kam-al · H1C120131015al2 · 2013-10-15 12:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Kvinnor förlorar i genomsnitt 3,6 miljoner i inkomst under ett arbetsliv, och jämställdhetsarbetet kryper fram med små myrsteg. Kunskap och fakta har vi, men det behövs politiska beslut för att driva på jämställdhetsarbetet, för utvecklingen klarar inte av att göra det själv.Vi vet att kvinnor diskrimineras i arbetslivet. Vi vet att kvinnor är mer beroende av en bra och fungerande välfärd för att kunna få möjlighet till egen försörjning. Vi vet att 100 000, de flesta kvinnor, lämnar arbetslivet eller går ned för att ta hand om en nära anhörig eftersom de inte litar på att deras nära och kära får den vård och omsorg som de behöver. 100 000 är väldigt många människor - ungefär så många som bor i stad, från den veckogamla babyn till den äldsta invånaren i Borås.De flesta av dessa kvinnor har också tidigare i sitt arbetsliv haft låg lön, ofrivillig deltid och inte kunnat arbeta när barnen var små på grund av att det inte fanns barnomsorg eller att det förväntades att de skulle vara hemma med barnen.Att diskrimineras under ett långt arbetsliv kostar inte bara 3,6 miljoner i inkomstförlust, utan det ger dessutom en dålig pension. av de kvinnor som går i pension kommer att tvingas leva på en garantipension trots att de har ett långt arbetsliv bakom sig.Man kan lätt tro att javisst, så ser det ut nu eftersom man hade de arbetsvillkoren . Men tyvärr så ser utvecklingen inte så positiv ut. De otrygga anställningarna ökar, delade turer blir fler och ca 200 000, oftast kvinnor, tvingas fortfarande till ofrivilliga deltider.Vi vet att kvinnor utbildar sig mer än män, men det lönar sig inte för kvinnorna, varken i lönekuvertet eller i maktposition.Vi vet att kvinnor fortfarande tar mer ansvar för barn och familj.Politiken måste se till att göra skillnad så att inte dagens unga flickor eller kvinnor kommer att diskrimineras på samma sätt som tidigare generationers kvinnor. Men förslagen från regeringen lyser med sin frånvaro trots vid makten.Vi socialdemokrater vill och vågar ta politiska beslut för bättre arbetsvillkor som går att förena med ett socialt liv, för att dela föräldraledighet mer lika, för att värdesätta kvinnors arbetsinsats och kompetens, för heltider även för kvinnor, för en arbetsmiljö som inte sliter ut kvinnor och inte heller män och för att minska visstidsanställningar och ta bort delade turer.För att fler kvinnor ska få förutsättningar till sin egen försörjning behöver vi en bra, fungerande välfärd. Vi behöver barnomsorg , nätter och och äldreomsorg av god kvalitet som man kan lita på.Kvinnor måste få tillgång till maktens korridorer och rum. Med politikens hjälp kan vi se till att kvinnor får visa sin kompetens även i ledande positioner.Vi måste få en nationell resurs för jämställdhetsarbetet. Det handlar om politisk vilja, och den har vi socialdemokrater. Vi accepterar inte att halva befolkning diskrimineras på grund av kön.Regeringen har inte aviserat att de har för avsikt att lägga några som helst förslag som driver på jämställdhetsarbetet under det här . På propositionslistan som har lagts fram för finns det inte en enda åtgärd.Eftersom vi har jämställdhetsminister här undrar jag när det kommer några konkreta förslag som driver på arbetet för ett jämställt samhälle. Vi har kunskapen, men att våga förändra möter ofta motstånd; det vet vi. Så har det alltid varit.Utan politiska beslut såsom särbeskattning, barnomsorg, föräldraförsäkring och pappamånader hade vi inte kommit dit vi har kommit . Men det var inte alla som tyckte att det var positiva eller bra politiska beslut, trots att vi vet att de har gett mycket goda resultat.Ett annat argument för att man inte vill göra något är att man tror att utvecklingen ändå går åt rätt håll. Men faktum är att lönegapet mellan kvinnor och män har minskat marginellt , och har andelen kvinnor i börsbolags styrelser minskat.Historiskt har utvecklingen mot ökad jämställdhet drivits av politiska förslag och reformer. Utvecklingen går inte åt rätt håll av sig själv. Politisk vilja och mod krävs för att få ett samhälle som är bra för alla. Vi socialdemokrater gör allt för att lägga sådana förslag. Tack, , för ditt inlägg i den livliga och stora debatt som ligger framför oss!Jag kan konstatera att inför alla de historiska insatser, de viktiga steg som har tagits för att göra till ett av världens mest jämställda länder, har alltid funnits med och röstat ja. Socialdemokraterna har också oftast gjort det, men det har funnits tillfällen när vi har varit ensamma och drivit hårdast, så jag känner mig ganska trygg bakåt.Jag ska återkomma i mitt huvudanförande med de förslag som alliansregeringen har bidragit med för att föra utvecklingen framåt. Jag vill bara passa på att här säga att vid sidan av alla konkreta, enskilda jämställdhetsreformer finns det inget viktigare för kvinnor och barn än att ett land har sunda finanser och råd med en bra välfärd.Sedan alliansregeringen tillträdde har skatteintäkterna ökat med , som har använts till en bättre välfärd till fromma för inte minst kvinnor. För oss socialdemokrater är det självklart att kvinnor och män ska ha samma skyldigheter men också samma rättigheter och möjligheter i vårt samhälle. Så är det inte . Då måste vi lägga fram politiska beslut.Nu hade inte jämställdhetsministern några konkreta förslag, som jag hade önskat och som jag hade i mitt anförande. Vad är det regeringen kommer att lägga fram under det här ? På propositionslistan står det ingenting som jag kan utläsa är ett förslag som vi vet skulle påskynda ett jämställt samhälle genom arbete för att driva på.Jag vet att våra partier historiskt sett har varit bra på att driva på. Därför hade jag ganska stora förväntningar på att jämställdhetsministern skulle komma med stora, konkreta förslag, så att vi får ett mer jämställt samhälle än vi har . Det är faktiskt morgondagens flickor och kvinnor det handlar om. Absolut handlar det om framtiden, och jag har ju på mig sedan att berätta mer om vad jag har för planer för framtiden.Men vi kan konstatera att alliansregeringen till exempel har lagt 2,6 miljarder, en historiskt unik summa, på jämställdhetsintegrerande projekt i det svenska samhället.Det är en typ av satsning som inte har förekommit tidigare och som jag med stolthet nämner som ett konkret exempel. Det arbetet fortsätter också under detta och kommande budgetår. Jämställdhetsintegrering ska ju pågå på alla politikområden, och så har det varit under en mycket . Det finns redan politiska beslut om det. Jag hoppas att regeringen gjorde detta redan innan man fick de här pengarna, men jag är osäker. Man borde ju i så fall ha sett att den borgerliga regeringen har sett till att många män har fått mycket mer än vad kvinnor har fått. Vi vet vad som driver jämställdhetsarbetet framåt. De konkreta förslagen är inte lagda i riksdag . glömde nämna att regeringen satsade 1,6 miljarder under förra mandatperioden just på jämställdhetsarbete. Det är en tiodubbling i förhållande till vad tidigare regeringar har gjort. Det är ett arbete som även fortsätter nu.Pågående arbete känner till: JA-delegationen, utredningen om män och jämställdhet och de aktiva, förebyggande åtgärder som har hand om. brukar fråga mig vem jag kan lita på i debatten. Därför tänkte jag fråga henne vem vi kan lita på. Det har varit lite dubbla budskap. I er motion står det att rätt till heltid bör lösas av parterna men att lagstiftning kan övervägas. Vi har hört lite olika bud från , ansvarig för budgeten, och . Min fråga är därför: Vem kan vi lita på? Jag kan lova dig, , att du kan lita på oss alla tre. Vi vill att kvinnor också ska ha rätt till heltid. Det är 200 000, oftast kvinnor, som har ofrivillig deltid. vet lika väl som jag att många av dessa kvinnor är ganska lågavlönade i tillägg till att de tvingas till deltidstjänster.Vi tycker att detta inte är bra. Vi måste få mer heltidstjänster. Sedan får vi hjälpas åt på många olika sätt, för det behövs både att parterna är med och att de offentliga arbetsgivarna är delaktiga. Du kan lita på att vi kommer att jobba stenhårt för att det ska bli heltider även för kvinnor. Det där svaret känns igen: Ni kan lita på oss alla tre.Jag tycker verkligen att parterna ska ta sitt ansvar här, men är det lagstiftning som kommer att gälla eller inte? Det kommer olika bud om det, och därför frågade jag vilket bud som gäller. Sedan har vi som sagt gjort historiska satsningar på jämställdhetsarbetet. är min talartid slut. är politiker precis som jag, och hon vet precis som jag att med politiska beslut kan man lägga fast regler i en kommun, ett landsting eller en region som skapar heltider. Så kommer vi att börja. Sedan kommer vi att se till att också försöka få parterna på den andra sidan med. De kan vi inte styra så mycket över. Går det inte att få med dem får vi ta till lagstiftning.Du får klara och tydliga besked från oss socialdemokrater när det gäller att kvinnor ska få heltider. Jämställdhet handlar om att skapa ett samhälle där och har lika tillgång till makt och resurser. Det är ett samhälle där kvinnor har samma möjligheter som män att arbeta också heltid, ett samhälle där det inte automatiskt är en ekonomisk förlust att vara kvinna. Det är ett samhälle där barn har lika rätt till sina föräldrar - mamma och pappa. Men som de flesta av oss vet är det tyvärr inte så i dag.För att ändra på detta krävs en progressiv politik. De jämställdhetspolitiska framsteg vi gjort historiskt är ett resultat av medvetet feministiskt arbete till exempel i kampen för barnomsorg och föräldraförsäkring. Det är framsteg som aldrig hade åstadkommits utan politisk vilja och ekonomisk kraft bakom orden, och framför allt är det framsteg som innebär att vi har prioriterat gemensam välfärd. Det har gynnat hela det svenska samhället, bland annat genom en hög andel kvinnor i förvärvsarbete.Herr talman! ekonomiska politik är grundstenen i vårt arbete för ett jämställt samhälle, och i detta är en gemensamt finansierad välfärd helt avgörande. När välfärden inte byggs ut i takt med ökande behov ökar i stället behovet av oavlönat omsorgsarbete, vilket i praktiken innebär minskat utrymme för främst kvinnor att arbeta.Det är kvinnorna som kompenserar för en fallerande välfärd. Det är kvinnorna som tar hand om gamla och tvingas till ofrivilligt deltidsarbete på grund av bristande barnomsorg på obekväma arbetstider. Det får konsekvenser för kvinnors sjukskrivningar, lägre pensioner, ersättningar i socialförsäkringssystemet och så vidare. Trots hög arbetslöshet präglas regeringens politik av brist på investeringar för att skapa jobb. I stället fortsätter skattesänkningar för dem som har turen att ha ett jobb och ökad utsatthet för arbetslösa och sjuka. Som del av ökade ekonomiska klyftor har även inkomstgapet mellan kvinnor och män ökat kraftigt. I kronor och ören har gapet ökat med mellan 2006 och 2013.Herr talman! föreslår ett antal viktiga reformer för att minska löne- och inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män och omfördela ansvaret för det obetalda hemarbetet. De viktigaste satsningarna gäller en förstärkt välfärdssektor, ökade resurser till ensamstående föräldrar och en jämställd föräldraförsäkring. Rätt till heltid, liksom högre löner i kvinnodominerade yrken, är såklart också prioriterat.Våra satsningar innebär både höjd kvalitet och fler anställda i välfärden. Vi gör särskilda satsningar på äldreomsorg och på barnomsorg på obekväm arbetstid.Herr talman! Fattiga barn har fattiga föräldrar. Barnfattigdom kan bekämpas endast om vi väljer att skapa ett jämlikt samhälle fritt från fattigdom.De senaste årens nedmontering av gemensamt finansierade trygghetssystem som a-kassa och sjukförsäkring har försämrat den ekonomiska situationen för många vuxna. Föräldrarnas ekonomi avgör om barnen har råd att vara med på fotbollen, delta i skolutflykten eller få nya vinterskor.Vi vet att många av de barn som är fattiga bor med ensamstående föräldrar. Sämst ekonomi har ensamstående kvinnor med barn. Deras relativa ekonomiska standard har försämrats . En förklaring är att arbetslösheten är hög bland ensamstående mödrar och att den har ökat, liksom även det faktum att många fler kvinnor än män tvingas till deltidsarbete. Det är dock inte hela förklaringen. En lika viktig orsak är att fördelningspolitiken har fått allt mindre betydelse för att utjämna ekonomiska skillnader i samhället.Därför föreslår vi ett kraftigt höjt och indexerat underhållsstöd, ett kommunalt barnomsorgsstöd i hemmet för ensamstående när barnen är sjuka och gratis receptbelagd medicin för alla barn. Detta är förslag som skulle göra skillnad.Herr talman! Vi vet att kvinnor diskrimineras på arbetsmarknaden och att den främsta anledningen är att de fortfarande anses bära huvudansvaret för barn, både vid föräldraledighet och vid vård av sjukt barn.Vänsterpartiet anser att en individualisering av föräldraförsäkringen är nödvändig för att ge barn tillgång till båda sina föräldrar och för att bryta diskrimineringen av kvinnor. Reformen förändrar också fördelningen mellan betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män och kan bidra till att förändra föreställningen om vilket ansvar kvinnor respektive män har i förhållande till sina barn.Det är ett politiskt ansvar att skapa förutsättningar för ett jämställt samhälle. Jobbskatteavdrag och bidrag till så kallade livspussel genom till exempel individualiserar symtom och lösningar på det ojämställda samhället, men lösningen på ojämställd och ojämlik politik kan aldrig bara vara individuell. har en politik som tar ansvar för omfördelningen av makt och resurser för att skapa ett jämlikt och jämställt samhälle för oss alla, inte bara för de få. En sådan politik ger kvinnor makt över sitt liv och låter män och kvinnor vara föräldrar på lika villkor. Ärade riksdagsledamöter och åhörare! Det finns glastak, skulle man kunna säga, som är närmare himlen än andra. är glastaket närmast himlen spräckt i . Jag tycker att vi gemensamt ska glädjas åt att har fått sin första kvinnliga ärkebiskop.De första kvinnorna, , och , prästvigdes . blev kyrkoherde 1970. fick vi vår första kvinnliga biskop i . Och , 2013, har blivit första kvinnliga ärkebiskop.Det visar två saker. Förändring är möjlig. När man väl fattar ett radikalt beslut - det tycker vi inte att det är , men det var det när man öppnade prästutbildningen för kvinnor - sker det någonting. Men det visar också att det tar oerhört . Jag tror att vi alla här är upptagna av hur vi ska avkoda och bryta ned de strukturer som finns. De finns där, och de tar väldigt att förändra.Låt oss av dagens händelse ta med oss två saker till den här debatten, att det är möjligt att göra detta och att vi har kommit en bit på väg men att det tar och att vi har lång väg kvar.Herr talman! Jämställdhet är inte en åsiktsfråga. Det är en kunskapsfråga. Det blir jag ständigt påmind om. I morse var jag och besökte , ett av tio stora svenska företag som har engagerat sig i ett jämställdhetsprojekt som de kallar för Battle of the numbers.De här tio kvinnorna sade att det första de upptäckte när de började jobba med jämställdhet var: Bara för att vi är kvinnor vet vi inte allt om det här. Låt oss börja med att skaffa kunskap.Jag tycker att det är viktigt att ständigt påminna sig om det.Mitt arbete med jämställdhet bygger jag på mina kunskaper - flera av dem har redan nämnt här. Det skiljer 3,6 miljoner i livsarbetsinkomst mellan män och kvinnor; sedan förstärks det med pensionsskillnaderna. Det handlar om kunskapen om att kvinnor trots de två decennier av debatt och öronmärkta månader som vi har bakom oss fortfarande tar ut en majoritet av föräldraledighetsdagarna. Det handlar om kunskapen om att de traditionellt kvinnliga yrkena präglas av lägre löner än de traditionellt manliga. Det handlar om kunskapen om att kvinnor är mer sjukskrivna än män. Det handlar om kunskapen om att kvinnor tar majoriteten av vabben. Det handlar om kunskapen om att kvinnor i högre utsträckning jobbar deltid ofrivilligt. Och det handlar om den förskräckande kunskapen, som också påpekade, om att över hälften av alla kvinnor som går i pension kommer att få leva på en pension på efter skatt - i dag.All den här kunskapen har gjort att jag sedan ungdomen kallar mig feminist. Att vara feminist är för mig att ha den kunskapen, att se att det finns strukturer som skapar dessa fakta och att vilja göra någonting åt det. Då är jag väldigt stolt över att få lov att arbeta för en alliansregering som under de två senaste mandatperioderna har satsat nästan på särskilda jämställdhetsinsatser.Det är inget som har skett tidigare. är summor som tidigare aldrig någonsin har avsatts i någon budget av någon regering, borgerlig eller socialdemokratisk, för att specifikt arbeta med jämställdhetsfrågor.Det finns en anledning att verkligen understryka detta. Vid sidan av att jobba med jämställdhet i ekonomi, i arbetsmarknadspolitik och i utbildningspolitik handlar det också om att avsätta rejält med resurser för att ge jämställdhetsarbetet händer och fötter runt om i hela Sverige.Jag har valt att lyfta fram tre frågor som jag i alliansregeringen försöker jobba särskilt mycket med när det gäller jämställdhet. Det handlar om löneskillnaden mellan män och kvinnor. Det handlar om att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Och det handlar om pojkars kunskapsresultat i skolan.När jag pratar om löneskillnaden får jag ofta höra att jag inte ska ägna mig så mycket åt det, för det är arbetsmarknadens parter och andra som ska ägna sig åt det, och det är inget som politiker kan göra något åt.Jag tycker att det är fel. En så upprörande orättvisa som den ekonomiska ojämlikheten mellan kvinnor och män kan man inte lämna onämnd när man är politiker. Det finns dessutom jättemycket vi kan göra. Vi är arbetsgivare. Vi kan i kommuner, i landsting och i staten ta ansvar för lönebildning och andra arbetsmarknads- och arbetsmiljöfrågor.Som opinionsbildare kan jag och andra prata om frågan och sporra arbetsmarknadens parter. Vi kan samla dem, som vi har gjort i Delegationen för jämställdhet i arbetslivet, och hålla trycket uppe på att de ska agera vettigt i den här frågan.Inte minst kan jag och andra peppa våra lokalt engagerade partivänner att göra det som jag vet att i alla fall mina partivänner gör i och i , nämligen se till att kvinnor och män har rätt att jobba önskad arbetstid eller har rätt till heltid i den verksamhet som vi finansierar.När det kommer till arbetet med mäns våld mot kvinnor har det tagits många initiativ och gjorts många satsningar , inte minst tack vare det arbete som min företrädare, , lade ned på det området.Sedan är det frågan om pojkars skolresultat. Det är en fråga som liksom alla jämställdhetsfrågor, eller de flesta, är väldigt komplex och sammanvävd av olika saker. Men jag möter runt om i , när jag är ute och reser, en gemensam oro för hur det ska gå när pojkar , som går, trillar efter. Glädjande nog har vi kunnat se att den utvecklingen har stoppats, men jag vill vänta och se innan jag drar för stora växlar på det.Det handlar om alltifrån pojkars och flickors olika mognadsutveckling till en icke-plugg-kultur. Men det handlar också om det faktum att många pojkar har ett större behov av ordning och reda och tydliga strukturer, inte minst under tidiga år i skolan. Jag är övertygad om att när den förändring av skolan som alliansregeringen har genomfört får genomslag kommer den också att lämna ett viktigt bidrag till att pojkar kommer i kapp i skolan.Jag kan nämna något mer om alla de pengar som har gått till jämställdhetsintegrering, och då hakar jag på skolan, som vi har pratat om. Det är ett exempel från som jag vill lyfta fram som visar något i sin enkelhet. Det är inte mycket av de 2,6 miljarderna som har gått just till . Men där har ett medvetet arbete i skolan lett till att pojkarna har kommit i kapp flickorna. Man satsar på sex- och samlevnadsundervisning, närvarande vuxna, nej till mobbning och nej till bråk och stök. Det har lett till att de har kommit i kapp.Det visar att vi inte bara behöver vara uppgivna, utan med medvetet arbete kan man komma långt.Gnesta är bara ett exempel. I har man minskat benbrotten genom att snöröja på ett bättre sätt. I har man ökat kvinnors andel av starroperationerna. På punkt efter punkt har den här satsningen på jämställdhetsintegrering inneburit små steg åt rätt håll.När representanter för Håj-kommunerna samlades i för att berätta för varandra vad de har åstadkommit deltog jag i mitt feministiska liv i ett möte om jämställdhet där majoriteten i församlingen om 100 människor var män. Det finns anledning att vid sidan av de heta ideologiska debatterna om viktiga principfrågor som kvotering och föräldraförsäkring också slå fast att 2,6 miljarder till jämställdhetsintegrering utgör en stor och viktig skillnad.När vi jobbar med frågor om jämställdhet måste vi jobba långsiktigt och börja i förskolan. Jag hinner inte ta upp den frågan i mitt anförande, men vi måste också jobba kortsiktigt med de åtgärder som vi kan och behöver vidta . Med politisk kunskap, vilja och handlingskraft har vi tagit många steg i alliansregeringen, och jag är beredd att ta många fler. När rätten till barnomsorg infördes innebar den enormt mycket för kvinnors självständighet och möjlighet att arbeta. Tyvärr finns fortfarande inte rätten till barnomsorg på obekväm arbetstid. Därför borde det finnas en lagstadgad rätt till detta på samma sätt som det finns lagstadgad rätt till barnomsorg på kontorstid. Många jobbar utanför kontorstid, inte minst kvinnor. En undersökning inom LO visade att var fjärde småbarnsförälder tvingades gå ned i arbetstid eller tacka nej till jobb på grund av att det inte passade med förskolans öppettider. Även inom tjänstemannayrkena sker mycket arbete utanför kontorstid, inte minst i form av övertidsarbete.Det här är en viktig jämställdhetsfråga. Är det inte dags att få lagstadgad rätt till barnomsorg på obekväm arbetstid? Jag och regeringen delar verkligen uppfattningen att det är angeläget att det finns barnomsorg på obekväm arbetstid. Därför har vi infört ett särskilt bidrag om totalt sett 100 miljoner för att stimulera kommunerna till en utbyggnad av omsorgen och även gynna de kommuner som redan har gjort det. Det är ett bra första steg att ta innan vi lagstiftar. Det behövs både och. Det behövs både stimulans till kommunerna att bygga ut och lagstadgad rätt till barnomsorg. I många kommuner finns över huvud taget inte den möjligheten. Det blir orättvist för barnfamiljerna beroende på i vilken kommun de råkar bo i. Att visa att frågan inte är diskutabel är ett sätt att driva på kommunerna. Vi behöver både och. Det är en ständig avvägning när man jobbar med politik på riksplanet hur mycket man ska lägga sig i och hur mycket man ska bestämma. I det här fallet tycker jag att det är ett rimligt steg att börja med ett stimulansbidrag och se hur långt det leder. Tack, jämställdhetsministern, för den här viktiga debatten!Jag vill hinna med att ställa två frågor. började diskuterade vi utredningen om barnäktenskap och tvångsäktenskap. Det har gått , och man har inte kommit någonvart. När kommer vi i att få ta del av en proposition, och när kan vi fatta beslut om en lag mot barnäktenskap och tvångsäktenskap?Det sker nedskärningar i kommunerna, och jämställdhetsfrågorna har sämst läge i alla kommunerna. Är det inte dags att för alla kommuner och landsting att upprätta handlingsplaner i frågor om jämställdhet så att vi får bukt med den situation som alla är upprörda över? När det gäller utredningen och en proposition i frågan om barnäktenskap och tvångsäktenskap fortlöper arbetet enligt plan. Jag kan inte föra till protokollet en exakt tidpunkt när propositionen läggs fram för kammaren, men den är på gång. Jag kan inte datumet utantill, men jag kan inhämta fakta strax.