· H010490 · 2013-06-26 11:31:25 — har frågat mig om jag kan garantera förutsättningarna för fortsatt pendeltågstrafik på sträckan . har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att förhindra en nedläggning av Gnestapendeln. Slutligen har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att värna den för så viktiga pendeltågssträckan mellan och , om jag anser att det är en rimlig effekt av avregleringen av tågtrafiken att den för så viktiga pendeltågstrafiken riskerar att försämras och slutligen om jag anser att det är rimligt att beslut om förändringar i samhällsviktig kollektivtrafikförsörjning fattas utan att kommuner, näringsliv och andra berörda aktörer har fått möjlighet att yttra sig.Jag har stor förståelse för den oro som resenärerna till och från och även känner när de följer mediernas bevakning av arbete med planeringen av kapacitetstilldelningen på järnvägen. har en viktig uppgift i att prioritera mellan olika behov för att hitta en lösning. Jag utgår från att gör sitt yttersta för att tillmötesgå de ansökningar om tåglägen som efterfrågas och att med utgångspunkt i dessa ansökningar hittar en lösning som i möjligaste mån passar alla. Den planeringen utförs av med utgångspunkt i gällande lagar och förordningar. Regeringen kan därför inte blanda sig i arbetet.Ett av avregleringens syften är att skapa förutsättningar för fler järnvägsföretag att etablera sig på marknaden och därmed öka utbudet för resenärerna. Den ökning av transporter på järnväg som skett indikerar att den reformpolitik som bedrivits fått avsedd effekt.De som enligt järnvägslagen har rätt att ansöka om infrastrukturkapacitet - järnvägsföretag och auktoriserade sökande - har även rätt att delta i kapacitetstilldelningsprocess. Syftet med processen är att definiera den framkomlighet på infrastrukturen som krävs för genomförande av säker och effektiv tågtrafik med utgångspunkt från de ansökningar om infrastrukturkapacitet som kommit in till . Processens resultat regleras i avtal mellan sökandena och , vilket förklarar varför andra intressenter som till exempel kommuner och näringslivsorganisationer i allmänhet inte får delta i processen. I egenskap av auktoriserade sökande kan däremot regionala kollektivtrafikmyndigheter, som är kommunala organ, ansöka om kapacitet och delta i kapacitetstilldelningsprocess. Jag tackar ministern för svaret, även om jag måste medge att jag tycker att svaret mer handlar om själva processen än den fråga jag ställde.Det är klart att det är trevligt när fler vill åka tåg. Det gillar jag som miljöpartist. Men jag skulle i svaret ha velat höra någonting om vad ministern anser om konsekvenserna av att man släpper in fler aktörer trots att det inte finns fler spår. Det är egentligen det som diskussionen borde handla om.De boende i och , 1 300 personer, pendlar till jobb, skola och affärer för att klara sitt dagliga liv. Om det värsta inträffar tvingas de nu att välja andra vägar, kanske köpa en extra bil, åka på en väg som skulle ha byggts ut men som inte har gjorts och som klassas som ganska farlig.Sedan har vi en minister som tvår sina händer och säger: Ja, men jag har ingenting med det hela att göra. Det är som ska avgöra detta. Hon tvår sina händer trots att enbart genomför det som alliansregeringen har beslutat, nämligen att släppa in fler tågaktörer trots att det inte finns en enda meter mer spår. Jag hade inte haft något emot att man hade släppt in fler operatörer. Jag tycker att fler ska kunna köra tåg, men då måste det finnas fler spår.Det här påminner mest om en tvångsprivatisering av det slag som precis har tagit avstånd från när det gäller utförsäljning av vårdcentraler och annat eftersom det inte finns plats för en naturlig konkurrens. Då tvingar man fram detta.Mina frågor till ministern är: Var ministern medveten om konsekvenserna för den lokala pendeltågstrafiken när man beslutade om konkurrensutsättningen? Var ministern medveten om konsekvenserna när man överlät åt att fördela spårtider på spår som inte existerade? Var ministern medveten om konsekvenserna för de boende i , nu , mellan och när man fattade dessa beslut?Konsekvenserna blir särskilt absurda när vi kan höra om planerad utbyggnad av tunnelbanan. Det är jättebra att man bygger ut tunnelbanan, men hotar man i historien i med nedläggning av pendeltågstrafik genom att sälja ut obefintlig spårkapacitet. Det är ett rent blufföretag. Man låtsas som att man har plats och tar betalt för det trots att detta inte finns. Det är ungefär som att sälja Eiffeltornet.Kan ministern berätta för Mölnboborna om hon var medveten om dessa konsekvenser när beslutet om konkurrensutsättning fattades? Till att börja med vill jag tacka statsrådet för svaret, även om det gör mig ganska bekymrad.Det stod oroliga invånare från och här utanför och demonstrerade mot de problem och livsbekymmer som orsakas av en illa genomförd privatisering. Det är många människors livsval det handlar om. Det handlar om val av bostad. Ska jag kunna bo på den här platsen? Det handlar om det som vi ibland i högtidstal har kallat för regionförstoring runt och hur trovärdig den är när människor gör sina val att bo på ett ställe och att arbeta på ett annat.Regionförstoringarna har varit utmanade av snökaos och av att man har bytt halvtimmar i trafiken. Trots att människors arbetstider och dagistider är desamma förväntas de anpassa sig efter sådana kast i planeringen. Och är själva trafikens existens i fara.Jag tycker att man ska ha större respekt för människors livsval och möjlighet att kunna planera sina liv, inte bara ha respekt för privata företags möjlighet att konkurrera om trafik.Många kommuner i har gjort stora insatser för att medfinansiera infrastruktur. och är exempel på banor som är kraftigt medfinansierade av de kommuner som ligger längs banan. Alla kommuner och landsting i är med och finansierar tunneln i . Min hemkommun lägger in 100 miljoner. lägger in 10 miljoner, tror jag. Det blir väl en färgad del i tunneln som vi kan åka genom och njuta av som "vår" del av tunneln.Jag undrar om kommunal- och landstingspolitikerna i dessa kommuner och landsting hade gjort valet mellan vård, skola och omsorg och infrastruktur på det sätt de gjorde om de hade vetat att själva existensen av trafiken som ska gå i tunneln skulle ifrågasättas.Om jag hade varit beslutsfattare i kommunen skulle jag ha varit väldigt fundersam över att stoppa in 100 miljoner i en tunnel som jag inte visste om kommunen ens skulle kunna använda.Statsrådet och jag har tillsammans arbetat med regionförstoringsfrågorna i . Jag undrar om man var införstådd med dessa konsekvenser. Såvitt jag förstår pekades det på problemen redan i regeringens egen utredning när man införde denna ordning, att denna kollision mellan intressen skulle komma. Jag tycker att man riskerar människors livsval lite lättvindigt när man ställer detta mot behovet av att få ytterligare en aktör i trafiken till . Dessutom kan man också ifrågasätta prissättningen mellan arbetsresor och affärsresor. Även jag tackar statsrådet för svaret som jag liksom tidigare talare anser lämnar en hel del övrigt att önska.Den 15 juni tog jag pendeltåget från Östertälje till för att delta i en manifestation som hade anordnats där eftersom man var upprörd över det plötsligt uppkomna hotet mot möjligheten att leva och bo längs den pendeltågslinje som nu hotar att försämra trafiken på.Det var väldigt många där. Jag tror att ministern är medveten om det. Torget i var fullt; man hade gått man ur huse för att protestera mot planerna. Det var företagare, det var politiker från alla partier, också ministerns, men framför allt människor som bor och verkar i denna del av regionen. Människors livsvillkor riskerar att försämras drastiskt om planerna genomförs.Herr talman! Jag tycker inte att det duger eller är riktigt ärligt att som statsrådet gömma sig bakom sin myndighet och svensk lagstiftning. Oavsett hur agerar eller hur vår lagstiftning ser ut bär regeringen ansvar för den politik som man har drivit igenom i riksdag. Det borde statsrådet vara ärlig nog att medge. Därmed följer också ett ansvar som kan och måste utkrävas av väljarna - förhoppningsvis ordentligt nästa år.Det hade varit klädsamt om statsrådet hade tagit sin del av ansvaret för detta i sitt svar till mig.Herr talman! Jag kan inte tolka statsrådets svar på min interpellation på annat sätt än att regeringen gör bedömningen att det är ett rimligt pris att betala att väl fungerande arbets- och studiependling i mest expansiva region får stryka på foten till förmån för att några privata aktörer ska kunna konkurrera om de järnvägssträckor som är mest kommersiellt intressanta.Jag tvingas också konstatera att statsrådet uppenbarligen inte har något att invända mot att den typ av förändring som planerar kan genomföras utan att kommunerna, näringslivet eller andra berörda får möjlighet att yttra sig. Det tycker jag är trist.Till sist tvingas jag konstatera att statsrådet är fullt nöjd med effekterna av den genomförda avregleringen av järnvägen. Det är i sig mycket oroande.Herr talman! I finns långt gångna diskussioner om hur den storregionala pendlingen ska stärkas och utvecklas när blir färdig, allt i akt och mening att klara den växande regionen på ett klimatsmart och hållbart sätt. Dessa planer riskerar nu att äventyras, precis som var inne på. Därför måste jag fråga statsrådet: det en önskvärd utveckling när den ordning vi nu har infördes?Herr talman! Det finns som sagt en hel del övrigt att önska när det gäller den nuvarande situationen för kollektivtrafikens möjligheter att fungera som ett viktigt blodomlopp i vår snabbt växande region. Det som riskerar att hända med Gnestapendeln borde få regeringens varningsklockor att ringa. Var det verkligen så här det var tänkt, att möjligheterna till arbets- och studiependling skulle riskeras och att bilen åter skulle bli alternativet? Var i landet kommer nästa liknande försämring för kollektiv- och regiontågstrafiken att inträffa? Som sagt, var det verkligen tänkt att bli så här? Herr talman och infrastrukturministern! I är detta en stor fråga, likaså i , , , och Laxne. Människor behöver kommunikationer för att kunna leva ett bra liv, kunna ta sig till sina arbeten och kunna studera. Det väckte enorm vrede när planer blev kända. Det var över 1 000 personer som protesterade mot detta på mötet i , och fler än 12 600 namn har samlats in på en vecka.Är detta en lokal fråga? Är det kanske bara några tusen Gnesta- och Mölnbobor som bryr sig? Nej, detta handlar om det som är infrastrukturministerns ansvar, nämligen hur vi ska få en fungerande kollektivtrafik i hela landet. Vilka prioriteringar ska vi göra? Vem är ansvarig?Av svaret att döma är det i alla fall inte infrastrukturministern utan tydligen någon annan. Svaret var en formell redogörelse för hur ansökningsförfarandet går till. Jag tror att Gnestaborna är ganska ointresserade av det. Jag tror att de flesta i stället vill veta vad infrastrukturministern tycker. Är det rimligt att man på detta sätt håller på att lägga ned en hel bygd? Är det rimligt att man i avregleringens heliga namn tar bort pendeltågstrafik och nyttotrafik för människor som behöver denna trafik för att kunna arbeta och studera? Är det rimligt att dessa hänsyn ska stå tillbaka för att privata företag ska kunna komma in och konkurrera om järnvägen?Jag menar att detta är dogmatism, och den går - tyvärr, mina socialdemokratiska vänner - tillbaka ända till 1987 och trafikpolitiska beslut, som som kommunikationsminister olyckligt nog drev igenom.Avregleringen av järnvägen bygger på den felaktiga föreställningen att järnväg är som väg, att det går att konkurrera genom att små skuttföretag kan ta gods eller personer och transportera på järnväg. Det fungerar inte så.Det stora felet är naturligtvis den nuvarande regeringens totala avreglering av järnvägen. Den gjordes utan några ordentliga konsekvensbeskrivningar. Man hade bråttom för man kunde ju förlora valet, så det skulle börja gälla . Därför var man tvungen att fatta beslut före valet och kunde inte göra ordentliga konsekvensbeskrivningar. Det förslaget och beslutet bygger på bristande järnvägskunskap.Jag ställde i mitt tal på frågan: Är de vid onda? Eller är de fullständigt verklighetsfrämmande tomtar som sitter instängda i sina kontor och lägger fram ett så idiotiskt förslag? Mitt svar var: Nej. Jag kan inte gå i god för alla anställda vid - det kan finnas någon där som inte är så klok - men de är inte ansvariga. Den ansvariga står mitt emot mig här, regeringens representant. Det är regeringen som kollektiv som är ansvarig. Att då på väldigt väl formulerade interpellationer ge svar där man i princip frånsäger sig ansvaret duger inte.Det regeringen och infrastrukturministern bör svara på är vilken samhällsnytta det har om Gnestapendeln läggs ned alternativt minskar i omfattning samt vilken lönsamhet det är för samhället att privata företag får tillgång till attraktiva tåglägen mellan och . På vems sida står infrastrukturministern, på Gnestabornas eller på ? Hon är , bor i och studerar i . Hon har kämpat och kommit in på ett program som hon gärna vill gå. Hon har två timmars enkel resväg till och från skolan. Hon kämpade hårt för att komma in på gymnasiet och har klarat av . Över kan hennes uppoffringar vara förgäves. Hon kan tvingas sluta skolan och söka sig en helt annan utbildning. Hennes liv får en helt ny vändning på grund av ett beslut som först fattas av regeringen och sedan riskerar att fattas av Trafikverket.Är det rimligt? Var det så det var tänkt? Ska det fortsätta så? Och i så fall, vilka kommer sedan? Är det , , ? Det är i grunden ett beslut som regeringen och den regeringsstödda majoriteten i har fattat, att vi ska ha tågtilldelningar årsvis, att ingen människa ska kunna planera sitt bosättningsmönster, att de företag som ska konkurrera på den marknaden kan ryckas bort med bara varsel. Avskrivningen på en järnvägsvagn är kanske . Vem köper den järnvägsvagnen, eller det loket, om man inte vet att man kommer att få trafikera banan? Många som funderar på att dra fördel av regionförstoringen väntar på ministerns svar. Var det så det var tänkt?Herr talman! Av 1 kap. 6 § regeringsformen framgår att regeringen styr riket och ansvarar inför . Denna centrala del av regeringsformen verkar ha gått statsrådet helt förbi. Trots att sju olika interpellationer ställts i kammaren är ministerns svar detsamma, att det är eller någon annan myndighets ansvar.På den första interpellationen om tågförbindelserna mellan och svarar ministern att man ska låta våra expertmyndigheter titta på vad som eventuellt bör göras. På den andra interpellationen om förseningar i tågtrafiken svarar ministern att eftersom det är en fråga mellan och Skånetrafiken är hon förhindrad att kommentera det. På den tredje interpellationen om cykeltrafiken svarar ministern att hon inte vill ge något definitivt svar. På den fjärde interpellationen om höghastighetståg svarar ministern att hon inte vill ge något svar för hon vill invänta remissvar.På den femte, sjätte och sjunde interpellationen svarar ministern nu att regeringen inte kan blanda sig i arbetet. När tusentals medborgares liv rivs upp för att tåget försvinner från bygden svarar ministern att det indikerar att den reformpolitik som förts fungerat och att "regeringen kan . inte blanda sig i arbetet". Jämför det med 1 kap. 6 § regeringsformen där det står: "Regeringen styr riket. Den är ansvarig inför . "Jag skulle vilja rikta två frågor till statsrådet. Vill statsrådet verkligen vara statsråd med ansvar för infrastrukturen om hon inte är beredd att i svara på en enda fråga som ställs om just infrastrukturen? Vilka förändringar av tilldelningen av tåglägen vill statsrådet vidta för att säkerställa att kan ha fortsatt trafik och att inte fler orter drabbas av det öde som drabbat ? när SJ hade monopol fanns det inga problem i tågtrafiken. är det trångt på spåren. Det är ett problem. Det är trångt på tågen. Det är ett problem. Det har aldrig varit så många som vill åka tåg som . Det är en effekt av att det finns ett större utbud av sådana som vill transportera folk på tåg. Det är jättebra, bland annat ur miljösynpunkt.Ibland blir det konflikter. Spåren är för få. I det här fallet som vi nu diskuterar finns i grunden just en sådan avvägningskonflikt, och den har inte med avregleringen att göra. Den ena sidan handlar om att släppa in nya operatörer på en vinstgivande linje, . Det är väl glädjande att så många vill åka mellan och ; det är jättebra. hade man bara att välja på SJ. Det fanns ingen valfrihet över huvud taget. SJ hade monopol. Den andra sidan handlar om ifall detta ska gå ut över en annan tågoperatör, nämligen SL som bedriver verksamhet . har sagt till mig att det var som såg till att tåget skulle gå ända till Gnesta.Man kan fråga sig om det verkligen är som ensamt ska få göra avvägningen mellan att släppa in operatörer och ta bort en etablerad operatör, nämligen SL. Då kommer vi inte ifrån att i denna avvägning finns ett övergripande ansvar någon annanstans, och jag vill lägga det något högre än hos . Jag noterar att SL har haft överläggningar, men trafiknämnden i vet ingenting. Frågan har inte heller varit uppe hos och övriga i ledning.För får det stora konsekvenser om de blir av med fyra tåg, som det handlar om, och om regionaltågen kanske inte ska stanna där. Jag ser som en viktig del av . planerar och Gnestahem för ytterligare 300 nya bostäder i området. Om det beslut som med sin nya trafikplan förebådar gick igenom skulle det innebära radikalt förändrade förutsättningar för de byggprojekten.Det måste vägas in att varit ett järnvägssamhälle och är uppbyggt kring järnvägen och pendlingen till framför allt . Jag menar att detta är en fråga som inte med dess nya plan att ta in nya tågoperatörer kan få avgöra på egen hand. Det är också en fråga om hur en kommun som ska fungera i den arbetsregion som vid det här laget är. Ta inte flyget mellan och . Transportera inte mer på väg. Gör det mer på järnväg. Ta inte bilen till jobbet. Ta tåget, gärna pendeltåget. Det är någonting som vi allt som oftast får höra och har hört . Människor gör just det, de tar tåget till . Det transporteras betydligt mycket mer än tidigare på järnväg. Betydligt mycket mer än i övriga går på järnväg i . Allt fler väljer att lämna bilen hemma.Det är också en utmaning att få ihop ett bra och fungerande vardagsliv och arbetsliv, i synnerhet i en region som . Tar man separat kan man konstatera att det är så många som flyttar in att det nu börjar bli trångt på vägar, gångbanor och cykelvägar, men också på järnvägar. har väl inte infrastrukturen byggts ut i samma takt vare sig på väg eller på järnväg. Men invigdes dubbelspåren för pendeltåg i , vilka ökar robustheten och minskar sårbarheten för hela järnvägssystemet. Alla de tåg som kommer söderifrån och på ett eller annat sätt möts i för att sedan ta sig upp mot utgör av de tåg som går igenom Stockholm.I 25 års tid har man verkligen velat göra mer för järnvägen. Självklart ska regeringar ta ansvar, och jag tar ansvar. Jag får alltid ta det yttersta ansvaret.Det börjar bli trångt på spåren för långa, tunga godståg och för pendeltåg som vill ha sina styva tider kopplade till fjärrtågen. Frågan är om det är rimligt att börja ställa människor mot varandra. Naturligtvis ska man kunna arbetspendla, oavsett om man bor i , , , , , eller , och det görs med besked. Detta är viktigt för hela regionförstoringen, för att kunna hitta rätt kompetens och hitta förutsättningar för boende. I den delen tror jag inte att någon av oss har någon annan uppfattning.Men vad gör vi när vi nu måste hantera denna situation innan är byggd? är en förutsättning för att pendeltågen ska få en avskiljning när de kommer in till och därmed klara styva tidtabeller och få bättre kapacitet. Vi pratade tidigare om Ostlänken, som har en direkt påverkan på järnvägstrafiken, inte minst den som kommer söderifrån, och som påverkar hela trafik.Trafikverket har ett uppdrag för dem som ansöker. Det handlar inte, , om att vi har avreglerat allting . Detta är en process som har pågått . Socialdemokraterna har med emfas drivit denna utveckling ända , och ni frågar mig om jag var medveten om konsekvenserna. Det är en fantastisk utveckling som har skett, inte minst genom att alla regionala länstrafikbolag har fått upphandla trafik i syfte att kunna köra till exempel pendeltåg på järnvägen.Vi måste kunna hantera situationen, och jag är fullt övertygad om att tillsammans med SL och andra hanterar för sig som en viktig del. Men vi behöver lösa hela järnvägsproblematiken, och den stannar inte i . Jag kan hålla med infrastrukturministern om att järnvägen måste byggas ut, att det finns stora problem att lösa och att den inte har byggts ut som den borde. Därom kan vi vara eniga. Men att släppa in ytterligare aktörer i detta läge, där det inte finns tillräcklig spårkapacitet, är något helt annat.Det är väldigt positivt att fler och fler väljer tåg, att fler och fler persontransporter går på tåg och att fler och fler godstransporter går på tåg. Men det är regeringens ansvar att se till att det finns kapacitet nog att ta emot andra aktörer. Annars bygger man bara luftslott. Man förespeglar företag som vill köra tåg att det finns spårkapacitet som egentligen inte finns. Vi kan nog vara överens om att det inte finns tillräckligt stor spårkapacitet i Stockholmsregionen.De som slutgiltigt drabbas av detta är de människor som bor i och , inga andra än så . Men det här är kanske bara början? Alliansregeringen säljer kapacitet som inte existerar. Regeringen tvingar att stänga av avgångar och linjer för lokaltrafiken. Jag kan se framför mig att det som händer nu mellan och bara är början. Om tillräckligt många skulle välja att åka tåg skulle antagligen samma sak hända i andra storstadsregioner: , etcetera. Är det verkligen en ansvarsfull politik att sälja kapacitet som inte existerar? Vilken annan näringsgren skulle tillåta detta? Det skulle kallas bluff.Eller är detta en medveten strategi från regeringen? Vi kan skippa den där lokaltrafiken - de kan väl lika bra åka buss. Är det så regeringen tänker? Då är det fråga om vägar som inte har rustats upp på länge och som dessutom bedöms som så trafikfarliga att man har satt upp fem sex fartkameror på vägen, eftersom det sker olyckor. Jag vet att statsrådet känner till detta väl; hon bor själv i Södertälje.Jag har fortfarande inte fått svar på min fråga: Var regeringen medveten om hur pendeltågstrafiken skulle drabbas av att fler aktörer släpptes in på banan? Det handlar inte bara . Även vet vi att detta kommer att ske. Om nu lyckas trolla med knäna och få till att det kanske bara kommer att handla om några avgångar, vad händer då och året därefter? Och hur ska man över huvud taget kompensera kommunerna och deras invånare för den förtroendeklyfta som uppstår? Vem vill bosätta sig i eller när man vet att pendeltågstrafiken kan läggas ned vilket år som helst? vet man att risken finns.Min fråga till statsrådet är fortfarande: Visste ministern om att denna risk existerade när man beslutade att släppa in fler aktörer på banan? varnade för detta, men regeringen lyssnade inte. Var det ett medvetet val av regeringen att riskera nedläggning av lokal tågtrafik genom att släppa in fler aktörer på banan? politiker har i väldigt varit engagerade i den regionala trafiken och regionförstoringsfrågan. Detta engagemang har byggt på en tillit till att invånarna kommer att få en vidgad studiemarknad, en vidgad bostadsmarknad och en vidgad arbetsmarknad och till att företag kommer att kunna rekrytera kompetens på en större marknad, varigenom ytterst internationella konkurrenskraft säkras.Jag tillhör dem som tror att Gnestapendeln kanske kommer att räddas. Jag tror till och med att den debatt vi har kan ha en viss betydelse. Men tilliten är rubbad, och det oroar mig väldigt mycket. Denna tillit har skapat ett engagemang som har lett till en beredskap hos kommuner långt borta i län att vara med och medfinansiera tunnlar i .