· H11072 · 2013-11-19 15:42:35 — har frågat mig om vi kommer att få en tredje handlingsplan för mänskliga rättigheter i Sverige.Låt mig inleda med att säga att jag delar uppfattning att det behövs en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter i . Uppfattningar och värderingar som står i strid med principen om allas lika värde utgör ytterst en utmaning mot hela den värdegrund som bär upp en demokrati.Sverige har också anslutit sig till internationella överenskommelser om mänskliga rättigheter. Det innebär att regeringen har förbundit sig att säkerställa att dessa folkrättsliga åtaganden följs och får genomslag i lagstiftning och andra offentliga åtaganden.Två nationella handlingsplaner för mänskliga rättigheter har genomförts.Delegationen för mänskliga rättigheter i har överlämnat sitt slutbetänkande, SOU 2010:70, med förslag på hur det fortsatta stödet till arbetet för de mänskliga rättigheterna bör utformas.Därefter har en särskild utredare utvärderat den andra nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna och lämnat rekommendationer inför regeringens fortsatta arbete med mänskliga rättigheter på nationell nivå, SOU 2011:29.Ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå är nödvändigt för att ska uppfylla de mål som regering och riksdag har fastställt inom området. Regeringen avser därför att återkomma till med en skrivelse om en samlad strategi för ett fortsatt systematiskt arbete med frågor om mänskliga rättigheter på nationell nivå.Utgångspunkten för strategin utgörs av behovet av att säkerställa att det finns kunskap och medvetenhet om rättigheterna så att konventionsåtagandena beaktas inom hela den offentliga verksamheten, såväl inom staten som inom kommuner och landsting. För att finansiera insatser för åtgärder för att främja och säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna på nationell nivå avser regeringen att avsätta . Tack för en viktig interpellation! Tack, statsrådet! Jag fick möjlighet att ställa en liten fråga under frågestunden . Jag tyckte inte att jag fick det svar jag ville ha, men det kanske var för att jag över huvud taget inte fick möjlighet att diskutera mer. Det var därför jag följde upp det med en interpellation.Vi har ju varit utan handlingsplan i under . Det är egentligen min utgångsfråga: Varför har det dröjt så pass länge? Den senaste utvärderingen kom , och man kom med väldigt många konkreta förslag. Det hade påbörjats ett arbete; vi hade två handlingsplaner innan.Jag och säkert många med mig har uppfattningen att om man ska hålla på med ett långsiktigt arbete bör det inte bli ett så stort avbrott som det har varit . Man har ju på något sätt kommit av sig i arbetet.Detta tycker jag att vi märker i , bland annat när vi träffar justitieombudsmännen. De efterfrågar bland annat ordinarie tillsynsorgan inom migrations- och socialförsäkringsområdena och inom kriminalvården.Nu har kriminalvården stoppats in i polisutredningen. Det kommer något förslag om socialförsäkringen . Migrationen är inte i gång än.Vi hade JO hos oss . De påtalade bland annat att man i kriminalvården, om man blir intagen, häktad, satt under arrest eller satt i fängelse, inte får information om de mänskliga rättigheter man har.Vi saknar en institution som många av EU:s länder har - minst tolv länder, vad jag vet, har en institution som hanterar mänskliga rättigheter på nationell nivå.Man har också börjat efterfråga mänskliga rättigheter kopplade till näringslivet. Det fick jag reda på i ; jag kommer att återkomma senare till den utvärdering som Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter har gjort. Där tar man också upp att det fordras att man har planer för de här olika områdena.Jag vet att ministern har lagt ned ett stort arbete när det gäller romastrategin. Vi är inte helt överens om alla sakfrågor i den, men jag tycker att det är bra att den har kommit.Ni har gjort förändringar i diskrimineringslagen. Det är också bra, men det går inte att jämföra med en fullständig strategi för mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter gäller alla i . De gäller på så många fler områden än de enstaka man kan plocka in i exempelvis en diskrimineringslag.Min avslutande fråga är vad det är som har gjort att regeringen och statsrådet inte har kunnat ta tag i det här och göra det till en löpande fråga.Jag tycker att det är ganska naturligt att delegationen fortsätter det arbete som föregick utvärderingen. Man jobbade ju och kom kontinuerligt med förslag. Men det verkar inte som om statsrådets regering över huvud taget har funderat på de frågorna . Det kritiserades ju också ganska skarpt i utvärderingen. Man sade att när planen togs fram var intresset stort. Men det verkar inte ha fått något genomslag , och det är ju statsrådets regering. Låt mig inleda med att verkligen välkomna att det börjar finnas ett större engagemang i socialdemokratin för mänskliga rättigheter.Den traditionella diskussionen har ju snarare varit den motsatta - vi har haft en socialdemokrati som inte har fokuserat på individens mänskliga rättigheter. Jag minns ganska famösa uttalanden av ledande socialdemokrater om att jurister inte ska styra politiken. Detta som ett svar på krav på starkare skydd för mänskliga rättigheter. Jag välkomnar detta engagemang.Låt mig däremot ifrågasätta den historieskrivning som görs. När vi ser vad som har skett - i synnerhet vad som har skett då jag tog över ansvaret - nämner även interpellanten ett par av de saker som har spelat otroligt stor roll när det gäller mänskliga rättigheter. En är romastrategin vi har tagit fram. Interpellanten glömmer ett antal stora insatser vi har gjort mot främlingsfientlighet och rasism. Vi driver på för att få ett starkare skydd för mänskliga rättigheter på Europanivå. Jag kan göra uppräkningen längre.Den konkreta frågeställningen gäller det samlade greppet runt mänskliga rättigheter. Det är det interpellanten efterlyser i form av ytterligare en handlingsplan för mänskliga rättigheter.Låt mig först säga att jag tycker att det är viktigt att ha detta perspektiv, att vi har en hemläxa att göra även i . Du jämför med länder och säger att det finns MR-institutioner i andra länder. ligger mycket långt framme när det gäller mänskliga rättigheter, men det finns två saker vi ska ha med oss där. Det ena är att vi inte heller fullt ut har säkerställt skyddet för mänskliga rättigheter. Det andra är att ska man ha ett samhälle som präglas av mänskliga rättigheter är det en fråga som man måste arbeta med.Vi har en historia i där vi har trott att vi är bäst i världen på allting. Vi har ibland åkt ned och skrivit på en internationell konvention om någonting. Vi kan gå tillbaka lite längre i tiden. Jag tänker på om mänskliga rättigheter. Vi har tänkt att den gäller andra; den gäller inte oss själva. Sedan har det kommit ett antal internationella utslag mot som har gjort att vi har börjat inse att det också gäller oss.Utöver den uppräkning jag gjorde kan jag lyfta fram minoritetspolitiken. Vi har kraftigt förbättrat skyddet för de nationella minoriteterna. Om vi ska se någonting där det har varit internationell kritik gentemot kan vi se att det har handlat om minoritetsskydd för sverigefinnar, för tornedalingar och för de tre andra minoriteter som vi har i det svenska samhället. Där har vi gjort mycket. Vi gör en del även i år.Den internationella kritik vi har fått inför gäller rätten att läsa sitt minoritetsspråk och möjligheten för alla barn att göra det. Intresset har ökat tack vare minoritetspolitiken. En del rektorer har sagt nej till att man ska få läsa till exempel finska eller meänkieli. Det är åtgärder som vi har i årets budget.När det gäller de utmaningar som jag ser på MR-området skulle jag säga att det största hotet även i mot mänskliga rättigheter är främlingsfientlighet och rasism. Vi har fortfarande människor i som drabbas av främlingsfientlighet, diskriminering och rasism. Det är kränkningar av deras mänskliga rättigheter. Då är MR-strukturen sådan att det är staten som ytterst har ansvar för att garantera mänskliga rättigheter. Det är också en bakgrund till varför jag och regeringen har fokuserat väldigt mycket på kampen mot främlingsfientlighet och kampen mot intolerans. Anledningen till att jag lyfter upp just den frågan är att vi ser en annorlunda utveckling i flera andra europeiska länder.När det gäller den konkreta frågeställningen om hur vi får ett samlat grepp är svaret det som jag har lämnat. Vi återkommer till med en skrivelse . Vi har haft ett par utredningar, som jag nämnde. Vi har utvärderat de tidigare handlingsplanerna. Vi ser ett behov av ett samlat grepp, men vi ser också ett behov, som lite grann har saknats tidigare, av finansiering. Det vi har gett besked om redan i årets budget är att vi har 15 miljoner . Det är klart att de pengarna också kommer att kopplas till den strategi som vi kommer att presentera för , som jag ser som en naturlig fortsättning på tidigare handlingsplaner. Jag blir lite full i skratt när statsrådet säger att vi inte bryr oss om detta från Socialdemokraternas håll. Det var faktiskt vår regering som plockade fram dessa två handlingsplaner. Vi satte också till delegationen, med ett uppdrag att följa det här och verkligen jobba aktivt under den andra handlingsplanen. Det var också vår regering som satte till delegationen för romsk. - nu kommer jag inte ihåg vad den hette. (Statsrådet (FP): Delegationen för romsk inkludering. )Ja, precis. Det var vår regering som tillsatte den. Säg inte att den socialdemokratiska regeringen inte brydde sig ett dugg om minoritetspolitik eller mänskliga rättigheter.Däremot finns det otroligt mycket att göra när det gäller minoritetspolitiken. Jag tycker att statsrådet har börjat i fel ände på något sätt. Det är jätteviktigt att ha alla de här detaljerna. Men får vi inte en helhetsbild och får vi inte en helhetsstrategi över de här frågorna tror jag att vi tappar väldigt mycket. Jag tror att vi faller i gropar som gör att man plockar ut särgrupper och tittar bara på deras frågor och inte tar det som är generellt.Jag håller med statsrådet om att vi nog har tyckt att vi har varit lite för bra på det här området. Vi har inte varit tillräckligt djupgående och sett vad som händer runt omkring oss. Och vi får kritik. Vi får kritik från , exempelvis. De har haft över 900 ärenden. har det inte lett till mer än 15 domar. Det ska vi vara tacksamma för, men vi får anmälningar och klagomål på oss.Vi träffade justitieombudsmännen i . Det är otroligt många anmälningar och klagomål. Bara inom den sociala sektorn - skola, vård och omsorg, i princip - är det över 2 000 klagomål. Kriminalvården har väl ungefär lika många.Det finns alltså otroligt mycket att göra. De här utvärderingarna har också pekat på att det är fråga om kunskap, information och medvetenhet. Och det gäller inte bara vissa grupper, utan det gäller alla. Statsrådet snuddade vid det när det gäller stat, kommun och landsting. Här var det ett arbete som hade börjat komma i gång. Jag vet att ni har plockat fram något värdegrundsmaterial som man ska börja jobba med. Men varför inte fortsätta med den här strategin?Man har tagit upp civilsamhällets roll. Man har tagit upp näringslivets roll. Det handlar om grundläggande normer, om hur man beter sig mot varandra i samhället men också om hur man blir bemött när man söker sig till en myndighet, en kommun eller ett landsting. Det var också något som JO tog upp . De får oerhört många klagomål om bemötande. Då ställde jag en fråga: Behöver vi mer information och utbildning för att få en attitydförändring? Det handlar ju mycket om en attitydförändring när det gäller hur man blir bemött och om man får sina mänskliga rättigheter tillgodosedda.Ja, tyckte JO. Man jobbar på, men det behövs oerhört mycket mer. Där tror jag att en samlad strategi och ett Sverigeövergripande dokument kan göra nytta. Jag svarar också ja på den frågan. Vi behöver mer kunskap. Vi behöver mer utbildning. Vi är bättre än vi var för 15 eller sedan.När jag pratade om skillnaden mellan socialdemokrater och liberaler hade jag ett lite djupare historiskt perspektiv. Den klassiska diskussionen på detta område i har oftast varit mellan liberaler som har krävt mer reglering när det gäller mänskliga rättigheter och en socialdemokrati som historiskt sett - jag håller med om att ni har nyktrat till - har haft en övertro på politikens makt.Mänskliga rättigheter handlar också om: Vad har jag som individ för rättigheter bortom politiska beslut? Vilka beslut kan vi fatta i denna kammare? Och var går gränserna för dem? Det finns grundläggande rättigheter som vi ska värna. Där delar jag det engagemang som finns hos många, till exempel interpellanten.Det som förvånar mig något är att interpellanten säger så här: Det är detaljer ni har sysslat med.Fråga fem nationella minoriteter ifall de tycker att hela den nya minoritetspolitiken är detaljer! Fråga sverigefinnarna ifall de tycker att det är en detalj att de numera kommer att ha möjlighet att revitalisera sitt språk! Fråga den Sverigefinska gruppen ifall de tycker att det är en detalj att vi har gjort stora satsningar på att återerövra finsk kultur! Fråga den romska gruppen ifall de tycker att det är en detalj att vi i den svenska historien tar den utsatthet som romer har drabbats av på allvar, att vi kommer att presentera en vitbok över de övergrepp som har drabbat romer, att vi har arbetsförmedlare som är romska brobyggare som gör att vi öppnar arbetsmarknaden och att vi på allvar börjar ta kampen mot den hatideologi som är starkast i , det vill säga hatet mot romer!Fråga judar ifall de tycker att det är en detalj att vi tar kampen mot antisemitismen på allvar och att vi har gjort extra insatser för att se till att man har en säkerhet kring judiska inrättningar! Fråga alla minoriteter ifall de tycker att det är en detalj att det sitter svenska ministrar, inklusive mig själv, i som faktiskt tar striden för romers rättigheter och som har påbörjat en diskussion om något som är mycket viktigt, det vill säga hur vi säkerställer ett MR-skydd och ett skydd för de grundläggande rättigheterna i Europeiska unionen efter att länderna har blivit medlemmar!Här har vi ett systemfel i Europeiska unionen - det tycker även jag som är en Europavän. Vi ställer mycket stora krav på de länder som är på väg in i unionen, men vi har inget riktigt skydd och ingen riktig säkerhet när det gäller att se till att fortsätta att ställa de kraven när länderna väl är medlemmar.Jag delar, som jag nu har sagt , herr talman, idén om att vi också behöver det breda arbetet. Men vi kan inte gömma det breda arbetet bakom tal om att det handlar om detaljer när det är det som på allvar gör skillnad för människor. Det gäller många av de insatser som vi har gjort från regeringens sida . Tack, statsrådet! tror jag att statsrådet missuppfattar mig med vilje. När jag säger detaljer menar jag givetvis att man behöver börja med ett brett anslag för att utifrån det kunna gå in på specifika områden.Vi har ett speciellt åtagande för våra nationella minoriteter. Det har vi, och det ska vi hålla på. Vi har det för samerna utifrån deras urbefolkningsstatus, och vi har det för de andra minoriteterna, självklart. Vi vet att romerna är extra utsatta, och jag hade förstås kunnat lämna in en interpellation om romers eller andra minoriteters särställning. Det jag menar är att vi behöver ett strategidokument. Vi behöver göra ett samlat arbete i när det gäller de delar som ingår i de grundläggande rättigheterna. Det har vi inte, statsrådet. Vi har inte haft det på fyra år.Jag säger inte att det arbete som regeringen gjort är fel. Regeringen har gjort nedslag och tagit tag i saker som är väldigt allvarliga, bland annat exkluderingen, som ju är diskriminering. har vi åtaganden vad gäller grundläggande mänskliga rättigheter utifrån konventioner, utifrån ett EU-perspektiv, utifrån . Dem måste vi följa upp på ett helt annat sätt än i dag.Jag var i och fick av för grundläggande rättigheter deras rapport gällande strategi och handlingsplan. Hur följer vi upp den rapporten i ? Finns det någon institution eller någon del av regeringen som plockar upp och fullföljer vad som finns i den? Det är också ett nationellt åtagande. Det ska vara implementerat . Svaret på frågan är ja, vi följer upp all internationell kritik. Ge inte en bild av att vi från regeringens sida inte skulle ta all internationell kritik på allvar. Det vore fel bild. Det finns förutom ett antal demokratiska länder som tar den internationella kritiken på allvar, och det är lite unikt. Det är viktigt dels för att vi ska bli bättre på hemmaplan, dels för att vi alla får en helt annan möjlighet att kritisera andra länders övergrepp ifall vi visar att vi tar detta på allvar på hemmaplan. Där tror jag att vi är överens.FRA, en annan FRA än den som nämns i den allmänna debatten, det vill säga för grundläggande rättigheter, har gjort en granskning. Det är ett organ där jag ansvarar för den svenska delen av arbetet. Det är en bra verksamhet men med lite för lite muskler. Det finns dock ett bra kunskapsunderlag i FRA. När det gäller den som kom presenterades den först i . Jag gjorde det tillsammans med representanter för FRA för att, som ett första steg, försöka göra den känd i , se till att människor får kännedom om den rätt viktiga verksamheten. Där finns mycket kunskap. I steg två följer vi upp de rekommendationer och påpekanden som finns i FRA:s granskning.Ett av de allvarligare påpekanden som görs är den rädsla många svenska judar känner för religiösa symboler. Det lyfts fram i rapporten. Det gör att jag stärks i min övertygelse att vi måste ta kampen mot antisemitismen på mycket större allvar. Det finns också annat vi behöver följa upp som påpekas från FRA:s sida. Vad gäller EU-nivån behöver vi även där ta ett betydligt mer samlat grepp och ha bättre uppföljningsmekanismer.För att vara lite artig mot interpellanten vill jag avslutningsvis säga att det konkreta, korta svaret på frågan är att det som interpellanten efterlyser kommer. Vi kommer i vår med en samlad strategi till . Jag hoppas att vi då är många som debatterar den. Vi kanske inte alltid tycker lika om innehållet, men jag vill tacka för engagemanget.