· H010197 · 2013-01-24 13:28:12 — Per har frågat finansministern om han avser att verka för att de svenska utsläppsrätter, så kallade AAU:er, som blev över från Kyotoprotokollets första åtagandeperiod inom FN:s klimatsystem makuleras. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.Frågan om överskottet av AAU:er måste ses i sitt internationella sammanhang. AAU-systemet är en av grundbultarna i Kyotoprotokollet, och Kyotoprotokollet är en text som är tillagd till . Det stora globala överskottet vad gäller dessa utsläppsrätter som har uppstått efter första åtagandeperioden har dock skapat ett stort trovärdighetsproblem för den internationella klimatregimen. Inför de avslutade klimatförhandlingarna i fanns en tydlig skiljelinje mellan de länder som ville behålla sina överskott för att kunna sälja dessa och de länder som ville att hela överskottet skulle annulleras. Detta dödläge kvarstod intill sista förhandlingsdagen, sista förhandlingstimmen och nästan och riskerade att stjälpa möjligheterna för att över huvud taget komma överens om en andra åtagandeperiod. Jag vill här göra en parentes och säga att detta var väldigt viktigt för särskilt de fattiga länderna, eftersom det i Kyotoprotokollet finns regler om klimatprojekt i fattiga länder som de var angelägna att hålla kvar.Därför är det mycket glädjande att stå här och kunna säga att vi lyckades få en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet på plats i förhandlingarna i , tack vare en enorm insats av alla förhandlare. Vi lyckades hitta en lösning som i praktiken neutraliserar det stora globala överskottet och säkrar miljöintegriteten . Vi lyckades få säljarländerna att acceptera detta genom att enbart begränsa inköpen och användningen, inte försäljningen. Vi lyckades tydliggöra miljöintegriteten genom att få alla potentiella köparländer att lova att inte köpa överskott för att möta sina åtaganden. Dramatiken kvarstod in i sista stund då det qatariska ordförandeskapet till slut lyckades manövrera ut de länder som ändå ville stoppa överenskommelsen om hela Dohapaketet. EU och hade en stor del i denna bedrift. Vi var förhandlingsbara. Vi var konstruktiva. Därför lyckades det.Nu till det svenska överskottet. kommer mycket riktigt att få ett betydande överskott av FN-utsläppsrätter, AAU:er, efter första åtagandeperioden. Exakt hur stort överskottet blir kommer att kunna fastställas först när all utsläppsstatistik är verifierad och avräkningen mot Kyotoprotokollet sker. Detta ska enligt Kyotoprotokollets regler ske med avslut . Regeringen kommer att återkomma till med hur man föreslår att genomföra denna avräkning. Jag har vid upprepade tillfällen sagt att regeringens avsikt är att hantera överskottet av AAU:er på ett sätt som inte innebär några nettoökningar av utsläppen i andra länder. Det får inte råda någon tvekan om att de genom svenska folkets ansträngningar genomförda utsläppsminskningarna i ska ge en effekt på klimatet och inte ge utrymme för utsläppsökningar någon annanstans. Vårt överskott har kommit genom att vi i har sänkt våra utsläpp mer än vad man trodde när vi fick våra utsläppsrätter, och det är alltså denna överskottsdel vi diskuterar i detta sammanhang. Jag ska också säga att det enligt de europeiska reglerna inte är tillåtet att använda dessa utsläppsrätter. Jag vill tacka ministern för svaret. Även jag gläds åt de framsteg - de var små, men de var ändå framsteg - som gjordes på klimatmötet i , bland annat just det klimatministern nämner om en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet på plats. Jag gläds inte minst åt att man kom överens om att de överblivna utsläppen från Kyotoprotokollets första period, det som kallas för AAU:er, inte ska köpas och användas av tyngre aktörer. Därmed borde det enligt min uppfattning också vara väldigt lätt för miljöministern och regeringen att klart och tydligt här deklarera hållning som enskild nation, var vi står i frågan. Är vi beredda att föra utsläppsrätterna vidare till andra parter genom försäljning eller på något annat sätt? Eller är vi för att ensidigt, på svensk nivå, annullera dem så att de inte används? Det är ett besked jag tror att väldigt många skulle uppskatta att få från regeringen. Tyvärr får vi inget besked från regeringen, inte heller i det svar som kom från ministern. Jag kan notera att det alltid tycks finnas skäl att vänta till med att ge beskedet. Förut handlade det om att vi skulle invänta de internationella förhandlingarna i , och när de är avklarade handlar det om att vi måste invänta att man har beräknat exakt vad utsläppsnivåerna kommer att hamna på. De ska bli verifierade, vilket inte ska ske . Jag har lite svårt att se anledningen till att man ska avvakta andra aktörer och avvakta vad som händer internationellt. Det går faktiskt för att redan nu klargöra att vi oavsett vad siffran blir inte kommer att använda dem eller föra dem vidare till andra länder. Jag skulle verkligen önska att regeringen kunde ge ett klart och tydligt besked en gång för alla. Kommer vi att föra dem vidare, eller kommer vi inte att göra det? Det är nämligen ganska avgörande för hela den svenska klimatpolitiken hur frågan hanteras. För mig är det en väldigt märklig tanke att över huvud taget tänka sig att föra dem vidare. Det handlar om alla de minskade utsläpp medborgare och svenska företag har stretat ihop genom en lång rad olika åtgärder. Det är kloka investeringar, ändrade vanor, smartare inköpsval och mycket annat som har lett till att vi faktiskt har kunnat minska utsläppen i - och göra det på ett väldigt klokt sätt. Det har skett inte minst genom ekonomiska styrmedel, som bland annat var med och kämpade igenom i den förra regeringen.Om man skulle, mot vår vilja, gå vidare och föra utsläppen vidare till andra länder, genom försäljning eller på annat sätt, skulle det resultera i att vi trots allt det arbete svenska medborgare och företagare har gjort inte skulle få någon effekt på klimatet. De utsläppen skulle i stället bara flyttas över till ett annat land, där de skulle få samma negativa klimatpåverkan. Jag tror att det tyvärr är djupt demoraliserande för hela klimatarbetet att man inte får något svar på frågan. Varför ska jag kämpa med att cykla till arbetet, äta mindre kött eller isolera mitt hus om jag inte kan vara säker på att de klimatutsläpp jag därmed minskar faktiskt kommer att ge en effekt på klimatet utan kanske bara flyttar till ett annat land? Jag noterar också att såväl myndigheter som andra aktörer väldigt gärna har velat ha ett besked på detta område. har kritiserat bristen på tydlighet från regeringens sida. Många aktörer från miljörörelsen, och andra har länge efterfrågat ett tydligt svar på frågan. Jag är glad att miljöministern säger sig ha för avsikt att hantera överskottet av utsläppsrätter så att det inte innebär några nettoökningar av utsläpp i andra länder. Jag vill dock gärna ha ett förtydligande av vad det innebär. Är det möjligt att sälja utsläppsrätterna och ändå åstadkomma att det inte blir en nettoökning? Om det inte är möjligt, varför inte redan nu tydligt deklarera att kommer att annullera dem, att vi inte kommer att använda oss av dem, att de kommer att försvinna och att de svenska utsläppsminskningarna kommer att få effekt för klimatet? Jag vill tacka Per för den viktiga interpellationen, och jag tackar miljöministern för svaret. , du och jag var på klimatförhandlingarna i båda två. Jag läste i tidningarna hur du kommenterade resultatet - tillkortakommandet - i . En gång sade du att vi går mot en fyra graders temperaturhöjning i världen. Du hänvisade förstås till den stora rapport som kom från . Skulle jordens temperatur höjas med fyra grader kan vi konstatera att den form av civilisation vi nu lever i blir ett minne blott. Man kommer inte att kunna leva på stora delar av jorden. Det är en utveckling ingen av oss vill ha. Därför måste alla länder och alla sektorer göra sitt yttersta för att vi ska få ned utsläppen.Per tar i interpellationen upp det faktum att har ett överskott på utsläppsrätter som motsvarar lite mer än de årliga utsläppen totalt sett i . Överskottet motsvarar ungefär . Vi har varit duktiga på att minska utsläppen i . Inte minst den energiöverenskommelse som ditt parti, , och mitt parti var med och bidrog till har bidragit till en stark framväxt av förnybar energi och stora minskningar av fossil energi och därmed stora minskningar av utsläpp av växthusgaser. Skulle det vara så att väljer att sälja överskottet av utsläppsrätter skulle allt det goda arbete vi har klubbat i denna församling och som alla svenskar gör för att rädda klimatet bokstavligen gå upp i rök. Det är därför det är så viktigt att regeringen klargör att man inte tänker använda överskottet. kom med ett sådant klargörande . De sade: Vi kommer inte att använda vårt överskott av utsläppsrätter; vi annullerar det. Det är det vi vill att den också ska göra. Jag tycker om att debattera klimatpolitik med dig, , men vi vet att det är som bestämmer över just denna fråga.Den 14 december 2010 sade till tidningen att överskottet representerar ett betydande ekonomiskt värde. Det är precis det som oroar mig, att det finns andra krafter i regeringen som vill göra något helt annat med överskottet. Jag tror nämligen att inte vill använda sig av överskottet. Jag tror att vår miljöminister har förstått vidden av problemet med det stora överskottet av utsläppsrätter. Det är därför som jag, Per , miljörörelsen, vi från miljö- och jordbruksutskottet samt kräver ett förtydligande från regeringen. Vi kräver att regeringen säger som till exempel har gjort: Vi använder inte överskottet. Vi annullerar det. När kommer ett sådant besked, ? Jag skulle vilja tacka Per för interpellationen. Jag tycker att det är väldigt viktigt att vi diskuterar de här frågorna.Jag måste säga att jag blir väldigt glad när jag noterar, som Per säger, att vi har minskat utsläppen i och att vi har gjort det på ett klokt sätt. Också , som har anslutit sig till debatten, säger att vi har minskat utsläppen i och att energiöverenskommelsen har bidragit till det. Jag delar alldeles självklart den uppfattningen.Väldigt ofta när vi diskuterar frågor som rör klimat, klimatförhandlingar och de olika egentligen väldigt tekniska frågorna har vi inte bara den nationella plattformen att ta hänsyn till. Vi har också den internationella plattformen att ta hänsyn till. Både Per och har varit med vid klimatförhandlingstillfällen, kanske inte ända till sista stunden, och sett hur förhandlingarna går till.Sverige har spelat en viktig roll som medlare och brobyggare mellan olika förhandlingsgrupper. Jag är angelägen om att vi ska kunna fortsätta att spela den rollen.Den här gången, i , gällde det särskilt två områden. Det ena handlade om loss and damages, alltså långsiktiga klimatförändringar i fattiga länder. Där fick jag gå in och förhandla för EU-sidan , beroende på att långsiktigt har gjort ett gott arbete på området men också för att jag kände de andra förhandlarna.När det gäller Kyotoprotokollet har vi spelat en oerhört viktig roll, först genom att vi fick de nordiska länderna med på att vi absolut skulle arbeta för att ha en andra åtagandeperiod och att det i ett nästa steg också blev EU:s position.I det här sammanhanget är frågan om FN-utsläppsrätter en väldigt viktig del av förhandlingarna runt KP2. Vi vet att det finns olika ländergrupperingar som har helt olika åsikter om funktionen av dem. Det finns några som just precis som vi alla tre, tror jag, tycker, att det här handlar om miljöintegritet i stor utsträckning. Men det finns också de som tydligt ser det här som en nationell tillgång i budgeten. Till exempel är det några av de nyare medlemsländerna som har den åsikten och också de länder som har anslutit sig till KP2 som inte ingår i EU-sfären, till exempel , och Ryssland.Det stod och vägde i förhandlingarna. Hade vi inte löst ut AAU-frågan hade vi inte heller haft KP2. Det var högljudda förhandlingar till och med den , den sista timmen, med alla länderdelegationer i rummet, EU-delegationerna i mittgången och världens tv-kameror runt omkring - en oerhört dramatisk situation. sade: Hämta ! Hon måste vara med. har en viktig roll att spela här. Hade vi varit själva och sagt att vi sakar alla våra kort före förhandlingen hade vi inte kunnat vara aktiva i förhandlingsspelet. Jag tycker att det är en viktig dimension som vi borde ta in i den här diskussionen. Det verkar som att miljöministern och jag har lite olika syn på hur man bäst hanterar internationella förhandlingar. Jag tror att det bästa man kan göra är att vara ett gott föredöme, att vara så tydlig som man bara kan nationellt, att gå före och minska utsläppen, att vara en garant för att utsläppen inte kommer att ske någon annanstans och att på alla sätt visa att man gör så mycket som man bara har möjlighet att göra. På det sättet kan man också få andra att vilja ta liknande steg.Vi kan diskutera fram och tillbaka kring om den här strategin fungerar eller inte. Men ponera att den skulle fungera på det sätt som miljöministern säger. Då borde frågan i det här läget vara avgjord, för nu har ju frågan om utsläppsrätterna inom det internationella samfundet klubbats i . Vi har bestämt hur de ska hanteras.Alla de länder som är potentiella köpare har redan sagt att de inte är intresserade av att köpa och använda utsläppsrätterna, så den frågan är ändå avförd från förhandlingarna. skulle inte riskera, om man nu ser det som en risk, att minska sitt förhandlingsutrymme om vi skulle vara tydliga och deklarera att vi inte tänker sälja de utsläppsrätter som vi har arbetat ihop.Jag håller med miljöministern om att vi självklart måste ha det internationella perspektivet. Det är jätteviktigt att inte bara ha ett nationellt perspektiv. Men på vilket sätt skulle det störa det internationella perspektivet nu när den här frågan är avgjord, när vi har beslutat om att gå in i en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet om deklarerade att vi inte tänker sälja de utsläppsrätter som vi har samlat ihop? Jag tror precis tvärtemot miljöministern att bristen på besked från länder som riskerar att minska förtroendet för den överenskommelse som slöts i Doha.Om man nu hävdar att AAU:erna, som de kallas, är värdelösa, vad är det då som hindrar att ett land som säger att de inte ska säljas? Om vi inte kan säga att de kan annulleras, om vi nu hävdar att de inte har något värde, är det klart att det föder misstänksamhet, föder frågan: Vad är anledningen? Vad är det som gör att vill hålla på dem i bakfickan?Så länge som inte tydligt klargör att man tänker annullera sina utsläppsrätter föder man en osäkerhet kring om avtalet verkligen kommer att gälla, om värdet på utsläppsrätterna faktiskt kommer att vara noll.Den osäkerhet som bidrar till tycker jag är extremt olycklig. Det är dags att redan nu sluta upp med att ge utrymme för sådana spekulationer i den internationella debatten och i stället vara så tydliga som vi bara kan vara, och det kan vi vara genom att deklarera att vi inte under några omständigheter kommer att använda oss av de upparbetade utsläppsrätterna, AAU:erna.Jag vill fråga miljöministern varför den och miljöministern vill medverka till en sådan utveckling. Varför vill man ens riskera att det blir spekulationer kring om avtalet kommer att hålla? Varför ska kvarstå som en potentiell säljare av utsläppsrätter?Vi har hört, både i den här debatten och tidigare, att de som vi står tillsammans med i den här frågan är , , och . Det är dessa länder som tillsammans med har stora överskott av utsläppsrätter som det finns möjlighet att sälja. Jag kan inte se varför hellre vill stå tillsammans med , och än att ställa sig på samma sida som bland annat och som deklarerar att man inte ska sälja sina utsläppsrätter. Det är inte ett sammanhang som vi vill vara i, enligt min uppfattning.Jag har från början ställt interpellationen till just för att konsekvent har vägrat att svara på frågan hur vi ska hantera utsläppsrätterna. Tvärtom har han öppnat genom att säga att det är ett stort värde som utsläppsrätterna består i och talat om att man ska kunna använda dem i internationella förhandlingar och så vidare. Därför är det beklagligt att inte ville ta den här debatten. Det skulle ha varit ännu bättre. Men jag skulle gärna vilja att miljöministern här och ger ett så tydligt besked som möjligt i frågan: Ska vi sälja utsläppsrätterna eller inte? Jag sade tidigare att vi i har varit duktiga på att minska våra utsläpp, och det tycker jag verkligen. Det har främst att göra med saker en bra bit tillbaka i historien. Jag nämnde tidigare den energiöverenskommelse som både och var med om att sluta i slutet av 90-talet.Det handlar om införandet av koldioxidskatten 1991. hände det dock något. har koldioxidskatten höjts med . Det är nästan ingenting om man ser tillbaka i historien. hände det som sagt något. Det var val, och den borgerliga regeringen tog över. Man har inte fortsatt med de effektiva styrmedel som man grundlade tidigt i Sverige.Klimatinvesteringsprogrammet är ett annat exempel. Det var en stor fond varifrån kommuner, landsting och småföretag kunde söka pengar till lokala klimatinvesteringar för att minska sina utsläpp.Låt mig kommentera det miljöministern tog upp om överenskommelsen i . Visst är det bra att till exempel , och har sagt att de inte ska köpa några utsläppsrätter. Saker och ting kan dock ändras. var det val i , och man har fått en ultrakonservativ premiärminister som är tämligen ointresserad av klimatfrågor. Därför är det viktigt att enskilda länder går före och säger: Vi kommer inte att använda oss av vårt överskott. har redan gjort det, och borde självklart också göra det.Det är lite symtomatiskt att miljöministern varken svarar på mina eller Per frågor utan berättar en massa andra saker. Det är visserligen intressant att lyssna på, men det vi vill ha svar på är när regeringen kommer att lämna besked om vad man ska göra med överskottet av utsläppsrätter. Det står tydligt i det interpellationssvar som ni förhoppningsvis båda två har läst att inte ska hantera överskottet av AAU:er på ett sätt som innebär nettoökningar av utsläpp i andra länder. Det är ett klart besked.Det andra klara beskedet är att så länge jag är miljöminister tänker jag inte sätta på läktaren och saka alla kort i förhandlingsspelet innan förhandlingarna ens har börjat. Även om jag är glad över att vi fick en principöverenskommelse om KP2 på plats i återstår de tekniska detaljerna, hur statistiken ska hanteras och hur man ska räkna fram och tillbaka. Då är det oerhört viktigt att vi är spelbara. Jag vet inte hur ni gör när ni spelar spel med ungar och vänner , men jag vill gärna vara med till finalen och kunna påverka. Det är grunden till detta ställningstagande.Jag hoppas att ni vet att den europeiska klimatregleringen som vi tog i klimatpaketet förbjuder medlemsländerna att använda och tillgodoräkna sig dessa i den europeiska statistiken. Det är där de verkliga utsläppen finns och räknas ned, för EU:s hantering av dessa frågor, EU:s klimatmål, är mycket tuffare än de mål vi har inom EU-systemet.Vidare hade vi debatter om detta när vi skulle fastställa den svenska positionen. I det sammanhanget ville ni att vi skulle annullera utsläppsrätterna och gå före. Vi skulle inte vara med. Men den verkliga förhandlingen handlade inte om annullering eller inte utan om hur man kan begränsa användningen av de överblivna utsläppsrätterna. De betyder visserligen mycket i den globala klimatdiskussionen, men debatten och förhandlingarna handlade om huruvida vi kan begränsa det på säljarsidan. Det var här den stora striden stod. Och om detta inte fungerar, kan vi då göra något smart för att begränsa användningen på inköpssidan?Det smarta blev att EU tillsammans med en grupp länder kom överens om att vi gör på detta vis. Den svenska förhandlingsdelegationen var mycket aktiv. Detta innebar att de länder som hade med sig sina förhandlingspositioner inte kunde godkänna någonting under klimatförhandlingarna om de fick begränsningar på sin säljarsida, det vill säga att inte få ta med sig de överblivna utsläppsrätterna och sälja dem.Hade vi spärrat där hade en grupp länder åkt hem. Vi hade inte haft arbetsplaneringen för den nya klimatregleringen, vi hade inte haft KP2, vi hade inte haft loss and damages för de fattiga länderna eller något av det som vi ändå fick på plats i . Begränsningarna på inköp på köparsidan gjorde att vi kunde lösa problemet i praktiken och ändå ha denna grupp länder kvar i förhandlingarna.Det är precis detta jag menar med att inte sätta sig på läktaren utan bidra till ett bättre klimat i världen och en internationell klimatreglering. Tyvärr ägnar sig ministern åt att förvirra debatten i stället för att ge klara och tydliga besked. Hon säger att om vi inte kan medverka i några internationella förhandlingar kan vi inte ha någon framskjuten position. Jag håller med om det. Jag har inte sagt att vi inte ska kunna diskutera hur man använder dessa utsläppsrätter, AAU:erna, på internationell nivå.Men det min interpellation och denna debatt handlar om är hur ska hantera sina egna utsläppsrätter, om vi ska sälja eller behålla dem. Det påverkar inte på något sätt hur andra länder väljer att agera med sina utsläppsrätter. Detta regleras genom det internationella avtal som slöts i Doha.Det här är bara ett sätt att försöka förvirra och försvåra förståelsen för denna debatt.Jag ställde en tydlig fråga i mitt första inlägg. Låt mig repetera den så kan miljöministern kanske ge ett svar.Miljöministern säger att det inte ska innebära några nettoökningar av utsläppen i andra länder hur vi hanterar våra AAU:er. Kan man kombinera det med försäljning från sida? Kan vi sälja våra utsläppsrätter på ett sätt så att det inte ger några nettoökningar av utsläppen i andra länder? Det borde vara lätt för miljöministern att svara på, så kan jag få ett svar? Innebär detta, alltså ingen nettoökning av utsläppen i andra länder, att kan sälja utsläppsrätterna eller inte? I en interpellationsdebatt är det sjyst att gå igenom fakta. Det är viktigt för dem som deltar och lyssnar. Det är anledningen till att jag ibland tar mig tid till det och inte bara talar i populistiska termer.När det gäller överskotten har tydligt sagt att vi inte ska hantera dem så att det ger nettoökning av utsläpp i andra länder. Det är ett klart och tydligt besked.Sedan är det ett sakfel. samlades , och på en tvådagarskonferens för att se hur de ska slutföra förhandlingarna om de tekniska frågorna i Kyotoprotokollets andra period. Det är precis därför som vi inte ska saka våra kort utan vara med och förhandla till slutet och göra allt vi kan för att miljöintegriteten ska bibehållas i detta sammanhang. Vi ska ha vår traditionella roll av medlande och mäklande som vi har haft och hjälpts åt med och som jag hoppas att vi fortsätter att hjälpas åt med i de internationella förhandlingarna.Det här handlar om överblivna utsläppsrätter från FN:s sida på 13 gigaton. Det är 250 gånger mer än de svenska nationella utsläppen, grovt räknat. Det är mycket, och det är därför viktigt att vi får denna fråga att landa bra så att miljöintegriteten bibehålls. del av detta är mindre än en halv procent. Därför är vår viktigaste roll dels att vara aktiva och visa vägen framåt genom praktisk politik inom landet och utsläppsminskning i kombination med stabil ekonomi som visar att det går, dels att bibehålla våra relationer och vår förhandlingsmöjlighet. Så tänker jag jobba.