kam-fs · H0C120130502fs · 2013-05-02 14:01:00 — Vid frågestunden svarar ministrarna i regeringen på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. Följande ministrar deltar: Socialminister (KD) Justitieminister (M) Barn- och äldreminister (KD) Socialförsäkringsminister (M) Jämställdhets- och biträdande utbildningsminister (FP) Socialminister (KD) svarar på både allmänpolitiska frågor och frågor inom sitt eget ansvarsområde. Jag tänkte ställa en fråga till socialminister . Receptfria läkemedel i detaljhandeln är någonting som har gjort oss som kunder lite bortskämda. Det är positivt att vi har denna tillgänglighet. Men ser vi att det inte finns några sanktioner att utfärda när man inte sköter sig. Det finns inga tillstånd som lämnas ut och inte heller någonting som kan dras in. När apoteken granskas av upptäcks det också brister. Här finns det en sekretess som har uppmärksammats. Jag vill därför fråga socialministern: ska det vara sekretess i stället för öppenhet gentemot de kunder som vill känna sig nöjda med apoteken? Apoteken har dessutom en trovärdighet som de behöver utveckla och bevara. Det är en viktig fråga som tar upp. När det gäller receptfria läkemedel får en del av dem säljas ute i dagligvaruhandeln. De är förstås utvalda med omsorg eftersom varje läkemedel innebär en potentiell risk för användaren. Detta måste ständigt prövas om man hittar fel som uppstår. Då och då inträffar det att människor som arbetar i dagligvaruhandeln ger råd, vilket de inte har rätt att göra. De kan peka på den så kallade bipacksedeln, som innehåller tydliga råd till den som ska använda läkemedlet, men inte någonting annat. Här finns det naturligtvis också möjlighet att med sanktioner komma åt dem som missbrukar den rätt som de har fått att sälja receptfria läkemedel. Och det är kommunerna som svarar för tillsynen. Jag får återkomma till den andra frågan i mitt nästa inlägg. Det var egentligen det som var min huvudfråga, även om jag inser att jag ställde två frågor.Jag vill fråga statsrådet: ska de brister som upptäcker hos apoteken hållas hemliga? Det gäller för medierna, och det gäller även för kunder som besöker apoteken? Varför ska det vara sekretess i stället för öppenhet? Det är oerhört viktigt att brister som påträffas åtgärdas. Därför finns det mycket tydliga sanktionsmöjligheter för myndigheten att ta itu med dem som gör fel eller inte lever upp till de regler som finns. Men lagstiftningen omgärdas också av en del regler som gör det möjligt. Begär du eller jag ut handlingar kan de maskas, som det heter, det vill säga att vi inte får ut all information. Det är av affärsskäl. Om man är missnöjd med ett sådant beslut kan man överklaga. Det finns just nu ett sådant aktuellt fall där domstolen har landat på att man inte ska lämna ut detta. Grunden till det hela är affärshemligheter. Men det är av allra största vikt, vilket jag tror är det viktigaste för oss som medborgare, att felaktigheter som begås åtgärdas. När man på apoteken inte har en sådan hantering av läkemedel som man ska ha ska detta åtgärdas. Ytterst får apoteken stängas om de inte skulle leva upp till de stränga bestämmelser som finns. Jag skulle vilja ställa en fråga till justitieminister . Vi har firat . Det är en glädjens familjehögtid. Tyvärr vet vi, och speciellt jag som polis, att det ibland blir raka motsatsen. För många unga innebär det en alkoholdebut, en debut som kanske leder till framtida ärr som de får leva med resten av livet. Som ledamot i skatteutskottet har jag ofta ställt mig frågan: Vilken effekt har höjda alkoholskatter? Främjar de folkhälsan, eller kan de till och med ha motsatt effekt? Höjd alkoholskatt kan innebära att kriminella nätverk får en ökad försäljning i sin ljusskygga verksamhet. Jag har träffat tull och polis som beskriver att det väller in alkohol över våra gränser. Normalt sett är det positivt om Systembolaget kan visa på lägre försäljningssiffror. Men det är olyckligt om smugglingen ökar i motsvarande grad. Då kan det vara bilens baklucka som blir försäljningsställe utan krav på ID-handling. Min fråga till justitieministern är: Finns det anledning att vidta några åtgärder för att öka kunskapen om kriminella nätverk och ytterligare försvåra deras verksamhet när det gäller illegal hantering av alkohol? Jag tackar för frågan. Vi har ett stort problem med smuggelsprit. Det är ingen tvekan om den saken. Det är särskilt olyckligt att det finns skrupelfria grupper och individer som säljer alkohol till ungdomar. Detta är ett problem som uppmärksammas av polisen och som man arbetar med kontinuerligt och förebyggande i hela landet. I synnerhet när vi närmar oss som , studentfirande och olika aktiviteter då många ungdomar planerar att ha festligheter inriktar sig polisen på åtgärder för att möta dessa problem. Det är ingen tvekan om att man också tar en hel del alkohol i dessa sammanhang. När det gäller smuggelsprit gör framför allt stora beslag. Vi har ett samarbete mellan polisen och som är inriktat på den organiserade brottsligheten men framför allt på att stoppa införseln av olaglig sprit. Vi har generösa regler när det gäller att föra in alkoholhaltiga drycker. Men det är för personligt bruk. Detta är däremot organiserat och har ett helt annat syfte. Jag tackar för svaret. Det är naturligtvis mycket viktigt att man löser denna fråga. ställer alkoholen till det. Man får en misstänkt, och ofta vid misshandelsbrott är brottsoffren berusade. Min erfarenhet som polis är att dessa människor ofta tycker att omdömet blir bättre med alkoholintaget. Men det brukar vara det motsatta, förmodligen i kvadrat eller liknande, och det kanske slutar i förskräckelse. Därför hoppas jag verkligen att vi kan få till bättre uppföljningar, så att även vi som beslutsfattare kan se till att vi gör rätt saker. Detta är nämligen en mycket större fråga än att handla bara om de kriminella nätverken, och den berör fler departement. Men jag har valt att nu vända mig till justitieministern. Jag hoppas verkligen att vi kan ta krafttag eftersom det är mycket olyckligt när ungdomar utan ID-handlingar kan köpa alkohol från en baklucka. Jag har sett att personal till och med begär legitimation av kompisar som är inne på Systembolaget men som inte står vid kassan. Det är så det ska fungera, och försäljning ska inte ske vid backluckan på en bil. När det gäller frågan om vad vi vet och inte vet är det många som efterfrågar mer av statistik. Jag skulle vilja säga att vi vet tillräckligt mycket för att vidta åtgärder. beslagtog 2012 sprit men betydligt mer vin och framför allt väldigt mycket mer öl. Det är bara ett exempel. Vi vet också att starkspritsförsäljningen har sjunkit på Systembolaget. Men förmodligen har inte konsumtionen sjunkit lika mycket, utan vi har en införsel av smuggelsprit som vi behöver hantera. Då är samordning mellan , polisen och andra myndigheter central. Jag tror att man framför allt måste inrikta sig på de situationer, händelser och grupper där denna försäljning ökar.Jag är säker på att också läste om tillslaget mot vodkabussen för sedan. Det görs en hel del sådana tillslag. Men vi har en uppförsbacke och en utmaning att bli än mer effektiva i detta arbete. Jag har också en fråga till justitieministern. rapporterade tidningen om hur har byggt upp dataintrångssystemet TDV, tekniskt detekterings- och varningssystem. Det ska upptäcka avancerade it-attacker. Att arbeta aktivt med att avslöja och stoppa it-attacker är oerhört viktigt, och cyberbrottsligheten är ett allt större problem. Det nya detekteringssystemet innebär dock också att analytiker på kan och får läsa det digitala innehållet när systemet larmar eller om det finns något misstänkt i trafiken som tyder på angrepp. Att innehållet i medborgares kommunikation skulle komma att läsas var precis det kritiker av FRA-lagen varnade för - att meddelarfriheten och brevhemligheten skulle sättas ur spel. Från regeringens håll försäkrade man då att det inte skulle komma att ske. Jag vill därför fråga ministern hur det faktum att FRA endast får spana på utländska hot går ihop med att FRA nu får läsa innehållet i inhemska mejl, vilket ju är en tydligt polisiär fråga. Låt mig direkt säga att jag inte är insatt i sakfrågan. och jag är helt överens om vilka beslut vi har tagit och vilka regler som gäller. Jag har dock inte kunskap i just den här frågan, dess värre, så jag vågar inte försöka ge ett svar. Det skulle vara fel. Men det är självklart så att vi har anledning att titta på de olika frågeställningar som kan finnas i ett sådant här sammanhang. Då har jag en lite annan följdfråga. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten presenterade en granskning av FRA:s hantering av personuppgifter. Då stod det också klart att FRA har lagrat personuppgifter på ett felaktigt sätt. I vissa fall har det varit svårt att se en koppling till signalspaningsuppdraget. Detta är såklart mycket allvarligt, inte minst i ljuset av att har fått ett utökat signalspaningsuppdrag och eftersom det nya detekteringssystemet innebär att man också kan läsa innehållet i inhemska mejl. Därför frågar jag hur ministern kan garantera att personuppgifter och hanteringen av dessa inte missbrukas. Låt mig tydliggöra att FRA inte ligger inom mitt ansvarsområde. berör försvarsministern eller den som har allmänna frågor. Låt mig ändå säga, eftersom det nära anknyter till de integritetsfrågor vi berör, att regeringen är väldigt tydlig när det gäller att säkerställa att personlig integritet hålls högt och att vi lever upp till de regelverk riksdag och regering har fastställt när det gäller kommunikation och it-verksamhet över huvud taget. Då är det naturligtvis en fråga jag får gå hem och läsa på, och sedan kan vi återkomma till svar i den delen. Min fråga riktar sig till äldreomsorgsminister och rör LSS-omsorgen i kombination med LOV.LOV har varit en valfrihetsreform som har stärkt egenmakten hos många människor som är i behov av trygghetssystem och en god vård. Vi har kunnat lägga makten hos den enskilde att välja vilken vårdgivare man vill ha. Under min föräldraledighet har en till mig närstående person som är föremål för LSS-omsorg - det är en ung tjej i sina bästa år med Downs syndrom - råkat ut för att inte ha tillgång till LOV och inte kunna välja sin dagliga verksamhet. Hon har mått dåligt i den omsorg kommunen har kunnat erbjuda. I detta fall är det kommun, men det är symtomatiskt för många kommuner: Man har varit ganska duktig på att jobba med äldreomsorgen, men man ligger långt efter vad gäller psykiatrin och LSS-omsorgen.Min fråga är vad regeringen avser att göra för att se till att fler kommuner tar ett större ansvar för att de grupper som kanske är röstsvagast också får tillgång till en valfrihet som gör att man kan stärka den enskildes vård och utveckling. Jag tackar för frågan. Det är en angelägen fråga som tas upp, för vi vet att människor vill ha möjligheten att välja. LSS var den första reformen som verkligen satte möjligheten att välja på kartan, och i denna frihetsreform låg en stor frihetsgrad att kunna välja vem som ger mig min dagliga assistans.När det gäller äldreomsorgen kan jag se att siffrorna pekar mot att av de äldre vill ha möjligheten att välja. Sedan är det inte alla som gör ett aktivt val, men eftersom vi vet att det här är medborgarnas utgångspunkt strävar vi också efter att kommuner och landsting ska ta det ansvaret och tillåta val i så stor utsträckning som möjligt. Det är därför vi har tillsatt en utredning, för att titta på om det är lämpligt med ett obligatorium för kommuner och landsting. En utredare ska konsekvensanalysera och återkomma med förslag . Jag tackar ministern för svaret. Jag kan för egen del säga att jag är positiv till att LOV ska vara ett obligatorium, för jag anser att politiker inte ska kunna sätta sig över enskilda människors möjlighet att göra ett val av vårdinrättning. Jag hoppas också att ministern kan ta med sig det i arbetet som ska göras framöver med att se till att stärka framför allt de grupper som är röstsvagast. De äldre är ganska många. De är välorganiserade, och de har full kapacitet att göra sina röster hörda. Många inom psykiatrin och LSS-omsorgen har dock inte riktigt förmågan att göra sig hörda, och de riskerar att hamna i bakvattnet. Jag tror att det är viktigt att vi alla hjälps åt för att se till att det blir en valfrihetsreform som omfattar de grupperna och som gör att varje människa, oavsett vilka förutsättningar man är född med eller har förvärvat genom sitt vuxna liv, har möjlighet att få så stor utvecklingspotential som möjligt. Utgångspunkten i LOV är möjligheten att bestämma själv över sitt eget liv och sin egen vardag. Min utgångspunkt är att flytta makt från oss som är politiker till medborgarna själva i så stor utsträckning det bara går. Jag vill verkligen understryka det är inne på, nämligen att när det gäller de grupper som har de minsta röststyrkorna - de som inte alltid har tillgång till megafonerna eller högtalarna - har vi som politiker extra stor anledning att se till att deras rättigheter är starka. Jag tackar så mycket för frågan. Vi arbetar i den riktningen. Min fråga går till socialminister 28 januari 2010 beslutade regeringen att tillsätta en utredning för att bland annat återkomma med ett förslag på hur hälso- och sjukvård ska kunna ges till så kallade papperslösa. Utgångspunkten har varit att erbjuda svensk välfärd till personer som befinner sig i landet utan tillstånd och som i vissa fall håller sig undan verkställandet av ett avvisningsbeslut. I och med överenskommelsen regeringen gjorde med blir förslaget nu verklighet, och från kommer att erbjuda tandvård, sjukvård och läkemedel till personer som bryter mot svensk lagstiftning till betydligt bättre villkor än till vanliga medborgare.Min fråga är hur socialministern kan motivera att erbjuda kraftigt subventionerad vård till tillståndslösa som många svenska medborgare avstår från vård av ekonomiska skäl. Låt mig först invända mot den beskrivning gör när han säger att väldigt många svenskar avstår från vård för att de inte har råd. Så är inte läget. Det vet vi ganska bra genom undersökningar. Vi har den ordningen i att vi har en vård vi bekostar gemensamt genom våra skatter, och vård ges efter behov - inte efter plånbokens tjocklek. Regeringen har kommit fram till, och nått en överenskommelse med om, en ordning som innebär att människor som finns i vårt land och inte har sina papper i ordning får vård som inte kan anstå. Detta gäller vuxna personer; när det gäller barn får de vård på samma villkor som andra barn. Det handlar om att sjukvården inte ska vara en ny myndighet som prövar människors rättigheter, utan de har att bota, lindra och trösta - det som är sjukvårdens uppgifter. Jag är oerhört stolt över den insats vi gör, alltså att vi kommer att ha en lagstiftning som gör att alla människor som finns i vårt land har rätt och möjlighet till vård som är livsnödvändig. Jag tackar för svaret. Enligt avstod 490 000 svenskar från tandvård , och 77 000 svenskar avstod från medicinering . Det var 48 000 svenskar som avstod från sjukvård . Om man gör en liten kalkyl på vad en pensionär kan tänkas lägga på sjukvård landar vi på totalt . Samma kostnad för en tillståndslös i samma ålder skulle ligga på . Min följdfråga är: Hur kan socialministern motivera att tillståndslösa enligt dessa siffror faktiskt får betydligt bättre villkor än exempelvis pensionärer, som har varit med och finansierat den välfärd vi har och varit med och byggt upp landet? Jag tycker att den här frågan är väldigt avslöjande. Det här ställer frågan på sin spets om vi har ett ansvar för våra medmänniskor eller inte.Vi ska veta att i genomsnitt betalar varje svensk via skattsedeln till sjukvården. Det innebär 3:50 för dig och mig, , för den grupp som vi nu talar om. Jag tycker att det är en liten kostnad. För det får vi enhetliga regler, och alla människor som finns i vårt land säkerställs vård som inte kan anstå. Det vore inte humant i ett samhälle av art att människor lämnades att dö därför att vi inte skulle erbjuda hälso- och sjukvård. Jag tycker att det är oerhört avslöjande att den här frågan över huvud taget ställs. Jag skulle vilja ställa en fråga till jämställdhetsminister . Det handlar om jämställdhetsintegrering. Jag vet att ministern skulle kunna berätta en del om det. Det är många människor som inte är så insatta i frågan. Jämställdhetsfrågorna är inte bara kvinnofrågor utan inbegriper också männen. Skulle ministern kunna berätta lite hur det ser ut i och hur man arbetar med just killars, pojkars, problem ? Tack, , för en väldigt intressant och viktig fråga som jag, som ledamöterna i kammaren säkert förstår, gärna skulle vilja föreläsa länge om.Jag är som ni vet rätt ny som statsråd och nygammal i politiken. hette det mainstreaming, och heter det jämställdhetsintegrering. Det är att använda jämställdhetsglasögon i allting i en verksamhet. Det som den här regeringen har satsat allra mest på är en kvarts miljard till kommuner och landsting, något som kallas HÅJ, hållbar jämställdhet. Där har man från i söder till i norr tittat på hur vi på bästa sätt för medborgarna jobbar med jämställdhet.Jag ska återkomma med några konkreta exempel i nästa inlägg. Det jag undrar över är: Hur ska man kunna få med alla kommuner i ? Som det nu är det bara ett åttiotal kommuner. Men ministern får gärna utveckla hur man arbetar med pojkarna. En av dessa 80 kommuner är . I bekymrar man sig över det som många av oss bekymrar sig för: Varför kommer pojkar alltmer efter i skolan? För de här HÅJ-pengarna har man tittat på sin verksamhet, jobbat med lärarna i klassrummet och hittat ett antal nya sätt att jobba på som gett påtagliga resultat i att pojkarna har fått högre betyg. Det här är bara ett exempel.De här 80 kommunerna träffas på högnivåmöten. Då träffas kommundirektörer och vice kommundirektörer och berättar hur man jobbar med jämställdhet med allt från snöröjning till starroperationer. När jag var med för en månad sedan var det för mig första gången som jag var på ett jämställdhetsmöte med 80 personer där över hälften var män. För mig var det i all sin enkelhet ett bevis för att den här regeringen med sin HÅJ-satsning har gjort lite mer jämställt. Jag har en fråga till barn- och äldreminister . Vi vet att ministern har ett starkt engagemang för barns och ungas uppväxtvillkor.Socialstyrelsen kom med årets tillsynsrapport när det gäller HVB-hem, alltså hem för vård eller boende. Då och då upptäcks missförhållanden i vården av barn och unga på HVB-hemmen. Jag vill därför fråga ansvariga ministern vad hon anser om den kritik som i sin tillsynsrapport uttryckte mot HVB-verksamheten. Låt mig först säga att jag är väldigt nöjd med att vi har skrivit in för tillsynsmyndigheten en frekvenstillsyn av HVB. Vi har skrivit att varje HVB-hem i vårt land ska ha minst två besök , ett som är anmält i förväg och ett som är oanmält. kunde det gå åratal utan att HVB-hem fick ett enda besök. Det här är centralt och viktigt, och man ska alltid tala med barnen.Nu har man fullgjort det här uppdraget. I den senaste rapporten kan jag se att man har gjort 1 300 besök och talat med 3 500 barn. Tillsynen har till syfte att leta brister, men man skriver ibland också om det som är positivt. Jag ska strax återkomma till bristerna. Det som gladde mig mycket i den här tillsynsrapporten var att man i de 3 500 intervjuerna med barn tydligt kunde se att nästan alla barn uppger att de trivs, att de har det bra, att de tycker att tillvaron är meningsfull. Det var så positivt att det var överraskande för mig.Jag ska återkomma till bristerna i nästa inlägg. Tack för svaret! Jag vill ta upp en dimension i detta. Ett missförhållande som har kritiserats är att barn med placering i ett HVB-hem inte får en tillfredsställande skolgång. Då vill jag fråga ministern: i tillsynsrapporten enligt ministerns mening någon positiv utveckling på det området? Just skolgången vet vi är en stark skyddsfaktor för barn som har tuffa omständigheter, så det är jätteviktigt att den fungerar. Här har det funnits brister, och det finns fortsatt brister kvar. Svårast är det för de ensamkommande flyktingbarnen, som ju i HVB-hem, att få en bra skolgång. Här påtalas betydelsen av samordning mellan HVB-hem och skolan. Det är helt utslagsgivande för den enskilde om man ska få en bra skolgång.Vi har låtit tillsammans med ta fram en vägledning för hur man kan jobba med de här frågorna. Vi har uppdragit åt Sis och Specialpedagogiska skolmyndigheten att ta fram en modell för hur man arbetar för att få en bra sammanhängande skolgång, som vi vet kan ge en helt annan inriktning på vuxenlivet.De brister som påtalas handlar om kompetensfrågor och bemanning i HVB-hem. Där har vi nya föreskrifter på gång från , vilket jag hoppas ska kunna rendera ett bättre resultat. Knappt vart femte HVB-hem får kritik. Min fråga går till . Inspektionen för socialförsäkringar har uppmärksammat att många av dem som har blivit utförsäkrade från sjukförsäkringen får socialbidrag, försörjningsstöd, i stället för sjukpenning. Jag tänkte fråga statsrådet om statsrådet är nöjd med den utvecklingen och om statsrådet anser att det är en bra reform som gör att de sjuka i stället för sjukpenning får socialbidrag. Inspektionen har på vårt uppdrag undersökt hur arbetsinkomster ser ut för människor som har lämnat sjukförsäkringen. Jag tror att det gällde hela 2010. Man pekar på några saker som vi känner till och några som är nya. Man bekräftar framför allt den viktiga utvecklingen att de som lämnade 2010 i ökad utsträckning har högre arbetsinkomster efteråt än före. En av tio har lägre arbetsinkomster. Tre av tio har högre arbetsinkomster. Det är väldigt många totalt sett som arbetar mer efteråt . Det finns också människor som har försörjningsstöd efteråt. Den viktigaste gruppen var den som identifierades tidigt, de så kallade nollklassade, alltså människor utan försäkrad inkomst som aldrig har kvalificerat sig in i sjukpenningförsäkringen över huvud taget. Jag tror inte statsrådet hörde mina frågor; jag kanske ska upprepa dem. Tycker statsrådet att det är en bra reform som gör att sjuka går från sjukpenning till att få socialbidrag?Det som redovisas av Inspektionen för socialförsäkringar är att väldigt många har fått gå över till försörjningsstöd. Kommunerna har fått ta hand om försörjningsstödet, för det är de som betalar ut det. En ganska stor grupp kvinnor, man vet att det är kvinnor, har ingen försörjning alls utan förmodligen lever på en närstående, oftast en man.Det här är en del av regeringens politik. Nyss hörde vi om jämställdhetsintegrering. Det verkar som att regeringen har missat att titta på vad regeringens politik får för utslag i genusfrågor.Min fråga återstår: Är regeringen nöjd med att fler kvinnor får socialbidrag i stället för sjukpenning? Det är en mycket liten grupp som lämnar sjukförsäkringen för att gå till försörjningsstöd eller socialbidrag. Tidigare undersökningar visar att av dem som lämnar sjukförsäkringen behöver försörjningsstöd. visade SKL:s studier att av våra samlade försörjningsstödskostnader härrör till människor som har lämnat sjukförsäkringen.Självklart är det inte bra om människor behöver leva på försörjningsstöd. tycker jag att Socialdemokraternas närmast kampanjartade försök att visa att försörjningsstöd alltid är fel är ett brutalt brott mot den tradition vi har i . Normalt sett har vi försäkringar som man kommer in i genom arbete. Om man av olika skäl inte kan vara försäkrad, aldrig har jobbat till exempel, har vi försörjningsstöd för att garantera att ingen ska stå helt utan skydd. Om Socialdemokraterna har en annan idé om svensk välfärd än att försäkring får man genom arbete och att de som inte har det får försörjningsstöd, vore det intressant att få den redovisad för riksdag. Min fråga går till trampar vatten och kvinnor förlorar 3,6 miljoner under sitt arbetsliv på grund av att kvinnor diskrimineras under sitt arbetsliv.