· H110153 · 2013-12-18 14:39:47 — har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att lex i nuvarande form rivs upp. Han har också frågat om jag avser att precisera direktiven i utredningen om utstationering på svensk arbetsmarknad så att det tydligt framgår att måste leva upp till sina internationella åtaganden, såsom konventioner och den europeiska socialstadgan.Han har även frågat om jag avser att agera inom EU för ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter, såsom den fria förhandlings- och konflikträtten och rätten att fritt teckna kollektivavtal, gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen.Hillevi har frågat mig om jag gör det ställningstagandet att de som anslutit sig till också är bindande för att följa. Hon har vidare frågat mig om jag kommer att vidta åtgärder för att ändra lagstiftningen och kompensera och , i enlighet med kraven från och för sociala rättigheter. Slutligen har hon frågat mig vad jag gör på EU-nivå för att slå vakt om konflikträtten och kollektivavtalen.Att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen är en central fråga för regeringen. I en lång rad direktivförhandlingar driver regeringen att nya EU-regler måste vara förenliga med den svenska arbetsmarknadsmodellen. Ett exempel är den pågående förhandlingen om ett tillämpningsdirektiv till utstationeringsdirektivet.Ni har båda frågat mig om jag kommer att ändra lagstiftningen. Jag har inte för avsikt att riva upp lex Laval.Regeringen har dock tillsatt en parlamentarisk utredning, , som ska utvärdera tillämpningen av lex och överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. Utredningen ska komma med sitt förslag . Ni har även båda frågat mig om jag anser att våra internationella åtaganden är bindande för att leva upp till.Självklart är det min utgångspunkt att våra internationella åtaganden måste respekteras. Jag vill dock poängtera att inte bara är medlem i och utan även i EU. kom till för att uppfylla efter dom i Lavalmålet. Det är min bedömning att lex är förenlig med våra internationella åtaganden.Jag vill även betona att både rapporten från och rapporten angående den europeiska sociala stadgan är en del i pågående processer. Angående den europeiska sociala stadgan är nästa steg att ministerkommittén ska anta en resolution. När det gäller processen inom och expertkommitténs rapport har vi bjudit in till ett samråd med arbetsmarknadens parter i början av nästa år.Angående fråga om socialt protokoll bereder regeringen tillkännagivande, som tar upp ett antal komplicerade rättsliga frågor. En utgångspunkt för regeringen är att vi har en väl fungerande arbetsmarknadsmodell i som är viktig att värna.Regeringen kommer att återkomma till angående det fortsatta arbetet med tillkännagivandet. Jag tackar för svaret men konstaterar att det varken är särskilt lugnande eller upplysande.Lavaldomen i och den lag som följde på den, som den borgerliga regeringen drev igenom, är några av de mest dramatiska förändringarna i maktbalansen på den svenska arbetsmarknaden i modern tid.Det är principiellt viktigt, för det handlar om att utnyttja överstatliga beslut för att slå mot en grundpelare i den svenska modellen, nämligen rätten att ta strid för svenska kollektivavtal.Det är givetvis också praktiskt viktigt i många branscher där arbetsgivare har gått långt i att använda dessa möjligheter för att pressa svenska löner och arbetsvillkor genom att utnyttja att det råder sämre villkor i andra länder.Fackföreningsrörelsen har kritiserat Lavallagen från start. Det är inte fråga om detaljer, utan det är grundläggande delar i arbetsmarknadsmodellen i som plockas bort. Om det skapas en sådan öppning är det lätt hänt att det får spridningseffekter, och den kritik som LO och TCO har haft från början, precis som och andra, har fått medhåll från tunga instanser.I februari hade jag en interpellationsdebatt i kammaren med dåvarande arbetsmarknadsminister . Då hade genom sin expertkommitté meddelat att lex inte håller och att lagen kränker internationella konventioner om föreningsrätt och förhandlingsrätt, alltså grundläggande regler på en civiliserad arbetsmarknad.Då fick jag ett svar som var ungefär lika löst i kanterna som det jag fått . Det har inte hänt något synligt efter det, och står vi här igen. Från min sida beror det på att också genom sin kommitté för sociala rättighet har påpekat att Lavallagen strider mot en del skrivningar i den europeiska socialstadgan.Det är allvarlig och direkt pinsam kritik för som har en historia av att stå i första ledet för att få till stånd och implementera internationella konventioner och avtal. utmärker vi oss som ett land där grundläggande rättigheter kränks. Det är inte särskilt muntert eller bra.Vid dessa båda tillfällen, både när jag var uppe och i denna interpellationsdebatt, har man hänvisat till den pågående parlamentariska utredning som har pressat regeringen att tillsätta.Problemet är att just denna situation inte ingår i direktiven för den utredningen eftersom betoningen är på EU. Detta var något som uttryckligen påpekades av bland annat TCO när direktiven gavs. Utredningsdirektiven var för snäva. Man hade velat ha ett större uppdrag som handlade om hur lever upp till internationella konventioner generellt och inte bara när det gäller för fri rörlighet.Nu står vi som sagt här igen. Det hände ingenting när kom med sin kritik, och det verkar inte heller ske något med anledning av kritiken från . Det är anmärkningsvärt och tråkigt.Kärnfrågan, hur tolkningen av förhåller sig till andra internationella åtaganden som borde vara lika självklara, är fortfarande höljd i dunkel.Den politiskt intressanta frågan är hur långt regeringen är beredd att gå och vad som krävs för att regeringen ska konstatera: Det blev fel. Vi måste göra om och göra rätt. Vi ska ha som utgångspunkt att kollektivavtal och svenska villkor ska gälla för alla som arbetar i oavsett var de råkar vara födda. Det är vi som regering beredd att hjälpa till att uppnå.Jag och säkert många andra undrar: Var står regeringen egentligen i denna fråga? Detta började när och tog strid för svenska kollektivavtal. Sedan kom domen i och därefter lex , som var svar på detta.Man kan alltid tolka lagar på olika sätt, och vi kan se att lex innebär en hård tolkning. Denna tolkning döms också ut av både , , och . Detta har hänt . Det var som kom med sitt ställningstagande att vi genom lex , alltså den svar på det som hände i Lavalfallet, bryter mot en kärnkonvention i ILO.Det intressanta är att har anslutit sig till denna konvention frivilligt; vi har inte tvingats till det. Då borde det vara en självklarhet att vi också följer denna konvention som handlar om konflikträtten, det vill säga rätten att försvara fackliga rättigheter och i detta fall kollektivavtalen.Nyligen kom också ett utlåtande från för sociala rättigheter som går på precis samma linje som . Det betyder att både och vill att vi river upp lex . Även när det gäller rör det sig om den sociala stadga som har ställt sig bakom och alltså måste upprätthålla.ILO går ett steg längre i sin kritik. Man menar att lex inte bara ska rivas upp så att konflikträtten kan garanteras för fackliga organisationer, utan de menar också att och ska kompenseras för de skadestånd som de tvingades betala i samband med . Man fick alltså betala skadestånd för att man hade stått upp för kollektivavtalen och utnyttjat konflikträtten. Det vore intressant att se hur regeringen går vidare . Visst är vi medlemmar i , men vi har också förbundit oss att följa konventioner som vi har ställt oss bakom och även sociala stadgar.Min fråga handlade om hur vi agerar när det gäller lex . En kommitté ska nu också utreda tillämpningen av lex . Till den utvärderingen borde man ge ett tilläggsdirektiv om att vi också måste ta till oss den kritik som har kommit från och . Vi borde dock också agera mer på EU-nivå. Man kan se att varit tyst inom EU medan konflikten har pågått. har lyft upp frågan, trots att det bara indirekt berörde dem. Men när konflikten rasade i lyfte den inte upp den i EU. För att även på EU-nivå klargöra vad som gäller är det verkligen hög tid att göra det. Även EU ska ju följa den grundläggande sociala stadgan i Europarådet.Hur går regeringen vidare på EU-nivå och står upp för konflikträtten och kollektivavtalen? Frågan är angelägen eftersom , precis som sade i sitt anförande, har en lång historia av goda villkor i arbetslivet. Vi har den svenska modellen i vilken de fackliga organisationerna och arbetsgivarna har kommit överens om hur arbetsmarknaden ska se ut i mångt och mycket.Det som har skett har inneburit att det har blivit en rättslöshet på arbetsmarknaden. När lex genomfördes blev det en kraftig förskjutning i styrkeförhållandet mellan parterna på arbetsmarknaden. Vi socialdemokrater har varit tydliga med att vi, om vi kommer till makten , vill att man river upp lex och att man ser till att svenska kollektivavtal som löner och anställningsvillkor ska gälla för alla som jobbar i . Det är viktigt att vi får en välfungerande arbetsmarknad som tar hänsyn till alla människor som jobbar i , oavsett om man är bosatt här, är utstationerad eller är här och jobbar på annat sätt.När jag först läste ministerns svar tyckte jag ändå att det fanns en ton av angelägenhet hos regeringen att försöka komma till skott med detta. Jag har förmånen att sitta med i den parlamentariska utredningen. Det återstår att se vad som kommer att ske. Jag instämmer dock med i att det är viktigt att man förtydligar direktiven ytterligare för utredningen, och ger tilläggsdirektiv, för att kunna klara ut frågorna. De är som sagt var väldigt angelägna.Vi socialdemokrater är också tydliga med vad vi tycker i frågan. Vi vill att man river upp lex i den form den är utformad och reglerar frågorna på ett bra sätt. Där sträcker vi ut en hand till regeringen, om man är benägen att ställa upp på det. Det var trevligt att höra att Socialdemokraterna sträcker ut handen i de här frågorna. Så har det inte riktigt låtit , speciellt när det gäller lex . När det gäller kommitténs direktiv är det kanske bra om man läser in sig på dem. Det står nämligen att "man ska överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv". Det är en ganska bred skrivning.Hillevi säger att vi är tysta inom EU. Då kan jag inte vara tyst. Om det är något som jag som arbetsmarknadsminister och som regeringen inte är så är det tysta. i förhandlingar värnar vi den svenska modellen. Låt mig vara tydlig; det är enormt viktigt eftersom vi har en ganska unik modell, men vi lyckas också väl med just detta.Herr talman! För att lägga någon slags grund för frågorna tänker jag ta mitt avstamp i vad vi gör på EU-nivå. Regeringen arbetar i olika sammanhang med att värna den svenska modellen i EU-kontexten. Till att börja med är det viktigt att komma ihåg att EU står på en tydlig social grund, men det räcker inte att fördraget står på en social grund. Grunden måste genomsyra arbetet och tillämpas i praktiken. Det gör regeringen. Vi jobbar konkret med detta inom flera områden. Det första området är arbetet med den ekonomiska samordningen i EU som stegvis har stärkts ända . I förhandlingarna har regeringen verkat för, och fått gehör för, tydliga skrivningar om respekten för de nationella arbetsmarknadsmodellerna, såsom den svenska modellen. Ett annat exempel kan vi ta från EU 2020-arbetet. I analysverktyget som vi godkände på Epsco framgår att respekten för arbetsmarknadens parters roller och olikheter i nationella system, till exempel lönebildningssystemen, är viktig. Det andra området jag kan ge exempel på handlar om EU-förhandlingar på området arbetsrätt. Även här har, och kommer, regeringen att värna sociala rättigheter. Som flera här inne känner till nådde vi på det senaste Epsco-mötet en allmän inriktning om tillämpningsdirektivet till det utstationeringsdirektiv som vi pratar om. Det är ett direktiv som har intresserat många, och vi har haft en fortlöpande dialog med arbetsmarknadens parter under resans gång.I alla dessa förhandlingar har vi arbetat aktivt för skrivningar som respekterar den svenska arbetsmarknadsmodellen. Man kan ropa: Riv upp lex ! Man kan ropa högt om ett socialt protokoll. Man kan också vara praktisk och jobba aktivt med att värna den svenska modellen. Vi måste dock komma ihåg att vi befinner oss i en gemenskap där vi numera är 28 länder. Ett av grundfundamenten handlar också om den fria rörligheten och att vi kan hitta balansen mellan den fria rörligheten som inte försvårar för företag och människor att röra sig över länder och kunna behålla så mycket som möjligt av vår modell. Det är det frågan handlar om.Ett annat exempel där vi också har värnat arbetsrättens område handlar om tjänstepensionsdirektivet och bemanningsdirektivet. När det gäller bemanningsdirektivet var den allra viktigaste frågan för att vi skulle kunna ha kvar väl fungerande kollektivavtalslösningar. Vi har verkligen jobbat för det, praktiskt år i varje förhandling. Vi har inte varit tysta i EU. Tvärtom värnar vi vår modell. Vi ser dock också att vi finns där tillsammans med andra länder. Vi ser att svenska företag och arbetare ska kunna finnas i och utan att möta hinder, och arbetare och företag från samma länder ska kunna vara här utan att möta hinder.Jag återkommer till . Eftersom det snart är jul vill jag åtminstone ge ministern helt rätt i att det finns en del saker när det gäller förhållandena i EU där regeringen, visserligen på grund av stor press hemifrån men likväl, har varit bra i EU-förhandlingar. Det är riktiga linjer som drivs för att det ska vara möjligt att värna en modell där kollektivavtal har stor plats och där staten inte går in med så mycket detaljregleringar. Det finns dock också frågeställningar som den här där det har skett ganska tydliga och allvarliga förskjutningar av maktbalansen. Regeringen har inte bara accepterat att det har skett genom domar i ,som i det här fallet har agerat aktivistiskt, utan har till och med valt att passa på att gå längre i och med lex . Problemet är den lag som vi nu diskuterar. Regering och riksdag äger möjligheten att sätta i gång en process med att justera lagen utifrån den situation som har uppkommit. Vi varnade i och för sig tydligt för det i samband med att lagen antogs, men verkligheten borde ha hjälpt regeringen att förstå mer. Regeringen verkar dock utifrån sina handlingar inte vara speciellt intresserad av att ordna upp detta. Jag har inte bara sett kommittédirektiven om utstationering. Jag har dem här och ser att det står att "man ska överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv". Men när frågan har kommit upp har det varit tydligt att det är överväganden i som det är fråga om. Det har mig veterligen inte hänt någonting i den här utredningen som pekar på någonting annat. Som jag påpekade var detta en kritik som kom redan när kommittén skulle tillsättas. Jag kan till exempel citera TCO:s chefsjurist. Detta sade han : "Direktiven är alldeles för smala och de ignorerar den heta rättsliga frågan om Lavalreglerna är förenliga med internationella regler om facklig förenings- och förhandlingsrätt. "Det var precis den här frågan som man från TCO:s och LO:s sida vände sig till med, och pekade i precis den riktningen. Det borde finnas ett större politiskt intresse från regeringen att se det här och agera. Det är synd att det ska behöva komma ytterligare kritik från . ser jag ingen antydan till att det ska bli någon ändring, och det tycker jag är synd.För dem som lyssnar vill jag förklara att det här handlar om någonting så viktigt som om det inte bara är teoretiskt rätt utan också praktiskt möjligt att ta arbetsrättslig konflikt för dem som hamnar i en situation där löner och arbetsvillkor är dramatiskt sämre än vad de är i gällande svenska kollektivavtal på området. Är det då möjligt att få igenom de här rättigheterna, så att de inte bara finns någonstans där ute i etern? Lavallagen gör det olagligt. Det måste ändras. Om det inte görs av den här regeringen ska det göras av nästa. Min upplevelse är att regeringen har varit passiv medan den här konflikten har pågått. Det gläder mig om arbetsmarknadsministern nu framöver kommer att bryta denna passivitet. Det borde i så fall vara ett extra skäl att riva upp lex . Om vi håller ställningarna på EU-nivå med att värna den svenska modellen och lyckas i förhandlingarna finns det ingen anledning alls att behålla lex så som den ser ut . Skälet som har angetts tidigare för att det ser ut som det gör är domen i EU-domstolen.När det gäller utstationering är det möjligt att utstationera arbetskraft som kommer till men även att vi skickar folk till andra länder, inte minst företag. Det här är en del av den fria rörligheten i EU, men det får aldrig vara så att den fria rörligheten står över grundläggande rättigheter såsom fackliga rättigheter. Det är det som den här debatten handlar om.Självklart ska företag kunna röra sig fritt över gränserna och arbetskraft kunna komma hit och arbeta, men det grundläggande är att det är svenska löner som gäller i . Vi reglerar våra löner genom kollektivavtal. Då måste det självklart vara möjligt för fackliga organisationer att hävda de här kollektivavtalen. Det handlar om rättigheter som man har kämpat för att uppnå.Det finns ett brett fackligt stöd ute i EU för att vi ska kunna stå upp för våra kollektivavtal. Det är en missuppfattning att man från andra länder vill komma hit och dumpa svenska löner. Åtminstone vill inte fackliga organisationer det.När det gäller kritiken som har kommit från och är det allvarligt, tycker jag, att de kritiserar oss för att vi har brutit mot rättigheter som egentligen borde vara självklara i . I lex har man gått alldeles för långt i att begränsa konflikträtten och därmed begränsa möjligheterna till kollektivavtal.Det handlar om lägre löner och bristfälliga försäkringar, att man kringgår kollektivavtal. Alltså handlar det om konkreta försämringar. Det gäller för de människor som kommer hit och arbetar, och det känns inte rättssäkert att man har ett A- och ett B-lag på svensk arbetsmarknad. Men det är inte heller rätt mot fackliga organisationer som hävdar kollektivavtalen att man kan kringgå dem på det här sättet och att de till och med riskerar att tvingas betala böter om de står upp för grundläggande fackliga rättigheter. Det har drabbat och Elektrikerna.Byggnads och Elektrikerna har ställt frågan till regeringen om regeringen kommer att kompensera organisationerna för de här skadestånden. Jag hoppas verkligen att regeringen tar det kravet i beaktande, för menar man allvar med den svenska modellen och kollektivavtalen kan man inte straffa de här organisationerna för att de står upp för dessa grundläggande rättigheter.Det som behövs nu är alltså ett svar till och Elektrikerna gällande kompensation. Det är också uppenbart att det behövs ett tilläggsdirektiv till utredningen som arbetar med frågan om att det måste handla också om internationella åtaganden och vara i enlighet med dem. Detta borde inte vara problematiskt i och med att ministern säger att arbetet med att hävda den svenska modellen är framgångsrikt på EU-nivå.Självklart ska vi stå upp för ett socialt protokoll i EU. Det har vi ett riksdagsbeslut på, så det hoppas jag att regeringen står upp för. Jag vill börja med att tacka för det förra inlägget. Det låter positivt, tycker jag, med statsrådets syn när det gäller frågan. Vi har inte riktigt upplevt att tidigare arbetsmarknadsministrar har haft den synen på lex . Om det som sägs står för någonting borde det finnas goda förhoppningar att den parlamentariska kommittén kan komma fram till bra slutsatser framöver gällande detta. Det återstår att se.Vi kommer in i ett skarpt läge , och det blir naturligtvis spännande att se om orden som statsrådet hänvisar till och det som hon säger när det gäller lex kan leda till en öppning i det.Vi socialdemokrater är tydliga med vad vi tycker när det gäller lex . Vi vill riva upp den och förbättra den så att vi reglerar arbetsmarknaden på ett bättre sätt. Det kan inte vara meningen att utländsk arbetskraft ska komma hit och få betydligt sämre villkor i än vad svensk arbetskraft har. Framför allt kan det inte vara meningen att de fackliga organisationerna inte ges möjlighet att ta en konflikt gällande detta. Det är i allra högsta grad viktigt att det här regleras. Det är helt riktigt att regeringen värnar den svenska modellen även i gränsöverskridande situationer och tar olika förhandlingar om just att vi ska kunna använda vår modell i så stor utsträckning som möjligt. Men vi måste också komma ihåg, och ni har ju påmint mig, vad som hände i när de lettiska byggarbetarna möttes av de fackförbund som ni nu nämner och dess medlemmar som ropade: Go home! Det gjorde att hela den processen och vad som krävdes där, menar , inte var förenligt med EU-rätten.Det där kan man inte ta lätt på. Man kan absolut ropa: Riv upp lex ! Men vi finns med i ett sammanhang där svenska företag och deras arbetare tillfälligt jobbar i , , , och vi finns med i ett sammanhang där polska, tyska, franska företag finns här med sina medarbetare , för det är tillfälliga jobb vi pratar om.För mig är det fullständigt självklart att det ska vara ordning och reda för alla som finns på svensk arbetsmarknad. Men vi måste också komma ihåg att varje person som kommer till eller varje svensk som åker till ett annat land har med sig sitt eget skydd till den arbetsmarknaden. Det är grunden. Det är inte så att man inte har något skydd, utan alla som är ute och reser, alla som jobbar tillfälligt i ett annat land, har med sig ett skydd. Sedan stärks skyddet på svensk arbetsmarknad genom arbetsmiljölag, genom arbetstidslag och genom att man faktiskt kan kräva de här minimivillkoren i kollektivavtal. Vi menar i grunden att vi genom Lavaldomen och förändringen av utstationeringslagen lever upp till våra internationella åtaganden.Vi menar att den sociala stadgans expertkommitté gör väldigt långtgående tolkningar av innebörden av stadgans artiklar. Samma sak gäller rapporten från och . Det innebär inte bara kritik mot svensk rätt utan även mot EU-rätten.Detta är frågor i en process vi nu diskuterar. Vi får se var det landar - det är pågående processer. Men vi måste se två delar. Vi ska ha sjysta villkor på svensk arbetsmarknad, och vi ska värna vår svenska arbetsmarknadsmodell så mycket som möjligt. Vi måste ha en balans mot den fria rörligheten.Jag har upptäckt och sett i Socialdemokraternas budget att de till och med har gått ett steg längre när det gäller ett socialt protokoll. Det ska inte längre vara likställt med rörligheten, utan nu ska de sociala frågorna överordnas den ekonomiska friheten.Då är frågan hur arbetet ska kunna föras vidare. Min erfarenhet från tre korta månader som arbetsmarknadsminister är att de 28 länderna i EU-samarbetet har väldigt olika syn på dessa frågor.Jag är inte säker på att vi i en förhandling skulle nå en bättre position än när det gäller ett socialt protokoll, utifrån till exempel lex . I stället för att ropa "Riv upp!" och föra en plakatpolitik tycker jag att det är viktigt att se hur man kan jobba konstruktivt i varje förhandling för att vi ska få behålla vår modell så intakt som möjligt. Det är den position jag har som arbetsmarknadsminister i regeringen. valde ministern att i det här inlägget skärpa till språkbruket och vrida lite på historieskrivningen. Det gick inte till så att det kom några och ropade "Go home!" och så fick vi en antifacklig lag.Konflikten i handlade om ett lettiskt företag som hade sämre villkor. I diskussionen angavs helt felaktiga och påhittade saker. Sedan valde att göra en stor kampanj runt detta.