· H010281 · 2013-03-05 14:25:23 — i har ställt frågor om vilka initiativ jag är beredd att ta för att ompröva Kulturarvslyftet och om vad jag är beredd att göra för att de medel som har anslagits till Kulturarvslyftet ska komma kulturarbetsmarknaden till godo. redogör i sin interpellation för en aktuell prognos för Kulturarvslyftet som visar att 300 platser kommer att anordnas inom satsningen . Jag har ingen anledning att ifrågasätta denna prognos utan konstaterar att endast en del av de möjliga platserna inom satsningen kommer att kunna tillskapas. Om reglerna för Kulturarvslyftet jämförs med förutsättningarna för andra utvecklings- eller lönebidragsanställningar eller reglerna för den etablerade verksamheten inom Kulturarvs-IT, kan man konstatera att villkoren inom Kulturarvslyftet trots allt är goda. När man överväger förändringar av regelverket för satsningen måste det vägas in att det inte är önskvärt att villkoren ska skilja sig alltför mycket åt mellan likartade arbetsmarknadssatsningar och anställningsstöd. Jag beklagar verkligen att inte fler potentiella anordnare sett möjligheterna inom satsningen. Vi börjar nu se att många av de projekt som startas inom Kulturarvslyftet ger goda resultat. Det gäller i hög grad både för anordnare och för dem som kan erbjudas platser inom satsningen. Min förhoppning är att dessa goda exempel ska göra att fler tar del av möjligheterna inom Kulturarvslyftet. Även om jag hade önskat att satsningen fått större omfattning är det ändå positivt att 300 personer, som har en mycket svår situation på arbetsmarknaden, kommer att erbjudas meningsfull och utvecklande sysselsättning inom kulturarvsområdet. Varje plats som skapas inom Kulturarvslyftet är värdefull. Jag kommer att noga följa den fortsatta utvecklingen.När det sedan gäller frågan om att använda de medel som avsatts för Kulturarvslyftet till helt andra ändamål är det viktigt att påminna sig att medlen har avsatts som en del av arbetsmarknadspolitiken för att skapa arbetstillfällen för människor som står långt från arbetsmarknaden och som har funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Jag vill inte ta initiativ som bidrar till att ta resurser från de sämst ställda på arbetsmarknaden. Jag vill börja med att tacka kulturministern för svaret. Det är inte första gången vi står här i kammaren och debatterar just Kulturarvslyftet. Det har naturligtvis sin grund i att vi tycker att regeringen inte tar sitt ansvar i den här frågan, precis som i så många andra frågor.Senast vi hade en interpellationsdebatt i den här frågan var i mitten av . I den debatten uttryckte kulturministern sin glädje över att vi från oppositionen hade vaknat och att vi ville diskutera denna så viktiga fråga. Jag vill nog påstå, fru talman, att vi har varit vakna , och vi har följt den här frågan noggrant. Vi har också ställt frågan till kulturministern, och även till andra borgerliga ledamöter i kulturutskottet, men vi har fått samma svar. Det är precis det svaret jag får också : Vi följer frågan.Vi socialdemokrater skulle vilja säga att det hade varit roligt om kulturministern och hennes regering också hade vaknat och gjort någonting åt den situation som det här landet just nu befinner sig i.I dagsläget är arbetslösheten . Den är högre än när den moderatledda regeringen tog över regeringsmakten . Då talade om massarbetslöshet. Det hör man inte . Då kan man fundera över om den har försvunnit. Nej, det är snarare tvärtom. Den har blivit ännu värre.Låt oss fundera med utgångspunkt i det förslag jag vill debattera , det vill säga Kulturarvslyftet. Kultursarvslyftet är ett förslag och en reform som regeringen har lagt fram som inte fungerar. Det är därför jag och andra har lyft upp frågan i kammaren. Det är inte okej att avsätta medel i budgeten men som på grund av konstruktionen inte fungerar. Detta sker som det finns en stor grupp människor som inte kommer in på arbetsmarknaden. Återigen svarar kulturministern att hon inte är beredd att göra några förändringar inom ramen för Kulturarvslyftet. Har inte ansvarigt statsråd några visioner, idéer eller förslag på hur pengarna, som trots allt är avsatta i budgeten, kan användas? Konstruktionen på Kulturarvslyftets finansiering ifrågasätts. Institutionerna har sagt att det är svårt att skapa platser inom Kulturarvslyftet på grund av att det kostar för mycket för institutionerna. Förra gången vi stod här sade kulturministern att regeringen går ut offensivt med kampanjer och informerar till exempel SKL, kyrkan och andra organisationer och säger att Kulturarvslyftet finns och att man ska ta möjligheten att skapa arbetstillfällen. har februari precis passerat, och resultatet är fortfarande alldeles för lågt. Det är konstigt att kulturministern inte har några idéer eller förslag på vad som kan göras.Jag ställer återigen en fråga till kulturministern. Hon ser hur resultatet ser ut. Myndigheterna skriver själva ned prognosen, och hon ställer sig bakom prognosen. Vad tänker kulturministern göra för att se till att medlen används på ett klokt och ansvarsfullt sätt så att människor kommer i sysselsättning? Låt mig först få kommentera interpellantens syn på arbetsmarknadsläget. Sedan alliansregeringen tillträdde finns det långt över 200 000 färre människor i utanförskap, och ökar sysselsättningen med långt över 200 000 människor. Detta har skett trots att det råder en global finans- och till viss del statskris i vårt närliggande område, vilket är ett gott resultat givet den svåra situation som inte minst drabbats av.När det gäller interpellationens huvudtes är det viktigt att konstatera att det finns huvudsakligen tre grupper som halkar efter vad gäller arbetsmarknadssituationen. Det är de unga, de utlandsfödda och de funktionshindrade. Låt oss se på siffrorna lite mer i detalj för unga och utlandsfödda. Då ser vi att det ser någorlunda lovande ut. De unga kommer rätt snart i arbete sett internationellt mot andra jämförbara länder. De utlandsfödda har visserligen alltför lång väg in på arbetsmarknaden, men de kommer ändå in på arbetsmarknaden och får anställning. Detta gäller tyvärr inte de funktionshindrade. Min upplevelse är att detta är den mest utsatta gruppen av alla, och jag blev därför oerhört glad när alliansregeringen signalerade en extra satsning på de funktionshindrade. Det var inte sämre än att det gällde vår mest närliggande kulturskatt, det vill säga att inventera och se över vårt kulturarv.Precis som ministern sade i sitt svar ska vi glädjas åt de 300 som har kommit in från en lång väg utanför arbetsmarknaden med hjälp av det stöd som Kulturarvslyftet ger. Jag har ibland spekulerat i de termerna eftersom detta är den grupp som står längst från arbetsmarknaden. var miljöaspekter inte särskilt viktiga för arbetsgivare. är det ett honnörsord att man bedriver ett miljö- och klimatsmart arbete. Man sätter en stämpel av kvalitet. Jag ser framför mig alliansregeringens vision - inte minst kulturministerns tillsammans med arbetsmarknadsministerns - att de funktionshindrade får komma in i arbetsgemenskapen på samma sätt som vi värnar en kvalitetsstämpel på att vi driver miljö- och klimatarbete, det vill säga anställer och sysselsätter funktionshindrade. Det är en kvalitetsstämpel.Fru talman! Jag ser Kulturarvslyftet, precis som ministern uttryckte det i sitt svar till interpellanten, som en start på något unikt, en resa med specialdesignade möjligheter för dem som står allra längst bort från arbetsmarknaden. Man ska inte förklena starten med 300 individer som faktiskt har kommit in och där vi inte vet om prognoserna kommer att fullt ut slå in.Kulturministern avslutade sitt svar till interpellanten att Kulturarvslyftet är framförhandlat inom alliansregeringen till stöd för funktionshindrade mellan och . Därför är inte ministern beredd - klokt nog - att avstå de resurserna till något helt annat. Jag tror att det är viktigt att värna om den inslagna vägen eftersom många funktionshindrade gläds åt att få ta del av att också säkra kulturskatter. Man kan försiktigtvis fråga vem som ska dela på ansvaret för att just funktionshindrade också får möjlighet att berika arbetsmarknaden tillsammans med oss andra som gudskelov inte har drabbats av funktionshinder. Också kulturarbetarna har ett ansvar att hjälpa oss andra att stimulera fler funktionshindrade än färre att komma in på arbetsmarknaden. I det här fallet hoppas jag att kulturarbetarna kommer att inse det och därför satsa på att ytterligare inkludera fler funktionshindrade i detta viktiga arbete. Välkommen in i diskussionen, Finn Bengtsson.Jag sade i mitt svar att varje jobb är viktigt. Det gäller inte minst de många som har fått chansen att komma in i Kulturarvslyftet. I många fall har de en lång arbetslöshet bakom sig men vill och kan arbeta.Jag är den absolut första att medge att det kan vara svårt att göra prognoser. Vi vet att det finns stora behov på våra kulturinstitutioner och att det finns en stor grupp människor som står utanför arbetsmarknaden. Det var också syftet med, och är syftet med, Kulturarvslyftet att gifta ihop behoven.Vi hade trott att det skulle gå fortare. är vi inne två. De senaste siffrorna jag har är bättre, trots allt, än de som antyder. från har det kommit in 143 ansökningar som omfattar 555 platser. Flera av dem kommer i gång. De som får den chansen kommer att bidra till att vi har ännu fler goda exempel att visa upp. Det hade varit roligt om det hade varit dubbelt så många, men utan Kulturarvslyftet hade ingen av dessa platser kommit till. Jag tycker att vi ska glädjas åt detta. Jag har på intet sätt tappat tron på Kulturarvsprojektet.Det här är en bred satsning, till skillnad mot många andra. De ansökningar som har kommit in är från statliga myndigheter, kommuner, föreningar och stiftelser. De spänner över stora delar av kulturarvsområdet, till exempel digitalisering av bilder, film och andra arkiv, vård, tillgängliggörande av kulturmiljöer, inventering av miljöer och samlingar. Den bredden är viktig att bygga på.Jag har också under mina kontakter med såväl Arbetsförmedlingen som fått in beskrivningar på vad som faktiskt har hänt och vad det har betytt för många av dem. Låt mig nämna några.Sotenäs kommun arbetar med kommunens kulturarv. De ansvariga säger bland annat att det som förvånat dem mest är hur snabbt de anställda går från utanförskap till innanförskap. Att kunna berätta detta också för andra - myndigheter, föreningar, kyrkan - att det går och betyder något är också viktigt för dem. Det är något som de kommer att fortsätta att driva.Westmannastiftelsen och : Vi hade så sent som diskussioner med landshövding som sade: Kom till oss så får jag visa hur mycket vi gör i när det handlar om Kulturarvslyftet! Där vårdar man skog, åkrar, gårdar, torp och hus och återskapar . Den ansvarige säger så här: Vi "är överraskade över att det är en så stark egen drivkraft i gruppen. Vi har inte behövt pusha de här personerna - - -. Alla är så öppna för helt nya arbetsuppgifter, som man inte arbetat med tidigare. De är nyfikna på nya kunskaper. "Jag skulle kunna dra fler exempel. Ett tredje är Museum, där de inventerar samlingarna och där man säger om de fem personer som arbetar inom Kulturarvslyftet: "Arbetslaget visar stor föremålsentusiasm och gör ett otroligt bra jobb. Det har kommit med kreativa bidrag som löser frågorna på ett sätt som vi med museierfarenhet inte hade tänkt på i första hand. "Det är bara några av de goda exempel som finns. Jag tvivlar inte på att de personer som kommer in i Kulturarvslyftet växer och kommer vidare i livet. Det tror jag absolut att de gör. Jag tror inte heller att man ska förkasta att personer kommer vidare i arbetslivet - absolut inte.Det som frågan handlar om här är ju att man faktiskt avsätter rejält med pengar men att pengarna inte går åt. Verkligheten ser inte riktigt ut som den bild som kulturministern så gärna vill måla upp.Det hade väl varit jättebra om 1 200 personer hade kommit i sysselsättning via Kulturarvslyftet - det var ju det som var prognosen . Det visade sig att man inte nådde upp till det, utan var man uppe i 174 personer inom Kulturarvslyftet.Vi socialdemokrater ställde oss bakom Kulturarvslyftet inför budgeten 2012. Men med tanke på att det inte fungerade med den konstruktion som det har valde vi att säga: Nej, vi lägger ned Kulturarvslyftet, och i stället satsar vi på ett nytt accessprojekt, som skulle komma kulturen till del och som också skulle skapa arbetstillfällen.Då brukar kulturministern säga: Ja, men då vänder Socialdemokraterna alla de personer ryggen som Kulturarvslyftet vänder sig till. Det gör vi absolut inte. Det är det sista vi skulle välja att göra. Vi lägger fram förslag som vi tror på och som vi tror skulle generera arbetstillfällen för de personerna. Det handlar ju lite om att vara realistisk i de förslag man lägger fram.Du vet precis som jag att inte minst DIK, fackförbundet, har varit väldigt kritiskt till konstruktionen av Kulturarvslyftet, men det har också många av institutionerna varit.Jag har fått siffror - man kan alltid diskutera vilka siffror som är riktiga - från som visar att 218 personer har fått utvecklingsbidrag beviljat vad gäller Kulturarvslyftet. Det är en sak att få bidrag och en annan sak hur många det är som har ansökt om det. Men jag tycker inte att vi behöver fastna i det.Av 2 000 är det en prognos på 300. 1 700 blir inte av. Då är frågan: Hur tänker kulturministern? Tänker hon att man ska låta det här ligga kvar och låta pengarna gå tillbaka in till staten? Eller har hon några idéer, förslag och visioner om hur man skulle kunna använda pengarna i stället?Trots allt är det drygt 9 000 personer som är inskrivna på AF Kultur som skulle kunna få arbeten om man valde att destinera om dessa resurser. Vi vet att Arbetsförmedlingen skickar tillbaka därför att de ute på arbetsförmedlingarna inte kan använda dem gentemot de arbetssökande eftersom regelverket ser ut som det gör.Har kulturministern några visioner och tankar, med tanke på att ni har avsatt resurserna och mängder av människor skulle vilja få ett arbete? Ni väljer att hålla fast vid en konstruktion som gör att detta inte kommer till stånd. i säger att hon inte tvivlar på att de som kommer in i Kulturarvslyftet växer och trivs med detta. skriver hon i sin interpellation: "Vi socialdemokrater har föreslagit att lägga ned Kulturarvslyftet" - till förmån för att kulturinstitutioner skulle gynnas genom att arbetslösa akademiker skulle kunna komma i arbete. Man föreslår också lönebidragsanställningar inom ideell sektor.Men om nu 300 funktionshindrade får möjlighet att arbeta med vår kulturskatt, varför missunna dem detta? Kanske det också är en signal om att denna prognos kommer att infrias. Det måste ju få växa fram. Det här är ett nytt grepp som gör att funktionshindrade, som står längst ifrån arbetsmarknaden, får en bredare palett att arbeta med än bara i traditionell ideell sektor.Dessutom stöder sig interpellanten på att förbundet har kritiserat Kulturarvslyftet. Ja, man kan ju undra lite grann hur de känner ansvar för att inkludera funktionshindrade inom sin grupp av fackligt anslutna.Jag sade i mitt förra inlägg, och jag vidhåller detta, att det är ett ansvar för alla sektorer i samhället att stödja dem som står allra längst bort från arbetsmarknaden. Det är de funktionshindrade. Det gäller definitivt inte bara kulturarbetare, och det gäller lika mycket offentliga arbetsgivare som privata. Tyvärr är de offentliga arbetsgivarna inte bättre än vad de privata arbetsgivarna är på att anstränga sig i denna riktning.Men jag tror också, fru talman, att det är viktigt att konstatera att detta är ett unikt grepp, där man alltså tittar över satsningar tillsammans med arbetsmarknadspolitiken för att just gynna den utsatta grupp som står allra längst ifrån arbetsmarknaden. Att missunna dem möjligheten att få komma i kontakt med kulturskatt och få vara en del av att kartlägga denna tycker jag är ganska cyniskt - att se bort ifrån de 300 individer som har fått den möjligheten. Kanske kommer många fler att gynnas av detta . Om vi ska påminna oss historien här var det inte självklart att satsningarna från på dem som står längst bort från arbetsmarknaden skulle komma kulturarvet till godo. Det var inte givet - man hade kunnat satsa på något helt annat område innan man kom in på att diskutera just Access. valde man det här, vilket vi tycker är otroligt positivt.Låt oss säga att man hade gjort en prognos om att detta kunde ge 300 eller 400 nya jobb. Vad hade sagt då? Hade hon sagt att det var en väldigt lyckosam satsning? kritiserar ju att man inte har nått upp till den prognos som fanns. Men inte desto mindre är detta riktiga jobb som görs, som är efterfrågade och som kan bli fler. finns det 555 personer i ansökningarna. Min förhoppning är att det också kommer att leda till riktiga jobb.Sedan är frågan hur man kan ändra systemen. Jag får tillägga att de pengar som inte utnyttjas i Kulturarvslyftet inte försvinner ut i något svart hål. De går till andra satsningar inom . Men visst hade det varit roligt om alltihop hade kunnat gå till kulturarvet - det tycker jag också.Det har gjorts förändringar. Bland annat finns det möjlighet att kombinera något som heter särskilt introduktions- och uppföljningsstöd, , med utvecklingsanställning. Den här förordningsförändringen innebär också utökade möjligheter att erbjuda stöd till både anordnare och anställda inom Kulturarvslyftet. , den här speciella formen, är ett sätt att stödja arbetsplatser som har begränsad erfarenhet så att de kan anställa och arbeta med personer i den här målgruppen, det vill säga människor med handikapp av något slag.Låt oss se hur det här går. Vi ser över det och följer det självfallet . Vi kommer också att göra besök på de orter, platser och verksamheter där man har Kulturarvslyftet.Access återkommer till. Hon vet också att Access var en tvåårig, begränsad satsning som den förra regeringen gjorde. Den var bra, tyckte vi inom Alliansen, som förlängde den med . Men den skulle också vägas mot en annan situation på arbetsmarknaden, där arbetslösheten var lägre men hög inom just kulturområdet. Därför valde man att göra den här satsningen. ser det lite annorlunda ut.Eftersom hänvisar till fackförbundet kan man påminna sig om hur löneförväntningarna ser ut inom DIK. Satsningen i Socialdemokraternas budget är kraftigt underfinansierad. 196 miljoner skulle gå till 600 jobb. Därmed är vi inne på en lön före skatt på 17 700. Det är långt under vad DIK förväntar sig.Skulle de pengar som och satte av till Access, en satsning för framför allt akademiker - inget fel i det, men det är något helt annat, en annan grupp - räcka till marknadsmässiga löner skulle vi vara nere på kanske 300-400 anställningar. Och det skulle vara 300-400 anställningar till akademiker, som trots allt har betydligt lättare att få jobb inom kulturarvsområdet än den grupp som får jobb genom Kulturarvslyftet. Ska man vara hederlig ska man också lyfta fram detta. Jag lär inte få något svar från kulturministern på hur hon tänker sig att resurserna skulle kunna användas på ett annat sätt än det som ligger fast vad gäller Kulturarvslyftet.Jag vill absolut sätta mig emot att jag på något sätt skulle säga att de jobb som kommit till inte är bra. Precis som jag inledde med att säga ställer vi socialdemokrater oss bakom Kulturarvslyftet. Men vi såg och lyssnade till den kritik som fördes fram. Och när vi också såg att resultatet inte på långa vägar nådde upp till det som var prognosen ställde vi oss frågan: Är det verkligen det här upplägget som fungerar och som är bra? Nej, uppenbarligen inte. Då sade vi att vi vill använda de här pengarna på ett annorlunda sätt.Men som jag sade vänder vi inte de här personerna ryggen. Vi har som ett exempel föreningsjobben som skulle kunna generera drygt 5 000 föreningsjobb för den här målgruppen som är 200 personer.Det handlar alltså lite om hur man väljer att fördela sina resurser. Att lägga resurserna på någonting som inte går att genomföra och senare skicka tillbaka dem tycker inte jag är att ta ansvar när vi ser hur situationen ser ut. När vi har en hög arbetslöshet och så många som skulle behöva komma in på arbetsmarknaden gäller det att ha en politik som möjliggör för människor att komma tillbaka i arbetslivet. Då behöver man lyssna. Och det räcker inte att bara följa en fråga, utan när det visar sig att det inte fungerar tycker jag att man som ansvarig minister faktiskt har ett ansvar att göra någonting åt det och komma med konstruktiva förslag som fungerar i verkligheten. Annars vänder man väldigt många människor ryggen, inte de som har lyckats komma in och har fått en plats - det är jättebra - men alla de andra som står kvar och inte kommer in på grund av att konstruktionen ser ut som den gör och att pengarna blir kvar i systemet. kritiserar fortfarande prognosen. Och lite rörande är det att höra hur hon beskriver det som att detta skulle vara den enda satsning som finns på hela arbetsmarknadsområdet, att pengarna skickas tillbaka och det är en stor arbetslöshet. Men det finns ju en otrolig massa olika verksamheter - åtgärder, projekt och annat - inom hela arbetsmarknadspolitiken som de pengar som inte används kan gå till i stället. Det är inte så att de ligger overksamma, och det vet innebär en stor möjlighet, och det kommer säkert att bli fler som kan ta del av det. Den här satsningen innebär en trygghet i form av att man får en lön att leva på och arbetskamrater att bygga en vardag kring. Man får också tillbaka en tro på sig själv. Varje jobb här är viktigt. Access var bra, men det är en helt annan lösning som riktar sig till en helt annan grupp. Vi kan inte jämföra dem.Sedan har våra kulturinstitutioner - museer, arkiv och andra - fått utökade resurser. Det finns ett stort intresse för museerna. Museistatistiken visar också hur besökarna blir allt fler, och det kommer naturligtvis utställningar, samlingsarbeten och mycket annat till godo.Vi tar ansvaret för kulturarvet. Att vi nu äntligen också tar itu med , som Socialdemokraterna länge negligerade trots att behoven var så stora, är ytterligare ett exempel på detta, och mer lär komma.Kulturarvslyftet är en satsning som betyder mycket både för kulturarvet och för de människor som har fått en chans. Och jag vill fortfarande hävda att , även om hon nu säger att det inte är så, trots allt vänder människorna ryggen genom att säga att det här ska avslutas och att pengarna ska gå till någonting annat.