kam-ar · H0C120130212ar · 2013-02-12 13:00:00 — Jag tror att vi kommer att få se fler exempel på det, också i absoluta närområde.Hur ska vi utveckla antingen nationell, som i det här fallet när det gäller , eller gemensam förmåga att ingripa? Hur kan vi vara med och utbilda? Det är absolut viktiga frågor för framtiden. Men den ärliga återredovisningen är att stats- och regeringscheferna faktiskt inte behandlade den här texten mer än att den antogs. Tack, statsministern, för redogörelsen! Statsministern fokuserar gärna på de positiva elementen i den här budgetförhandlingen, vilket jag förstår utifrån hans utgångspunkt.Min utgångspunkt är en annan. Jag är kanske den främsta kritikern i vad gäller den här EU-processen om en ny budget. Jag skulle vilja fokusera på fyra punkter som jag tycker är viktiga att lyfta fram i det här.För det första är den här budgeten eurocentrisk. Den fokuserar i hög grad på de befintliga och inte på länderna utanför.För det andra är rabatten otillfredsställande. Vi har lyft fram som ett krav från vår sida, från vårt parti, att vi ska behålla åtminstone den rabatt som vi hade under föregående budgetperiod. Så har inte blivit fallet, trots att regeringen faktiskt hade vetorätt och rätt att stjälpa hela budgeten förutsatt att de andra länderna inte gick med på att vi skulle få behålla vår budget. Det tycker jag är väldigt tråkigt.Som säger tillhör de främsta nettobidragsgivarländerna. Det tycker jag också är intressant. Det här budgetförslaget är ju inte slutförhandlat, som , statsministern, själv säger.Vi vet inte någonting om återflödet. Det vet inte statsministern heller. Som jag förstår det - det är det svar jag har fått tidigare när jag har frågat regeringsföreträdare - har man alltså förhandlat fram ett förslag som man inte ens vet vad det kommer att innebära i slutändan. Det tycker jag är ett väldigt tråkigt utfall.Jag tycker också att det är tråkigt att lyfte upp bruttoavgiften, att det är bra att man har tryckt ned den men att den har blivit upptryckt tidigare på grund av tillväxten. Så är inte heller fallet.Bruttoavgiften under föregående budgetperiod har tryckts upp genom att man kontinuerligt har tillfört nya medlemsländer i unionen. Jag har lite svårt att förstå påståendet att det här inte skulle handla om EU:s kontakt med omvärlden i ett läge där vi bland annat bygger ut resurserna för den utrikespolitiska samverkan, som har vuxit sig starkare i syfte att man i ska kunna agera mer kraftfullt gemensamt. Men det är troligtvis emot eftersom inte tycker att vi ska ha en europeisk samordning eller en europeisk politik på det sättet.Jag vill bara understryka en sak när man säger att rabatten är otillfredsställande och att vi borde få precis det vi hade förut och helst mer. Man bör komma ihåg att det är några till i rummet, så att säga. är inte ensamt där, utan det är 26 länder till.Tänk om alla skulle gå in med den här attityden: Okej, i och för sig sjunker nu totalen här, och medlemsavgiften för det rika landet sjunker, men vi ska ändå ha lite mer. Tänk om alla skulle resonera på samma sätt och säga: Annars går vi in med ett veto.Man ska vara klar över att så kan inget internationellt samarbete fungera. Då kan säga: Ja, men vi är emot internationellt samarbete.Det är inte ett ansvarsfullt sätt att svara på den frågan. Men för oss som har att bära ansvar på det här sättet och visa att vi kan göra upp med andra innehåller internationell samverkan alltid ett behov av att prata och, framför allt, lyssna och att ha en förmåga att komma överens. Vi har kunnat göra det på ett sätt som vi menar försvarar svenska intressen, och det har för mig varit det viktiga i detta. Statsministern säger att vi är emot internationellt samarbete. Det är precis tvärtom. Vi är för samarbete, men samarbete bygger på ett slags samsyn där man kommer överens om saker och ting. I det här fallet har vi en annan syn på hur vi ska behandla svenska skattemedel än vad regeringen har.Vi har som sagt en vetorätt. Vi har möjlighet att ställa de här kraven. är också, som statsministern säger, det största nettobidragsgivarlandet per capita, och vi ligger på ungefär sjunde plats i absoluta tal.Att i det läget stå här och säga, från statsministerns sida, att vi ska prata och lyssna tycker jag är beklämmande. Det tycker jag är en väldigt tråkig utgångspunkt. Jag kräver mer av den här regeringen och den här statsministern än att man inte lyssnar på skattebetalarna, för man har faktiskt befogenhet att driva den här processen hårdare än vad man har gjort.Då håller det inte att säga att årliga budgetar är dåliga. Jämför med 80-talet! Visserligen kostade EU mer pengar, men det bidrog heller inte med mer kostnader i och med att mångåriga projekt inte kunde genomföras. Låt oss uttrycka det på ett sätt som en sverigedemokrat förstår.Om vi har kvar en massa fattiga delar av , till exempel och , som , om man lyssnar på , inte bryr sig om och inte tycker ska få ökade resurser finns det en risk att de fattiga människorna flyr landet och kommer till . Det är sådant som tycker är djupt obehagligt, att det kommer människor från andra länder.Då kanske det är en bättre idé att vi via EU-samarbetet förstärker varandras förmåga att växa av egen kraft. Det är en av de bärande idéerna med EU. Vi ska alltså se till att vi får ett ekonomiskt och bärkraftigt - det gäller alla delar av Europa.Det är en klok investering för det rika landet att hjälpa till att få bättre ordning, en fungerande rättsstat och marknadsekonomi och starkare ekonomisk utveckling i alla andra delar av . Det är det både för att människorna där kommer att må bättre och för att vi också kan handla med dem i framtiden.Jag förstår att inte tycker om detta eller håller med om detta, men det är det som är syftet. är en av de största nettobidragsgivarna därför att det är en framtidsinvestering. Det vågar jag stå för när jag talar med skattebetalare. Jag kan inte annat än hålla med och instämma i hyllningskören. Det är ett mycket fint förhandlingsresultat. Regeringen ska ha allt beröm för det.Jag delar också uppfattningen att det var väldigt viktigt för förtroendet för det europeiska politiska systemet att vi fick en budget på plats.Nu gick det bra, men det känns som att det här resultatet ankom väldigt mycket på den skicklighet. Rent teoretiskt skulle man kunna tänka sig en situation där vi har en annan regering om sju år.Man får intrycket att det har varit en mycket komplicerad process att få fram den här budgeten. Jag skulle vilja veta lite grann hur stämningsläget var under förhandlingarna på slutet. Hängde vetot i luften från någon part? Finns det möjligheter till förbättringar av processen inom ramen för rådande fördrag? Det var ju andra försöket att anta budgeten, som kammarens ledamöter vet. Det är en mycket lång process. Jag nämnde att kommissionen lade fram sitt ursprungsförslag till budgeten - det var ett mycket expansivt förslag - . Detta är ett av de mest genomarbetade budgetförslag som, både på EU-nivå och i de olika medlemsländerna, har arbetats igenom och analyserats över den här tiden.Min känsla var att de flesta insåg att vi var där för att komma överens, inte för att stoppa processen. Det ser jag som en sorts mognad i demokratier, att man inser att samverkan, gränsöverskridande, måste bygga just på ansvarstagande och förmåga att hitta möjligheter att komma överens.Men det är väl något som är alldeles entydigt i och med att den mer budgetrestriktiva gruppen, som har tillhört, fick gehör. Vi gick ju också ned mellan novemberförslaget och det förslag som lades fram med ytterligare , tror jag att det var. Det innebar ju att mindre fick plats.Majoriteten av länderna är nettobidragsmottagare, och flera av dem tycker att det kommer för lite stöd av olika former genom den här budgeten, och det artikulerades mycket tydligt.Låt oss vara klara över att det har varit en väldigt hård och tuff förhandling och att det fanns betydande utgiftsrisker om man hade valt att gå i en mycket mer expansiv riktning än vad som blev fallet.Det finns säkert mycket man skulle kunna göra för att förbättra detta. Jag vet att det i kammaren och finns en frustration över att papperen kommer väldigt sent. Det gäller även för oss som sitter och förhandlar. Vi får dem de facto på plats.En viss respekt kan jag ha för sättet att leda de här förhandlingarna. Är det förslag som kommer ut för tidigt brukar alla meddela att de är helt oacceptabla, och sedan får man börja med något helt annat i stället. Till slut måste man ha ett papper som man försöker bli sams kring. Det var väl så man försökte jobba.Men det är klart att det säkert skulle behöva analyseras hur man skulle kunna jobba mer effektivt. Jag såg att min brittiska kollega till exempel gav tips om att man kunde börja och sedan förhandla i stället för att börja och förhandla . Det kan vara ett tänkvärt exempel på utveckling. Tack för svaret! Vilka noteringar gör vi och inför framtida processer? Någonting som är ovanligt i politiken är att man ställer sig frågan vad man själv kan göra. Men jag skulle vilja ha ett medskick från statsministern om vad jag som enskild riksdagsledamot kan göra för att öka förutsättningarna för att vi ska kunna få till en moderniserad budget, inför nästa gång det är dags. Det viktiga är att det har skett ett betydande arbete inom Europeiska unionen för att försöka ha reformprocesser som ska öka konkurrenskraften, eftersom det finns en gemensam oro att i någon mån har svårt att hänga med i den nya globala konkurrensverklighet som växer fram. Det riskerar att göra att jobben blir färre, och risken är att får svårt att klara av att finansiera sina välfärdsambitioner som är världens högsta.Jag märker att det bästa argumentet för att få budgeten att utvecklas är att säga att detta måste hänga ihop med de olika beslut och reformprocesser som vi har beslutat om. Understöder verkligen budgeten detta? Ger det europeiska mervärden? Förstärker det konkurrenskraften? Säkrar det innovation och forskningsframsteg i som annars inte kan finansieras?Detta kan vi alla på olika sätt arbeta med för att förbättra inför kommande förhandling. Återigen: Jag såg den här gången en tydlig förskjutning i den riktningen, men det är rätt som påpekas här från andra som ställer frågor att det är en sjuårsbudget som är antagen, så detta måste man börja jobba tidigt med också inför kommande flerårsbudgetbeslut. Statsministern var ju i och baissade förväntningarna rejält inför toppmötet och de förhandlingar som skulle ske. Det var nog klokt, för det underlättar för statsministern att nu framstå som vinnare, precis som alla andra stats- och regeringschefer gör i sina respektive parlament.Ändå vill jag nog ge ett erkännande att såvitt jag kan bedöma, vilket inte är helt lätt, så har ändå haft vissa framgångar. Det vill jag gärna ha sagt.Däremot menar jag att det finns väldigt stora problem kvar. Man skulle kunna beskriva det som att det är en fortsatt felaktig politik på en något lägre nivå. Jordbrukspolitiken omfattar av den totala budgeten. Det är en sektor som omfattar 1 ½ procent av bruttonationalprodukten i hela EU. Det är naturligtvis ett orimligt förhållande, och även om det går åt rätt håll går det för långsamt, och det görs för lite. Den kampen måste fortsätta.Dessutom fortsätter man med den här prisstödsexporten som innebär att man konkurrerar ut varor från fattigare länder, därför att man gynnar sina egna produkter på marknaden. Slöseriet fortsätter med den här budgeten, och där är väldigt tydligt med att vi inte accepterar hur illa EU hanterar sina egna medel. Till exempel har finansministern meddelat att kommer att rösta nej till ansvarsfrihet för kommissionen, och det beror naturligtvis på att kommissionen inte är förmögen att på ett ansvarsfullt sätt ta hand om de pengar som finns. Och ska de få ta hand om . Det är klart att det här inte är tillfredsställande.Till detta kan läggas att den förstärkning av utrikes- och säkerhetspolitiken som görs sannolikt också kommer att leda till en fortsatt militarisering av Europeiska unionen och att klimatpolitiken får alldeles för lite jämfört med de behov som finns.Sammantaget kan man säga att nådde lite längre än vad jag hade trott , men det är långt ifrån tillfredsställande om vi vill se en demokratisering och en modernisering av EU. Jag tycker ändå att det var en mer positiv beskrivning än vad man kanske kunde ha väntat, och jag tycker att det är viktigt att säga att det finns grund för en del av den kritik som nämner och en del av det beröm som för fram.En kritik som jag håller med om, och som också har framförts , är att vi tycker att direktstöden i jordbrukspolitiken är helt felkonstruerade. Det är ju inte så att de huvudsakligen ägnas åt att stödja jordbruksnäringen, utan de driver upp och håller uppe markpriserna, vilket i realiteten gör att det blir en sorts höjd tröskel för att komma in i jordbruksnäringen. Om man säger att syftet ska vara att vi får ett livskraftigt jordbruk kan det rimligen inte vara målet att vi snarare ägnar oss åt att höja trösklarna för etablering i lantbruksnäringen.Där är vi mycket kritiska, och vi har också noterat den kritik som finns i revisionsrätten att för mycket pengar används fel och att det i en del fall till och med finns risk för korruption inom EU-systemet. Skattebetalarnas pengar måste användas på ett bra och riktigt sätt. Detta måste följas upp, och i den delen finns det grund för kritiken.Däremot har vi olika uppfattningar om värdet eller behovet av en starkare europeisk koordinerad utrikespolitik. Vi ser ett värde i att vi får en starkare röst tillsammans och att det i så fall också underbyggs av att man verkligen har resurser för detta. Kritiken mot detta går då ut på att man snarare tycker att det ska ligga kvar i att nationalstaterna kan formulera sin egen utrikespolitik.Om detta kan man tycka olika, och det gör vi. Det är bekant. Jag skulle föredra att man internationellt samarbetade i det globala forum som finns, nämligen , och också förstärkte dess möjligheter att fungera konflikthanterande och konfliktförebyggande.När det gäller EU:s förmåga att hantera den här typen av beslut blir jag ganska förskräckt. Det här är nämligen inte ett demokratiskt sätt att hantera så svåra frågor. Vi som sitter som nationella parlamentariker med ansvar för att faktiskt fatta beslut om den svenska positionen kallas till möten som ska äga rum samma natt. Vi får väldigt lite av skriftlig information och väldigt små möjligheter att sätta oss in i vad som rör sig i olika förhandlingar, och till slut får vi ett förhandlingsresultat som vi inte ens får avvika i därför att då är det bara information.Det här är naturligtvis inte tillfredsställande, och min slutsats av det är: För inte över mer makt till den här unionen! För inte över mer beslutanderätt till en union som inte kan hantera beslutanderätten på ett öppet, transparent och demokratiskt sätt.Den slutsatsen borde vi alla dra. Jag läste en bok av en miljöpartist, tror jag att det var, som skrev om det rödgröna samarbetet. Även där, hör och häpna, försiggick det ibland förhandlingar . Det är märkligt att politiken verkar ha en fäbless för att sitta och förhandla , men det är ju inte så vare sig i svenska fall eller i europeiska fall i något annat sammanhang att det sker i form av en öppen presskonferens, utan det sker just i form av förhandlingar. Partier eller parter för fram olika positioner, och sedan försöker man nå en överenskommelse.Det var absolut så, som beskrivs här, att möten som sattes ut vid började vid en annan, men det berodde inte på att någon hade avstått från att arbeta utan att man fortsatte att försöka hitta bilaterala lösningar och samla ihop olika länder med olika synpunkter för att steg för steg bygga en överenskommelse. Det är en rätt komplicerad process att få 27 demokratier att trots allt nå en slutpunkt.Det demokratiska ligger i att jag som regeringschef agerade utifrån ett mandat som jag fått förankrat i . Några skulle påpeka att det också är en sorts demokratisk förankring i att har ett medbestämmande. Jag säger återigen att det blir intressant att följa hur svenska delegater röstar där.Det finns alltså balansering i detta system, även om märkligt nog just den här nattliga förhandlingen ibland behövs för att faktiskt komma överens. Det gäller nog i alla sammanhang. Tack, statsministern, för redogörelsen!Jag tycker att även vi kristdemokrater måste instämma i det positiva resultat som har nåtts. Om jag rätt minns vad statsministern sade innan han åkte ned till var det att vi nog är klara ungefär när alla är lika missnöjda. tycker jag ändå att man kan säga att alla verkar vara relativt nöjda med förhandlingsresultatet. En minskad EU-budget på är väl väldigt bra i en lågkonjunktur. Vi har en mindre avgift för , en modernisering av budgeten och större delen av rabatten kvar. Vad mer kan man önska utifrån den förhandlingsposition som var innan? Det är mycket positivt.Socialdemokraten sade att det var bra att vi kom fram till ett beslut och att allt annat hade varit förfärande. Då kommer man in på det som nu har sagt som kanske är väldigt förfärande, för som leder som talman säger på Twitter att inte kommer att acceptera detta. Han säger: Min signatur krävs på budgeten. Jag kan inte, jag vill inte och jag kommer inte att acceptera nedskärningar och underskott i EU:s långtidsbudget.Frågan är vilken makt kommer att ha och hur dialogen kommer att gå mellan rådet, och parlamentet. Jag tycker ändå att det är viktigt att vi har en process. Det är första gången som har medbeslutanderätt, så det gäller att hitta en bra process för att föra det här framåt. Det finns som tur är fler partier än Socialdemokraterna i , men kan statsministern kanske ge en liten kommentar kring detta? Ordningen är en femårig mandatperiod för parlamentariker. Det vet ni. Efter en överenskommelse med de stora partigrupperna leds den första halvan av en talman från , alltså moderater och kristdemokrater, och den andra halvan av en socialdemokrat. Därför har vi den tyske talmannen just . Han är naturligtvis ingenting annat än en talman som också kommer från ett uppdrag där han ledde den socialdemokratiska gruppen i . Den består ju av respektive länders socialdemokrater. Hur de röster är ju det som ska avgöras, om de håller med om den kritik som har framförts, att det är fel att försöka göra neddragningar, eller om de stöder det som har framförhandlats.Det gäller naturligtvis också den grupp som mitt parti tillhör. Jag har efterhört att mina moderater kommer att stödja det som har förhandlat fram. Jag tycker att det vore väldigt märkligt, framför allt om man har framfört kritik mot regeringens representanter av karaktären att det borde vara ännu mindre, om man inte röstar för detta utan ger en indikation när man representerar på en annan plats att vi egentligen vill ha ännu mer. Det skulle ju framstå som mycket märkligt.Det finns ju en sak som skrevs in som jag tycker att vi ska notera. Det är att det mer tydligt än har öppnats för så kallad flexibilitet i användandet av resurserna. Det är någonting som länge hett har eftertraktat, alltså en betydande flexibilitet i användningen av resurser mellan år och mellan olika utgiftsboxar. Förhoppningen är att ska tycka att det är ett väldigt viktigt steg framåt och att det med detta som "vinst" också för ska bli möjligt för dem att trots allt biträda den här budgeten.Men svaret är inte färdigt . Det kommer att kräva och månader av bearbetning, och jag skulle vilja säga att det är mycket viktigt att följa hur de svenska Europaparlamentarikerna kommer att rösta. Tack, statsministern, för det! Vi får ha goda förhoppningar att vi har kloka Europaparlamentariker nere i Bryssel.En annan fråga är ungdomsarbetslösheten. I rådsslutsatserna sägs det att länder med en ungdomsarbetslöshet ska få dela på den här ungdomssatsningen och på ungdomsgarantin. Vi har redan en ungdomsgaranti i . Det är bra. Mina farhågor när jag läser texten är att det kan bli en inlåsningseffekt, att alla vill ligga kvar för att få del av det här stödet. Vilka incitament ska man ha för länderna att verkligen se till att komma ? Det är min fråga till statsministern. Låt oss vara tydliga med att detta initiativ väldigt mycket togs fram av själv. Han lär ha använt bland annat resurser från Europeiska socialfonden för att presentera ett initiativ på mot ungdomsarbetslösheten. Exakt hur detta kommer att utformas, om det gäller för länder eller regioner och vad exakt stödet ska användas till, vet vi alltså inte. Detta kom som ett förslag kort innan vi samlades till toppmötet.Låt mig också understryka att bara för att rubriken är rätt behöver inte åtgärden vara verkningsfull. Det är inte säkert att man bara man säger att man vill bekämpa ungdomsarbetslösheten automatiskt gör det, om man inte också utformar de politiska verktygen på rätt sätt. Därför finns det anledning att fortsätta vara lite granskande när det gäller vad det är man avser att göra med de här resurserna. Till vem ska de egentligen utsträckas? De svaren har vi alltså ännu inte. Jag vill också tacka statsministern för den här diskussionen och för återkopplingen. Det har varit positivt att få ta del av allt det som det har resonerats om. Även under det pågående intensiva dygnet hade vi en del kontakter med den delegationen. Det har varit bra.Vi har ju haft en samsyn med regeringen när det gäller att jordbruksstödet ska minska. Det är positivt. Vi har återkommit till det . Vi har också sett en trendförskjutning åt det hållet under många decennier. Det är en bra inriktning.Jag skulle dock vilja ställa en liten fråga till statsministern om tekniken kring det här. Det finns det som kallas för pelare 1 och pelare 2. Pelare 1 omfattas av det som är direktstöden, som i princip finansieras med EU-medel, och pelare 2 är till exempel landsbygdsprogrammet som delvis medfinansieras av länderna i olika storleksgrad.Socialdemokraterna och andra partier har tillsammans med de borgerliga regeringspartierna ändå haft en ambition under att diskutera att ha ett så starkt landsbygdsutvecklingsprogram som möjligt. Det är ju där vi har sett utvecklingen av de gröna näringarna. Det är där vi har sett utvecklingen när det gäller innovation inom landsbygden i stort.Min fråga till statsministern är: Delar regeringen fortfarande uppfattningen att det är i landsbygdsprogrammet som den fortsatta utvecklingen ska ske när det gäller jordbruksstödet, eller är det någon annan ambition som regeringen företräder ? Det är precis den argumenteringen vi har fört, att stödet bör föras över till den del som handlar om landsbygdsutveckling, dels därför att det ofta bygger på medfinansiering, dels på att man ställer mer framtidsinriktade krav, på det sätt som redogjorde för. Vi har som sagt den kritiken mot direktstöden att de snarare underbygger att markvärden består eller höjs så som de är utformade.Detta har varit den svenska positionen. Den har vi framfört. Det bör noteras, som jag har sagt , att nästan de flesta klagomålen som kom trots allt gällde just neddragningen av direktstöden. Det beror på att det är nu verksamma lantbrukare som helt plötsligt får en neddragning av ett bidrag som de har tagit för givet. Kritiken har varit rätt omfattande runt om i . Vi har inte hört så mycket om detta i , men många av mina kolleger har vittnat om detta. Det har nästan varit en av huvudkritikpunkterna att det faktiskt har skett en neddragning och en förskjutning.Ett sätt att möta det faktum att jordbruksstödet totalt sett går ned ska vi notera är att det också talas om flexibilitet, det vill säga att man får föra resurserna mellan de här två anslagen. Det kan man känna viss tveksamhet inför, eftersom det riskerar att bli just mer till direktstöd. Men det är väldigt stor rörelse för ökad flexibilitet, dels hos medlemsländerna, dels hos . Framför allt har det varit ett motkrav för att till slut gå med på de budgetrestriktiva ländernas vilja att dra ned åtagandena och betalningsnivåerna. Det kräver ju också en viss grad av ökad flexibilitet.