· H010475 · 2013-06-25 10:55:18 — har frågat mig vilka insatser som jag avser att vidta för att ompröva den ensidiga synen på arbetsmarknadspolitikens roll i samhället.Den globala finanskrisen är nu inne på sitt femte år. Den svaga internationella konjunkturutvecklingen påverkar genom lägre tillväxt och högre arbetslöshet. Dock vill jag betona att har utrymme för den aktiva arbetsmarknadspolitik som regeringen föreslog i budgetpropositionen och i vårpropositionen, detta tack vare att vi, till skillnad från flera skuldtyngda länder som tvingas till nedskärningar, har haft ordning och reda i de offentliga finanserna.Målet för regeringens politik är full sysselsättning. Alla som kan och vill ska kunna arbeta utifrån sin egen förmåga. Sedan regeringen tillträdde 2006 har en rad reformer genomförts för att förstärka arbetslinjen. Detta har medfört att sysselsättningen har ökat och att utanförskapet har minskat.Arbetslinjen ska genomsyra arbetsmarknadspolitiken och är grundläggande för utformandet av en långsiktigt hållbar arbetsmarknadspolitik. Tvärtemot vad hävdar anser regeringen inte att synen på arbetsmarknadspolitiken är ensidig utan att det bedrivs en aktiv arbetsmarknadspolitik som är under ständig utveckling.I vårpropositionen föreslog regeringen ytterligare förstärkningar inom utbildning, praktik, infrastruktur och regional utveckling för att dämpa krisens effekter och för att motverka att den höga arbetslösheten biter sig fast. Det handlar vidare om att rusta genom investeringar i infrastruktur och forskning, att förbättra företagens villkor samt att genomföra ytterligare arbetsmarknadspolitiska insatser. Regeringen prioriterar en aktiv arbetsmarknadspolitik och tillväxtskapande reformer så att fler kan komma i arbete. Jag tackar statsrådet för svaret, men jag hade faktiskt väntat mig lite mer från ministern som har ett av regeringens viktigaste uppdrag. Jag hade ärligt talat förväntat mig mer ödmjukhet inför det faktum att arbetslösheten är högre än när den borgerliga regeringen tillträdde, då det samlande ordet var "massarbetslöshet".Jag säger inte att det nödvändigtvis var bättre . Men det är sämre nu.Herr talman! Av svaret framgår att arbetsmarknadsministern inte har för avsikt att reflektera och ompröva den förda politiken. I stället talas det om den ekonomiska krisen, att sysselsättningen ska ha ökat och att utanförskapet skulle ha minskat. "anser regeringen inte att synen på arbetsmarknadspolitiken är ensidig", utan den är i stället, som det heter, "under ständig utveckling". Men i praktiken har tåget redan gått.Vad menas egentligen med det som arbetsmarknadsministern tar upp i sitt svar? Visst vore det märkligt om , som det exportberoende land vi är, inte på något sätt skulle ha påverkats av den omfattande finanskris som har grasserat , och visst är det bra att har en starkare ekonomi än flera mycket hårt drabbade länder inom vår europeiska gemenskap. Men det avspeglas ju inte i siffror som rör arbetslösheten. Att komma på sjunde plats efter länder som , , , , och kan knappast vara någonting att jubla över.Ordning och reda i ekonomin är viktigt. Det är bra att den borgerliga regeringen delar det synsättet. statsfinanser är någonting som skapar förutsättningar för att till exempel bedriva en offensiv arbetsmarknadspolitik.När det gäller det där med sysselsättning och utanförskap sägs i svaret att sysselsättningen har ökat. Det har den i absoluta tal - självklart. Men är det samma sak som att utanförskapet verkligen har minskat? Det är inte självklart.För det första har vi en befolkningsökning . För det andra har vi kunnat se hur den försämrade a-kassan och sjukförsäkringen gjort att många fler har en mycket besvärligare privatekonomisk situation än tidigare, för att inte tala om de kostnader som staten har skjutit över på kommunerna. För det tredje kan vi konstatera att arbetslösheten i sig faktiskt är högre än när regeringen tillträdde 2006.Visst finns det länder, som jag nämnde tidigare, som har det mycket värre än vi. Men det är ingen tröst för den som är arbetslös och som kanske har fallit igenom det allt glesare skyddsnätet i form av arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring, personer som kanske är hänvisade till det allra yttersta av skyddsnät, nämligen kommunernas försörjningsstöd.Det sägs i svaret att målet är full sysselsättning och att det enligt arbetsmarknadsministern kan definieras som att "alla som kan och vill ska kunna arbeta utifrån sin egen förmåga". Detta är en definition som jag faktiskt tror att de allra flesta håller med om. Problemet är bara att regeringens politik inte riktigt speglar den goda ambitionen. Det som borgerligheten kritiserade som stelbent och oflexibelt innan de tillträdde 2006 är paradoxalt nog ännu mer stelbent nu och saknar allt vad flexibilitet heter.På tal om satsningar - att först ta bort en stor bit och sedan lägga tillbaka en skärv av den och hävda att det är en satsning är inte trovärdigt. Tydligt blir det när det till exempel gäller "förstärkningen" av utbildningsplatser.Herr talman! Jag konstaterar att regeringens ensidiga syn på arbetsmarknadspolitikens roll i samhället är kvar och att deras så kallade jobbpolitik fortsätter att ensidigt fokusera på att svenska folket borde sänka sina löneanspråk.För mig som socialdemokrat är arbetsmarknadspolitiken det kitt som får saker och ting att hänga ihop och fungera bättre, därför är jag glad över att vi i vår budget och vårmotion har lagt fram flera förslag som har effekt både på kort och på lång sikt och som gör det möjligt för att åter ta täten när det gäller kampen mot arbetslösheten och för jobben.Jag måste avslutningsvis ändå fråga arbetsmarknadsministern, nu när regeringen uppenbarligen tänker hålla fast vid sin initiala idé: Varför har en högre arbetslöshet än jämförbara länder? Varför har antalet långtidsarbetslösa nästan tredubblats ? Tack för frågan! Att Socialdemokraterna tycker att det är sämre nu med alliansregeringen är ju föga överraskande. Den kritiken har vi hört ganska många gånger.Det som jag tror är viktigt - jag har försökt att ha de här debatterna ganska , men Socialdemokraterna kanske inte är så intresserade av att lyssna på svaren - är att det inte finns någon automatisk koppling till högre sysselsättning bara för att befolkningen ökar. Vi kan när det till exempel gäller utrikes födda se att sysselsättningsgraden har ökat bland dem, vilket är ganska fantastiskt under rådande omständigheter. Där har det betydelse att vi har sänkt trösklarna in på arbetsmarknaden, till exempel genom ROT- och RUT-sektorn, där Socialdemokraterna vill försämra avdragsmöjligheterna, genom den halverade restaurangmomsen och genom att göra det billigare och mindre krångligt att anställa.När det senast var riktig kris, , förlorade man ju en halv miljon jobb i . var i och för sig lite ödmjuk också och sade att allting kanske inte var bättre under Socialdemokraternas tid. Men låt mig ta upp några saker som jag tycker är angelägna när det gäller att öka sysselsättningen ännu mer. Det handlar om att faktiskt rusta människor så att de kan ta lediga arbeten. Det har aldrig gått så många på högskolor och universitet som det gör just . Vi har ökat antalet platser inom den reguljära utbildningen och även inom arbetsmarknadsutbildningen. Under en normal månad är det runt 10 000 personer som går en arbetsmarknadsutbildning.Vi har kunnat stimulera våra ungdomar att gå tillbaka till skolan genom folkhögskolesatsningen, som har visat sig vara så positiv att vi nu har ändrat reglerna så att ännu fler ungdomar ska kunna komma in på folkhögskolan på den här motiverande utbildningen . Förhoppningsvis leder det till att de unga tar ett steg tillbaka till skolan och inser att det är ganska bra att ha en fullgjord grundskoleutbildning och allra helst också gymnasium.Där har vi också kunnat satsa på det förhöjda studiebidraget, som gör att en ungdom under vissa förutsättningar får ett studiemedel på 6 500 i bidragsdel för att inte hon eller han ska behöva skuldsätta sig för rena grundskole- eller gymnasiestudier, vilket jag är väldigt stolt över att kunna medverka till.Förra veckan var jag i . Där tog vi beslut om Employment Performance Monitor, det vill säga det som mäter de olika europeiska länderna. Det var faktiskt med stor stolthet som jag kunde åka till ministermötet och se att låg i topp, allra högst upp, när det gäller flera olika och viktiga parametrar, till exempel kvinnors sysselsättning, sysselsättningen bland äldre och sysselsättningen bland dem med låg eller medelhög utbildning. Vi hade ganska få rekommendationer från när de jämför oss med andra länder i EU.Det vi har som rekommendation, och det är en stor utmaning, handlar om de personer som är födda utanför . Där är vi inte tillräckligt bra. Där är inte företagen tillräckligt intresserade av att anställa, även om det är personer som har en bra utbildning.Vidare föreslår att vi borde sänka ersättningar i så att det lönar sig ännu mer att jobba. Det är egentligen det de skriver i sin rekommendation. Det menar regeringen är en rekommendation som vi inte tycker att vi ska anpassa oss efter. Vi tycker att det ska vara sjysta ersättningar i såväl a-kassa som sjukförsäkring och ekonomiskt bistånd. Vi ligger bland de främsta länderna inom EU, så jag delar inte analys.Sedan är vi också bland de allra bästa när det gäller just långtidsarbetslösheten. Vi kan se att människor är arbetslösa en period, men de kommer ändå i arbete därför att de förmår att ta till sig av den hjälp som Arbetsförmedlingen kan ge. Man är ganska väl . Några nya saker i sig kommer inte från statsrådet. Rälsen är som sagt lagd och det är bara att följa den för det han eller hon kan och mäktar med, så långt det nu funkar.Det är klart att står väl rustat i relation till många andra länder när det gäller enskilda delar av arbetslösheten. Men att har en högre sysselsättningsgrad när det gäller kvinnor tror jag inte att vi kan säga att vi har regeringen att tacka för. Det är ju en effekt av ett långt och medvetet arbete för att skapa en mer jämlik arbetsmarknad. Hög ålder är nog inte heller någonting som enbart regeringen kan ta åt sig äran av.Jag ska villigt erkänna att jag inte längre riktigt förmår hålla räkning på alla de personer som jag har mött som faktiskt börjar tappa hoppet, trots alla de saker som görs. Det har gjorts en del bra saker, till exempel folkhögskolesatsningen. Det var inte någon dum idé. Däremot kan jag inte riktigt hålla med statsrådet om de ökade satsningarna på utbildningsplatser, för vi kan ju se att man har tagit bort en stor mängd utbildningsplatser och sedan återfört en liten del. Det är det som man nu kallar för satsningar.Jag möter som sagt människor som man faktiskt får idka ett visst övertalningsarbete med för att de inte fullkomligt ska tappa hoppet om att antingen göra sig gällande eller att åter kunna göra sig gällande på en arbetsmarknad som ständigt blir tuffare. Det är människor som kämpar med att få tillvaron att gå ihop, och där många lider av att ständigt också bli ifrågasatta.Vi kanske ska vara glada för att regeringen säger att några ytterligare försämringar när det gäller a-kassa och sjukförsäkring har vi inte att vänta. Det hade jag verkligen inte hoppats att statsrådet skulle komma och säga, att vi ska försämra a-kassan ytterligare.När det gäller arbetslinjen och arbetsmarknadspolitiken sade man tidigare att ett av Arbetsförmedlingens viktigaste uppdrag var att rusta och stärka den enskilde. Det är det alltjämt. Det är också så att Arbetsförmedlingen har ett viktigt uppdrag i att understödja hur arbetsmarknaden i sig fungerar. Utifrån min interpellation om synen på arbetsmarknadspolitikens roll i stort kan man också fundera på sättet att betrakta alla intressenter utanför som olika typer av särintressen. Det skapar ju inte riktigt förutsättningar för att kunna ta den breda ansats och ha den breda acceptans som behövs för att kunna få arbetsmarknadspolitiken att fungera.I en tidigare interpellationsdebatt talades det om behovet av flera arbetsgivare som är villiga att ge människor en andra, en tredje och kanske en fjärde chans. Problembeskrivningen av det behovet delar arbetsmarknadsministern och jag uppfattning om, men det förutsätter också att man från regeringens sida väljer att inkludera olika typer av intressenter för att skapa just den breda acceptansen för arbetsmarknadspolitiken och dess roll i samhället.Sunt förnuft nämndes också. Där känner jag mig ändå tvungen att återge det som en föregångare till arbetsmarknadsministern sade, att arbetsförmedlarna ju kunde använda sunt förnuft. Problemet är bara att om de gör det kan de faktiskt äventyra sin egen anställning. Vi kan inte klandra dem som utifrån det faktiskt följer paragrafen till punkt och pricka. Vill vi politiker ha mer individuell hänsyn måste vi skapa regler som stöder detta. Regeringen har nya förslag. Vi lade fram förslag , nämligen en av mest expansiva budgetar. Vi satsade 23 miljarder. Då tyckte Socialdemokraterna att satsningen var ansvarslös - den var för stor. Vad är Socialdemokraternas svar för att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden? Vad som framgår av Socialdemokraternas budgetmotion är att man vill höja kostnaderna för arbetsgivarna, det vill säga höja skatterna med 30 miljarder. Det är hisnande mycket pengar.Ett annat intressant förslag som vi har jobbat fram, apropå att lyssna och ta hänsyn till olika intressen, hoppas vi kunna presentera i budgeten , nämligen yrkesintroduktion. Finansministern och jag har, tillsammans med arbetsmarknadens parter, dels huvudorganisationer, dels på branschnivå, haft ett hundratal samtal, lyssnat, tagit in och diskuterat vad som behöver göras för att sänka trösklarna så att fler kan komma in på arbetsmarknaden. Vad säger facken och arbetsgivarna?Det har tydligt framkommit att en sänkning av arbetsgivarnas kostnader är viktig, det vill säga bli billigare att anställa. Socialdemokraterna tycker att det ska bli dyrare att anställa, tvärtemot vad parterna tycker. Parterna har diskuterat med oss möjligheten att ta bort hela arbetsgivaravgiften när man anställer en ungdom på ett yrkesintroduktionsavtal. Parterna tecknar avtal, och regeringen bidrar genom att ta bort arbetsgivaravgiften och göra det billigare att anställa. Dessutom menar arbetsgivarna att de inte kan utbilda ungdomarna om de inte får hjälp och smörjmedel för att avsätta en anställd - till exempel en undersköterska inom åldringsvården - som kan avsätta tid för att lära upp en nyanställd ungdom. Där kommer regeringen att stötta med handledarbidrag och sänka kostnaderna för a-kassan, det vill säga den differentierade avgiften, så att det blir billigare att vara medlem i a-kassan. Det är fråga om olika delar - apropå att lyssna.Jag tror mycket på att vi måste jobba mer tillsammans, med våra företag och våra organisationer. Facket har också en viktig roll att fylla för att säkerställa att det blir kvalitet i utbildningarna.Låt oss titta på . Jag talade med min tyska kollega . Ungefär hälften av ungdomarna i en ungdomskull - jag trodde att det var en fjärdedel - blir lärlingar. har en lägre ungdomsarbetslöshet, vilket vi kan avundas dem. De är duktiga på lärlingssystem. Men vad har, som jag inte tycker är så bra, är ett system där barnen redan när de är ska välja väg i livet. Antingen ska barnet gå mot en teoretisk utbildning eller bli lärling och praktiker. Valet ska ske tidigt.Där tycker jag att den svenska modellen är bättre. Barnet hinner mogna och kan göra val lite längre fram i livet. Även i ska barnet välja inriktning . Man blir en duktig yrkesarbetare, men det är kanske inte det man drömmer om. Vi måste plocka bitar här och där från framgångsrika system i olika länder.En normal lärling i får kanske , det vill säga , i lön. Man bor hemma, ersättningen är låg men man räknas som anställd. I är det på samma sätt. Man går i skolan , man är på arbetsplatsen de andra dagarna och man räknas som anställd med några i månaden.Vi kan avundas att dessa länder har lägre ungdomsarbetslöshet, men vi kan också se att det finns en annan sida av myntet. Därför är det viktigt att vi lär oss av bra exempel, att vi förfinar dem i och att vi poängterar att vi vill ha parterna med i den svenska modellen. Sjysta villkor ska råda på arbetsmarknaden. Där kan vi göra ännu mer. Det här är ändå ett exempel på hur vi arbetar för att försöka få ännu fler att komma in på arbetsmarknaden.Det här är ingen lätt fråga, och det finns ingen quick fix. Vi försöker utveckla arbetsmarknadspolitiken, och vi har också råd att utveckla arbetsmarknadspolitiken. Först har vi människors drömmar. Arbetsmarknadspolitiken kan inte ensam uppfylla alla människors drömmar om en bättre framtid och ett bra liv, men den kan trots allt vara en god hjälp på vägen.Ni hoppas presentera förslag om yrkesintroduktion . I vår motion till vårbudgeten tog vi upp frågan om yrkesintroduktion . Det är möjligt att vi socialdemokrater är lite mer otåliga än vad regeringen är.Kostnaden är ingen ny fråga. Det pratas ständigt om kostnaden för att anställa. Min erfarenhet är att arbetsgivare anställer inte därför att det i första hand är billigt utan därför att de faktiskt inte har råd att avstå från att anställa. De har inte råd att avstå från en ökad orderingång. Därför blir det lite lätt tröttsamt att höra diskussionen om kostnaderna för att anställa.För några veckor sedan, om jag minns rätt, sade arbetsmarknadsministern någonting i stil med att man från regeringens sida lade mycket energi på riktade insatser vad gäller ungdomsarbetslösheten. Jag tycker att jag hört spår av detta även . Merparten av den stora satsning regeringen gjorde när det gällde att sänka arbetsgivaravgiften för ungdomar träffade ungdomar som redan hade arbete. Ungdomar som saknade arbete träffades inte alls.Vi kan ändå konstatera att den ensidiga synen på arbetsmarknadspolitikens roll är kvar och att jobbpolitiken fortsätter att fokusera på kostnaden för att anställa eller - om vi så vill - på svenska folkets löneanspråk. Jag vill tacka interpellanten för frågorna.När vi kommer till yrkesintroduktionen har det varit en process. Det har varit viktigt att vi har lyssnat in, för olika branscher har olika önskemål. Alla branscher vill inte teckna yrkesintroduktionsavtal. De bygger på att man gör det. Det finns vissa fackförbund som inte är intresserade och där det kanske passar mindre bra. Det finns också vissa akademikerförbund där det kan passa mindre bra, men man kan försöka få med dem på båten.Vi har lyckats avsätta medel och kommer att fatta beslut på regeringssammanträdet i övermorgon om mer medel till parterna så att de kan vara ute och informera företagen. Det spelar ingen roll när Teknikarbetsgivarna och tecknade ett avtal . Det var för få som blev anställda, och företagen utnyttjade inte möjligheten.När vi ger stora statsstöd - det här kostar oerhört mycket pengar - kan inte besluta ensidigt. Vi måste anmäla det till som måste inleda en så kallad notifieringsprocess. Det är jättekrångligt och administrativt. Vi har inte fått svar från , utan bara ett första utlåtande. Vi kommer att få svar i juli.Vissa saker måste också remitteras och gå till Lagrådet. Det är en process. Ytterst måste förslag läggas fram i budgetpropositionen. Vi jobbar på så fort vi kan. Det är en viktig fråga. Att har högre ungdomsarbetslöshet beror bland annat på att vi inte har något utbyggt lärlingssystem. av våra ungdomar är lärlingar, men i är hälften av ungdomarna lärlingar. Det är något att sträva mot, under förutsättning att det sker med parternas medverkan och på sjysta villkor. Jag hoppas att vi kommer att kunna landa i den här frågan och att ungdomarna får lättare att ta sig in på arbetsmarknaden.