kam-al · H1C120131016al7 · 2013-10-16 22:02:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Bostadspolitiken verkar vara politikens ; det är hit alla vägar leder. Vi har kommit till det sista blocket i en lång allmänpolitisk debatt, blocket om just bostadspolitik.Tyvärr råder en stor bostadsbrist i många delar av vårt land. Det har gått så långt att i av hög arbetslöshet och behov av fler utbildade människor kan inte folk flytta dit jobben och utbildningarna finns. Våra storstäder är försedda med osynliga tullar bestående av ofantligt höga bostadspriser och långa bostadsköer.Näringslivsorganisationer i flera av våra storstäder har redan flaggat för att företag har fått det svårare att rekrytera människor på grund av att det saknas bostäder. vittnar studentorganisationer på flera av våra universitets- och högskoleorter om att antagna studenter inte kan påbörja den utbildning de har kommit in på för att de inte har någonstans att bo.Det är en situation som vi inte borde tillåta. Vi har ju som alla vet en skyhög arbetslöshet och ett stort utbildningsbehov. Rådande läge hämmar hela landets tillväxt och minskar våra storstäders möjlighet att utvecklas.Bostaden är central i en människas liv. Det är där vi umgås med vår familj och våra vänner, det är där vi tar igen oss efter en lång arbetsdag och det är där vi gör läxan eller testar det där nya receptet. Det är helt enkelt navet i våra liv. Vi väljer att bo olika, och kraven på våra bostäder förändras . Studenter har andra krav än den som ska till att bilda familj eller den som blivit gammal. Det som förenar är behovet av en bostad som kan vara det där navet.Tyvärr förnekas allt fler rätten till en bostad, och allt fler fastnar i en bostad som inte passar deras nuvarande livssituation. Tittar vi på gruppen unga vuxna finns det undersökningar som pekar på att bortåt 300 000 personer skulle vilja ha en egen bostad men saknar det i dag.Lägger vi kurvorna för befolkningsökningen i landet över kurvorna över färdigställda bostäder blir bilden tydlig. Det har byggts alldeles för lite under en lång räcka år men med en kraftig försämring från 2006 och framåt.Sverige lider av bostadsbrist. Den har blivit värre och värre under en lång rad år, och bristens omfattning har särskilt växt sig stor sedan den borgerliga regeringen övertog regeringsmakten 2006.Vad får då bostadsbristen för konsekvenser? De flesta av oss som redan har någonstans att bo och inte har för avsikt att flytta just nu kan framför allt i storstadstidningarnas bostadsannonser se att priserna stiger och har stigit kraftigt över . har bostadspriserna nära tredubblats. För dem som äger sin bostad kan det tyckas vara väldigt bra. Värdet på det man äger har ju förmodligen stigit lika mycket.Regeringen och vi som lagstiftare måste dock fråga oss vad det beror på och framför allt vad det får för konsekvenser. För mig är det tydligt vad det beror på. Det har byggts för lite över en radda år, och konsekvensen av det är att människor blir alltmer desperata och därmed alltmer villiga att lägga större och åter större summor på att ha någonstans att bo.Tyvärr är inte ett perfekt land. Alla har inte dessa summor, och väldigt få har föräldrar eller andra som är villiga att hjälpa till med de pengar som behövs för att ta sig in på det köpta boendets marknad.Vad har då de för alternativ? Att hyra såklart, är nog svaret från de allra flesta. Problemet är dock i mångt och mycket detsamma. Det är brist även på bostäder att hyra. För den som inte stått i kö är det näst intill omöjligt att komma åt en hyreslägenhet.Herr talman! Sammantaget kan vi alltså konstatera att bostadsbristen är mer än ett individuellt problem. Det är inte bara de som inte hittar någon bostad som har drabbats av den krisartade bostadsbristen som råder i landet. Även vår ekonomi och landets tillväxt skadas. De jobb som faktiskt finns blir i större grad än tidigare vakantsatta just för att de som kan ta jobben inte hittar någonstans att bo. Samma sak gäller för platser på våra utbildningssäten.Jag kan inte ens i min vildaste fantasi tro att något av detta har undgått regeringspartierna. Det gör ju att jag måste ställa frågan: Varför gör man ingenting?Tittar vi i regeringens budgetproposition kan man tro att bostadsbristen inte existerar. Det är några nätta kosmetiska förändringar jämfört . Det redovisas inga som helst åtgärder som man på allvar kan hävda skulle kunna häva den situation vi står mitt i.Herr talman! Jag avslutar med att tacka för ordet och ställa frågan till företrädarna för regeringspartierna: Varför väljer man att sitta lugnt i båten när det ser ut som det gör? Jag tackar för anförandet. Jag återkommer alldeles strax i mitt eget anförande till det som jag skulle vilja kalla en helrenovering av bostadspolitiken och som jag tror att skulle kunna se ännu mer resultat av om han läste lite noggrannare i propositioner och annat och dessutom var beredd att hjälpa till här i kammaren.För knappt ett år sedan stod vi precis här och diskuterade en av dessa viktiga frågor, nämligen att vi alla ville göra reglerna enklare för att kunna bygga mer. Men hur kunde vi också göra saker på kort sikt?Vi genomförde då reformen för att få mer transparenta, tydligare och tryggare regler för andrahandsuthyrning. Oppositionen avfärdade allt med att det inte skulle ge några bostäder utan bara leda till höjda hyror. Ingen skulle få en ny bostad till följd av detta.Nu börjar vi se resultaten. Enbart i den stad som vi nu är i har utbudet ökat med bortåt , och skrämselsiffrorna för hyrorna verkar inte stämma.Jag skulle vilja ställa frågan till : Är det inte dags att idka lite självkritik och i stället börja hjälpa till med att minska bostadsbristen? Jag skulle snarare vilja säga att vi fick rätt. Om vi har följt de stora lokaltidningarna här i och deras rapportering om just den här frågan ser vi att hyrorna i andrahandsuthyrningen har gått upp ganska kraftigt, precis som vi befarade.Förvisso har människor fått någonstans att bo. Men man måste fråga sig på vilka villkor. Det måste vara bättre att vi ordnar en bostadsmarknad där det byggs och det byggs till vettiga villkor så att människor har råd att hyra eller köpa. är det inte på det viset.Vi är på intet vis avvisande till att försöka hitta en väg framåt. Vi har bland annat föreslagit en parlamentarisk kommitté om PBL som har avvisats och lite andra sådana saker.Att slå sig för bröstet på det här viset tycker jag är lite underligt när vi ser hur det ser ut. Det är inte så att några bostäder för unga som har det otroligt svårt har tillgängliggjorts på bostadsmarknad i och med detta. Det är ändå imponerande att först hålla ett anförande och säga att det inte blir någonting av, det kommer inga nya bostäder. Sedan ser man att den reform som Socialdemokraterna här i kammaren gjorde allt för att försöka stoppa nu ger konsekvensen att utbudet av andrahandslägenheter ökar och att fler får någonstans att bo.I stället för att erkänna att man hade fel står man bara kvar med exakt samma åsikt och konstaterar de människorna på något sätt hade trivts bättre i bostadskön. Det är dags att erkänna att man inser att den politik man har bedrivit inte fungerar. Det är klart att det har fungerat. Det är som jag sade i mitt anförande. Människor är desperata, och då tar de vad de kan få.Frågan är om det är den bostadsmarknad vi vill ha med skyhöga hyror. Det är vad det handlar om när man jämför med det ordinarie hyresbeståndet. Att det skulle vara en bra lösning har jag svårt att se.Det är bättre att se till att människor har möjlighet att få tillgång till ett förstahandskontrakt till en vettig standard och en vettig kostnad i stället för att tvingas bo på nåder hemma hos någon annan. Vi delar mycket av den problembeskrivning som gav oss. Det är en ganska rättvisande bild av de problem som finns. Men vi delar absolut inte de förslag som lägger fram och som leder åt fel håll.I er skuggbudget finns det en byggbonus på för byggande av små hyreslägenheter och studentbostäder. Någon analys av vad det ska ge för effekter bjuds inte läsaren av er socialdemokratiska skuggbudget på.Det är samma gamla socialdemokratiska lösningar som på så många andra områden. Man tror att man löser problemen med mer pengar. I det här fallet vet vi om att det inte fungerar.Regeringen provade tre olika stimulanser för just mindre hyresrätter och studentbostäder. Trots det har vi byggt mindre än hälften så mycket som i våra nordiska grannländer.Min fråga till är: Varför vill ni damma av gamla förslag som bevisligen inte fungerar? Vi är inte ensamma om att förespråka subventioner på bostadsmarknaden till grupper som har det särskilt svårt. Din regering, , har faktiskt till exempel drivit igenom subventioner till äldreboenden för att stimulera det.Det är bara att konstatera att vi på något vis delar synen att grupper som har svårt kan behöva ha ekonomisk stimulans för att få till bostäder. Vi vet också att stimulanser har haft effekt. Det är bara att titta på hur det såg ut . Det byggdes mer. Det hade en effekt.Vi vet också att byggbranschen i stora delar har efterfrågat någonting sådant. Jag vet inte vart har fått det ifrån att det inte skulle fungera. Det känns väldigt konstigt med tanke på den politik man själv har drivit och hur verkligheten ser ut. Det var bra att själv tog upp det. Byggsubventioner är absolut inget nytt. År 1975-2006 lade staten ut på räntesubventioner. Det var en fullkomligt hisnande politik som drev upp byggkostnaderna till över snittet i EU. Vi har gjort mycket för att försöka dämpa det, men det har inte haft effekt. Jag frågar fortfarande: Varför vill ni tillbaka till den politik som inte fungerade? Vi har redan konstaterat att vi båda två företräder grupperingar i svensk politik som ibland använder oss av subventioner inom ramen för den svenska bostadspolitiken.Vad jag är mer förundrad över är att man inte använder den politiska makt som man sitter på som regering. Jag tror att vi har sett 70 utredningar och initiativ från på bostadspolitikens område . Men det kommer inga förslag.Det känns väldigt underligt och allvarligt med tanke på hur det ser ut. Talmannen och får ursäkta mig. Jag har lagt fokus på att redovisa politik. Jag hade egentligen inte tänkt att ta replik på , men jag gör det ändå.Du inledde med att tala om politikens . Vi får i varje fall hoppas att inte den socialdemokratiska bostadspolitiken blir ett bostadspolitikens Karthago.Jag håller med om att bostadsbyggandet inte är speciellt stort jämfört med vad som skulle behövas. Men effekten av den misslyckade politiken uppträdde långt innan denna regering tillträdde. Det är arvet från den tidigare regeringen som vi måste hantera.Vi har en ny PBL som trädde i kraft . Det kom en rapport från Trä- och Möbelföretagen om att det sker en ljusning med en försiktig uppgång av småhusbyggandet, och byggandet av bostäder ökade . Det är inte mycket att yvas över. Men det är ändå en tendens i rätt riktning.Det finns i Socialdemokraternas budget 1 miljard till små bostäder och studentbostäder. Exakt hur många bostäder blir det av denna miljard? Det kan inte jag svara på. Vi kan i varje fall tro att det blir fler än de ungefär 300 studentbostäder som färdigställdes i fjol.Det är spännande att tar upp den nya PBL som knappt har funnits i ungefär . Jag tror inte att båda händernas fingrar räcker till för att räkna upp alla de förändringar som vi har gjort i PBL sedan den trädde i kraft.Det är väldigt konstigt att man inte öppnar för att ta ett parlamentariskt initiativ där vi gemensamt sätter oss ned och försöker hitta lösningar för att få till en PBL som vi alla kan vara nöjda med i stället för att smådutta som man håller på med . Mot bakgrund av behovet av ca 22 000 bostäder är inte denna miljard speciellt mycket att komma med. Det var inte mycket med 300 studentbostäder.I övrigt finns det inte så mycket konkret i anförande att ta fasta på. Det finns tankar om en parlamentarisk kommitté om PBL. Jag kan konstatera att den nya som trädde i kraft knappt har börjat verka ännu.Regeringen lägger fram förslag om att förbättra och förenkla planprocesserna, ändra instansordningen för överklagande och ta bort ett helt steg i vissa planprocesser och kravet på detaljplan. Det sker ständiga förbättringar.Det skulle vara intressant att få veta: Exakt utöver vad regeringen nu föreslår är det och vill få ut av en sådan kommitté? Det var precis det jag sade. Det sker otaliga ändringar i en lagstiftning som är så pass ny.Jag tror inte att det ens går att räkna upp dem på båda mina händers fingrar. Det är vad som är problemet. Det är väldigt svårt att politiskt få en överblick av vad det innebär.Det vore bättre om vi kunde sätta oss gemensamt och ta oss an problemet som det ser ut i sin helhet i stället för att smådutta som regeringen och regeringens företrädare gör . stod jag i en helt annan talarstol än denna och i ett helt annat sammanhang, men också i en debatt om bostadsfrågan. Den som modererade debatten började med att ställa en fråga som vi skulle svara på: Varför är ni så oense i bostadspolitiken? Vad är det ni bråkar om egentligen?Det var en fråga som inte bara ställdes för att känslan var sådan där och då, utan den baserades tydligen på en sammanställning som tidningen hade gjort. Där hade man visat att det var just i civilutskottet det hade varit mest osämja mellan Alliansen och de olika oppositionspartierna.Jag har funderat en del på det där. Det är klart att man å ena sidan kan säga att det är bra med konflikt. Det är bra med tydliga och olika uppfattningar i politiken. Det är bra med tydliga alternativ och åsiktsskillnader. Å andra sidan är det lite märkligt eftersom vi ändå i grund och botten verkar vara rätt överens om exakt åt vilket håll vi vill gå, det vill säga att vi måste skapa ett samhälle där det är enklare att bygga fler bostäder.Låt mig därför ta i anspråk och göra ett par konstateranden som jag tror att vi alla kan vara helt överens om.För det första: har - kanske , vilket vi har varit inne på redan här - inte förmått bygga så mycket bostäder som behövs. Om vi jämför oss med andra länder ser vi att vi kanske har byggt hälften av vad man har gjort i våra grannländer. Vi har konsekvent hamnar efter vad våra jämförbara länder har lyckats förmå.För det andra: Den långvariga oförmågan att upprätthålla tempo i byggandet har skapat en bostadsbrist som är frustrerande för många av dem som upplever den personligen men som också är problematisk för hela samhället. Om man inte får möjlighet att hitta någonstans att bo när man får ett nytt jobb eller hoppar på en studieplats skapar det problem för hela samhället. Det hotar både tillväxten och arbetslinjen.För det tredje: urbaniseras just nu kanske snabbast i hela . Det är ofta som denna debatt handlar om , och . Det är sant och riktigt. Men precis samma situationer och problem ser vi i , , , , och . I stad efter stad ser vi behovet av att bli bättre på att förtäta. Vi måste bli bättre på att se till att processerna går snabbare och att bygga mer bostäder, helt enkelt.Allt detta, herr talman, är saker som jag tror att vi rimligen är helt överens om, eller sådant som vi helt enkelt bara kan konstatera är fakta; så är det. Då är den stora frågan: Vad gör vi åt det?Jag skulle vilja påstå att vårt svar från Alliansens sida är tydligt: Vi helrenoverar en bostadspolitik som under kanske inte har fungerat. Vi går på punkt efter punkt igenom precis de hinder som står i vägen. Vi förenklar regelverken, och vi ser över planprocessen. Instansordning för överklagande var uppe. Det handlar om allt möjligt sådant här som är bra och viktigt, även om det mestadels hånas av oppositionen. Vi tittar också, som jag var inne på i repliken alldeles , på hur man bättre kan utnyttja de bostäder som redan finns. Det är också en viktig del av bostadspolitiken, åtminstone på kort sikt. För hur man än bär sig åt tar det ju tid.Om man ser på vad som är under luppen just nu är det just modernare och tydligare regler för att se till att det går snabbare från beslutad detaljplan till färdigställt bygge. Vi tittar på de tekniska särkrav från kommunerna som påverkar bostadsbyggandet, och vi ser till att det hela går lite snabbare och blir mer samstämmigt. Det handlar om villkoren för hyresrätten, strandskyddet och bullerfrågan för att se till att det blir enklare att bygga i städerna igen.Om man ser på saker som vi redan har genomfört kan man bara nämna en sådan sak som att fastighetsavgiften för hyreshus har sänkts. Skattebefrielsen för nyproducerade bostäder har förlängts. kom det en proposition med förslag till en tydligare bostadsförsörjningslag som har lämnats på bord. Den ska vi behandla . I närtid har direktiv kommit till en parlamentarisk utredning om regional planering och bostadsförsörjning.Allt detta är oerhört centrala delar för att på punkt efter punkt helrenovera bostadspolitiken. Den har under - bortåt de här 20 åren - skapat en situation där vi ligger efter. Man måste sätta i gång.Om vi gör detta rätt tror jag dessutom att vi kan möta de utmaningar som urbaniseringen innebär. Vi kan alltså både öka byggandet och införa ett regelverk och ett synsätt som gör att man kan bygga de städer som människor efterfrågar. Det är städer där vi blir mer beroende av varandra och mindre beroende av bilen. Det tror jag dessutom skulle vara bra.Herr talman! Då får man slutligen återvända till den frågeställning som jag började med: Varför är vi då så oense? Det här borde man väl kunna vara överens om? Jag tror att det beror på två saker.Dels har vi ett stort oppositionsparti som visserligen säger: Bygg mer! Men i praktisk politik förmår de inte förnya sin politik över huvud taget. De återvänder i stället, år , till precis den subventionspolitik som inte har fungerat. Det är alltså den politik som man har jobbat med i regeringsställning och som har skapat ett uppdämt behov av bostäder och en bostadsbrist. Det ska tydligen vara lösningen också för framtiden, när vi empiriskt har sett att det inte fungerar.Dels tror jag att vi även på detta område har en opposition som består av fyra partier som sinsemellan bara verkar vara överens om en enda sak: att de ska stoppa regeringen. Det är det som är det viktiga. Ta situationen och reformen om förenklade och förtydligade regler för andrahandsuthyrning eller uthyrning av privatbostäder. Det är ett typiskt exempel. Alla sade sig vara överens om att vi skulle utnyttja befintligt bestånd bättre. Alla sade att det var rimligt att de som hyr ut skulle kunna få ersättning för sina kostnader. Men när det väl kom fram och när det väl låg på bord skulle man bara säga nej.Vi kan bara vädja till oppositionen: Kom igen nu! Hjälp till lite grann, och se till att de saker som vi har utrett också kommer på plats! Jag börjar med en enkel fråga till . Det har snart gått med den här regeringen och den nuvarande bostadspolitiken. Det har inte hänt någonting vad gäller utvecklingen. Hur ser du på det? Det är sant om man tittar på hur utvecklingen ser ut att det inte heller har vänt. Vi har tvärtom sett fallande siffror. Det stämmer inte bara i , utan det är sant i hela , i princip, på grund av den kris som vi har gått igenom. I alla de länder som vi kan jämföra oss med har byggandet minskat under krisen.Det är på ett sätt inte konstigt att det blir så. Det är problematiskt, men det är inte konstigt. Det som särskiljer är att det har fallit från redan låga nivåer. Det vi gör nu är att se till att ändra de strukturella problemen så att förutsättningarna ligger på plats när krisen vänder och vi är på väg tillbaka.Låt mig ställa frågan tillbaka: Är beredd att ta de saker som ligger på bordet? Ta kommunala särkrav som är på väg fram, ta den förstärkta bostadsförsörjningslagen - kommer Socialdemokraterna att agera på något rimligt sätt och försöka hjälpa till att få igenom detta? Eller är det fortsatt bara nej som gäller? Vi agerar alltid rimligt och utifrån våra väljares intressen.Om man tittar på det som har hänt under de gångna två mandatperioderna ser man att det är väldigt lite. Det man har gjort är att öppna upp för marknadshyror i andrahandsuthyrningen. Vi har fått en ny PBL som inte fungerar och som man förnyar och förändrar hur som helst. Vi har en bostadsminister som har gett och tillsatt ungefär 70 uppdrag och utredningar. Trots detta har inte bostadsbyggandet kommit i gång. Återigen: Poängen är att bostadsbyggandet föll också i . Skillnaden är att det föll från redan låga nivåer. Det vi gör nu är att på punkt efter punkt gå igenom detta. Jag vet att Socialdemokraterna roar sig med att håna alla dessa utredningar. Jag tycker att utredningar är bra. Om man ska genomföra förändringar ska det vara utrett, och man ska veta att det blir rätt.Nu är vi i läget att mycket av detta ska genomföras. En hel del har hänt. Jag räknade upp en lång rad av saker som vi har genomfört. Mycket är nu på gång, men vi får inga besked från Socialdemokraterna om huruvida de tänker hjälpa till att få detta på plats i . vädjar om hjälp. Han säger till Socialdemokraterna och oppositionen: Kan ni inte hjälpa till?Om man har den inställningen borde man vara lite ödmjuk. Då borde man vara beredd att föra en konstruktiv diskussion. I det exempel som tar upp om privatuthyrning har han inte grund för det han påstår. Det som har hänt är att vi har fått precis rätt. Hyrorna har stigit och omsättningshastigheten har ökat därför att de som har förstahandskontrakt vill omsätta denna möjlighet. Det finns inget bevis för att det är fler bostäder som är ute på marknaden.Det är också fel att säga att bostadssubventionen inte fungerar. Vad är det som byggs när det börjar byggas? Det är de bostäder som subventioneras. Vilka bostäder är det som har byggts som inte har subventionerats i det här landet? Det skulle jag vilja få en liten kommentar om. Jag tar de två frågorna i tur och ordning. Det man kan se av reformen är att den handlar om att människor inte längre behöver smyga i trapphusen och inte längre behöver bo med grå och svarta andrahandskontrakt där ingen vet vad som gäller. Detta är nu förändrat när man vet att man bor lagligt och att man har ett kontrakt som är rätt och rimligt.Man kan se tendenser till att utbudet, åtminstone i den här staden av det man kunnat läsa i tidningarna, har ökat kraftigt. Det fanns en skrämselpropaganda om dubblerade hyror, men det ser vi inte. En del har säkert försökt att ta ut mer. Många får inte bostaden uthyrd när de höjer hyrorna på det sättet. Man ser inte de extrema hyreshöjningar som oppositionen pratade om när man började prata om dubbleringar. De finns inte där.Jag kan säkert återkomma till den andra delen i nästa replikskifte. Jag konstaterar bara att mycket av subventionspolitiken testades som jag beskrev. Den skapade den situation som vi befinner oss i. Varför återvända till det som vi såg inte fungerade? De bostäder som har byggts i det här landet har nästan till byggts med subventioner i någon form. Det är mycket svårt att hitta bostäder som inte har byggts med subventioner om man räknar in ränteavdragssubventionen.Det finns inget underlag för att påstå att utbudet har ökat. Det är omsättningshastigheten på befintliga andrahandslägenheter som har ökat.Jag vill också påstå att det är fel att inte ta in i resonemanget att det är olika födelsetalskonjunkturer, och därmed också olika byggkonjunkturer, i de länder man jämför sig med. Jag håller med om att det inte finns någon exakt statistik att hänvisa till. Man kan se tendenser än så . När man har börjat kunna följa detta har man sett att utbudet har blivit större. Det var hela poängen.Den andra viktiga poängen är att man inte längre behöver smyga. Man får ett kontrakt och vet vad som gäller. Man kan gå till hyresnämnden och få hyran nedsatt om den inte skälig. Man behöver inte längre smyga i trapphuset. Man har ett kontrakt, och man har någonstans att bo. Det sker på kort sikt, och det fungerar.