslutar. Det är ju den lagstiftande församlingen.När det gäller det som påbörjade angående tonnageskatten vet kanske också att vi har aviserat att det pågår en utredning under nya förutsättningar. Vi har också redovisat när den kommer.Den handlar väldigt mycket om sjöfartens förutsättningar. Det gäller både sjöfart som transportpolitiskt instrument och hela näringen som kluster. Där har regeringen, någonsin i , lagt fram en handlingsplan. Jag kan väl erkänna att när den först kom var det många som tveksamt bläddrade igenom den, men kan de häpet konstatera att allt det vi sade att vi skulle göra faktiskt har genomförts. Det hörs helt andra tongångar . Jag fick ett svar på den fråga jag inte lade någon särskild vikt vid. Jag frågar då helt kort igen: När kommer kravet på handsfree, som en majoritet har ställt här i , att genomföras? Jag tror vi alla är överens om att i lag förbjuda mobilanvändande på ett trafikfarligt sätt. Jag har varit tydlig med att om en lagstiftning ska genomföras bör den också vara relevant och noggrant genomförd. Ett sådant arbete är påbörjat, men det tar också än att göra det som regeringen har valt för att gå lite före, nämligen att göra en skärpning i förordningen. I grunden handlar det om att man alltid ska iaktta varsamhet och anpassa sig när man kör bil. Det gäller hastighet och avstånd, som är två faktorer som ställer till det i trafiken.Vi har dessutom nu skärpt till det. Om man använder mobilen eller annan kommunikationsutrustning på ett trafikfarligt sätt kan man numera få böter. Det har man inte fått tidigare, men kan man också få böter. Det är en snabbare skärpning än vad som annars skulle ha varit fallet. Jag ska ställa en fråga till socialförsäkringsminister . Det är en fråga som jag har ställt en gång tidigare, dock i skriftlig form den gången, . Den gäller sjukskrivnas möjlighet eller snarare svårighet att engagera sig ideellt. Det gäller särskilt deltidssjukskrivna.Efter reformen 2008 måste den som är deltidssjukskriven anmäla till om man vill vara med och jobba i en ideell organisation. Många vågar inte göra det av rädsla för att bli av med ersättningen. Det är också ett okänt antal som blir av med ersättningen. Jag har mött många sådana på nära håll, speciellt under välfärdsmanifestationen i . Då var det många som vittnade om att de inte vågar göra detta.Det svar jag fick förra gången var att det inte finns någon anledning att se över det. Jag hoppas att jag kan få ett annat svar . I grund och botten handlar detta om vad man kan göra inom ramen för arbetsförmåga och vad man inte kan göra när man på grund av nedsatt arbetsförmåga uppbär sjukpenning. I de flesta fall är det naturligtvis en relativt enkel fråga som inte heller vållar särskilt många dispyter, men man kan ju tänka sig lägen när det är komplicerat att bedöma.Det kan handla om att den ideella insatsen är av rätt omfattande slag. Den kan förvisso vara ideell, det vill säga inte mot betalning, men kan ändå likna verksamhet som också skulle kunna vara en arbetsinsats. Då har naturligtvis skäl att ställa frågan: Skulle man också kunna utföra motsvarande sysslor som arbete och därmed inte längre vara berättigad till sjukpenning?Det är svåra avvägningar. Det är jag den första att medge. Jag har inte uppfattat det här som ett mycket brett eller stort problem, även om jag har respekt för att man i enstaka enskilda fall kan hamna i avvägningsproblem. Men finns det specifika områden där man kan ha anledning att försöka definiera exakt var gränsen går är jag inte främmande för det. Tack för svaret! Det finns ingen specifik siffra på hur många det här är, men handikapporganisationernas samorganisation uppmärksammade det i en artikel . Det var precis samma frågeställning som jag framförde . Man märker att de får många propåer från folk som gärna skulle vilja vara med en mandatperiod till i styrelsen för en ideell förening som kanske har med deras eget funktionshinder att göra, men de vågar inte det eftersom de vet att de måste anmäla det till som kanske säger: Kan du göra det, kan du också ta ett jobb.Vad det handlar om är att man fråntar de här människorna deras fri- och rättigheter att vara demokratiska varelser i vårt land. Jag tycker att det är tråkigt.Jag märker en liten antydan till att statsrådet kanske vill titta över detta. är det FN-dagen, och det är en mänsklig rättighet att kunna engagera sig ideellt även om man är deltidssjukskriven. Jag är naturligtvis mån om att människor som är sjukskrivna också ska vara så aktiva som möjligt. Ingen har glädje, allra minst den som är sjukskriven, av att förpassas till passivitet. Däremot finns det en formell gräns för hur pass omfattande sysslor man kan utföra utan att det finns skäl att fråga sig om man också skulle kunna stå till arbetsmarknadens förfogande.Vi kommer säkert alltid att ha enstaka fall som illustrerar precis den här gränsdragningen, men i grund och botten har jag svårt att se att det finns en motsättning mellan att vara sjukskriven och att sitta i en vanlig styrelse, som många människor gör på sin fritid, och utöva sina vanliga, demokratiska fri- och rättigheter. Det har jag heller inte uppfattat är något omfattande problem. Jag vill ställa min fråga till statsrådet har man haft en diskrimineringslagstiftning, , som står för Americans with Disabilities Act, . I är en diskrimineringslag till skydd mot otillgänglighet för funktionshindrade på gång, enligt statsrådet. Vet statsrådet hur långt arbetet har kommit ? Tack, , för frågan! Grunden är, precis som frågeställaren säger, att vi i traditionellt har haft en lagstiftning när det gäller rättigheter för personer med funktionsnedsättningar som inte alltid har handlat om rättigheter på individnivå utan som snarare har ställt krav på bussbolag, kommuner eller staten om att omgivningen ska vara tillgänglig.Den diskussion som har pågått är: Ska jag som enskild ha rättighet att driva ett fall på grund av bristande tillgänglighet om jag till exempel sitter i rullstol och inte kommer in på en restaurang beroende på att man inte har satt dit en ramp? I den situationen har jag egentligen ingen möjlighet att driva det som ett enskilt ärende. Det är det man talar om som bristande tillgänglighet som diskriminering.Från regeringens sida har vi i budgetpropositionen meddelat att vi avser att återkomma med ett lagförslag, vilket innebär att jag under riksdagsåret kommer att komma med ett lagförslag om bristande tillgänglighet som diskriminering. Det här är ett sätt att föra tillgänglighetsarbetet kraftigt framåt. Om ni tittar på som har erfarenhet av den här lagstiftningen finner ni att individens rättighet finns med i den lagen. Jag hoppas att erfarenheterna av kan bidra vid utformningen av lagstiftningen i . Vi har flera länder att titta på. har en liknande lagstiftning. införde en sådan sedan.Ibland handlar diskussionen om att detta är väldigt kostsamt. Då vill jag påminna om att vi har haft lagstiftning om ett tillgängligt samhälle i , och sedan har vi skärpt lagstiftningen ett antal gånger.Trots att vi har lagstiftning om till exempel tillgänglig kollektivtrafik, alltså bussar och tåg, har man långt efter 70-talet, då den lagstiftningen kom, också skaffat bussar och tåg där funktionsnedsatta inte har möjlighet att fullt ut röra sig fritt. Det är det som en sådan här lagstiftning ska ta sikte på.Den stora styrkan är att jag som individ kan söka rätt i en situation där jag stängs ute. För mig är det ingen avgörande skillnad om man stänger människor ute för att man tycker illa om personer med funktionsnedsättningar i största allmänhet eller för att man slarvar med tillgängligheten. Det är det här som är frågeställningen. Om det handlar om att man tycker illa om funktionsnedsatta i största allmänhet går det att få rätt med diskrimineringslagstiftningen. Det vi nu vill göra är att skärpa lagstiftningen och dra lärdom av andra länder för att få ökad fart på tillgänglighetsarbetet. Jag tänker ställa en fråga om bostadsmarknaden till näringsministern.Regeringen har ju haft höga ambitioner när det gäller sysselsättningen. har man prövat att kasta ut sjuka människor från sjukförsäkringen, att straffbeskatta pensionärer och att parkera arbetslösa människor i fas 3. Det har inte funkat. När man pratar med företagare är det inte heller det som de efterfrågar, utan de vill ha en fungerande arbetsmarknad och ett fungerande näringsliv.Det finns lite olika siffror, men WSP räknade ut att bara i riskerar vi att förlora en tillväxt på som en effekt av en icke-fungerande bostadsmarknad, alltså bostadsbrist.Min mycket enkla fråga till näringsministern är: Vad gör regeringen för att öka bostadsbyggandet och få en fungerande bostadsmarknad? Jag kan inte se att har råd att gå miste om den här möjligheten till jobb och tillväxt. Tack, , för frågan! Arbetsmarknaden och bostadsmarknaden kräver såväl insatser som rörlighet. Den här regeringen har presenterat ett batteri av olika utredningsförslag som ligger i pipeline för att skickas till som lagförslag som kommer. Bostadsminister har arbetat hårt med att få fram förslag.Den här regeringen har lagt fram förslag som Socialdemokraterna med i spetsen har stoppat, bland annat vad gäller andrahandsuthyrning. En viktig del i företagsfrämjande och jobbfrämjande handlar om möjligheten till andrahandsuthyrning och möjligheten att sänka kostnader och minska regelkrånglet kring bostadsbyggande. När det gäller det finns det förslag från regeringens sida som har varit på utredning och är i fasen att remitteras och därefter komma som förslag hit till . Jag lyssnar på näringsministern, och det jag hör är en ganska nöjd näringsminister som säger: Det där jobbar vi på. Det rullar på och händer saker, och förresten har vi gjort en konkret sak också, för vi har sett till att unga människor som har det svårast att komma in på bostadsmarknaden får höjda hyror. Vi har alltså faktiskt gjort någonting när det gäller bostadsmarknaden.Det är en ganska klen tröst. Det är en klen tröst för de unga som tvingas tacka nej till utbildningar för att det inte finns studentbostäder. Det är en klen tröst för de företag som inte får tag i rätt arbetskraft för att bostadsmarknaden inte fungerar, och det är en klen tröst för , för står sig sämre i internationell konkurrens när vi inte tar vara på alla möjligheter till jobb och tillväxt. Regeringens svar är: Det går rätt bra, det rullar på och vi låter marknaden lösa det där.Till er som lyssnar på den här debatten vill jag säga att om det här är en klen tröst kan jag trösta er lite bättre med att det finns ett ganska tydligt politiskt alternativ i som faktiskt vill kicka i gång bostadsbyggandet för att ge bättre förutsättningar . Ja, det anförandet var skrivet på Socialdemokraternas partihögkvarter.Det är ingen nöjd regering ni ser, men det är en regering som har gjort mycket för att få fler i arbete och få fler bostadsbyggen. Men vi är inte nöjda. Det är därför vi vill sitta en tredje mandatperiod och fortsätta med de reformer som krävs för fler jobb och fler bostäder. Bland annat har vi samtal med både och Fastighetsägarna för att få fart på bostadssituationen när det gäller såväl hyresrätter som villor. Ett konkret exempel är att vi villkorar infrastrukturutbyggnaden i med fler bostäder i och dess kranskommuner.En annan del handlar om hur vi får i gång jobben. Där har vi gjort en rad saker. Bland annat sänker vi kostnaden för att anställa unga. Socialdemokraterna vill tredubbla kostnaden att anställa unga människor. Hur det leder till fler jobb att tredubbla arbetsgivaravgiften för dem som är under 23 är för mig en gåta.Den här regeringen gör ambitiösa saker, men vi lagstiftar inte innan vi har en ordentlig utredning. Det är det vi har satt i gång, och det är det vi kommer att dra i mål. Med det som bas kommer vi att få fler bostäder framöver i . Jag vill ställa min fråga till statsrådet . inrättades Delegationen för mänskliga rättigheter som ett led i genomförandet av den dåvarande socialdemokratiska regeringens andra handlingsplan för mänskliga rättigheter i . Handlingsplanen behandlades i , och den omfattade tiden 2006-2009.Delegationen skulle lämna förslag på hur man skulle gå vidare och hur det fortsatta arbetet skulle utformas. De avslutade sitt uppdrag . innan, , tillsattes alldeles en utvärdering av den gamla handlingsplanen. En ny handlingsplan har statsrådet aviserat 2012. Det har inte kommit någon. I årets budget står det att regeringen avser att komma med en skrivelse om en samlad strategi för fortsatt arbete för mänskliga rättigheter. har alltså varit utan handlingsplan . När kommer den tredje handlingsplanen? Tack för frågan, !Om du hade läst hela budgeten hade du också sett att vi anslår pengar för att fördjupa arbetet med mänskliga rättigheter. Vi gör en satsning på . En ökad kunskap kring mänskliga rättigheter är nämligen central ifall vi ska ta denna utmaning på allvar. kan man säga att är den bästa av världar. Här behöver vi inte jobba systematiskt med MR-arbete. Jo, det behöver vi visst. Även i en väl fungerande demokrati där vi har ett ganska bra skydd för mänskliga rättigheter har vi utmaningar där individens rätt kommer i kläm. Om jag ska peka på några har vi romers rättigheter i . Där har vi vidtagit ett antal konkreta åtgärder . Kampen mot främlingsfientlighet och rasism och att allt fler ifrågasätter den grundläggande idén om alla människors lika värde är den största utmaningen vad gäller mänskliga rättigheter i i dag.Det handlar också om ett vardagsarbete och att , kommunerna och de som jobbar som tjänstemän ska kunna det grundläggande . Vi kommer att återkomma till i den frågan senast . Jag håller verkligen med statsrådet om att detta inte är en fråga som vi kan lämna åt sidan. Vi har definitivt mycket att göra när det gäller det här.Romastrategin som vi diskuterade är en bra ingång. Det finns säkert oerhört mycket att göra.