kam-dv · H0C120130415dv · 2013-04-15 13:20:00 — Det är något vi är bekymrade över. Vi tycker att det behövs åtgärder för att se till att dessa ungdomar har en riktning framåt, antingen mot arbetsmarknaden eller mot en utbildning som i förlängningen kan ge dem ett jobb.Det är därför vi trycker så hårt på att det behövs bättre möjligheter att förmedla jobb till de unga. Kommunerna och regionerna i har en viktig uppgift att fylla om de får resurser och ansvar att göra det.Vi har självklart ingenting emot lärlingsplatser. Precis som säger är det ett system som har funkat bra i andra delar av . Vi skulle gärna se att man utvecklade de tankarna mer. Men vi tror inte att det är hela lösningen. Ett problem är att regeringen fokuserar för lite på att faktiskt få fram riktiga jobb till unga. Den väg som regeringen har valt, med stora skattesänkningar, är inte den mest effektiva. Vi tror att det är bättre att rikta resurserna mot att göra stora samhällsinvesteringar som vi vet kan bygga starkt och kan ge många både äldre och unga nya jobb i Sverige.Ett exempel är att bygga om och rusta upp de miljonprogramsområden som finns runt om våra storstäder i . Vi vet att i de områdena är ungdomsarbetslösheten särskilt stor och problematisk. Många unga där har särskilt svårt att komma in på arbetsmarknaden. Varför då inte göra en satsning där man ser till att de hundratusentals lägenheterna rustas upp och ge en chans till de unga i områdena att vara med i den upprustningen och få in en fot på arbetsmarknaden ? Där finns det stora möjligheter att bryta de negativa spiralerna som finns i och komma i gång med en upprustning som vi vet är nödvändig och som kan ge många unga människor i jobb.Vi vill gärna se de riktiga jobben. Då krävs det att man gör samhällsinvesteringar. Det är bra att höra Per intresse för de åtgärder vi nu vidtar och har vidtagit för att skapa lärlingsplatser. Sedan finns det någon kultur i vårt land som inte stämmer överens där. Det är liksom lite främmande, och det tar väl lite tid innan vi får fart på detta. Men jag hoppas att det här ska ge bra resultat . Det är viktigt för ungdomarna att lotsas in i den delen.Per tar upp investeringssatsningar. Då står du bakom de största investeringssatsningar som görs på vägar och järnvägar i vårt land. Det känns också bra. Det har aldrig varit så stora satsningar som det görs nu på infrastruktur och annat. De bitarna behövs också.Jag förstår att Per också står bakom det utökade antalet utbildningsplatserna som införs på yrkesprogram, högskolor och andra ställen - just för att rusta ungdomarna och få ut dem på arbetsplatser. Det känns bra. Jag hör att du är med på den linje som regeringen har anlagt i frågorna. Vi är för alla bra förslag som kommer fram. Där kan jag säga att vi saknar en hel del från regeringens sida. Det är det som min kritik riktades mot i mitt anförande. Vi tycker inte att det görs tillräckligt. Det är lätt att påpeka att man gör satsningar på järnvägen, men i förhållande till hur många fler som åker på järnvägen, hur stort trafikanttrycket är och hur många som vill åka men som inte får plats på tåget är inte de här investeringarna tillräckliga. Det är ganska uppenbart. Står man på en kall perrong en vintermorgon och tåget inte kommer den morgonen heller är det svårt att vara nöjd med de satsningar som regeringen gör. Det krävs mer och mer avancerade satsningar. Det finns i budget. När det gäller utbildningsplatser tycker vi att det är välkommet, det ska jag säga, att regeringen tillför en del utbildningsplatser. Men med tanke på de neddragningar som regeringen har gjort av platserna på universitet och högskolor, tiotusentals platser, och att regeringen kommer tillbaka med endast 1 400 platser är detta inte att betrakta som en satsning eller en stimulans. Det är totalt sett en neddragning. Det måste man se. tillhör de länder som har haft högst tillväxt under krisen och trots krisen. Vi har haft en reallöneökning som knappast något annat land i kan uppvisa. Det har varit goda inkomstökningar i trots skuldkrisen. I andra länder som har det utmärkande i stället i stort sett varit att reallönerna har stått still, medan vi i har kunnat räkna med en genomsnittlig inkomstökning på 1 . Detta är naturligtvis inte ett land som tillhör bottenligan i . Man tar sig för pannan när man hör en del av oppositionsföreträdarna här som försöker döma ut som ett dåligt land när vi i själva verket har haft en inkomstökning för enskilda människor som har varit väsentligt bättre än i andra länder och kanske allra bäst i Europa.När det gäller arbetsmarknadsläget har ett arbetskraftsdeltagande som sannolikt är störst i . Det har minskat i många länder. har ett arbetskraftsdeltagande för kvinnor som är i särklass, och sysselsättningen har ökat med ungefär 200 000 personer som den här regeringen har suttit vid makten. Man kan naturligtvis svartmåla, och det är en gammal gren som oppositionen kan ägna sig åt, men jag tycker att det är lite nedsättande, lite skamligt att berätta om som om det vore ett dåligt land. Arbetslösheten är naturligtvis ett stort problem. Det hade varit ansvarslöst att inte gå med budgetunderskott och driva expansiv finanspolitik i detta kärva ekonomiska läge. Som jag har sagt förr i den här talarstolen får insikter inte behandlas som döda, och hans lära ska inte skuffas undan av sådana som tror att budgeten ska ha överskott när det i stället är samhällsekonomin som ska balanseras över en konjunkturcykel.Det är märkligt att Socialdemokraterna förnekar sitt tidigare föredöme Keynes. Socialdemokraterna utdelar den ekonomiska politikens judaskyss här med sin inställning att budgeten på något sätt ska vara mer restriktiv än . sade tidigare om regeringens politik att regeringen inte klarar överskottsmålet. Ja, men det, mina vänner, indikerar det att man vill ha överskott och en mer restriktiv politik. Det hade varit helt fel, för det leder till en högre arbetslöshet. Socialdemokraterna argumenterar för en mer restriktiv finanspolitik, säger att den politik som regeringen driver inte klarar överskottsmålet och vill ha en mer restriktiv finanspolitik. Det kommer att bli högre arbetslöshet med den inställning till Keynes och till den expansiva finanspolitiken som här tidigare visat. Jag ska säga att jag är glad för del för den expansiva inriktning på finanspolitiken som den här regeringen har haft, i synnerhet det senaste året.Här har tidigare nämnts de utbildningssatsningar som regeringen har beslutat om och som finns i budgeten, så jag ska inte ta upp det igen. Men jag ska ställa detta emot Socialdemokraternas politik för de unga. När det gäller ungdomsarbetslösheten vill oppositionen höja lönekostnaden för att anställa och behålla unga, dock inte , som har bytt åsikt. Hur kan det minska ungdomsarbetslösheten? Det blir en kostnadschock för de arbetsgivare som har unga anställda. Fördubblad restaurangmoms vill oppositionen ha, men många unga har sitt första jobb i denna bransch. Vid den socialdemokratiska kongressen gjorde under jubel en eftergift om en utbetalningsgaranti för unga . Det är skillnaden mellan regeringens och oppositionens politik. Ni socialdemokrater kommer med en utbetalningsgaranti, medan vi har åtgärder som är skräddarsydda för att de personer som kommer i åtnjutande av dessa åtgärder ska ha en mycket god möjlighet att få ett jobb när åtgärden upphör. Vi kastar inte bara ut pengar på unga personer, som Socialdemokraternas utbetalningsgaranti innebär. Socialdemokraterna har ingenting sagt om hur detta ska gå till. Vi kommer tillbaka till förvaringspolitik av arbetslösa i passiva åtgärder. I ett lite längre perspektiv kommer jämviktsarbetslösheten, den långsiktiga arbetslösheten, att stiga med Socialdemokraternas utbetalningar, och som sagt inte bara på kort sikt utan även på lång sikt. Jag får återkomma till det. Man blir lite förvånad när man lyssnar på och på finansministern tidigare. Det är ingen som har dömt ut som ett dåligt land, absolut inte. Tvärtom berömde jag och sade att är ett mycket bra land på många sätt. Statsfinanserna och sysselsättningsgraden är två mycket positiva indikatorer, men det är inte regeringens förtjänst. Dem har ni i stor utsträckning ärvt; det borde vi kunna vara överens om.Men är frågan till efter 14 budgetar, vår- och höstbudgetar, var vi kan se resultaten. På ett av områdena är det lite svart, för att nu använda det uttrycket. Det gäller arbetslösheten. Det är 400 000 arbetslösa, 70 000 som har varit arbetslösa och 30 000 är placerade i fas 3. Vi har en skolutveckling med fallande kunskapsresultat , som inte minst är ansvarigt för. Vi ser att förändringarna inom gymnasieskolan driver studenterna bort från de utbildningar som skulle kunna ge dem jobb. Vi ser hur platserna i högskolan blir färre, och räknar med att vi får en minskande andel av unga som kommer att ta högskoleexamen.Kan man få lyfta upp de små obetydliga problemen? Är det okej att göra det i en politisk debatt i ? Jag tycker att det är högst relevant. Jag tycker att det är regeringens ansvar att svara på varför det har blivit så tokigt. I jämförelse med andra länder när det gäller just andelen som skaffar sig en högskoleutbildning ser vi att vi halkar efter. Vi ser det när det gäller sysselsättningsutvecklingen, och vi ser det när det handlar om arbetslösheten. Men är nöjd. Jag är aldrig nöjd. Vi i är aldrig nöjda. Vi kan alltid arbeta för förbättringar. Dessutom ändras verkligheten hela tiden.Låt oss börja med arvsynden. har och de övriga i Alliansen skött den ekonomiska politiken i landet genom en kris som slog ut det mesta i världen . Sedan har man hackat tillbaka. Det har varit en lång följd av besvärliga år. Då är det märkligt att det faktum att befinner sig i ett utmärkt skick jämfört med andra länder skulle vara ett arvegods från Socialdemokraterna och . Det är en absurd historieskrivning, men jag ska inte gå mer in på det. Alla fattar att det inte kan vara förtjänst att klarade krisen två efter det att han hade avgått. När det sedan gäller detta med skolan och fallande resultat kunde vi naturligtvis ha behållit den gamla socialdemokratiska skolpolitiken. Och har vi en situation med fallande resultat. Vad gör regeringen och då? Jo, det är reform på reform av lärarutbildning, skolutbildning, skollag, studieplan och så vidare.Nu får han kritik från till exempel för att han gör för mycket, och det ska vara mera lugn och ro i skolan. Men frågan är, : Vad vill Socialdemokraterna göra? Jag kan inte se att Socialdemokraterna gör något annat än vacklar mellan den gamla flumskolan och den nya kunskapsskolan. Men det vore intressant om vi här kunde få ett klart besked om att ni faktiskt också tycker att vi ska driva en kunskapsskola och kanske gå ännu fortare fram än vad många andra tycker. Vi har talat om vad vi tycker att man bör göra åt skolpolitiken, som vid sidan av arbetslösheten är ett allvarligt problem. Vi tycker att vi ska investera i mindre klasser. Vi tycker att vi ska investera ytterligare i lärarna och lärarnas kunnande. Vi tycker att det är viktigt att vi ytterligare beforskar skolan och verkligen utvecklar undervisningen så att varje metod är den bästa metoden i klassrummen. Det handlar naturligtvis väldigt mycket om stöd till lärare och skolledare men också, som jag sade, om mindre klasser.Det vore naturligtvis alldeles utmärkt om vi skulle kunna bli överens om den typen av insatser. Men det är inte den utvecklingen vi ser i svensk skola . Vi ser att det snarare har blivit en sorterings- och utslagningsmaskin med ständigt sämre resultat. Det är någonting som också en folkpartist borde ta på mycket stort allvar. Ja, är det någon som tar skolans situation på stort allvar är det väl utbildningsminister . Som sagt var brukar han få kritik för att han gör för mycket och för fort, bland annat av er skolpolitiske talesman vi ska tala om lärarna ett litet ögonblick här är det så att regeringen avsätter 1 miljard i extra anslag av statliga pengar till en uppgift som egentligen är , att inrätta karriärvägar för lärare, och väldigt många av dessa lärare är kvinnor. Det är alltså i lön till i huvudsak kvinnor.Grundproblemet, som finansministern också var inne på, är att överbrygga från skola till arbetsliv och att förbereda genom lärlingsutbildning och andra yrkesförberedande utbildningar i större utsträckning på gymnasiet. Jag vet inte om det är någon som kommer ihåg under tid. Det var ju lite andra tongångar som man hörde då än de som man hör från och från andra ledande folkpartister . Det var som kallade sig och också agerade som socialliberaler. Som jag ser det fanns det en hel del likheter mellan och dagens i den bemärkelsen att fokuserade mer på sakfrågorna än på blockpolitiken.Om man, som jag gjorde, tittade på SVT:s , som sändes alldeles , kunde man lyssna till och hans syn på den svenska politiken. Han gjorde ju gärna upp med både Socialdemokraterna och om politiken gick i rätt riktning. var, som jag ser det, ganska pragmatisk och socialliberal till sin läggning. Han talade gärna om både företagande och miljöfrågor, som jag också känner igen mig i ganska mycket.När det gäller dagens är det inte alls de signalerna jag får. Där talas det om Natomedlemskap, om hårdare tag i skolan, och kärnkraftsreaktorer är det väldigt populärt att tala om från sida - ju fler, desto bättre. Vidare talas det om sänkta löner för ungdomar, och man drar sig inte ens för att ska byta ut kronan mot den havererade euron.Min fråga till är: Längtar inte du också tillbaka till då styrde partiet och ni fortfarande kunde stå för termen socialliberaler? Jag satt i redan när var partiledare, och jag håller inte riktigt med om beskrivningen här. Den nya jämställdhetsministern var för övrigt närmaste medarbetare, så vi behåller även personunionen från . Men, Per , i det nya partiprogramsförslaget som har lagts fram och som vi ska besluta om är det, kan man säga, en återgång till att tala mycket mer om socialliberalism. Man kan säga att den svenska liberalismen har varit en kompromiss mellan två inriktningar som å ena sidan har betonat ekonomisk effektivitet, näringsfrihet, ekonomisk liberalism, frihandel och konkurrens och å andra sidan det som med terminologi var det glömda . Man skulle uppmärksamma de svaga i samhället och ta vara på alla, även de som hade det besvärligt.I det nya partiprogramsförslaget är det alldeles uppenbart att båda dessa tonvikter finns med. Det är på det sättet en återgång till en tydlig inriktning på att båda dessa aspekter är lika viktiga och ska leva bredvid varandra. För att man ska kunna fokusera på det glömda , sociala utgifter och sociala uppgifter måste man också vårda vad , för att nu återgå till honom här, kallade de välståndsbildande krafterna. Även detta begrepp och detta synsätt finns med i det nya partiprogramsförslaget.Jag tror att Per kan vara trygg i att den grundsyn som har funnits finns även nu och framöver. Tack för svaret, . Det låter ändå uppmuntrande. Min bild har annars varit att varit så rädda för att verka snälla att man varit tvungen att ta i med hårdhandskarna för att visa att man var tuffare än vad det verkade som. Jag tycker att det är ganska bra att vara snäll. Det är ofta någonting som uppskattas om man kan vara pragmatisk och till exempel försöka hitta vägar framåt i politiken. Där tror inte jag att Natomedlemskap, nya kärnkraftsreaktorer och sänkta löner för ungdomar är vägen framåt.Ett exempel på sätt att skapa fler jobb är och nya förslag om att sänka lönerna kraftigt för unga, att det ska vara vägen in i arbetslivet. Det tycker inte jag är ett särskilt snällt förslag. Det bygger på att de unga kommer att få sämre möjligheter att klara sig, även när de har fått ett jobb framöver. Det kan inte vara rätt att vi ska lösa problemet med arbetslösheten genom att de unga ska få ta smällen med sämre ersättningar. Vi föreslår i stället sänkt arbetsgivaravgift och avskaffat sjuklöneansvar för småföretagen, som vi tror är ett bättre sätt att få unga i jobb.Jag hoppas att det blir som säger , att man kommer att gå mot en mer socialliberal hållning. Men hur ser du på låglönesatsningen? Är det verkligen ett socialliberalt förslag? , och är ju överens om att sänka lönekostnaden genom sänkta arbetsgivaravgifter, och det har just syftet att det ska bli mer lönsamt och billigare att anställa unga personer. Jag tycker att det blir lite vilseledande att kalla det för en lönesänkning. Det som är centralt här är att sänka kostnaden, och vi är överens om att sänkta arbetsgivaravgifter är en möjlighet till det.När det gäller den andra sjuklöneveckan tror jag att det ligger i korten att den möjligen försvinner. Det får vi väl se.Jag tror att det är bra med en lönedifferentiering. Jag tror inte att det är hela världen om en ung person har något lägre lön än en person som är och har erfarenhet av arbetslivet. Jag tror att det är acceptabelt för de flesta. Och som liberal vill jag främja social mobilitet. Man kommer inte att stanna i denna lägre lön mer än temporärt. I vårpropositionen återkommer ni till matchningen på arbetsmarknaden och konstaterar att matchningen har försämrats , vilket stämmer, och att detta beror på att antalet personer med svag förankring på arbetsmarknaden har ökat som antalet långtidsarbetslösa har ökat. Det är ju rätt dåliga nyheter.Jag hävdar bestämt att denna oroande utveckling kan förklaras av två saker, dels att invandringspolitiken varit missanpassad i bemärkelsen att den inte varit behovsprövad, dels att utbildningspolitiken varit missanpassad i bemärkelsen att den inte haft fokus på just matchningen.Det är trots allt som styr och ställer på . Min fråga till är: När får vi se reformer inom den högre utbildningen med fokus på matchningen, exempelvis genom ett mer resultatorienterat system för resurstilldelning till högskola och universitet? Jag måste erkänna att jag inte är uppdaterad på resursfördelningssystemet till högskolan. Det har ändrats från tid till annan , och jag är inte uppdaterad på hur det ser ut i dag.Matchningsproblemen i skolpolitiken var jag inne på med Per . Alla partier har ett helt annat fokus på hur man ska kunna överbrygga klyftan mellan skollivet och arbetslivet. Jag vet inte om det var detta frågeställaren var inne på, hur vi ska göra där. Vi har förslag om lärlingsprogram och, som jag sade tidigare, att ha mer tillämpade, mindre abstrakta utbildningar på gymnasiet för dem som inte vill utbilda sig överdrivet teoretiskt, som kanske är skoltrötta och som är bättre betjänta av att ha en mer praktiskt orienterad utbildning på gymnasiet. Sedan kan man komma tillbaka och få en högre utbildning, om man så skulle vilja.Jag vet inte om detta var svar på frågan om matchning och skolpolitik, men det är mitt svar så långt. Nej, frågan gällde högre utbildning. Många i har gått högre utbildningar, och det är bra att vi utbildar oss. Av dessa jobbar dock på en nivå som är lägre än den de är utbildade för. Det beror ofta på att de har valt fel utbildning, en utbildning som inte ger jobb i framtiden.Det är denna matchning jag efterfrågar. Jag vill se en omställning av utbildningssystemet till att möta arbetsmarknadens behov i framtiden.Folkpartiet har haft ansvar för utbildningspolitiken . som arbetslösheten ökar så ökar också antalet lediga otillsatta jobb. Det beror till stor del på att inte har anpassat utbildningssystemet efter arbetsmarknadens behov, och det är ansvar.Jag frågar åter: När kommer reformer som ser till att vi får en utbildningspolitik som är anpassad till framtidens arbetsmarknad? I viss utsträckning försöker vi göra det, till exempel i satsningen på fler civilingenjörer, högskoleingenjörer och sjuksköterskor. Det finns en tydlig efterfrågan på detta på arbetsmarknaden. Det är därför relativt enkelt.När det gäller att ungdomar väljer fel utbildning på högskolan är erfarenheten från alla länder att det är mycket svårt att för ett antal kommande årtionden bestämma hur högskoleutbildningen ska se ut. Låt oss ta läkarutbildningen i som exempel. Den har varit otillräcklig. Trots kunskap om befolkningstillväxt, sammansättning av befolkning och så vidare har det varit svårt.En del av högskoleutbildningen innebär dock att man blir mer flexibel och kan göra fler saker. Det behöver inte vara ett nederlag. Kvinnor ses som en reservarbetskraft. Kvinnors ställning på arbetsmarknaden är långt från mäns. Vore kvinnor sysselsatta i lika stor utsträckning som män skulle ungefär 100 000 fler kvinnor jobba . Det är direkt nedslående siffror. Vi vet också att vi kvinnor är mycket mer beroende än män av att ha en väl fungerande gemensamt finansierad sektor.Samtidigt kan vi konstatera att barngruppernas storlek på fritis har ökat , förskolegrupperna blir större och större, lärartätheten sjunker i skolan och äldreomsorgen skriker efter resurser.I dag jobbar var tredje kvinna deltid, mot var tionde man. Totalt jobbar var tredje svensk på obekväm arbetstid, och av dem har 300 000 barn . Det är dock av kommunerna som erbjuder barnomsorg utanför kontorstid. Var tredje kommunalare med småbarn uppger att de inte kan jobba heltid på grund av förskolans öppettider. Vi har 16 000 färre kommunanställda än vad vi hade 2007.100 000, framför allt kvinnor, har tvingats gå ned i arbetstid eller sluta jobba helt för att ta hand om en åldrande anhörig. Det riktigt spännande, , är att andelen äldre i befolkningen beräknas öka till 2050. För att täcka dessa behov, med samma personaltäthet som , måste fler anställas. Det kommer att kosta en hel del.Det gör det å andra sidan också om vi inte bygger ut den offentliga äldreomsorgen och barnomsorgen, för vi riskerar då att få en växande andel medelålders kvinnor som inte kan jobba på grund av att de måste göra oavlönat omsorgsarbete i stället. Vad kostar inte det?Den offentliga budgeten brukar återspegla vilket samhälle vi vill ha. När jag bläddrar i vårbudgeten kan jag inte se ett enda förslag för att stärka kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Det är tydligen linje. Eller hur ska jag tolka det, ? Antalet kommunanställda har inte ökat , säger . är, liksom Socialdemokraterna, fixerat vid att människor ska vara anställda i kommunen. Vi tycker dock att i såväl skola som äldre- och barnomsorg kan människor vara anställda i företag. De kan vara anställda i privata företag eller kooperativ. Siffran på hur många som är kommunanställda är därför inte så intressant för en folkpartist eller en annan allianspolitiker. Jag förstår att den är ett rött skynke för en vänsterpartist som vill att alla ska jobba i offentlig sektor, men så är det inte för oss. och jag har mötts i många av dessa debatter. Jag tittade därför lite på hur det är i och , som är hemmaplan. Där har vänsterpartierna haft majoritet, ibland med , sedan demokratins införande.Är alla de saker som tar upp bättre där? Nej, det är det inte. Det är inte mer deltid och nattis. Det är inte högre löner för kommunanställda i . Kvinnornas situation är inte bättre. De har inte fler styrelseplatser i kommunala bolag i och Gävleborg.Varför funkar inte demokratin i och ? Om majoriteten där har alla de goda egenskaper och föresatser som lyfte fram - jag tycker inte att de är goda, för jag tycker att det bra med privata företag - varför återspeglas det över huvud taget inte i vänsterpolitiken i och ? Det är inte bättre där än i resten av . säger att det är 16 000 färre anställda finansierade med skattemedel, och det får konsekvenser.Gävle har infört rätt till heltid. I kommun har alla som är anställda av kommunen rätt till heltid. vill införa en lagstiftning på nationell nivå; regeringen vill det inte. Det skulle stärka kvinnors inkomster och inflytande och förbättra hälsan.Vänsterpartiet vill lagstifta om att kommunerna ska tillhandahålla barnomsorg på obekväm arbetstid. av kommunerna har det inte. Regeringen lägger en liten skärv som i en kommun av Gävles storlek räcker till lön åt en förskollärare.Vänsterpartier riktar öronmärkta statsbidrag till äldreomsorgen så att 10 000 fler undersköterskor kan anställas.