· H110103 · 2013-11-22 13:38:24 — har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att säkerställa att industrins behov av rådgivning, kontroll och tillsyn tillgodoses i och har en viktig roll i främjandet av en arbetsmiljö som förebygger ohälsa och arbetsolyckor. Traditionellt olycksdrabbade branscher prioriteras därför högt, inom både tillsyns- och informationsverksamheten. har effektiviserat sin verksamhet och sänkt sina driftskostnader väsentligt. Siffrorna visar att det utförs fler inspektioner per inspektör än . Också antalet krav i tillsynsbesluten har ökat, vilket tyder på att verkets arbete med urvalsmetoder för att identifiera de mest riskfyllda arbetsställena har gett resultat. För att göra rätt måste man också veta vad som förväntas. Informationsinsatser är därför ett viktigt komplement till tillsynsverksamheten. Genom öronmärkta satsningar med start har tillförts ca i nivåhöjning, främst för att utveckla de delar av verksamheten som handlar om information och kommunikation. utökas denna satsning med ytterligare i nivåhöjning. Syftet med informationssatsningen är att fler arbetsplatser ska stimuleras till ett effektivt arbetsmiljöarbete och nås av den kunskap som finns hos verket. Att genomför förändringar i sin organisation är inte konstigt. Det ligger i varje statlig myndighets uppdrag att bedriva verksamheten på ett så effektivt sätt som möjligt. Hur väljer att organisera sig bestämmer verkets ledning. Det centrala för regeringen är att myndigheten bedriver sin verksamhet på ett effektivt sätt som svarar mot dess uppdrag.Jag lämnade , i mina svar på de interpellationer som då debatterades, ytterligare exempel på insatser som görs såväl på lagstiftningsnivå som på myndighetsnivå.Jag vill avslutningsvis understryka att arbetsmarknadens parter har en viktig roll som pådrivare för bättre förebyggande arbetsmiljöarbete. Jag har därför nära kontakt med parterna i arbetsmiljöfrågorna och kommer att fortsätta att ta upp hur vi bäst kan samarbeta vidare för att främja en god arbetsmiljö som förebygger ohälsa och olyckor i arbetslivet.Min bedömning är att industrins behov av rådgivning, kontroll och tillsyn kommer att kunna tillgodoses. Jag tackar ministern för svaret. Vi kan se nu att regeringens hårda besparingar på slår hårt mot de norra delarna av landet. ska omorganiseras, inte för att arbetsmiljön är bättre utan för att man ska klara de ekonomiska målen.Norrbotten är den region där industrin expanderar som mest. Vi har den största tillväxten i hela landet. Gruvorna blir djupare, och brytningen blir mer avancerad. Dagbrotten blir bredare, och nya gruvor tillkommer med nya aktörer i både och . Storföretagen kör på, och mängder av företag - nya som gamla - växer med den tunga industrin. har vi en byggindustri som kommer att sysselsätta många i de omfattande samhällsomvandlingarna i Malmfälten.Herr talman! Det ser ljust ut för jobben och tillväxten i , men det gör det inte för arbetsmiljön. Många av jobben inom den tunga industrin är riskfyllt arbete. Därför gäller det att ha kunskap om hur man hanterar riskerna för att undvika olyckor. Ju mer man hanterar risker fel, desto farligare blir det.12 döda och 4 000 sjukskrivna - det är facit för anmälda arbetsplatsolyckor i , . Samtliga olyckor är kopplade till industrin eller till maskiner. inträffade 219 dödsolyckor i , som det i landet registreras upp emot 30 000 olyckor kopplade till jobbet med sjukfrånvaro som följd.Herr talman! Varje arbetsplatsolycka är ett misslyckande och en stor tragedi för anhöriga. Men det är viktigt att vi lär oss någonting av olyckorna och vad som orsakar dem. Vi vet att arbetsolyckor och ohälsa ofta uppstår på grund av att arbetsgivare och arbetstagare inte kan få råd från experter om hur de ska förebygga och lösa arbetsmiljöproblemen med bra rutiner.När regeringen kraftigt har minskat anslagen till begränsas den verksamhet som just nu är inriktad på att förebygga risker genom kontroll och tillsyn. måste återigen minskas med motsvarande 10 anställda. Till 2017 är man nere på endast 200 inspektörer. Jämförelsevis kan man nämna att det fanns 380 inspektörer år 2006.Arbetsmarknadsministern säger i sitt svar att bedömningen är att industrins behov kommer att kunna tillgodoses. Har ministern fört dialog med industrin om vad deras bedömning är av omorganisationen? Det har jag gjort, och bland andra gruvindustrin delar inte arbetsmarknadsministerns slutsatser.Min fråga till arbetsmarknadsminister är: Har arbetsmarknadsministern läst och tagit del av rapporten om den nya omorganisationen? Om svaret är ja: Kommer då arbetsmarknadsministern fortfarande att hävda att i sin nya organisation i fortsatt kommer att ha resurser för att bistå den tunga industrin samt den övriga industrin med nödvändiga tillsynskontroller? Kontrollerna ska då ske av inspektörer som är experter inom sitt område och som kan bistå industrins behov av rådgivande funktioner. Detta är såklart allvarliga och viktiga frågor som berör många. Många människor går till jobbet, och säkerhet och trygghet på jobbet är viktigt.Därför är det intressant att titta på siffrorna för hur utvecklingen har varit . Det som Socialdemokraterna framför som lösningen på problemen i vår arbetsmiljö, nämligen och och det sätt på vilket de vill organisera arbetsmiljön på, visar tydligt på en sak. Vi har provat det, och det gav dåligt resultat.Faktum är att om vi tittar på till exempel antalet dödsolyckor per arbetad timme i det här landet ser vi att det har minskat . Trots detta vill Socialdemokraterna tillbaka till den gamla modellen. Hur får ni det att gå ihop?Ni försöker bildsätta detta och säger att det har blivit värre. Jag undrar om ni har bjudit in till Bommersvik. Det här går ju inte ihop - siffrorna går inte ihop! Om man tittar på antalet arbetsolyckor med frånvaro per arbetad timme ser man att det har minskat med . Det är en minskning . Jag undrar: Vem är det som ni försöker bildsätta för? Handlar det om nomineringsperioder i facket eller någonting sådant? Vem är det som ni försöker bildsätta denna alternativa verklighet för?Siffrorna pekar positivt, nämligen på att dödsolyckorna minskar. Dödsolyckorna per arbetad timme minskar. Sjukfrånvaron på grund av olyckor minskar. Arbetsplatsolyckorna per arbetad timme minskar. Så ser verkligheten ut, och inte som den alternativa verklighet som nu målar upp. De personer som har jobbat med arbetsmiljöfrågor tror jag är väl medvetna om vilket viktigt jobb som utför. De vet också vilken tillgång har varit för att förebygga och se vad som orsakar ohälsa i arbetslivet.Herr talman! drar den märkliga slutsatsen att nedläggningen av har inneburit att antalet olyckor i arbetslivet har minskat. Med detta resonemang skulle man naturligtvis lägga ned också, för om man lägger ned myndigheter som sysslar med viktiga frågor som har med arbetslivet att göra får det tydligen effekten att de problem som de jobbar med försvinner. Riktigt så enkelt är det inte.Det försöker redovisa är att om man inte har en daglig och nära kontakt med den myndighet som ska vara med och bidra till att vi får ett hållbart arbetsliv får det negativa konsekvenser på ett regionalt plan. Det är klart att det är enkelt för en del personer som befinner sig i storstäder, där naturligtvis kommer att vara mycket mer närvarande, att säga att detta inte är något problem. Men den industri som finns uppe i är, precis som redogör för, en av de mest olycksdrabbade. Där finns också en stor förbättringspotential. Om man kan göra detta arbete ihop med dem som är proffs på frågan, nämligen och forskare, vill man såklart lyfta frågan.Min fråga till arbetsmarknadsministern utifrån den diskussion som vi har haft om arbetsmiljö är denna: Är regeringen beredd att satsa på för att minska arbetsolyckor och dödsfall ännu mer i ? Låt mig börja med att tacka för interpellationen. Jag har i tidigare svar på frågor och interpellationer redogjort för min och regeringens syn på arbetsmiljöpolitiken, och jag vet att också var med i debatten den 5 november.Men låt mig ändå, även om jag har sagt det tidigare, säga att det är regeringens ambition att arbetsmiljön på alla arbetsplatser ska vara bra. Vår arbetsmarknad ska präglas av goda villkor, trygga och bra arbetsmiljöer och ett starkt skydd för grundläggande rättigheter. I det här arbetet finns många parter. är en part. Det är en tillsynsmyndighet men också en informations- och kunskapsmyndighet. Att man nu gör en omorganisation och väljer att förändra strukturen är myndighetens lednings eget val. Regeringen eller jag som arbetsmarknadsminister bestämmer inte var olika lokalkontor ska finnas. Deras grunduppdrag är detsamma, men de väljer själva hur de organiserar sig.Som jag sade har regeringen tillfört extra resurser till verket för olika satsningar. Det handlar om både information och tillsyn. Man har också utvecklat information och kommunikation med särskilt fokus på de allra minsta arbetsplatserna. Det är ofta där som risker för allvarliga olycksfall finns, även om de såklart också finns på stora arbetsplatser. Regeringen kommer även att förstärka verkets resurser till kunskapsspridning.Det som den här frågan som jag fick av handlar om är hur man ska säkerställa att även och ska få del av detta. uppdrag ligger fast, men det är verkets egen ledning som bestämmer hur man organiserar sig. Tack, ministern, för svaret! Jag skrev min interpellation mot bakgrund av de förändringar som sker i och . Jag kan konstatera att verket har en ny strategisk plan, en ny styrmodell samt begränsade ekonomiska resurser. Det kommer att bli färre anställda på , och de kommer att hamna under större press. Följden kommer att bli färre inspektioner. Det kommer att bli svårare för skyddsombud och arbetsgivare att träffa och kalla på inspektörer vid behov.Eftersom man kan konstatera att arbetsolyckor och ohälsa ofta uppstår på grund av att arbetsgivare och arbetstagare inte kan få råd från experter om hur de ska förebygga och lösa arbetsmiljöproblem med bra rutiner blir jag mycket orolig över den nya organisation som träder i kraft efter årsskiftet.Ett av förslagen är att använda ett matematiskt synsätt och en metod där antalet inspektörer ska beräknas på hur många arbetsställen som finns med fler än fem anställda inom regionen. Det kan då betyda att nuvarande 36 inspektörer från och norrut kan bli 23-25 stycken. drar man ned antalet jurister och administratörer som är till hjälp så att inspektörerna lättare kan vara ute på besök och tillsynskontroller.Herr talman! har en stark tillväxt och stora behov inom arbetsmiljöområdet. Då blir det svårt att möta efterfrågan från vår tunga industri och det framtida byggandet i när det gäller besök och rådgivning. Det bekymrar mig oerhört mycket när jag ser att tanken är att man ska ha allmäninspektörer och som ska kunna lite om väldigt många arbetsplatser, vilket med säkerhet kommer att göra att kvalificerad kompetens försvinner när den behövs som bäst.Det finns många branscher där det är absolut nödvändigt med experter för att bedöma och fatta rätt beslut. En sådan bransch är gruvnäringen. Gruvkompetens för en arbetsmiljöinspektör går i huvudsak inte att läsa sig till. Den kunskapen får man genom många års erfarenhet från gruvor samt genom många besök vid gruvorna och samtal med arbetsgivare, fackliga organisationer och i huvudsak med skyddsombud och huvudskyddsombud.Herr talman! Detta synsätt är cyniskt. Enligt flera av föreskrifter krävs det för vissa arbetsmoment en flerårig kompetens innan man bedöms klara jobbet fullt ut och kunna göra rätt bedömningar och fatta rätt och säkra beslut.Som exempel kan vi ta gruvnäringen. Skrotning och säkring av berg är ett av de viktigaste jobben för att göra gruvan säker och för att vi ska kunna ha underjordsgruvor. Det krävs erfarenhet innan man bedöms som färdig skrotare. Vad händer om en erfaren skrotare drar linan och stänger området för att han bedömer det som farligt? Ska då en inspektör som kanske aldrig har jobbat med gruvindustrin bedöma vilka åtgärder som behöver vidtas innan man öppnar området för produktion igen? Detta faller på sin egen orimlighet.Hur kan vi försäkra oss om att det kommer att finnas expertkompetens när den behövs som bäst? Jag vill tacka som gjorde ett fantastiskt inlägg som stärkte tesen att det inte finns någon korrelation mellan nedläggandet av och att siffrorna har blivit bättre. Det bevisar också en annan sak, nämligen att det inte finns någon korrelation mellan existens och att arbetsmiljön pekar i en positiv riktning. En korrelation funkar ju inte bara åt ena hållet utan åt andra hållet också.Det vi har gjort är inte att vi har förbjudit folk att forska om arbetsmiljö, utan vi har sagt att den forskningen ska bedrivas där forskning bedrivs, nämligen på våra högskolor och universitet. Det är där forskning bedrivs i det här landet.Vi har inte kunnat se någon negativ utveckling på arbetsplatsolyckorna eller på dödsfallen. Per arbetad timme har det blivit bättre. Antalet dödsfall per arbetad timme har kraftigt reducerats. Andelen sjukfrånvaro på grund av arbetsplatsolyckor har minskat kraftigt som antalet arbetade timmar ökar.Det vill Socialdemokraterna sätta emot och säga att det är åt skogen och att de vill göra som de gjorde . Men den logiken hänger inte ihop. När utvecklingen är positiv kan man inte dra i nödbromsen och backa. Det är ett helt felaktigt sätt att bedriva politik på.Var snälla och håll er till fakta och till den statistik som finns från . Jag ska informera om en användbar sida. Den heter och är . I officiella rapport står det att antalet anmälda arbetsskador ökade . Antalet går alltså upp. Vidare står det att även anmälda arbetssjukdomar ökade. Antalet går upp där med, alltså. Andelen dödsolyckor minskade, står det också. Dödsolyckorna går alltså ned och blir färre.Men vi är inte nöjda. Vi tycker inte att det är bra att människor dör på jobbet, även om det är färre . Vi tycker att det är för djävligt, rent ut sagt, att människor går till jobbet och aldrig mer kommer tillbaka. Därför vill vi att de fackliga företrädarna och arbetsgivarna ska kunna få stöd i sitt arbete genom Arbetsmiljöverket.Vi tror också att en framgångsfaktor för ett bra arbetsmiljöarbete har varit att det har funnits ett arbetslivsinstitut som har varit proffs på frågan och som har varit en stor tillgång för skyddsombuden. Jag vet inte om eller arbetsmarknadsministern har erfarenhet av att jobba som skyddsombud, men jag har en viss erfarenhet av det - den är visserligen nu - och jag känner många som har varit aktiva som skyddsombud och som är det fortfarande. De beskriver hur bra den här databasen och den forskning som bedrevs faktiskt var.Sedan kan forskning naturligtvis bedrivas utspritt, men jag vet att det finns bra incitament för att ha den på ett och samma ställe. När vi pratar om att vi har en nollvision och vill åstadkomma noll dödsfall på arbetsplatserna är det arbete som gör viktigt. Då är det viktigt att de finns på regional nivå och inte bara i . Jag återgår till interpellationen och frågan som har ställt till mig, nämligen om och . Vad är det som avgör vad som är en bra arbetsmiljö i en gruva i , i en industri i eller på ett kafé i ? Det är såklart många faktorer. Arbetsgivaren har huvudansvaret för att upprätthålla en god arbetsmiljö men ska också göra det i samverkan med parterna. Det var just samverkan och samarbete som vi talade en hel del om och som är enormt viktigt. har en viktig uppgift när det gäller tillsyn men också information och kunskapsspridning.I debatten kan det nästan låta som att det är och inte som är nedlagt. Så är inte fallet. arbetar och har större anslag än de hade 2009. De har gjort en omorganisation. Hur den ser ut ansvarar verkets ledning för, men uppdraget ligger fortfarande fast. Jag tror, som sagt var, att samverkan mellan parterna och såklart det tydliga arbetsmiljöansvaret för arbetsgivarna också är viktiga att poängtera i debatten, inte bara eventuella institut som har lagts ned. Tack, ministern, för svaret! Jag funderar över precis det som uttrycker, nämligen att varje dödsolycka, olycka eller arbetsskada är ett totalt misslyckande. Det är det det handlar om. Att antalet dödsolyckor sedan har sjunkit tillfälligt på vissa ställen innebär inte att arbetsmiljön har blivit mycket bättre. Om det nu är som man hävdar, att arbetsmiljön har blivit mycket bättre, varför är det då svårt för regeringen att säga att vi ska ha nolltolerans mot dödsolyckor? Varför är det svårt att säga det?Jag tror helt enkelt att vi har fått förklaringen här . Vi vet att det successivt kommer att bli färre inspektörer, färre inspektörer med expertkompetens som kan gå in och bedöma. Vi vet också att skyddsombudens anslag har minskats rejält sedan man lade ned . När man hänvisar till parter undrar jag varför man har tagit bort anslagen när man visste att de även utbildar skyddsombuden.Jag kan bara konstatera att vi behöver en ny regering som tar arbetsmiljön på allvar, som ger goda förutsättningar för ett långt och hållbart arbetsliv, ett arbetsliv som gör att man kan jobba fram till befintlig pensionsålder och som ger förutsättningar för en värdig pension utan förslitningsskador och arbetsrelaterade sjukdomar. Varje olycka med dödlig utgång är en olycka för mycket. Ingen ska behöva gå till jobbet för att sedan aldrig komma hem till en familj som väntar. Det är en gemensam målbild för oss alla här inne i kammaren.Men Socialdemokraterna gör det alldeles för enkelt för sig när de kopplar samman arbetsmiljöarbete och antalet dödsolyckor med resurserna till . Frågorna är mycket mer komplexa. Om antalet dödsolyckor bara beror på resurserna till undrar jag varför dödsolyckorna ökade under vissa år när Socialdemokraterna hade makten. dog 65 personer, 2001 dog 61, 2002 dog 65, 2003 dog 56, 2004 dog 57 och 2005 dog 68. Jag vill inte diskutera att ett visst politiskt parti har ansvar för att de här personerna dog . 2009 uppmättes dock det lägsta antalet dödsfall ; det var 41 dödsolyckor . Jag menar att det är att göra det alldeles för lätt för sig när man bara kopplar ihop anslag och dödsolyckor, vilket har gjorts i debatten . Varje person som dör i arbetslivet, herr talman, är en person för mycket. Därför är det viktigt att är spetsigt och gör det verket ska göra med tillsyn, kunskap och information men också att parterna samarbetar väl om dessa frågor.