· H010422 · 2013-06-25 10:27:37 — har frågat mig vad jag avser att göra för att det ska bli ordning och reda i de arbetsmarknadsfrämjande stöden och för att det ska råda seriösa arbetsvillkor för de enskilda personer som omfattas av dessa stöd.Jag vill vara tydlig med att fusk och överutnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska stöden aldrig kan accepteras. För att upprätthålla legitimiteten och förtroendet för dessa stöd är det viktigt att utbetalningar sker i rätt tid och enbart till personer och arbetsgivare som är berättigade till stöd. Stöden syftar till att överbrygga hinder för anställning och får inte bidra till att snedvrida konkurrensen på skattebetalarnas bekostnad.Arbetsförmedlingen ska säkerställa effektiva insatser samt att fusk och missbruk inte förekommer. Jag vet att myndigheten arbetar aktivt med frågorna, men det finns ett behov av att se över hur kontrollen fungerar. Jag förutsätter att Arbetsförmedlingen kontinuerligt ser över hur detta görs.Regeringen beslutade om en utredning om just felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Utredaren ska bland annat kartlägga och analysera i vilken omfattning det förekommer oegentligheter, överutnyttjande eller andra felaktigheter samt analysera situationer där det finns risk för att ett icke avsett utnyttjande eller ett överutnyttjande av ersättningar sker. Utredaren ska också analysera om de rutiner som finns hos Arbetsförmedlingen inför beslut om stöd är tillräckliga och ändamålsenliga. Vid behov ska utredaren föreslå åtgärder som kan hindra oegentligheter och överutnyttjande. Uppdraget ska redovisas . Tack för svaret, ! Titeln på min interpellation är: Lönestöd som slår ut ordinarie jobb, lönebidrag och företag.Att oseriösa företag och aktörer har missbrukat och överutnyttjat olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder är varken okänt eller överraskande. Mediernas senaste granskning har visat att detta fusk och överutnyttjande har ökat drastiskt, och det har nått en sådan nivå att det leder till en osund konkurrens. Små seriösa företag riskerar att slås ut, och personer som på grund av funktionshinder har en nedsatt arbetsförmåga och som verkligen behöver lönestöd får ta ytterligare ett steg tillbaka.Dessutom är det också tydligt att det inte bara gäller de ekonomiska bidragen, utan de enskilda människorna utnyttjas och missbrukas också å det skamligaste.Visserligen gör inte företag något olagligt. De utnyttjar de system som finns. Detta kan nog betraktas som systemfel, och det är i alla att betrakta som både oetiskt och oseriöst.Tanken är god: Olika slags lönestöd beroende på de stödåtgärder som behövs för den enskilde.Regeringen och dess myndighet har en stor roll i att det som borde bli så rätt blir så fel.Fel blir det när en grupp människor som alltid står längst bak i jobbkön, personer med funktionsnedsättning, får stå tillbaka ännu mer på grund av andra stödformer till personer som inte har sin förmåga nedsatt på grund av sjukdom. Lönebidrag slås ut av andra lönestöd. I andra fall har personer berättat att de nästan har tvingats gå med på att de har någon form av funktionsnedsättning trots att de är fullt arbetsföra. Då är hela tanken med lönebidrag satt ur spel.Fel blir det när företag bygger upp sin verksamhet på att ta emot personer som får olika slags lönestöd. När lönestöden sedan upphör är det tack och adjö till den personen, och sedan beställer man en ny person med lönestöd. Det är slit och släng med mänskliga varor.Jag måste erkänna att Arbetsförmedlingens annonskampanj är lyckad, i alla fall i denna del. Men tanken var väl ändå att det skulle leda till varaktiga och sjysta anställningar. Och det var väl inte heller avsikten att dessa lönestödsjobb skulle utkonkurrera vanliga anställningar.Fel blir det när dessa företag sedan konkurrerar med lägre priser, vinner upphandlingar och så vidare. Företag som redan är uppbyggda och inte på väg att utöka sin verksamhet har ingen chans. Jo, det är klart att de kan säga upp befintlig personal och anställa personer med lönestöd.Fel blir det när enskilda personer skräms till att tiga och samtycka när de utnyttjas när det gäller arbetsuppgifter och arbetstider och inte får sin lön.Fel blir det när de fackliga organisationerna endast kan titta på, om de ens får göra det.Min fråga är: Vilka åtgärder avser att vidta i avvaktan på den utredning som beskrivs och som ska vara klar ? Olika former av stöd inom arbetsmarknadspolitiken är viktiga för att personer med funktionsnedsättning ska få en större chans och bättre möjligheter att få in en fot på arbetsmarknaden. Lönebidragen är viktiga för att kompensera arbetsgivaren för den nedsättning av arbetsförmågan som individen kan ha. Det finns stöd som arbetsgivaren kan få för att anpassa arbetsplatser, stöd till personligt biträde med mera.Regeringen har förbättrat stödformer och infört nya typer av stöd för att personer med funktionsnedsättningar ska få bättre möjligheter att få ett arbete, känna större delaktighet och få bättre levnadsvillkor. Det gäller att se möjligheterna, inte problemen. Det gäller att förändra attityder och se vad personer kan bidra med i arbetslivet. Vi måste jobba på många olika sätt för att personer med funktionsnedsättningar ska känna större delaktighet i samhället.Anställning med lönebidrag är avsedd för personer med nedsatt arbetsförmåga som bedöms i bästa fall kunna öka gradvis. Därför ska Arbetsförmedlingen och arbetsgivaren komma överens om olika former av utvecklingsinsatser. Bidragets storlek beror på hur mycket som arbetsförmågan är nedsatt. Det finns också ett särskilt anställningsstöd.I arbetet med att hjälpa människor som står långt från arbetsmarknaden behövs självfallet den mångfald av åtgärder som Arbetsförmedlingen har att arbeta med och också har ett ansvar för. Det finns regler och instruktioner. Följer man dessa ska inte exempelvis ett överutnyttjande av stöd kunna ske. Det ska finnas en tydlig styrning och en hantering av de olika kontrollmekanismerna så att missbruk inte sker. Arbetsförmedlingen har ett ansvar för bedömning av insatserna och storleken på dessa, och man har också ett ansvar för kontroll och uppföljning av att reglerna för stödinsatser följs. Sker det missbruk och överutnyttjande ska det beivras. Missbruk skadar i förlängningen den svenska modellen och välfärdspolitiken och missgynnar dem i samhället som bäst behöver olika stödinsatser.Av statsrådets svar på interpellation framgår att fusk och överutnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska stöden aldrig kan accepteras. Det framgår också vilka ytterligare åtgärder som ska vidtas för att undvika missbruk och osund konkurrens. Det är viktigt att lönestöden används på det sätt som de är avsedda att användas. Något annat ska aldrig accepteras, herr talman. Tack för frågan! Jag tror att delar regeringens uppfattning att det är viktigt att det finns olika former av lönestöd för att hjälpa personer som har funktionsnedsättningar eller andra bekymmer och svårigheter tillbaka till arbetsmarknaden. Regeringen satsar avsevärda resurser på att just stötta människor att komma tillbaka till arbete.Kerstin uttrycker sig som om hon redan vet hur det ser ut beträffande de här stöden. Jag skulle vilja säga att det är väldigt många saker som måste utredas lite närmare. Visserligen har det funnits en del problem som har uppmärksammats i medierna, men vi vet egentligen väldigt lite om hur det ser ut.Däremot finns det flera olika offentliga utredningar som har tittat på den här frågan tidigare. I två olika SOU, bland annat i , har man bedömt att det är ganska lite medvetet fusk. Därför har vi också tillsatt den utredning som ska titta på eventuellt fusk och överutnyttjande.Men vi nöjer oss inte med det, utan i regleringsbrevet till myndigheten finns det en tydlig skrivning om just detta och ett återrapporteringskrav. Vi vet också att Arbetsförmedlingen redan nu har skärpt sina regler väsentligt när det gäller kontroller.Det är inte så, som påstår, att en person kan säga att han eller hon har ett funktionshinder och på så sätt skulle vara berättigad till ett lönestöd som lönebidrag, utan det utreds mycket noga. Man får en funktionshinderskodning, som det heter.Det finns ganska väl utarbetade rutiner, men det kan ändå finnas oseriösa företag och enskilda som utnyttjar systemet. Därför är det viktigt att Arbetsförmedlingen jobbar mot fusk, och man har utvecklat speciella metoder för att förhindra bidragsbrott och se till att de blir rapporterade till polis och åklagare.Jag vill poängtera skrivningarna i 3 § i förordningen om att de här stöden inte får snedvrida konkurrensen.Jag vill också nämna något om situationen på en arbetsförmedling i där det har funnits misstanke om rent brottsliga ageranden. Där har Arbetsförmedlingens ledning agerat kraftfullt och anmält den tjänstemannen, och vad jag förstår har personen också blivit avstängd från att fullfölja den här typen av arbetsuppgifter. I en myndighet, en organisation eller ett företag med många tusen anställda kan det tyvärr finnas en eller annan person som inte följer gällande regelverk, och det är jag den första att beklaga. Det är klart att jag delar uppfattningen att lönestöd, lönebidrag och olika stödåtgärder behövs. Problemet är om de missbrukas eller om det blir oseriösa och osunda förhållanden och inte alls som vi hade tänkt med lagstiftningen.Nu tror inte jag heller att det är så många som säger: Jag har en funktionsnedsättning. Men jag vet att enskilda personer känner sig stressade till att säga: Okej, jag har en diagnos och därmed en funktionsnedsättning. Vi ska tänka på att alla diagnoser inte medför att man har en nedsatt arbetsförmåga, men ibland kan det vara lätt att lyfta fram någon diagnos för att lyckas.Jag ska ge två exempel. Det ena är taxibranschen. I min och säkert i många andras värld är en taxichaufför en frisk person som är fullt kapabel och lämplig att framföra ett fordon med passagerare. Att företag införskaffar en taxibil, sätter den i trafik och bemannar den med hjälp av lönestöd tycker jag är både underligt och fel. Att sedan höra att dessa anställda med lönestöd inte får ut den avtalade lönen, inte får lön mellan körningarna och att de måste hoppa mellan olika fordon för att lura arbetstidsmätningen gör mig upprörd. Den enskilde föraren har i det här läget ingenting att sätta emot, för gör han det får han gå.I en utredning har det sagts att var tionde taxiförare har någon form av lönestöd. De små taxibolagen överlever inte en sådan osund konkurrens.Hunddagis är ett annat exempel. informerades jag om hur det fungerar på vissa av de hunddagis som har poppat upp, speciellt i . Väldigt unga personer med lönestöd kränks och utnyttjas av arbetsgivare som inte har en aning om vare sig arbetsrätt eller arbetsmiljö. Mot detta är företag med sjysta villkor chanslösa.För att rätt personer ska hamna på rätt plats med rätt stöd, bra arbetsförhållanden och rätt lön är ett förslag att Arbetsförmedlingen ska ha en bättre samverkan med de fackliga organisationerna. En väl fungerande dialog behövs. sker den mest bara via samverkansblanketter. Det som Arbetsförmedlingen inte ser, ifrågasätter eller hinner med kan ju facket med sina kunskaper och annan insyn hjälpa till med. Det skulle vara en mycket behövlig resurs och tillgång som skulle gagna alla involverade parter. Jag vet att facken gärna vill ha den dialogen.Jag vill vara tydlig med att jag inte ifrågasätter AF-handläggarnas kompetens. Men jag vet att det lätt blir fel när pinnstatistik och måluppfyllelse går före förnuft.Jag vill nu fråga ministern om hon anser att Arbetsförmedlingen har tillräckliga resurser för att klara av sitt uppdrag i alla dess delar och om hon är nöjd med det sätt som Arbetsförmedlingen verkställer regeringens arbetsmarknadspolitik på. Men anledning av arbetsmarknadsministerns andra inlägg skulle jag vilja ställa två frågor till henne. Jag vill också säga tack till för den här interpellationen.I län fick Arbetsförmedlingen betala tillbaka en ganska stor summa pengar när det gäller just lönebidragsanställning. Det har skett även i andra delar av , så det gäller alltså inte bara län.Vad drar regeringen för slutsatser av att just pengarna för lönebidragsanställningar betalas tillbaka från Arbetsförmedlingen? Man måste ju dra någon slutsats, kanske att man har gett för mycket pengar och finns det inte så många personer som behöver ha lönebidragsanställningar. Eller finns det några andra slutsatser från regeringens sida angående detta?Min andra fråga är: Vad finns det för forskning när det gäller sådana här lönestöd som slår ut olika typer av jobb? Har regeringen tagit del av någon forskning eller initierat någon forskning rörande de här frågorna för att mer konsekvent kunna göra en analys av vad regeringens politik får för effekter? Jag delar inte analys av vad problemet är. Det stora problemet är att det finns för få företag, för få statliga bolag, för få kommuner och för få organisationer som över huvud taget vill anställa en person som har haft det lite tufft, som har en funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga, som har ett handikapp, som kanske har suttit i fängelse, som har en bakgrund i missbruksvården eller som har en psykisk funktionsnedsättning. Det, , är den allra största utmaning som vi har framför oss, för i dagens samhälle vill många arbetsgivare ha den perfekta arbetskraften - gärna ung, gärna högskoleutbildad och med lång erfarenhet och ett fläckfritt förflutet.Vi vet att den psykiska ohälsan ökar i samhället. Vi vet att fler barn går i grundsärskolan och i gymnasiesärskolan. Vi vet också att fler barn väldigt mycket tidigare får en diagnos. Det är säkert bra för honom eller henne som då kan få relevant vård, omsorg, hjälp och stöd. Men vi vet också hur det kan påverka den här personens möjlighet att få en förankring på arbetsmarknaden. Därför skulle jag vilja säga att vi behöver fler sjysta företag som öppnar dörren.Jag delar inte heller uppfattningen att människor känner sig frestade, som säger, att lyfta fram en diagnos. Det här ska ju bedömas. Man får inte ge en lönebidragsanställning i första hand. Först och främst ska man försöka med andra åtgärder, till exempel arbetshjälpmedel eller personlig assistent. Det är tydligt i regelverket. Det är inte heller så att en lönebidragsanställning gäller för alltid. I princip ska den maximalt vara , och det första beslutet omfattar . Man följer upp det med arbetsplatsbesök, om arbetsförmedlarna följer regelverket som finns, vill säga. Många arbetsgivare tycker till och med att man följer upp det för mycket, att man drar tillbaka och sätter ned bidragsdelen från samhället.Jag tycker att faktiskt får sätta sig in lite mer i hur det här går till i praktiken.Jag tycker också att det inte känns okej att ta taxibranschen som exempel. Vi vet att man där kanske inte behöver högskoleutbildning eller gymnasieutbildning, och man kanske inte heller behöver ha de perfekta kunskaperna i det svenska språket. Är det då inte ganska bra att det finns företag som anställer människor som kanske har svårt att få andra typer av arbete? Är inte det positivt? En person som har suttit i fängelse och är berättigad till nystartsjobb kanske kan få jobb som taxiförare men inte inom förskolan eller åldringsvården, eftersom det kan krävas registerutdrag.Jag tycker att vi ska uppmuntra företag som anställer personer som har haft det lite tufft och vars väg har varit krokig.När det gäller frågor och att Arbetsförmedlingen i fick betala tillbaka pengarna ligger misslyckandet i att det finns för få företag i län - kommun, , organisationer och ideella sektorn - som har velat öppna dörren och ta del av de här anställningsstöden. Det är inte för få personer som är berättigade till dem. Regeringen har avsatt mycket pengar för att hjälpa människor att komma in, men företagen behöver också öppna dörren.När det gäller frågan om subventionerade anställningar finns det ganska mycket erfarenhet av att supported employment i olika former fungerar väl, och man har det i olika delar av världen. I de länder som har råd med en aktiv arbetsmarknadspolitik försöker man subventionera arbetsgivarnas kostnader. I är vi noga med att personer som får de här stöden ska ha en kollektivavtalsenlig lön eller en lön liknande den som finns i branschen, och det ska finnas försäkringar tecknade för den anställde. I grunden tycker jag att det här systemet fungerar bra, men fusk ska beivras. Vi kanske inte möter samma personer, , och vi har säkert olika tolkningar. Jag har inte skäl att ifrågasätta de personer som drabbas av det här systemet när de vittnar om hur de upplever det när de tvingas använda en diagnos.Jag vet hur regelsystemet är. Jag vet också att det inte alltid fungerar, just för att Arbetsförmedlingens handläggare sliter hårt under pinnstatistik och måluppfyllelse - ibland så hårt att det sunda förnuftet rent har gått åt skogen. Arbetsförmedlingarna har en tuff arbetssituation, och jag förstår att det blir fel. Men jag tycker att det vore lite väl märkligt om jag skulle stå här och hitta på saker.FunkA-utredningen blev Sänkta trösklar, högt i tak och sedan tilläggsutredningen om arbetshjälpmedel. I den första föreslogs en höjning av lönestöden , och min sista fråga är om vi kan förvänta oss att dessa utredningar kommer att leda till konkreta förslag från och i så fall när vi i kan behandla dessa eventuella förslag. Svaret och slutsatsen från arbetsmarknadsministern var alltså att Arbetsförmedlingen lämnade tillbaka pengar för lönebidrag i län och på andra ställen därför att det var för få som anställde. Så kan man tolka det. Man kan också tolka det som att Arbetsförmedlingen inte tillräckligt hårt har jobbat med den här gruppen, inte haft tid, haft för många andra parametrar eller, just som man pekar på, har blandat ihop olika typer av lönestödsmodeller.Oavsett vilket kan jag hålla med arbetsmarknadsministern om att det är bedrövligt att inte fler kommuner och landsting tar sitt ansvar, att inte staten tar sitt ansvar och att inte fler arbetsgivare ser det här som en möjlighet att få in personer på arbetsmarknaden som kan vara med och bidra efter sin förmåga.När det gäller forskningen blev jag lite osäker. tog det lite svepande, men finns det någon forskning på den arbetsmarknadspolitik vi har i nu? Har ni gjort några djupare analyser över den bidragsflora som finns i systemet? Min bild är i alla fall att Arbetsförmedlingen har sagt att väldigt många arbetsgivare tycker att det är ett väldigt krångligt system och att det finns för många typer av stöd att söka. Då måste man rannsaka sig själv och fundera över om man kan underlätta för de arbetsgivare som faktiskt vill vara med och bidra till att anställa personer med funktionsnedsättning. Jag tror inte att hittar på, men jag tror att hon drar slutsatser av enstaka händelser som uppmärksammats i medierna och sedan generaliserat dem till att det ser ut så generellt.Jag fick en fråga tidigare om jag har förtroende för Arbetsförmedlingen. Jag vill säga att där jobbar drygt 13 000 medarbetare, och jag tror att de allra flesta brinner för sitt arbete och även gör ett gott arbete. Jag tror inte att deras så kallade sunda förnuft har gått åt skogen. Jag tror att de är ansvarstagande och duktiga medarbetare. Men på alla ställen finns det någon som utmärker sig genom att inte göra rätt och inte följa regelverket.Generellt sett har jag alltså förtroende för Arbetsförmedlingen. Jag är ganska säker på att man försöker få fram arbetsgivare, men jag tror också att det finns många fördomar i samhället mot just personer som har det tufft. Man tror att har en person en gång råkat illa ut, till exempel varit långtidssjukskriven, så kommer han eller hon inte att sköta sitt arbete. Där har vi ett viktigt arbete att göra med att ge människor en andra, tredje eller för den delen en fjärde chans.När det gäller är det en utredning som bereds, och där handlar det, precis som säger, om att höja stöden ännu mer. Enligt analys skulle det kunna riskera att slå ut ännu fler ordinarie jobb. Det är en fråga som vi tittar på, och det får vi återkomma till.Generellt sett tycker jag att det kanske finns lite för många lönestöd. Även detta tar upp. Det finns en mängd olika stöd och en mängd olika resurser, och det finns goda skäl att se över om det vi har är mest effektivt eller om vi kan förenkla det ytterligare så att fler arbetsgivare kanske blir intresserade av att anställa personer som har haft det svårt.