kam-fs · H1C120131205fs · 2013-12-05 14:00:00 — De målen ska vara förenade med affären. Det räcker alltså inte med att skänka pengar till Röda Korset eller vara allmänt snäll, utan man ska inrikta sin produktion eller tjänsteproduktion på att göra hållbara saker som fungerar med affären.Detta ska nu mätas och utvärderas från och med kvartal 2014, och jag ser fram emot denna mätning. har tagit detta på helt rätt sätt, medan andra tycker att det är besvärligt. Men ingen kommer undan. Såväl som och Operan ska utforma dessa mål, och jag ser fram emot att få en presentation från alla bolagen . Då kan jag ställa en direkt fråga som man kanske kan få ett direkt svar på: Är det lämpligt att betala ut styrelsearvode till ett bolag i stället för själva personen? Tycker ministern att det är lämpligt att man bedriver den typen av skatteplanering i ett statligt bolag? Bortsett från att det är Inlandsinnovation som gör på det sättet, tycker ministern att det är lämpligt? Jag är inte insatt i denna fråga. Jag vet inte exakt hur styrelserna gör. Det är säkert så att styrelserna gör på olika sätt. Däremot tycker jag att frågan är tillräckligt intressant för att jag ska ta den till mig och ta upp den med styrelserna.Jag kan tyvärr inte ge något svar på hur man gör, och jag vill sätta mig in i frågan först. Jag har kommit i kontakt med den tidigare, men jag lovar frågeställaren att ta upp den med de bolag som är berörda. Min fråga går till arbetsmarknadsminister lever i en föränderlig värld, och det är mycket som händer och rör sig runt omkring oss. Vi blir alltmer beroende av vår omvärld och att vi har en rörlighet och öppenhet där vi stöder och stärker varandras utveckling.Att det finns krafter i svensk politik som vill stänga gränser och stoppa inflödet på svensk arbetsmarknad har vi känt till . har vi ytterligare ett parti som tydliggör sin position i den här frågan.När återigen vill ta upp en gammal arbetsmarknadsprövning och se att det är en del av svensk politik blir det en del av en samhällsutveckling som jag kan se är oroande. Tittar vi historiskt kan vi se att när vi har ett stort flöde, när vi har inflyttning och människor som rör sig, då har vi bättre tillväxt, får ett bättre välstånd och stärks i vår utveckling.Jag undrar hur arbetsmarknadsministern ser på samhällsutvecklingen att fler och fler uttrycker detta. Just frågan om arbetskraftsinvandring ligger inte i min domän, men jag kan ändå svara på frågan mer allmänt.Jag delar frågeställarens uppfattning och oro över den förskjutning som jag tycker mig se just nu i svensk politik. har företrädare för speciellt Socialdemokraterna och LO gett uttryck för och sagt saker som jag uppfattar innebär att man gör en uppdelning i svenska arbetstagare och utländska företagare. Det är ett vi-och-de-tänkande som jag aldrig kommer att kunna ställa upp på.Vi ska ha sjysta villkor på svensk arbetsmarknad oberoende av var man är född - det är vi väldigt överens om. Vi ska också göra det möjligt för människor från andra länder att arbeta i Sverige.En av de frågor som fanns i det tiopunktsprogram som presenterades handlade om lex . Jag tycker det är viktigt att säga att lex syftar till att säkra sjysta villkor för utstationerade arbetstagare. Att riva upp den och gå tillbaka till den gamla ordningen, som strider mot , är inte ett alternativ. Det beror lite grann på hur man ser på svensk arbetsmarknad. Tror man att det finns ett bestämt antal jobb, eller tror man att det finns en dynamik som påverkas av rörligheten och möjligheten att komma till och vara en del av svensk arbetsmarknad?Från alliansregeringens och våra partiers sida har vi varit tydliga med att vi tror att det finns en dynamik som gör att det blir fler jobb och som skapar förutsättningar för många fler att arbeta och delta.Det är till och med så att man i en ledare på är mycket kritisk och menar att det är ett feltänk, att vi inte ska gå tillbaka till den typ av regleringar som stoppar och hindrar och där grupp ställs mot grupp.Jag tror att vi i detta kommer att ha ett viktigt arbete framöver. I det korta perspektivet kan det vara frestande att säga dessa saker, men på lång sikt kommer att förlora på att stänga sina gränser. Jag delar bedömning. Det som har varit ute - de tio punkterna - handlar om många olika saker på olika statsråds områden. Detta att folk kan komma hit och jobba bara i vissa jobb och att det för andra jobb är bättre att våra arbetslösa har dem, den synen på jobb och hur antalet jobb växer delar jag inte. Jag tycker att vi inte ska ställa grupper mot varandra.Jag vill säga något igen eftersom en av huvudpunkterna under den dag då man presenterade dessa punkter gällde lex . Jag vill komma tillbaka till att det handlade om människor som kom från andra länder, företag utanför i EU. Man kan ställa villkor på arbetsgivare i att de personerna ska ha sjysta villkor.I stället för att plakatropa att vi ska riva upp lex ska man fundera på hur man kan få det att fungera bättre. Det jobbar regeringen med, till exempel nationellt med , som gör ett arbete för att se till att vi, om något behöver förbättras, ska göra det. På EU-nivå jobbar jag tillsammans med andra ministrar med tillämpningsdirektivet, som kommer upp på Epsco . Det är bättre än att utöva plakatpolitik och ställa grupper mot varandra. Min fråga går till statsrådet . Den tangerar lite grann en fråga som redan har varit uppe, men den är lite annorlunda.I dag finns det många hjälpmedel vid funktionsnedsättning. Hund är ett av de hjälpmedlen. Hjälpmedlet hund innebär en stor frihet för dem som har det. De har kunnat vara ute och leva ett liv utan en assistent. Det har också inneburit en integritetsförbättring för de här människorna.Men den friheten har varit begränsad, eftersom man är utestängd i samhället på de allra flesta ställen, kan man säga. Man får inte ta med sig sin hund på vårdcentralen, på gymmet, på kaféet och i affären. Det innebär att man inte kan vara med i den gemenskap som det egentligen var tänkt att man skulle komma in i när man fick den här assistans- eller ledarhunden. Det är en solklar diskriminering.Då är min fråga till statsrådet: åtgärder tänker du vidta för att den här diskrimineringen av personer med funktionsnedsättning som har ledar- eller assistanshund ska upphöra. Den diskussionen är något som framför allt de som är närmast berörda tar upp relativt ofta. Jag har själv träffat de förbund och föreningar som jobbar med frågor kring ledarhund.Jag delar frågeställarens inställning att detta skapar stor frihet för den enskilde. Men den problematik som vi har när det gäller ledarhund är att vi plötsligt är i en situation då olika personers frihet kan ställas mot varandra. Den rädsla för att ta med hund som finns gäller allergifrågan.Det gör att det är lite svårare att lagstifta tydligt i den delen. Man kan utesluta vissa människor genom att försöka öppna upp för andra människor. är det så att om man har en smidighet och en kunskap kring detta finns det ofta lösningar. Det finns till exempel rätt bra samarbete mellan dem som har ledarhund och allergiförbund och andra som försöker hitta lösningar. Ofta är det okunskap som ligger bakom när till exempel kaféägare säger nej. Jag tackar för det svaret. Jag delar naturligtvis uppfattning om att det är okunskap. Då ligger det också lite grann i rollen att försöka få ut information, så att alla grupper kan leva på ett bra sätt. Det är minst lika farligt att åka i en tunnelbanevagn där någon har haft med en hund som att gå in i en affär, ett kafé eller en vårdcentral. Det är alltså en utbildningsfråga. Jag har frågat om detta tidigare, och man tillsatte en utredning som ska se över frågan. Även om det är en problematik måste den lösas så att diskrimineringslagen ska kunna följas och alla människor ska kunna ha tillträde till vårt samhälle. Detta är en ganska stor och växande grupp. Det är positivt att det utbildas allt fler servicehundar och assistanshundar. Jag hoppas att man kan driva frågan framåt och att det verkligen blir ett resultat. Det kan väl inte vara bra att det inte händer någonting? Jag delar frågeställarens engagemang här. Jag har tidigare i denna frågestund varit tydligt med det som vi har sagt ett antal gånger. Vi kommer att återkomma till med ett lagförslag när det gäller bristande tillgänglighet och diskriminering. Den följdfråga som frågeställaren egentligen ställer är: Innehåller detta lagförslag också ett skydd för dem som har ledarhundar? vågar jag inte lova det. Lagstiftar vi skarpt på detta område kan vi hamna i en situation då den ena kommer in och den andra utestängs. Det som behövs - därför välkomnar jag verkligen frågan - är att denna fråga kommer upp till diskussion. Jag tror att frågeställaren i likhet med mig själv för någon sommar sedan hajade till en smula när man på tv kunde se en amerikan som hade flyttat till och som var otroligt positiv till handikappolitik och tillgänglighetspolitik. Hon sade: kommer jag verkligen att kunna röra mig fritt. Slutsatsen av reportaget om denna kvinna som hade en ledarhund var att det var betydligt svårare för henne att röra sig fritt i än i amerikanska städer. Det är klart att vi där har en hemläxa att göra. Min fråga riktar jag till landsbygdsminister . Den handlar om skärgårdsböndernas situation. Enligt vad vi förstår drar man ned på pengarna till landsbygdsprogrammet. Inom detta landsbygdsprogram har vi haft olika stöd och ersättningar. Bland annat har det varit ett stöd till skärgårdsbönder genom utvald miljö och så kallade mosaikmarker där djuren kan beta. Dessa marker är rika och speciella. Det växer olika växter där, och djuren betar ända ned till vattenbrynet. finns det en risk att man slår ut dessa stöd och möjligheter för de lantbrukare som har dessa speciella förutsättningar och har svårt att konkurrera med bönder som har andra förutsättningar. Jag undrar vad landsbygdsministern avser att göra? Det år som vi har framför oss blir i landsbygdsprogramssammanhang ett vad jag kallar mellanår apropå att de nödvändiga besluten i och i ministerrådet inte fattades som vi behövde för att kunna introducera ett fullständigt program . Det som regeringen då har valt att göra är att förlänga ett antal stödformer på de villkor som gäller . Jag är inte säker på att jag på rak arm kan räkna upp alla de stöd och stödformer som vi har förlängt . Därefter, alltså , är avsikten att vi ska gå in i ett nytt program. Då är det min tro och förhoppning att vi kan inkludera de värden som vi har i form av bland annat mosaikmarker och andra biologiskt värdefulla miljöer i programmet. Jag tackar ministern för svaret. Det känns ändå lite hoppfullt. Dessa mosaikmarker har garanterat att det finns betesdjur. Jag tror även att det finns risker för fäbodsbruk där man har haft en lång prägling av fäbodsbete. Där finns mycket speciella och stora naturvärden. Det har aviserats att man känner ett hot om att man inte kommer att få stöd för dessa marker heller. Det handlar om små pengar i det stora hela, men de ger en ganska stor utväxling, inte minst i skärgårdslandskapet. Många av landets skärgårdsbönder arbetar med mycket speciella ekonomiska förutsättningar. De har svårt att konkurrera med jordbruk inom , och de är beroende av dessa stöd. Jag hoppas därför verkligen att landsbygdsministern arbetar för att vi även omfamnar denna typ av brukande av skärgårdsjordbruk och så vidare i . Jag tackar för frågeställningen. Jag arbetar intensivt med dessa frågor eftersom jag vill ha lönsamma företag som också bibehåller och utvecklar den biologiska mångfalden i alla delar av vårt land. Det inkluderar skärgårdsjordbruket och även många andra typer av jordbruk som är otroligt värdefulla ur biologisk synvinkel men också för andra näringar och verksamheter, till exempel turistverksamhet. Jag hoppas att vi ska kunna lägga fram ett sådant förslag som gäller så att vi bevarar de värden som vi tycker att vi ska bevara för framtiden men så att vi också utvecklar verksamheter som ger människor jobb eftersom det ändå är grunden för att människor ska bo och verka i alla delar av vårt land. Min fråga riktas också till landsbygdsministern. Ostkakan har varit hotad, och rekommendationer om att inte äta ost har seglat upp. senast är isar som spolas av ideella krafter eller privatpersoner hotade. I har man med anledning av skärpta krav på hantering av livsmedel tagit fasta på ett EU-direktiv som vill minska risken för sabotage och sagt att detta inte längre ska vara tillåtet eftersom vatten är ett livsmedel. Detta väcker frågor huruvida det är befogat att misstänkliggöra de frivilliga krafter som har skött och spolat isar för barn och unga. Min fråga är: Tycker landsbygdsministern att det är rimligt att en statlig myndighet hindrar detta ideella engagemang? Arbetsordningen i vårt samhälle är sådan att myndigheter sköter det direkta utövandet i fråga om till exempel säkerhetsfrågor som rör mat och livsmedel, vilket gör att jag av konstitutionella skäl inte kan uttala mig om huruvida det ska vara på det ena eller andra sättet då det rör mjölken, ostkakan och vattnet. Detta apropå att vi har myndigheter som har befogenheter och ska besluta om olika saker. Sedan kan jag tycka att om man kan undvika skador och sjukdomar på människor och djur ska man självklart göra det. ska vi bevara våra traditioner och de kulturella aktiviteter som vi har i skilda delar av vårt land. Det är en viktig del av vår historia. Men hälsa och säkerhet tycker jag alltid måste komma i första rummet, annars kan vi och de djur som vi har i vårt land drabbas. Min fråga går till arbetsmarknadsministern och gäller hur arbetslösa används för att skapa osund konkurrens.Nyss fick vi höra om rapporter som visar hur städbolag vinner upphandlingar genom mycket låga anbud, anbud som de egentligen inte klarar av. Deras enda räddning är att ta in arbetslösa som har olika former av lönestöd. Det gäller inte personer med funktionsnedsättningar utan arbetslösa personer. Tvärtom får dessa personer arbeta under mycket hög belastning, högt tempo och för att hinna med de sysslor som städbolagen har åtagit sig. När bidragen för dessa personer upphör är det tveksamt om det blir en riktig anställning. Snarare är det så att dessa personer får gå från sin anställning och att företaget tar in nya arbetslösa personer och får nya bidrag. Vad avser arbetsmarknadsministern att göra för att sunda villkor för arbetslösa ska gälla? Jag tackar för frågan. Det är en mycket viktig och relevant fråga. Det finns många saker som upprör mig. En sak är naturligtvis att det är så många personer som inte kommer in på arbetsmarknaden och som aldrig får en chans. En annan sak som upprör mig är att det finns arbetsgivare som missbrukar regler och system. Jag tror att det var som den rapport som nämnde kom. Enligt rapporten verkar även upphandlingen på vissa ställen i kommunerna gå till på ett mycket märkligt och dåligt sätt. Kombinationen av allt detta gör att man minst sagt blir upprörd.Den utredning regeringen tillsatte och som ska presentera sitt förslag tror jag är viktig och relevant. Den ska alltså se över på vilket sätt stöden används och om det finns missbruk och problem med kontrollsystem. Jag tror att både jag och är överens om att människor som står långt bort från arbetsmarknaden behöver stöd för att komma in. De ska dock inte missbrukas, och arbetsgivare ska inte missbruka dem. Varken regler eller människor ska missbrukas i systemet. Då är min följdfråga: Vad är ministerns råd till de företag som riskerar att gå i konkurs för att de inte kan hävda sig i det osunda klimatet? Vad ska de göra så länge? När det gäller de arbetsgivare som tycker att det är ett problem tycker jag naturligtvis att de ska vända sig till Arbetsförmedlingen på den ort där det sker. Om det sker med systematik ska man upplysa Arbetsförmedlingen om det. Man ska naturligtvis också ta kontakt med kommunerna, för någonting är ju fel i upphandlingen - i det här fallet verkar det vara med städfirmorna. Om man vänder på det finns det många arbetsgivare som använder det här på ett sjyst sätt för att öppna dörren för människor med funktionshinder. Jag önskar att fler ska göra det. Jag hoppas att de företag som inte gör det ska göra det. Den osunda konkurrensen måste vi dock få bort, och därför tror jag på den utredning vi nu väntar på. Jag hoppas att man i den kommer att peka på hur det ser ut och eventuellt komma med förslag på hur vi kan komma till rätta med detta. Det är nämligen inte bra för någon - det är inte bra för den som behöver komma in på arbetsmarknaden, det är inte bra för konkurrensen och det är inte bra för samhället i stort. Min fråga är riktad till och handlar om senaste rapport om nyanländas möjlighet till subventioner. Där kommer man fram till att en oerhört hög procentandel av den andel nyanlända som får instegsjobb och därefter nystartsjobb hamnar i heltidsarbeten utan subventioner. Problemet är att det inte är så många som erbjuds denna goda kedja, utan de kanske bara erbjuds ett instegsjobb, ett nystartsjobb eller - oftast, faktiskt - inget alls. Min fråga till är hur han ser på saken och vilka åtgärder han vill se för att få detta på plats. Jag tackar för frågeställningen.Låt mig börja med att säga att det ibland är en diskussion om just instegsjobben och nystartsjobben, och bland annat när vi nu pratar om det nya etableringssystemet rapporteras det att det inte är riktiga jobb när någon kommer in på instegsjobb och nystartsjobb. Låt oss påminna oss om att man när vi har den typen av subventioner får en lön att leva på, kommer till en arbetsplats, träffar människor och kommer in i det svenska samhället. Jag delar alltså frågeställarens engagemang i frågan.Vi ser också i att det ger effekt framför allt för nyanlända. Ska vi sedan beskriva hela rapporten är det också så att man säger att det är svårt att beskriva den exakta effekten. Slutsatsen är dock att det får effekt. Det jag funderar på, och det vi behöver titta på framöver, är hur vi kan öka det som faktiskt fungerar. Då tror jag att det är lite svårare för små- och medelstora företag att förstå de här systemen. Det är lättare för större företag. Där behöver vi bli bättre på att använda oss av fler arbetsgivare. Jag tackar för svaret.Jag kan gå igenom egen statistik. Det är nämligen så att av dem som hade haft både instegsjobb och nystartsjobb hade ett heltidsarbete utan statlig subvention 2012. Det är alltså en extremt hög andel som får ett riktigt jobb genom att ta del av den goda kedjan. Därför är det såklart glädjande med ert engagemang. Frågan är dock: Är det Arbetsförmedlingens metodik som behöver förändras, så att fler hamnar i arbete och fler sådana här jobb helt enkelt raggas fram, eller är det så att subventionerna i sig måste förenklas och så att instegsjobbet kanske blir som nystartsjobbet - någon form av rättighet man alltid bär med sig? Det finns säkert anledning att se över hur de här jobben fungerar som bäst. Min bild är att de framför allt är lite okända och att de ibland upplevs som lite krångliga av arbetsgivare.Vad vill jag säga med det? Jo, jag ser ju hur det fungerar när nyanlända kommer till : , till exempel , är rätt bra på att använda det här som ett sätt att sänka trösklarna. Man vågar anställa någon som är ny i , och man öppnar upp en arbetsmarknad. Det slutar väldigt ofta i en anställning. möter jag, om jag nu ska beskriva hur vardagen ser ut, små och medelstora företag - i synnerhet små - som känner att de inte fattar regelverket. Där är det klart att det också ligger på Arbetsförmedlingen och på oss som politiker att förklara det.Det vi kan konstatera är att det här är en åtgärd som fungerar och som vi behöver använda i högre grad. En annan sak vi kan konstatera när det gäller utrikes födda på svensk arbetsmarknad är att vi har fått ett dramatiskt genombrott i den meningen att över 150 000 fler utrikes födda jobbar än 2006. Det är en kraftig förändring av svensk arbetsmarknad.Sedan: När något fungerar brukar det sprida sig efter hand, och det är i sig positivt. Min fråga går till i hans egenskap av kommunminister. Vi har diskuterat fallande resultat i svensk skola mycket. I den allmänna debatten anses det väl att marknadsorientering och segregation, men också resursbrist, samverkar till detta. Resursbrist kan uppstå om man sänker skatter och tappar resurser eller om resurser drivs ut ur verksamheten genom vinstuttag i de privata skolföretag som har etablerats.Min fråga till statsrådet är: Avser statsrådet och regeringen att vidta åtgärder för att förhindra riskkapitalbolag och vinstuttag i skolor i den kommunala sektorn? Jag tackar för frågan. Låt oss först och främst konstatera att det är glädjande att Alliansen och Socialdemokraterna är överens om friskolereformen så att man där inte har någon skiljelinje oss fem partier, och även , emellan. Regeringen har tillsatt en ägarprövningsutredning som kommer att lämna sitt förslag . Just nu bereds i eventuella tilläggsdirektiv till denna ägarprövningsutredning. Vi har funnit att det sker en prövning av ägarna om man ska starta en bank i men att det inte sker någon prövning av ägarna om man startar en vårdcentral eller ett sjukhus. Detta är en orimlig hållning, och därför har vi nu tillsatt en ägarprövningsutredning. Jag ser fram emot resultatet samt eventuella ytterligare resultat beroende på när vi kommer med våra tilläggsdirektiv. Jag konstaterar att det inte ges något som helst besked utan bara svulstig retorik. Jag har diskuterat frågan i kammaren med statsrådet vid ett flertal tillfällen. Inledningsvis var han mycket aggressiv och menade att det väl går lika bra att tjäna pengar på att bedriva skolverksamhet som på att bygga hus eller någonting annat. Sedan gick det , och det var en upprörd debatt. Då står i televisionen och säger att riskkapitalbolag ska stoppas inom sektorn. har svängt åt ytterligare ett annat håll. Man försöker anpassa sig efter ett slags förment opinion och inte en verklighet som handlar om att säkerställa resurser till svensk skola.Jag tycker att det är djupt beklagligt att ni inte kan formulera en politisk linje som sätter barnens bästa i första rummet. Jag är som sagt väldigt glad över att Socialdemokraterna och Alliansen är överens i frågan, och jag är säker på att delar min glädje. Min förhoppning är att vi kommer att fortsätta vara överens också efter det att har lagt fram sitt betänkande. Låt mig till detta tillägga att det inte är säkert att det är till gagn för kommunernas ekonomi att höja skatterna. Vad alliansregeringen har lyckats göra är att sänka skatterna genom jobbskatteavdragen och ändå öka möjligheterna för kommunerna och deras verksamhet. De offentliga utgifternas andel av bnp har inte förändrats . Det beror på att 200 000 nya människor är i arbete och skickar in pengar till statskassan, vilket både jag och säkert är glada över.