· H110163 · 2013-12-18 11:31:44 — Jag tror att alla talare har tagit upp och illustrerat olika aspekter av den grundläggande situation som råder i denna region. Den historiska bakgrunden kan vi ägna betydande tid åt, och den är alls inte okontroversiell när man ska skriva historia, men det råder nog inga större meningsskiljaktigheter när det gäller beskrivningen av den situation som vi har att hantera. Det kan handla om kvinnornas situation, om vattensituationen och om situationen humanitärt likväl som politiskt i . Allt detta tillhör bilden och den fortsatta bosättningsexpansionen som ju har varit rätt betydande också under den senaste tiden.Den enda möjligheten som vi har att gå framåt är ett fredsavtal. Mitt i allt detta är det förhoppningsfullt att fredssamtal nu pågår under amerikansk ledning. Som sade har de nu nått ungefär halvvägs, åtminstone tidsmässigt. Det sker under djup sekretess, och det är alldeles utomordentligt att det sker under djup sekretess, för detta är kontroversiellt. Det finns, som sade, starka krafter på den palestinska sidan som motsätter sig detta. Vi vet, av att vi följer den israeliska politiska debatten, att det djupt inne i den israeliska regeringen finns de som är fundamentalt emot de här fredsförhandlingarna. Det förutsätter sekretess, men ett avtal, om det kommer fram, är det de ansvariga politiska ledarna på bägge sidor som ska föra till ett godkännande genom folkomröstningar och på annat sätt.Sedan, det diskuterade EU:s utrikesministrar i i går, ska vi alla göra vad vi kan för att hjälpa till att förverkliga detta avtal under de år som kommer. Lätt kommer det inte att bli. Jag kan hålla med om så gott som allting som har sagts under denna debatt och säga att vi bara kan göra vissa begränsade saker inom ramen för den situation som råder.Det kan röra dem som sitter i fängelse. Där kan vi nu få in i processen i FN:s kommission för mänskliga rättigheter. De ska vara med i , och det är positivt.Jag vill gärna säga till att jag håller med honom om att detta inte ska leda till kompensation med någonting annat. Så vill jag inte se det, men jag tycker heller inte att man kan exkludera från en gruppering som framför allt handlar om administrativa saker och om att hantera vissa röstsaker.Diskussionen om MR-frågor på ockuperat område och i övriga sammanhang för vi framför allt inom EU och i , inte i de mer administrativa grupperingarna.Jag är inte den som kan ge någon prognos när det gäller om fredsförhandlingarna kommer att lyckas eller inte. Det är egentligen inte intressant om det är 5, . Det intressanta är att vi måste satsa allt vi har på att det lyckas, för konsekvenserna av ett misslyckande kommer att bli mycket allvarliga.Alla allvarliga situationer som har beskrivits i inläggen kommer att bli värre än . Bosättningar, motsättningar i , motsättningar i , problem för mänskliga rättigheter och vattensituationen - allt kommer att förvärras.Det kommer att skapa en mer akut situation såväl för säkerhet som för palestiniernas säkerhet och rättigheter. Därför är ett mycket starkt stöd för de amerikanska ansträngningarna viktigt, och det har vi uttalat från EU:s sida.Jag går inte in på alla detaljer som ni har tagit upp av den enkla anledningen att jag inte har något skäl att rikta någon invändning mot det som har sagts. Jag säger bara att allt stöder den grundpolitik vi har, nämligen att försöka åstadkomma det fredsavtal som skapar förutsättningar för att hantera de olika utmaningar som beskrivits så väl av samtliga som deltagit i denna debatt än så . Jag måste säga att i det här fallet utmärker sig som sansad jämfört med den hysteriske . Han for upp här och gjorde utfall mot oss som på ett sansat sätt försöker prata om vattensituationen och de utsatta människorna i och Palestina.Frågan är vad åt till frukost. Kan det ha varit taggtråd? Han nämner inte vattenbristen, och han nämner inte den förbannade muren som skär igenom palestinska samhällen.Det är apartheid, det vill säga åtskillnadspolitik, som utövas av israelerna. Palestinierna får lägre löner, om de ens får ett jobb. De får förnedra sig genom att stå i kö vid checkpoints. Det är de som blir utsatta.Sedan finns det människor - israeler - som också lider av denna konflikt. Det finns många i som givetvis vill ha en fredsförhandling, men det finns tyvärr också israeler och ledamöter i som inte vill ha en fredsförhandling. De motsätter sig det, och därför kommer vi ingen vart. Vi måste följaktligen flytta fram positionerna.Jag är glad att det är som för talan just nu och inte . Men jag skulle bli ännu gladare om vi hade en utrikesminister som aktivt verkade ännu mer för det han står här i talarstolen och säger, nämligen att vi måste jobba för att fredsförhandlingen ska fortsätta, komma i gång och få en lösning.Jag talade om vattnet därför att det är ett stort problem. Människor lider på grund av att de inte får vatten. Bosättarna tar dricksvattnet från palestinierna och beduinerna så att de inte får vatten att dricka och inte kan rengöra sina nyfödda barn. Men de får se när ockupanterna vattnar sina gräsmattor. Jag tycker att det är fruktansvärt. Jag ska också kort kommentera inlägg. Jag måste säga att det är mycket märkligt att i affekt gå upp och häva ur sig en massa saker som egentligen inte hör till frågan, nämligen palestiniernas situation, och att som vanligt försöka lägga dimridåer och hitta andra saker. Det är nästan inte värt att bemöta. Det blir en mycket märklig diskussion.Jag ska gå in på det som egentligen är kärnan. har perspektivet när det gäller vad som händer när vi försöker lyfta upp de här sakerna och ställa till svars. Det händer ingenting. De hinner glida ur allt och hamna i någon sorts position i alla fall.Det finns en eftergivenhet när det gäller att sätta hårt mot hårt i fråga om och sanktioner mot dem för att verkligen få dem att förstå.Problemet, som faktiskt var inne på, är att det finns en stor grupp israeler som är religiöst ortodoxa. De påverkar sina myndigheter och sin regering starkt.Detta syns framför allt i bosättarpolitiken och i , som är befolkat av många religiösa ortodoxa israeler. De driver sin linje att de har rätt till allt land från bort till , i princip. Den delen finns också. Problematiken när det gäller är att den linjen vinner mer mark och får stöd av för att den ska fortsätta.Om man åker till och ställer sig och tittar på hur det ser ut där de ska bygga stad, som utgår från bilden av vad ska bli, ser man tydligt hur det plockas ut. Man plockar ut palestinierna ur deras hus och flyttar in bosättare.Jag kan se fanatismen i bosättarnas ögon, precis som man kan göra i . Där är de nästan ännu värre. Där ser man fanatismen i ögonen på de israeliska bosättarna och uppgivenheten hos palestinierna. Det syns i ögonen.Om man ska titta på vad palestinierna har rätt att göra finns detta med orsak och verkan. Det finns en orsak till att palestinierna gör motstånd, när de gör det. var inne på att de skickar raketer. Om man tittar på för fyra dog 14 israeler. 1 400 Gazabor dog. Det perspektivet finns. Så är styrkeförhållandena. är hundra gånger stakare än palestinierna, både som krigsmakt och på andra sätt.Detta speglas naturligtvis i situationen, vilket kategoriskt förnekar. Det gör inte utrikesministern, och jag tycker att det är bra att han har perspektiv på det här och att vi är överens om vissa saker. Vi saknar dock fortfarande en ordentlig plan för hur man ska agera för att ska ta sitt förnuft till fånga.Det finns en annan aspekt här. När vi var nere hade vi med oss en annan moderat riksdagsledamot som såg saker och ting på plats. Han kan vidimera att detta är något som är utöver det vanliga och som man som Israelvän borde reagera på.Israel gräver kanske sin egen grav om man inte får dem att inse att den extremt religiösa inriktningen hos den israeliska regeringens agerande skapar ett motstånd. Enligt folkrätten har palestinierna rätt att göra motstånd mot ockupant. Det är vad de gör, ingenting annat.Palestinierna har egentligen mer rättigheter på sin sida än vad de utnyttjar. Det är naturligtvis vällovligt att man försöker komma fram förhandlingsvägen, men det har varit så många förhandlingsförsök som inte har resulterat i någonting. Palestinierna är därför uppgivna, och det finns en misstro mot vad det ska leda till.Världssamfundet, EU och FN bör därför ställa mycket hårdare krav och införa sanktioner mot så att de verkligen gör det de behöver göra. Jag har en intressant artikel här ur där man beskriver den israeliska strategin när det gäller återkomsten till och att har bestämt sig för att vara med igen. Sedan räknar man upp lite punkter där man vill ha framgång genom en diplomatisk offensiv.Sedan fanns punkten att man ville ha representation i . Man har varit med i gruppen i , och skulle man alltså vara med i . Bilden blir att man först ställer sig på bakhasorna och säger att man inte vill utsätta sig för granskning inom ramen för - där ska man inte vara med - och sedan trilskas man. När det sedan gått och det har förekommit lite olika mellanhavanden kommer man tillbaka och säger att okej, för nu har vi i stället fått det här.Det är det som gör att man får dålig smak i munnen. Det blir nästan någon sorts kompensatoriskt förhållande. Dessutom flyttar de fram positionerna inom sin aktivitet. Det bekräftar på något sätt den bild som andra här talat om, att det tycks finnas en särskild agenda i hanteringen av . Når man framgång på ett håll genom att sätta press på dem försöker de i stället flytta fram positionerna på annat håll. Så kan det förstås fungera, men i grunden handlar det om att de bedriver bosättningspolitik, de ockuperar, de bryter mot folkrätten, de håller ut och år in och ställer till det så att människor får lida. Det är inte motiverat.Det är ingen här som säger att inte har rätt att existera som stat. Det är ingen här som för diskussioner om hur det var med någon tempelmur 1948. Här handlar det om en ren analys av läget. Vi har ockupation och fler bosättningar. Någon nämnde att det hade ökat . Det ska ställas i relation till fredsförhandlingarna. Det är ju inte den första fredsförhandlingen. Fredsförhandlingar har hållits gång på gång och bosättningarna bara expanderar. Det är klart att många palestinier då ställer sig frågan vad det är de har att förhandla om i slutändan.Man flyttar fram positionerna dag för dag. Jag har besökt gång efter annan och sett hur bosättningarna expanderar och hur man skapar fakta på marken. Det är inte lätt att ändra de förhållandena. Det är klart att det ligger en politisk vilja bakom. Om det vore någon rim och reson skulle man stoppa bosättningarna så länge förhandlingarna pågår. Dessutom skulle man inte utöka med några nya om man verkligen hade en seriös vilja att komma till rätta med problemet. känns det som om man bara försöker vinna tid för att kunna bygga nya bosättningar, förhala förhandlingarna och göra förhandlingsläget svårare.Tyvärr kan jag inte för egen del anse annat än att det är som är den starkaste parten och med sitt beteende, att bygga nya bosättningar och hinder, försvårar de fredsprocessen och skapar en större frustration i det palestinska samhället. Sedan tyckte jag att utrikesministern hade en intressant infallsvinkel när han frågade hur det egentligen är i den israeliska regeringen. De är ju inte eniga. Tecknar firma, om vi nu ska använda sådana begrepp? Om man till slut ska få fram någonting som liknar ett avtal blir det nog en svår process både i det palestinska och i det israeliska samhället. är inte närvarande i kammaren, men jag hoppas att han hör det jag vill säga, att fred är omöjligt under apartheid och fred skulle vara omöjligt under ockupation. glömmer bort att har ockuperat ett land och fördriver ett folk, nu när vi snart har år 2014.För två veckor sedan, när dog, öppnades omvärldens ögon och öron, hoppas jag. Jag hoppas att det även gäller . En fred är möjlig men inte under apartheid. En fred är möjlig när alla parter har lika villkor. Att fördöma mord och förtryck som sker under Hamas har vi aldrig ifrågasatt. Från Vänsterns sida har vi alltid sagt att våld är våld och måste fördömas. Men med tanke på proportionerna när utövar det är det självklart krig, det är krig fast det sker i tysthet. Folk fördrivs från sina hem. Då är det omöjligt att tala som gör.Jag är glad att är överens om det som vi har lyft fram , och jag hoppas att röst blir ännu starkare, på samma sätt som i . Man måste tro på den linje som valde. Också stod anklagad som terrorist men blev till slut en världsledare för freden. Sedan hoppas jag verkligen att också är aktivt när det gäller kvinnornas roll i lösningen av konflikten. För att en tvåstatslösning ska vara möjlig måste även kvinnorna synas och höras. Helt klart behöver vi fler som bygger broar i stället för murar. Jag är glad att utrikesministern och är beredda att bygga broar. Det framgick inte minst av det svar som utrikesministern lämnade och av de tidigare inläggen.Vi måste verkligen stödja de fredssökande krafterna både i och i , de som vill bygga respekt och tolerans. Det är helt klart att det finns starka krafter på båda sidor som, av mycket olika skäl, motsätter sig en tvåstatslösning. Det må vara politiska, ekonomiska, sociala, religiösa eller andra maktintressen som gör att man motsätter sig en tvåstatslösning.Det krävs, herr talman, att dessa krafter på båda sidor inser att de inte vinner i det långa loppet. Därför var det viktigt med exempelvis och EU:s hållning till de guidelines som togs fram. De var en liten bidragande orsak till att dörren, eller åtminstone det lilla fönstret, till fredsförhandlingar var möjlig att öppna. Därför är det viktigt att söka även andra instrument som främjar de fredsönskande krafterna, sådana som inte främjar dem som av de olika skäl jag nämnde har allt att vinna på att det inte blir en tvåstatslösning. Så här långt har de alltid gått först, men allas lika rätt och värde måste hävdas. Det gäller både israeler och palestinier. Faktum är att FN fördömer ockupationen av . Det finns resolutioner på det området. Det har varit så . Det är ett faktum. Det är också ett faktum att bosättningarna finns kvar och att de utökas. Det blir fler och fler . kom beskedet att över 800 nya bosättare tillåts i . Den typen av besked är återkommande.Det innebär att utrymmet för palestinierna krymper. Många händelser är kopplade till just övertagandet av mark. Rivningar, fördrivningar, beslagtagna byggnader och beslagtagen mark syftar till att utöka territoriet, att utöka på bekostnad. Även muren som har byggts går på ett sådant sätt att territorium utökas. Det är alltså mycket som leder till att expanderar och krymper.Om vi tittar på en karta över de ursprungliga landområdena för och - såsom det enligt FN-resolutionerna borde se ut - kan vi se att krympt extremt mycket. Jag råder alla att titta på en sådan karta för att se hur lite som finns kvar av . Därför gäller det att rädda den mark som finns kvar. Helst borde den utökas enligt FN:s resolutioner.Svenska kyrkan driver nu jul, som handlar om att det måste finnas ordentlig märkning på produkterna. Jag upprepar att vi måste få en ordentlig märkning så att man kan bojkotta produkter som är tillverkade på ockuperad mark. För att se och förstå helheten och vidden av hela konflikten kan man inte blunda för detaljerna. Då måste man våga se detaljerna och än hårdare arbeta för att stoppa alla övergrepp och överträdelser som sker från sida och som på många områden ökar i omfattning. De ökar i antal, och de ökar , beroende på vad det är.Det är många barn som är traumatiserade på båda sidor i konflikten och som lever ett otryggt liv och har det svårt. Många av dem kommer aldrig att bli hela människor, vuxna trygga människor som ser hopp för framtiden.Jag anklagar inte utrikesministern för att inte vilja. Men det går åt fel håll om antalet fängslade barn ökar trots att vi jobbar med fredsförhandlingar och samtal förs på de olika områdena.Vi måste jobba hårt med detaljerna i hela problematiken. Vi får aldrig lägga ned arbetet med det för att nå barnen i det här fallet och ge dem möjlighet till ett värdigt liv oavsett om det är israeliska barn eller palestinska barn. Det har sagt en hel del här. Samma mantra upprepas i nästa runda av talarinlägg. Det är ungefär som att det bara existerar en sida i denna konflikt. Det existerar bara en förövare, och det existerar bara en sida som faller offer. Det är närmast med en besatthet som man går in på dessa frågor.När får man se sådana interpellationer om massavrättningarna i ? Titta 10, 15, , ja, inte ens det, utan 3 mil norrut från . Vad händer där? Det har dött 150 000 människor i . Det är sju miljoner människor har flytt. Varannan invånare är i behov av humanitär nödhjälp.Då säger i sitt inlägg att det är viktigt att lämnar tillbaka . Anser Socialdemokraterna att det är en prioriterad uppgift just nu att ska lämna tillbaka till i ? Prioriteringarna i detta blir närmast absurda till slut.Herr talman! Vi måste behålla fokus. Fokus på detta är: Vill vi se en palestinsk stat på ett sammanhängande territorium på , med östra som huvudstad - vilket är vår uppfattning - måste vi i första läget ha en samlad palestinsk sida i förhandlingsprocessen.Det har vi inte . Det territorium som ska bli det självständiga, fria, demokratiska och sekulära är uppdelat mellan en pragmatisk om än korrumperad administration på och en terroristisk organisation som styr halva framtida staten på andra sidan.Prio ett måste vara att Hamas och kan komma överens och att de kan enas om att gå in i en förhandlingsprocess som innebär att staten får existera . Hamas erkänner inte ens rätt att existera.Dessa två entiteter erkänner inte varandras styren på respektive . Detta måste vara fokus nummer ett för att kunna få en palestinsk stat. I den senare delen har alldeles rätt. Det finns starkt delade meningar. Det är därför processen går till på det sätt den gör, det vill säga med stark sekretess och starkt stöd från de två ledarna, premiärminister och presidenten i den palestinska administrationen.När man sedan är klar ska man underställa detta folkomröstning. Det kommer att bli kontroversiellt på bägge kanter. Det är ingen tvekan om det. Det kommer att kräva starkt politiskt ledarskap. Vår uppgift är nu att försöka att ge stöd till denna process som kan leda framåt.Under tiden är det väldigt viktigt att vi står för de principer vi står för. Där finns inga delade meningar när jag lyssnar på alla de nyanser som finns i denna diskussion om en tvåstatslösning, slutet på ockupationen, att man får leva sida vid sida med varandra i fred med säkra gränser och ett som delas och som är huvudstad för två självständiga stater. De kommer med nödvändighet både ekonomiskt och säkerhetsmässigt att leva i en betydande symbios med varandra.Här är den politik som vi har fört mycket tydlig. Det har kommit till uttryck i de nya EU-direktiven som har implementerats också när det gäller till exempel forskningsprogrammen.Det kommer också till uttryck, som var inne på, i märkningspolitiken. Vi har diskuterat detta i denna kammare. Det får inte stå made in , från , eller vad det nu står, på produkter som man marknadsför och säljer i som kommer från ockuperat område. Det får inte vara så. Det är icke förenligt med svensk lag och svenska bestämmelser. Där måste vi vara tydliga.Jag delar åtskilligt av det sade. Men det är trots allt positivt att nu är med i . Det har man ställt sig utanför . Jag tycker att det är felaktigt att man ställt sig utanför. Att man går in i denna process innebär att det internationella samfundet får ökade möjligheter att engagera sig i en dialog med om de MR-frågor som är akuta i olika hänseenden. Där är det en förbättring. De administrativa arrangemang som vi alldeles uppenbart har delade meningar om tror jag egentligen inte har så stor bäring på detta.Bosättningspolitiken är ett mycket betydande bekymmer. Den strider mot internationell rätt. Den kanske ledande anledningen till att det är nödvändigt att den förhandlingsprocessen som pågår inte tar alltför är det som antytts. När bosättningspolitiken fortsätter på det sätt som den gör kommer det förr eller senare att leda till så stora spänningar att fredsförhandlingarna inte längre blir möjliga.Under Ombamaadministrationens första period försökte man att åstadkomma en frysning som en del av fredsförhandlingarna. Det var inte möjligt. har man gått den vägen att man tar för fredsförhandlingarna och försöker dämpa bosättningsexpansionen på olika sätt.Vi hade önskat att man dämpat den mer. Man försöker kompensera detta med frisläppning av palestinska fångar, vilket leder till en del politiska spänningar i som vi inte ska underskatta. Det tror jag är den enda möjliga framgångsvägen just . Men vi ska vara realistiska. Det kan inte pågå hur länge som helst. Därför ger vi ett starkt stöd för detta.Det handlar om fredsförhandlingar baserade på de principer som vi har enighet om i Europeiska unionen och i denna kammare. Sedan ska vi alla vara medvetna om - och det framkommer även i en debatt som denna - att den historiska bakgrunden är både komplicerad och kontroversiell. Diplomatin ska inte fokuseras på det kontroversiella utan på de möjliga vägar framåt som kan finnas just . Det stämmer att vi i mångt och mycket har samsyn när det gäller tvåstatslösningen, gränser, att den förbannade muren slår sönder samhällena, att palestinierna ska ha rätt till vatten och att både palestinier och israeler ska kunna leva sida vid sida. Det är möjligtvis som sticker ut från debatten med sitt hysteriska inlägg. Men vi andra verkar vara någorlunda överens.Vi ska stödja de fredsbejakande krafterna på båda sidorna. Vi ska stödja processer som flyttar fram positionerna. Vi ska engagera oss för fredsarbetare och stödja föreningar och organisationer som vill finnas på plats. Det gäller till exempel medföljare som följer palestinska barn så att de ska kunna gå säkert till skolan. Det gäller också andra organisationer som kan vara med i fredsprocessen. Vi ska vara pådrivande så att vi kan känna att vi också drar vårt strå till stacken.Den åtskillnadspolitik, det vill säga apartheid, som palestinierna nu måste utstå är inte acceptabel. Jag inledde med att tala om vatten. Vatten är helt avgörande för att man ska kunna överleva. knycks vatten från palestinierna och beduinerna. Vi kan inte acceptera det.Vi önskar både palestinierna och israelerna ett fredligt sätt att överleva och ha stater sida vid sida. Vi önskar dem dessutom en god jul, och det vill jag även önska . Jag ska börja med att berömma utrikesministern för en balanserad hållning till skillnad mot vissa regeringsunderlagskolleger. Det är oerhört märkligt att lyssna till denna argumentation, där man försöker hitta en väg ut ur denna interpellationsdebatt som handlar om andra saker. De interpellationer som vi har ställt handlar om , . Du får gärna skriva interpellationer om och så vidare; det är upp till dig. Men den fråga som vi nu har ställt till vår utrikesminister handlar om . Blanda inte bort korten! Det blir väldigt märkligt, och det blir svårt att över huvud taget hålla ihop det här.Till slut: När det gäller de saker som vi har kommit fram till och som utrikesministern också har erkänt handlar det verkligen om att agerande i grunden måste analyseras, lyftas upp och förändras. Det handlar om orsak och verkan. Vad är det som gör att palestinierna ändå gör motstånd, som de har rätt att göra? Vad är det som gör att de i sin desperation ibland går in i förhandlingar trots att de vet att det leder bakåt varje gång? Jo, de har fortfarande ett hopp om att någonstans kunna se en öppning för en fredlig lösning och en tvåstatslösning där de själva blir en egen stat.Jerusalem är och förblir den absolut mest symboliska delen av detta, och den viktigaste delen. Jag skulle vilja höra en kommentar om hur just denna del skulle kunna lyftas upp i både fredsförhandlingar och i denna oerhört laddade del runt och kunna bidra till en lösning. Kan man lösa ut detta och hindra bosättningarna?