· H110109 · 2013-11-22 11:57:12 — har frågat statsministern om statsministern har förtroende för min förmåga att som bostadsminister att axla det politiska ansvar som krävs för att bostadsbyggandet i åter ska ta fart.Interpellationen har överlämnats till mig.Den problembild av bostadsmarknad som målar upp överensstämmer i mycket med vad jag själv sagt , vilket är skälet till att jag ägnar frågan så stor uppmärksamhet. oroar sig för att jag har en "säreget låg nivå på att leverera resultat och en stor förkärlek till 'titta på frågor'". Det finns dock inga enkla eller snabba lösningar som bara kan trollas fram ur hatten. Förkärleken till att "titta på frågor" handlar om att få fram genomtänkta och genomförbara förslag.Att tid är pengar ger en träffande bild av byggbranschen, där den som vill bygga måste ligga ute med stora belopp innan investeringen börjar generera intäkter. Ju från idé till färdigställande, desto dyrare blir det. Detta drabbar inte bara de som kommer att bo i bostäderna utan också alla andra som skulle vilja ha en bostad, eftersom mindre byggherrar inte har möjlighet att medverka under sådana villkor. Därför är i stort sett alla åtgärder som förenklar och snabbar upp planprocessen av godo.Riksdagen har antagit propositionen En tydligare lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar, som bland syftar till att öka kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen i ett regionalt perspektiv. I syfte att tillgodose bostadsförsörjningsbehov och långsiktigt hållbar utveckling i alla delar av landet ska utreda och vid behov föreslå förändringar i de regler som styr regional fysisk planering och framtagande av planeringsunderlag. kommer regeringens proposition Fler bostäder åt unga och studenter med förslag som till exempel innebär att det under vissa förutsättningar kan göras avsteg från kraven på tillgänglighet och användbarhet. arbetar också med att se över sina egna bestämmelser om hur byggandet av student- och ungdomsbostäder kan ökas och förenklas. Detta är ett axplock av vad som hänt och händer inom mitt ansvarsområde. Regeringens åtgärder för att förbättra bostadssituationen inskränker sig dock långtifrån till enbart sådana frågor som formellt är mitt ansvarsområde i egenskap av bostadsminister. Många politikområden har bäring på bostadspolitiken, och regeringen ser över i stort sett alla de problemområden som har lyfts fram av bransch och kommuner - skatter, buller, riksintressen och instansordning. Lagstiftningen kring allmännyttan och hyressättningen har reformerats, och fastighetsbeskattningen har lagts om och därefter sänkts för hyresbostäder och nybyggda bostäder. För att förbättra utnyttjandet av det befintliga bostadsbeståndet har privatpersoner som vill hyra ut sin bostad eller en del av den fått möjlighet att ta ut en hyra som ger kostnadstäckning. Lite ironiskt är det att interpellation kommer efter att en överenskommelse om bland annat infrastruktursatsningar presenterats som möjliggör närmare 80 000 nya bostäder i . Det visar tydligt att bostadsförsörjningen är en angelägenhet för hela regeringen.De stora problem som beskrivs i interpellationen är konsekvensen av en lång tids försummelser och felsteg som det tar att reparera. Det är då viktigare med förändringar som sammantaget leder till att den "dysfunktionella bostadsmarknaden" varaktigt och hållbart blir väl fungerande än att med förenklade lösningar kortsiktigt öka utbudet och återigen göra marknaden bidragsberoende.Avslutningsvis är det så att varje statsråd bara kan sitta kvar så länge han eller hon har statsministerns förtroende. Jag är orolig för utvecklingen i . Det var därför jag valde att skriva den här interpellationen och få till stånd den här debatten.Jag är orolig när jag möter företagare som inte kan rekrytera rätt arbetskraft. Det är företagare som säger: Vi skulle kunna expandera stort i den här regionen, men vi får inte tag i bostäder till våra potentiella anställda.Jag blir orolig när jag möter studenter och unga ambitiösa människor som vill ta sig till de större lärosätena men som tvingas tacka nej till utbildningsplatser för att de helt enkelt inte får någonstans att bo.Bostadspolitiken är en viktig politik. Den är viktig för den enskilde. Bostaden är en social rättighet. Bostaden är viktig i livets olika skeden. Den är viktig när man flyttar hemifrån, när man får barn, när man flyttar ihop, när barnen flyttar hemifrån eller när man separerar. Vid alla de livsavgörande val som vi gör i livet är bostaden viktig.Men bostaden är också viktig utifrån ett samhällsperspektiv, utifrån att vi i förlorar jobb och tillväxt som en direkt effekt av bostadsbristen. Det sker inte bara i - det blir lätt så att diskussionen bara handlar om - utan i stora delar av landet. I , i , i , i , i , i och i stora delar av landet lider företag och näringsliv av att det är brist på bostäder, som gör att vi tappar jobb och tillväxt. Det är synd. skulle behöva bygga betydligt mycket mer, och vi i behöver alla jobb vi kan få för att ska bli en stark och konkurrenskraftig nation.Där delar jag ambitionen som regeringen har. Jag tycker att regeringen har bra ambitioner. Vi behöver öka byggandet. Vi behöver få fler hyresrätter. Vi behöver få fler människor som kan cirkulera. Det handlar om en ökad rörlighet på bostadsmarknaden och om att fler unga kan flytta hemifrån.Hela det ambitionspaketet delar jag med regeringen. Problemet är att regeringen inte levererar. Problemet är att det ser likadant ut. Det är en otrolig frustration att av borgerligt regeringsinnehav stå här och ställa samma frågor. Det blir inte bättre; det händer ingenting. Det är snarare det motsatta: Det blir sämre. Det är fler företag som har svårt att rekrytera arbetskraft. Det är fler löntagare som tvingas tacka nej till jobb. Det är fler unga människor som tvingas tacka nej till utbildningar. Och det är fler vuxna som gärna hade sett att barnen flyttade hemifrån som tvingas ha kvar sina 25-, 27-, 30- eller 32-åringar hemma.Vi behöver göra någonting. Jag har visat tydligt på att vi behöver en samling. Vi behöver samlas. Vi behöver ta ett samlat grepp om de politiska förslag som finns, men vi behöver också samlas i branschen.Jag vill ställa den konkreta frågan till bostadsministern: Vad avser bostadsministern att göra? Då vill jag ha ett svar på just den frågan. Jag vill inte ha svaret att "kommunerna borde", "finanskrisen betydde" eller "den socialdemokratiska tidigare regeringen, , gjorde inte". Jag vill ha svar på frågan: Vad avser statsrådet att göra för att öka produktionen av bostäder? En interpellation är faktiskt inte vilken frågeställning som helst. Det handlar i grund och botten om att det är en del av kontrollmakt. Det är alltså en möjlighet för folkets valda företrädare att granska hur regeringen agerar och hur enskilda statsråd sköter sin tjänsteutövning.Det finns säkert de som just kanske hade kunnat använda interpellation som ett exempel på att den här kontrollmakten inte alltid behandlas helt seriöst. Men det är faktiskt, herr talman, inte därför jag har begärt ordet. Jag tänker ta interpellation på allra största allvar.Det här är en debatt som i grund och botten handlar om förtroende. gäller det regeringschefens förtroende för ett av statsråden, men i bredare mening handlar det om väljarnas förtroende för den politik som förs och om förtroendet för enskilda företrädare i politiken.Vi har det upplägget i Alliansen, oavsett om det är för att skapa förtroende för politiken eller för varandra och oavsett om det är här i , i regeringen eller runt om i landet, att vi pratar med varandra. Vi kommer fram till gemensamma förslag om vad vi vill göra. Vi levererar valmanifest som vi söker väljarnas förtroende för och som vi sedan på punkt efter punkt genomför i praktisk politik, i reformer och i beslut i den här kammaren. Statsrådet redogjorde för flera av de förslagen.Jag är medveten om att det är ett upplägg som man inte ger så mycket för på den andra sidan i politiken. Att oppositionens partier sinsemellan har olika uppfattningar är en sak. Det har vi vant oss vid. Men har vi också kunnat läsa i tidningarna om de stora bråken internt i det stora oppositionspartiet.I ett stort reportage i kunde man läsa om hur ungdomsförbundet, SSU, och LO fullständigt underkände den socialdemokratiska bostadspolitiken i riksdagen.Herr talman! Det var ord och inga visor i den här artikeln. Det föreslagit här i och försvarat i sin skuggbudget var långt ifrån tillräckligt. Den miljard i bostadssubventioner som man pratar om här måste minst tredubblas, kanske femdubblas. Även SSU framstod som ganska tafatt jämfört med LO, som menade att vi måste prata om subventioner bortåt 15 miljarder för att den socialdemokratiska bostadspolitiken ska bli trovärdig.Intressant nog var det och inte som fick gå ut och försvara sig och argumentera mot sina egna partivänner.Men även här i pekar det åt olika håll. Senast stod vi i den här kammaren i en interpellationsdebatt där en socialdemokrat ansåg att vi, om vi skulle klara det här, måste lägga ned och bygga i naturreservatsområden. Det var inte vilken socialdemokrat som helst. Det var det förra bostadsborgarrådet i den kommun där är ordförande för träder bilden fram av ett socialdemokratiskt parti som är djupt splittrat internt när det gäller hur bostadspolitiken ska föras. Jag skulle som alliansföreträdare kunna tycka att det mest är deras problem, om det inte vore för den handlingsförlamning som det skapar. Det påverkar möjligheten att fatta kloka och breda beslut som vore bra för hela landet.Låt mig lyfta fram ett konkret exempel. Ta alla de regelförenklingar som har utretts av den här regeringen, under ledning av , som handlar om hur vi kan få saker och ting att gå snabbare och bli enklare. Jag har aldrig förstått Socialdemokraternas vilja. Varför inte hjälpa till och få detta på plats? Varför vill man begrava det i en ny utredning?Kanske förstår jag det . Det kanske handlar om något så enkelt som att man internt är så splittrad att man helst vill begrava frågan. Det finns fler exempel. Jag hoppas få återkomma till dem.Men, herr talman, den här debatten handlar om förtroende. Förtroende är politikens bränsle. Det är förtroende som skapar beslutsförmåga. Med tanke på den splittring som finns internt hos Socialdemokraterna, som vi läser om, tycker jag att interpellanten ska ta tillfället i akt att under den här interpellationsdebatten själv svara på en fråga: Upplever , med tanke på den stora splittringen, att hon har förtroende att fortsätta hantera den socialdemokratiska bostadspolitiken? Har hon LO:s förtroende? Har hon SSU:s? Har hon arbetarekommuns? Jag tänker på alla de olika uppfattningarna. Det vore intressant att veta det. Jag tycker att detta är ett utmärkt tillfälle att få svar på frågorna. Jag lyssnade på . Jag brukar lyssna på henne. har hon en ganska bra beskrivning av problemet, som vi är överens om. Både för arbetsmarknaden och för enskilda människor är bostadsbristen ett stort problem.Över två minuter av hennes inlägg handlade just om att beskriva problemen - som vi är överens om. Sedan kom slutsatsen: Vi måste göra något, säger . Vi måste samlas, och vi måste ha ett samlat grepp. Ja, politik handlar ju faktiskt om att identifiera ett problem, och där har vi gjort en gemensam resa: Vi har identifierat bostadsbristen som ett jättestort problem, både för människor och för ekonomin. Sedan kommer dock frågan: Vilket håll vill man åt? Vilken färdriktning ska man ha när man tacklar problemen? Där kan man ana att det är olika färdriktningar mellan socialdemokratins och Alliansens linjer, och det är det politik ska handla om. Men sedan handlar politiken också om hur, alltså hantverket. Där vill jag påstå att det finns mycket att önska i socialdemokratins mycket vaga motioner.Vad gör vi då? Jo, vi kommer som sagt snart med förslag om förändrade regelverk för att underlätta byggandet av smålägenheter för inte minst ungdomar och studenter. kommer att få både behandla en proposition som innebär lagändringar i PBL och se hur gör sin läxa utifrån riktlinjerna för att förändra sina förordningar. Vi kommer alltså att skapa bättre möjligheter att bygga billigare studentbostäder och ungdomsbostäder på fler platser än vad som var möjligt tidigare och under mer flexibla former. Vi kommer också att skapa bättre förutsättningar för modulbostäder, för att lösa akuta problem när det gäller exempelvis studentbostäder. Vi kommer att lägga fram förslag om förändrade regelverk kring buller för att möjliggöra mer byggande i kollektivtrafiknära områden och mer centrala lägen. Vi kommer att vidta planförenklande åtgärder för att underlätta planprocessen. Vi kommer att lägga fram förslag om gemensamma byggregler i landet. Stöder Socialdemokraterna de förslagen? Vi kommer också att lägga fram förslag som ytterligare underlättar andrahandsuthyrning, och vi kommer att lägga fram fler förslag. Vi kommer även självklart att jobba vidare med de olika utredningsarbeten som pågår för att presentera ytterligare förslag. Det här är dock några axplock ur vad vi kommer att göra, förutom det vi redan har gjort: sänkt ett antal avgifter och skatter, underlättat ärendehanteringen på länsstyrelserna för att förkorta planprocesserna och, som sagt, tagit bort fastighetsavgifterna . Det finns även fler åtgärder som har vidtagits. Vi vet också att mycket av jobbet måste ske ute i landet och självklart även bland branschens aktörer. Jag vill påstå att man om man tittar sammantaget på allt det arbete som pågår ser att det är den största reformagendan på bostadspolitikområdet . Kontrasterar man det mot vad som hände blir det slående hur passivt Socialdemokraterna agerade på bostadspolitikens område. Hade Socialdemokraterna vidtagit många av de åtgärder vi nu jobbar med hade vi kunnat se mer effekt av förslagen . Det tar nämligen innan de får praktiskt genomförande.Vi ser ändå hur det vänder uppåt. Vi ser hur siffrorna över påbörjade lägenheter stiger - det är fler än och mer jämfört med . Det går åt rätt håll, men vi måste upp på en trendmässigt hög nivå under en lång följd av år. Då krävs det långsiktigt goda förutsättningar, och de förutsättningarna skapar man genom att ändra regelverk, genom att se till att spelreglerna blir tydliga och genom att göra det lättare för fler aktörer att vara med och delta och bygga bostäder - inte genom kortsiktighet och subventioner, som är den enda lilla konkretion socialdemokratin har. Inte ens den verkar de dock vilja lyfta fram och stå för utan mest gömma undan i en byrålåda. Det är väl efter order från , som jag misstänker inte vill att Socialdemokraterna ska framstå som ett bidragsparti. Vi har en bostadsminister som står här och slår sig för bröstet och säger att man har gjort väldigt många saker. Han räknar upp en lista på förändringar. Det är små regelförändringar, lite nya utredningar, någon utredning till - och lite till att titta på. Det enda man faktiskt har lyckats göra i regelverket under de här sju åren är att förändra planprocessen så att den är ännu krångligare. Såväl och jag som, framför allt, det samlade Kommunsverige vet att det gör det svårare att bygga eftersom det är en betydligt krångligare process från idé till spade i jorden.Jag tycker inte att det duger. Jag är ganska övertygad om att väldigt få människor i det här landet tycker att den bostadspolitik som har förts duger. Då säger bostadsministern att man måste klara av hantverket, men det är väl precis där det brister. Jag sade i mitt inledande inlägg att det inte är något fel på ambitionerna - det är bra ambitioner - men politik är inte ett pr-maskineri. Politik är att klara av hantverket, och en politik mäts mot de resultat man uppnår. Statsministern var i början av den förra mandatperioden väldigt tydlig med det. Han sade: Vi ska mätas på hur vi klarar jobben. är ju arbetslösheten högre än den var 2007, så han pratar inte lika mycket om det. Politik handlar dock om hantverk, och man mäts mot resultaten. Då säger statsrådet: vill göra mer. Sedan ägnar han en stor del av sitt inlägg åt det statsrådet kallar en bättre politik för fler lägenheter för unga och studenter. Men det är ju en proposition som enkom handlar om att kunna göra undantag från hisskraven - vilket är möjligt att göra. Det gör till exempel den socialdemokratiskt styrda kommunen , vilket gör att man kan producera fler små lägenheter. Det är inte ett pr-maskineri. Politik handlar om hantverket. Att förändra hisskravsreglerna och ha permanenta dispenser där gör inte att landets samlade unga och studenter får möjlighet att flytta hemifrån efter en sådan underlåten politik när det gäller nyproduktion av små hyresrätter. Efter att ha frågat vad statsrådet avser att göra och fått svaret permanenta dispenser från hisskrav som enda konkreta framtidslöfte blir min nästa fråga: Varför vill inte statsrådet ta ett samlat grepp om politiken? Jag är ute och möter såväl kommunpolitiker som branschen och företagare, och jag möter naturligtvis unga och bostadslösa också. Alla är överens om att det här är ett för stort område för att man ska ha politisk pajkastning om det. Vi behöver ta ett samlat grepp, inte bara tillsammans med branschen utan också politiskt. har vi dessutom en minoritetsregering, och då är det väl än viktigare att söka brett stöd i kammare. Det förmår inte den här regeringen göra. är det ett "dutteliduttande" av småförslag som kommer inkastade från sidan lite till och från. Det är någon utredning som råkar bli kvar, någon man ger förlängning och någon man ger strängare direktiv. Bostadspolitik är inte och kan inte vara en "duttelidutt"-politik. Vi måste ta ett samlat grepp och ett gemensamt ansvar för att öka produktionen. Min fråga till statsrådet är: Varför vill inte statsrådet ta ett samlat grepp över bostadspolitiken, och varför är det bättre att "duttelidutta" själv? Det är onekligen intressant att lyssna på , som kräver konkreta besked och när de ett efter ett levereras helt plötsligt menar att de inte är konkreta besked. Då är i stället varje del bara någonting som kallas duttelidutt. Egentligen är det så här: Mitt intresse för socialdemokratins inre liv är, om jag ska vara ärlig, tämligen begränsat. Att man inte kommer överens internt eller att man har bristande förtroende för varandra är någonting man i grund och botten måste reda ut internt i partiet. Jag lyfte upp frågan därför att jag tycker att de interna oenigheter vi har läst om skapar just handlingsförlamning, och de gör det i ett läge där såväl väljare, hyresgäster och de som står i bostadskön som byggherrar och byggbransch - ja, alla - säger: Kan ni inte försöka hitta de breda lösningarna? Senast i förrgår stod och jag i en paneldebatt där de sade precis det: Försök hitta breda lösningar! Ändå blir det i de konkreta delarna samma sak. Det är någonting som blir fel och som man försöker motarbeta i stället, eller man lämnar inte besked. Jag nämnde alla de utredningsförslag man inte vill göra verklighet av utan i stället begrava i en ny utredning. Man kan ta den andra delen, som även var inne på, alltså ett kommande förslag om att begränsa kommunala särkrav på byggande runt om i landet. Där brukar Socialdemokraterna ofta hålla med i debatterna, men ändå har de konsekvent duckat i frågan: Ska vi hjälpas åt att göra allvar av detta nu då? Det kanske också är en fråga där man är så internt splittrad mellan socialdemokrater i och kommuner att man inte kan lämna besked. Det kanske är ytterligare ett sådant exempel.Jag fick inget svar på mina frågor. Jag tror att det är så att faktiskt måste bestämma sig. Man kan se detta som en seriös debatt som handlar om förtroende för politiska företrädare och politisk förändring. Då tycker jag att man får svara på mina frågor också, eller också vägrar man att göra det därför att man tycker att det inte är tillräckligt seriöst. Men då tror jag att man avslöjar att den här interpellationen faktiskt bara var ytterligare ett exempel på meningslös plakatpolitik. Det är ingen tvekan om att bostadsfrågan engagerar, med tanke på hur många vi är som har tillkommit i debatten.Det jag vill ta upp i frågan rör . Det kan tyckas vara en perifer fråga, men är viktig och växer. Det är ofta när det gäller som vi får höra att det råder trängsel.Veronica säger: Kom inte dragande med att det har gått vi socialdemokrater satt vid makten! Jo, jag tänker nämna detta. Jag nämner att det är , för vad har hänt ? Mycket.I har förutsättningarna att bygga ökat väsentligt. Det har blivit en överenskommelse om att bygga Förbifart . Det har kommit en överenskommelse om att bygga ut kollektivtrafiken. Det är detta som behövs för att vi ska kunna bygga bostäderna.Vad jag också vill lyfta fram är att byggs det mer än 30 000 bostäder i sydvästra . För att ska kunna bli en fungerande huvudstad också när människor har flyttat in i sina nya bostäder behövs ju kollektivtrafiken och förbifarten.Veronica är välkommen ut till sydvästra , där jag bor. Där är det byggsamråd var och , just för att det handlar om att bygga nya bostäder. Så att säga att det inte händer någonting är helt fel. Att vi kan bygga så här pass mycket beror inte bara på att växer utan också på att det finns framtidstro, att det gjorts regeländringar och att det finns möjligheter för företag att bygga.Jag vill också lyfta fram att rörligheten är viktig, men för att det ska finnas en rörlighet måste det också finnas förutsättningar för människor att byta bostäder, att våga teckna lån, att våga byta arbete och att våga byta plats att bo på. Med ett ökat byggande, inte bara i utan runt om i landet, ökar alla dessa möjligheter.Veronica säger att det är viktigt att se över de förändringar som görs. Ja, det är viktigt att de förändringar som görs är grundande i en ordentlig utredning, att parterna har fått möjlighet att ge uttryck för sina uppfattningar, att Lagrådet har tittat på de förslag som läggs fram och att det kan bli en ordentlig beredning här i riksdagen.Att bara knäppa med fingrarna och ta fram oöverlagda förslag, som faktiskt påverkar människors möjligheter , skulle inte vara seriöst. Den politiken skulle jag inte vilja vara med och driva här i riksdag. Det skulle vara intressant att få en kommentar också till detta. Jag väljer att använda delar av inledning, för jag tycker att den är bra: Bristen på bostäder och en dysfunktionell bostadsmarknad ger negativa konsekvenser för möjligheter till jobb och tillväxt. Företag kan inte rekrytera rätt kompetens, och människor kan inte kan flytta dit där jobben eller utbildningen finns.Jag delar din oro, framför allt över dem som drabbas av att trösklarna på bostadsmarknaden är så höga att det inte går att ta sig in.En dysfunktionell bostadsmarknad - jag väljer att använda det begreppet - är också det som skrev om i en artikel där rubriken handlade om elefanten i rummet. Bland annat föreslår att det ska bli enklare att hyra bostadsrätter i andra hand - ett förslag som Socialdemokraterna här i aktivt har motverkat.Bostadsministern framförde att byggandet inte är någon quick fix. Det är som cement; det måste torka långsamt. Men det är formen och hur den är konstruerad som är avgörande för om det ska bli någon kvalitet eller inte.Det kanske är lite tidigt att slå sig för bröstet, men håll med om att signalerna är positiva. 28 000 bostäder beräknas komma att påbörjas , och man bedömer från branschens sida att det , 2014, blir 31 000 bostäder som kommer att påbörjas.Man kan fråga sig: Vad är det då som skapar förtroende för bostadspolitik? Ja, en miljard till byggföretagen i subventioner är det kanske några som kommer att uppskatta. Men och , som talar om ett nytt miljonprogram, skakar nog på huvudet över de här löjligt små summorna, för ska det subventioneras är det ju bättre att göra det ordentligt. Vi ska också veta att det är något som värmer för stunden. Det är ingen varaktig lösning, eftersom erfarenheten lärt oss att subventioner, i vilken form de än uppträder, kan upphöra mycket plötsligt.