· H110118 · 2013-11-26 20:36:58 — har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder när det gäller järnvägsunderhållet för att bryta utvecklingen med omfattande varsel i branschen. ställer frågan mot bakgrund av att den svenska järnvägen är i stort behov av underhållsåtgärder. Ja, det är sant; det är den. Jag tog över ansvaret för infrastrukturpolitiken . Jag, och säkert många tågpendlare med mig, minns de stora problemen under just den vinter som följde. Tågen gick inte som de borde, och det var kallt - kallare . Det var många som då berättade för mig att de hade fått nog.Min slutsats var att om underhållet av banorna får vänta brister det till slut. Det brister för tågen, och det brister för resenärerna. Förseningar påverkar förtroendet, och jag vet att det finns många som inte litar på tågen och även tycker att informationen är undermålig när någonting har gått snett. Mot bakgrund av detta vill jag rätta frågeställaren. Vi gör ingen neddragning av järnvägsunderhållet. I stället genomför vi nu den största satsningen någonsin i för att vinna tillbaka förtroendet för tågen.Det behov som har redovisat har regeringen mött genom att lägga fram en infrastrukturproposition med förslag på historiskt höga nivåer för underhåll och reinvestering. Avsättningarna för drift, underhåll och reinvestering uppgår i propositionen till . Det innebär att numera kommer att disponera mer än dubbelt så mycket pengar för drift och underhåll jämfört med under den tidigare socialdemokratiska regeringen.Syftet med denna stora satsning är att återställa den svenska järnvägen till ett effektivt och pålitligt trafikslag för människor och transporter av gods och inte en sysselsättningsåtgärd.Jag vill understryka vikten av att varje krona som satsas på vår infrastruktur ger så mycket nytta som möjligt. Därför är det viktigt med ökad produktivitet också i genomförandet av underhållet och reinvesteringarna.Regeringen tog initiativ till effektivisering av statens egen underhållsverksamhet genom bolagiseringen av . har precis som andra bolag det fulla ansvaret för resurssättningen av den egna personalen för att bli så effektiv som möjligt på den marknad där man verkar som man måste se till att ha tillgång till den kompetens som behövs för sina uppdrag.Det är viktigt att företagen inom järnvägsbranschen sammantaget har bästa möjliga kompetens. Vårt bidrag till detta är att göra en långsiktig och historiskt kraftfull satsning på järnvägsunderhåll och reinvesteringar. Denna efterfrågan kommer dessutom att förstärkas när stora projekt som och går in i skeden där järnvägsspecifik kompetens särskilt efterfrågas. Detta ger företag inom branschen goda förutsättningar att utvecklas positivt, till nytta för järnvägens resenärer och godstransportörer. Statsrådet hade kunnat spara enormt mycket av kammarens tid genom att besvara frågan i sammanfattning. Jag ska hjälpa statsrådet: har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder när det gäller järnvägsunderhållet för att bryta utvecklingen med omfattande varsel i branschen. Det var precis detta som sades. Resten var samma svar som i den förra interpellationsdebatten, som vi då kom fram till var helt felaktiga! Det var samma drapa om satsningar på järnvägen och om historiska ökningar. Men står vi och pratar om varsel i järnvägssektorn.Under den tid som statsrådets historiska satsning har pågått har 735 personer varslats om uppsägning. Det är fler än två som har varslats om uppsägning. Då måste man ändå bli svaret skyldig. Hur kommer det sig att den största satsningen någonsin - om man ska tro på det statsrådet säger - leder till de största varslen på väldigt länge bland dem som jobbar där? Det är ju underhållsarbetarna som ska utföra underhållsarbetet på järnvägen.Sedan säger ministern än en gång att hon vill rätta och att det inte sker några nedskärningar av järnvägsunderhållet. Jag trodde att vi var klara med detta.Jag har för säkerhets skull tagit med regeringens budgetproposition. Den ligger på bord och ska behandlas här . I tabellen på s. 80 går det att läsa ut att det är 286 miljoner i nedskärningar. Tittar man sedan ut genom fönstret ser man de 735 uppsagda i underhållsbranschen. Hur - detta är kärnfrågan - kan det bli bättre underhåll av att de som ska göra arbetet sägs upp?Under den moderatledda regeringens tid har ett tåg spårat ur, det senaste så sent som i går. Antalet allvarliga fel i järnvägen har fyrdubblats. Förtroendet för järnvägen har rasat dramatiskt, och med moderatledd regering faller punktligheten på järnvägen. Då väljer regeringen inte att storsatsa, inte att göra någon historisk satsning utan att lägga fram en budget där man skär ned underhållsanslagen med 286 miljoner. Följden blir att ännu fler underhållsarbetare kommer att varslas om uppsägning, och ännu mindre underhåll kommer att utföras på våra järnvägar. Och förseningar och urspårningar kommer att bli en allt vanligare syn i vårt järnvägssystem. Man kan fundera på vem det är som jobbar i järnvägsbranschen. Vi har fem större aktörer, som kanske är dem som man vanligen hör talas om. En av dem nämner i interpellationen, nämligen Infranord, som väl är den största av dem. Men de fem aktörerna är inte ensamma om att utföra just avhjälpande eller förebyggande underhåll, utan ibland tar de i sin tur in olika entreprenörer för att utföra specialistarbeten.Under det senaste året har branschen haft mer tillgång till pengar genom de avtal som har tecknats. Men det blir skillnader när man har stora anläggningsarbeten som eller , som inte är lika personintensiva även om det är oerhört många som jobbar i de objekten. I andra lägen handlar det om att vara mer järnvägsspecifika - när man ska in med kablar och signalsystem och annat behövs det mer personresurser.I takt med att underhållet ökar och i takt med att vi också ska bygga ut, bygga om och bygga ny järnvägsinfrastruktur är det, med tanke på att vi har en åldrande arbetskår, naturligtvis också viktigt att se över kompetensen framåt i tiden. I många större projekt är det kanske inte bara svenska anställda personer, utan det finns också ett behov av att ta in företag från andra länder med rätt kompetens. Det var mot denna bakgrund som jag på första fråga - om vi skulle göra något mer åt järnvägsunderhållet för att se till att det inte blir fler varsel - svarade att det inte kan ses som en arbetsmarknadsåtgärd.Regeringens tillskott på järnvägssidan, både för drift och underhåll och för det som ska byggas till, är dock ett sätt att se till att branschen behövs och att det också måste finnas kompetens. Däremot kan inte jag eller regeringen gå in och styra hur och på vilket sätt de enskilda bolagen ska ha effektivitet i sin organisation. Nej, det är väl just det som är problemet. Det är ingen som ansvarar för helheten i järnvägssystemet. 735 personer har sagts upp i, tror jag, ett tiotal olika underhållsföretag. Infranord är det största, därför nämner jag det speciellt. En massa andra företag säger också upp personal. Vad är analysen av detta? Jo, det som statsrådet gång på gång kallar en satsning når inte ut på banan, på rälsen, på grund av ett ineffektivt underhållssystem. Sedan toppas det hela med regeringens nedskärningar på . Följden blir mindre underhåll och färre underhållsarbetare.Statsrådet talar om och som stora projekt som påverkar detta. Nej, de är inga underhållsprojekt. Det är underhållsarbetare som sägs upp för att underhållet är mindre än det var tidigare.Jag begär inte att statsrådet ska bli ett järnvägs-Ams, som statsrådet verkar vilja antyda. Jag vill bara peka på det faktum att rälsen på vår mest trafikerade järnvägssträcka ligger så lös att den går att flytta med handen som det är flera tons godståg som passerar där. Det passerar ett tåg , tror jag, på den sträckan. säger man upp underhållsarbetare och skär ned underhållsbudgeten med 286 miljoner.Följden av den här politiken, det uppsplittrade underhållet, uppsägningen av järnvägspersonalen, nedskärningar i underhållet blir vad vi har sett , nämligen en fyrdubbling av antalet allvarliga fel i järnvägen, sjunkande punktlighet och sjunkande förtroende för järnvägen som transportsystem. Det är därför jag har försökt debattera för att regeringen måste vända den här utvecklingen. Man kan inte lägga fram en budget som skär ned anslagen med och leder till fler varsel i underhållsbranschen. Det kommer att leda till fler urspårningar, mindre underhåll och färre resenärer på järnvägen. En sak har alldeles rätt i. Vi behöver vända en utveckling, och det är utvecklingen av förtroendet för järnvägen. Det tar oerhört att bygga upp en bra järnväg, men det går väldigt snabbt att rasera den. har vi en järnväg som i stort sett ingen fullt ut upplever att man känner sig trygg med. Men ett sätt att vända den förtroendekrisen är faktiskt att tillföra mer pengar. Ingen hade varit gladare än jag om det hade gjorts betydligt mycket tidigare, men görs det i alla fall.Jag tycker att det är oerhört viktigt att peka på den här budgeten, som visade på, men också att lägga till den infrastrukturproposition som beslutade om . Det ger långsiktiga förutsättningar för järnvägen. Det handlar om att veta, inte bara år , vad som kommer att göras. Det handlar inte minst om järnvägens underhåll men också om vad som kommer att ske i form av ombyggnad, utbyggnad och nybyggnad av järnväg.Det ligger också mer pengar ute hos företagen. Inte minst har för att svara upp mot det ökade behovet, när man gör besiktningar mer ofta, ändrat i de baskontrakt som finns. Det i sin tur har kostat mer pengar, för man behöver ha mer av inställelse och mer av åtgärder när någonting sker akut. Vad jag vet har trafikutskottet fått en redovisning av självt.Men jag blir ändå lite orolig när nämner att ingen har ansvar för helheten i järnvägsbranschen. Vi har hört tidigare att förordar att man ska göra en stor omorganisation av järnvägen, att det kanske vore bättre att återta den i egen regi. Frågan är hur mycket mer effektiv en sådan organisation ska vara och hur mycket pengar är beredd att lägga på en omorganisation. Och vet vi att det skulle bli bättre, säkrare eller ens en gång effektivare?Snarare var det väl kunskapen om historien, att det var just det motsatta, som gjorde att man inte ville ha den tidigare organisationen. Men då är det väl spännande att se vad kommer fram till. Han har fått regeringens uppdrag att titta över historien när det gäller järnvägen, att titta på underhållet och titta på organisationen för att se om det finns brister. Låt oss ta den diskussionen när den redovisningen kommer, vilket sker inom kort.Jag har en mycket tydlig uppfattning. Regeringen har för fördubblat anslaget till drift och underhåll. Och vi har ingen annan ambition än att de pengarna ska komma ut så effektivt som möjligt för att vi ska få en bättre järnväg. För detta behövs det naturligtvis kompetens. Det behövs personal. Men hur de enskilda företagen organiserar för att det ska ske så bra som möjligt är faktiskt en fråga för företagen själva. Det gäller också hur de jobbar med teknisk utveckling, hur de jobbar med maskinell utveckling eller hur de jobbar med produktivitet. Och det gäller vad det kan få för konsekvenser för anställda. Det är, som sagt, en fråga för företagen själva. Det handlar om att de ska orka med att stå rätt utrustade även . Frågan om järnvägsunderhållets organisation är ytterst en fråga om världsbild. Tror man och tycker man, som statsrådet, att mycket har blivit bättre och det mesta är på rätt väg? Eller ser man tågen som spårar ur , senast i , på ? Ser man fyrdubblingen av antalet allvarliga fel, eller tycker man att mycket har blivit bättre? Ser man punktligheten som sjunker, eller tycker man att mycket har blivit bättre? Ser man varslen av underhållsarbetare, eller tycker man att mycket har blivit bättre?Tycker man att det fungerar bra med järnvägen och att mycket har blivit bättre vill man naturligtvis inte ändra någon organisation. Där vill jag ge statsrådet rätt. Jag förstår den hållningen. Ser man ut och tycker att det mesta är bra finns det ju ingen anledning till oro och ingen anledning att ändra sig.Men ser man att är det enda land i världen där det är de privata entreprenörerna som själva besiktigar det egna arbetet och som själva kontrollerar om det utförda arbetet är bra eller dåligt kan man bli lite orolig. Ser man att vi har den mest splittrade underhållsorganisationen i , men enligt mitt förmenande absolut inte den mest effektiva, får man ett problem att ta tag i. Ser man hur det är när snöröjningen kommer i gång? Det är ju en del av underhållsanslaget. Plogarna får ploga och sedan lyfta plogen för att någon annan har underhållsentreprenaden på det området. De sätter ned plogen och fortsätter. Sedan får de lyfta den igen för att de inte får ploga för att det är någon annan som har underhållet och så vidare. Antingen ser man det problemet, vill göra någonting åt det och vill göra detta effektivare, eller så gör man som statsrådet, blundar och säger att mycket har blivit bättre, och så hoppas man att någon annan ska göra det.735 personer har varslats om uppsägning. Det är ett underhållsarbete som inte håller måttet. Man kan lyfta på rälsen på den mest trafikerade tågsträckan i landet. Och underhållet skärs ned med 286 miljoner. Den fråga som egentligen kanske borde ha ställts eller besvarats är väl snarare om tiden just nu är den rätta. Ska man hellre ägna tid, energi och pengar till att göra en omorganisation just när vi behöver underhållet i dess bästa effektivitet? Skulle inte det snarare leda till att vi tappar innovation, teknisk utveckling och den effektivitet som vi båda säger oss vilja ha, som avtalen ska löpa ut för att det sedan ska omorganiseras, möjligtvis i egen regi? Ska man med mycket pengar lösa ut avtal i stället för att lägga dem på det som behövs, järnvägens drift och underhåll? Jag tycker i alla fall att jag, när det gäller regeringens ansats i det här, har förklarat den tydligt. behöver återfå sin standard som den var byggd för. Den järnväg som vi har ska också användas . Den absolut viktigaste åtgärden för att återfå människors förtroende för järnvägen men också för att få den robust igen är att satsa på underhåll. Det har regeringen gjort 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 och 2012. har vi höjt detta. Det är till och med så att vi har skjutit till extra pengar. Det var 800 miljoner 2011 och 5 miljarder, det mesta till järnväg, 2012 och 2013. Det är inte så att vi har gjort nedskärningar. Vi har gjort extrasatsningar och tidigare insatser plus att vi har pekat ut att ska underhållsanslaget vara dubbelt så högt jämfört med vad det var för den planperiod som beslutades av Socialdemokraterna, 2004-2015.