· H11036 · 2013-11-12 19:44:18 — Andelen och absoluta tal är olika saker.Jag vill påstå, som svar till , att är det några som ska vara glada över att vi hållit sysselsättningen uppe och att den är högre än någonsin så är det våra pensionärer. Det är ju de som har dragit nytta av detta. Om vi hade haft lägre sysselsättning skulle pensionerna ha varit väldigt mycket lägre.Jag noterar att det visserligen finns en slagighet i det system som vi alla, Socialdemokraterna och de liberala partierna som jag kallar dem, står bakom och som vi ska slå vakt om. Men jämfört med det tidigare ATP-systemet har vi under 11 av de senaste 13 eller 14 åren haft större pensionshöjningar än tidigare.Jag tror att Socialdemokraterna gärna vill sänka skatterna för pensionärer, men var det vad jag kan minnas inte en enda pensionsskattesänkning. Jag trodde inte att det fanns någon borgerlig politiker som i en ekonomisk debatt vågade ta upp . Det handlade inte om något annat än att sanera ekonomin efter regeringen . Det var inte precis skattesänkningar som stod först på dagordningen när var tredje skattekrona lånades. Det var en helt exceptionell tid.Något som vi kanske gjorde fel var att vi trodde att en kommande majoritet skulle respektera att de stora överskott som vi byggde upp under slutet av den perioden - se bara på ekonomin 2006 och 2007 - byggdes upp för att möta den kommande demografin. Vi planerade inte för att en ny regering skulle ta det utrymme som vi hade för att möta kriser och den demografiska utmaningen och att dessa pengar skulle bränna i fickan och användas till sänkta skatter. idkar vi lite självkritik, och där var vi väl lite för naiva.Finansministern talar inte om konsumtionsstimulanser, för han talar om andra teorier. Men om vi talar om konsumtionsstimulanser och uttrycker det i Volvobilar, säger jag så här: Min gamle far som slet på skulle vara värd att få köpa en ny , men han har inte fått en krona av era jobbskatteavdrag. Alliansens politik med bland mycket annat jobbskatteavdrag har inneburit att hushållen har fått högre disponibla inkomster som kommunerna och landstingen fått mer pengar till välfärden. Inflationssäkrade mer till vård, skola och omsorg är oerhört mycket pengar.När vi politiker svänger oss med miljoner och miljarder kan det vara svårt att få en känsla för hur mycket pengar det är. Låt oss därför visualisera skillnaden. En tusenlapp är . Det betyder att är med packade tusenlappar. En miljard är alltså . Så stor är alltså skillnaden. 1 miljon är ; 1 miljard är 100 meter.Det betyder att 67 miljarder mer till välfärden, som Alliansens politik och framför allt jobbskatteavdragen har medfört, är packade tusenlappar mer till välfärden. Jobbskatteavdraget är därmed ett led i att långsiktigt säkra den svenska välfärden.Jag vill också göra en kort historisk utblick. Vid valet var jag inte alls politiskt aktiv och hade inget med politik att göra över huvud taget. Jag tyckte dock att det var helt fantastiskt att en borgerlig regering fick chansen men sörjde att den kom till i ett läge då i princip var kört i botten. Regeringen hade alltså ett mycket tufft utgångsläge när den tillträdde. När jag lyssnar på blir jag något konfunderad. Det är ju inte så att ses som ett avskräckande exempel i världen. Det är faktiskt motsatsen som råder.För inte så länge sedan hade - en tidskrift som jag tror att även respekterar - en specialbilaga om det svenska undret. Vi har också sett olika tv-program, till exempel What in the World?, som beskriver det svenska ekonomiska undret.I det sammanhanget blir det fullkomligt obegripligt för medborgarna att förstå vad Socialdemokraternas retorik går ut på när de målar allt i svart och menar att är ett stort misslyckande. Det ska dessutom ses i ljuset av att den värsta krisen pågår. Det blir fullständigt obegripligt för alla som har tagit sig utanför gränser och som har sett finanskrisens härjningar bara i . I detta ljus ska svensk politik och den konflikt som finns i svensk politik ses.Det finns inget som talar för att den politik som har förts skulle ha fungerat sämre om finanskrisen aldrig existerat. Motsatsen skulle troligen gälla även då.Svaret kan inte vara att ett kraftigt utbyggt transfererings- och bidragssystem skulle vara bättre för svensk ekonomi. Det finns inget som talar för det. Jag vet inte var jag ska börja, för det är så mycket konstigheter som försiggår. Jag ska börja med att ta upp som talade om. I samband med att den kom ut blev jag inbjuden till för att tala med några yngre förmågor om vad har gjort bra och dåligt.Även var där, men han talade med de äldre förmågorna. De klappade inte i ryggen och sade: Tack för att har gjort till vad det är. Snarare undrade de: Hur tänker ni nu med de konstiga satsningar som ni gör? De rimmar inte väl med det som står för.Jag ska återkomma till det när jag vänder mig till vår käre finansminister som är något slags när det gäller ekonomi. Det spelar ingen roll vad man säger; han har svar på allt.Innan jag kommer till honom ska jag lite snabbt vända mig till . Köpkraftsstimulans är helt rätt, men vill man verkligen stimulera köpkraften och på så sätt få i gång ekonomin är det inte speciellt bra att ge till mig eller skulle inte stanna upp om han tappade , för det kostar honom mer att stanna än att fortsätta gå. Ger man dem däremot till min farbror som är sjukpensionär kommer han att stanna varje gång och utnyttja dessa pengar. Det är väl använda pengar, inte att ge dem till mig eller slår sig för bröstet och tycker att har gjort många bra saker, och det finns säkert fler som tycker det. Men vi får inte glömma det som var inne på tidigare, nämligen att när ni tog över 2006 fick ni en av starkaste ekonomier till skänks. Statsskulden var mycket lägre än på många andra ställen.Vad har ni gjort ? Ni har satt sprätt på i stort sett alla pengar, vilket gör att vi lever på lånade pengar. har ni sålt av många statliga bolag.Tack för att vi lämnade över en sådan stark ekonomi till er som ni har kunnat leva på. Men vad kommer att hända framöver? Det vore kul att veta. Vad tänker leva på under nästa kris? Blir det bara lånade pengar? Vi har ju knappt några pengar kvar, och när mår bra har ni börjat låna pengar för att sänka skatter.Sysselsättningen är en annan paradgren för . Jag vill bara påpeka att , , , och har en högre andel sysselsatta än vad vi har. Vi har 200 000 mer i antal som jobbar, men tittar vi på andelen sysselsatta är vi färre. Jämför vi våra 200 000 fler med 178 000 fler blir det nästan pinsamt, för har ju hälften så stor befolkning.Ni har fattat beslut på er stämma, och jag vet att det blir av när ekonomin tillåter, men med tanke på att jobbskatteavdrag 1, 2, 3, 4 och 5 knappt gett några jobb har jag en fråga till dig, : Tror du på fullaste allvar att det sjätte jobbskatteavdraget verkligen kommer att ge de effekter du pratar om? , generalsekreterare för , framhöll som ett exempel i samband med de internationella diskussioner vi hade i , och han har framfört samma budskap här i . Vad menade han med detta? Det var tre saker som bedömde var speciellt med den ekonomiska politiken.Det första är att vi har bland de starkaste offentliga finanserna. Vi väljer att stimulera ekonomin och gå med underskott utifrån en trovärdighetsposition där vi har minskat skulden, där vi har bättre långsiktig uthållighet och där våra strukturella underskott är mycket små eller i vissa mätningar till och med är överskott. Utgångspunkten är att vi är överskotts-keynesianer. Vi har trovärdigheten och kan stimulera.Det andra är att vi lägger en stimulanspolitik och att vi tillför energi och efterfrågan när andra länder stramar åt eller åtminstone tvingas vara passiva när den internationella krisen förlängs. Det är en modern politik: att stimulera men att göra det utifrån en styrkeposition.Det tredje framhöll var att det vi gör inte är kortsiktiga och tillfälliga efterfrågestimulanser, som sedan bara försvinner ut ur ekonomin, utan långsiktigt inriktade åtgärder som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt.Naturligtvis kan man också stimulera ekonomin med höjda bidrag, men då skadar man ekonomin långsiktigt. Arbetslösheten stiger och den långsiktiga tillväxten försämras. Det vet vi från alla internationella undersökningar.Det är den samlade politiken - bolagsskatt, infrastrukturinvesteringar, jobbskatteavdrag och skolsatsningar tillsammans - som blir en stöttning till ekonomin och en förbättring av den långsiktiga tillväxtpotentialen. Det är detta har haft, och det är detta som gör oss unika. Vi har alltså väldigt konsekvent fört en tillväxtpolitik.Det är så det ser ut: Tillväxtpolitik leder till fler arbeten. Tillväxtpolitik leder till att företagen vill anställa. Tillväxtpolitik leder därmed till stigande skatteintäkter, och då har vi större möjligheter att prioritera välfärden. Andra länder genomför nedskärningar, och bygger ut med fler anställda i den skattefinansierade välfärden.Vi har bland de högsta offentliga utgifterna, vilka ligger på ungefär samma nivå som när vi tillträdde. har också bland de högsta sociala utgifterna, och vi har bland den högsta andelen av arbetskraften som jobbar i den skattefinansierade välfärden. Det här klarar vi av som vi förbättrar företagsklimatet och låter sysselsättningen stiga.Styråran för ekonomisk politik i är att vi, när vi blickar framåt och ekonomin normaliseras, ska tillbaka till överskott. Där är vi inte. Det är självklart att vi inte har överskott - det är ju en låg aktivitetsnivå i internationell lågkonjunktur - men när överskotten sedan kommer tillbaka i slutet av nästa mandatperiod ska de upp . Därför finns det inte stora utrymmen vare sig för utgiftsreformer eller stora skattelättnader.Det här är den situation vi har inför de kommande fyra åren. Det är detta som gör valet i svensk politik så tydligt. Vi vill värna offentliga finanser, trygga jobben och värna välfärden.Mot detta står ett rödgrönt alternativ vars huvudinriktning är att höja skatterna. De frågor vi måste ställa är: Blir det 30 miljarder, blir det 40 miljarder, blir det 50 miljarder, blir det 60 miljarder eller blir det 70 miljarder?Det kommer naturligtvis att väcka berättigade frågor: Hur många jobb ska försvinna? Hur mycket lägre ska sysselsättningen bli? Hur många jobb ska trängas ut från ? Hur mycket ska förtidspensioneringen stiga? Hur mycket högre ska arbetslösheten bli? Det är de relevanta frågor vi måste ställa i den svenska politiska debatten.Vi står för en politik för jobb, trygghet och välfärd. Mot detta står en politik som handlar om att trycka ut människor i utanförskap, föröda offentliga finanser, tappa greppet om transfereringssystemen och låta människor stanna kvar i fattigdomsfällan. Vi har haft en lång debatt om det så kallade jobbskatteavdraget. Alla som har fått i uppdrag att utvärdera dess effekter säger att det nästan är omöjligt att påvisa någon mätbar effekt.Det är bara Borgs finansdepartement som optimistiskt säger: 100 000 nya jobb. 1 miljon i kostnad för varje nytt jobb. Vi har också sett att arbetslösheten, som sade var katastrofal när de var i opposition, har ökat från 260 000 till över 400 000.Vi ser att vi inte har råd att utbilda människor som är arbetslösa. Vi har brist på arbetskraft - det är en flaskhals. Vi har inte råd att bygga bostäder för de unga och de som behöver flytta till tillväxtorter i . Vi blir fattigare när vi inte arbetar.Vi ser att den gemensamma välfärden urholkas. Det är färre lärare i skolan. Det är färre förskollärare och barnskötare på dagis. Och det kan väl inte ha undgått hur det ser ut i sjukvården i de moderatledda landstingen i och ?Jag tror att är väldigt medveten om vad som sker. Han formulerade det själv så här 1992, då han i sin fortfarande varande ungdom var stark i idén: Politikens viktigaste uppgift under de närmaste tre fyra decennierna är att på ett rationellt och humant sätt nedmontera den generella välfärdspolitiken. är på väg att lyckas, herr talman, men han ska stoppas. säger att han värnar om ekonomin. Det får han gärna säga, men precis som många av de föregående talarna varit inne på har man har genomfört en massa skattesänkningar - ganska kraftiga sådana - på nästan 100 miljarder. De har knappt gett några jobb. I bästa fall kostar detta mer än 1 miljon per jobb. Det är inte att värna ekonomin.Däremot tycker jag att det som socialdemokratin gjorde efter 90-talskrisen, då den byggde upp ett kraftigt buffertsparande just för att kunna ha pengar den dagen vi drabbas av ytterligare en kris, var att värna ekonomin. När man gjorde detta var kraftigt emot, men slår de sig för bröstet så att man nästan tror att det var de som gjorde det.Min fråga till blir: Vad är hans lösning nästa gång vi får en kraftig inbromsning av ekonomin? Vad kommer att ske? Det finns ju inget buffertsparande kvar. Vi har ju när det är någorlunda bättre tider börjat gå minus och nalla av våra sista kvarvarande kronor.Anders pratar om jobb: "Vi har skapat fler jobb." Vi får inte glömma bort att vi har en högre arbetslöshet än 2006. Vi har en högre ungdomsarbetslöshet än 2006. Vi har en högre långtidsarbetslöshet än 2006. Jag vet inte riktigt vilka jobb pratar om.När det gäller trygghet, som var en av de viktigaste bitarna i det gamla och originalarbetarpartiet, var emot sjukförsäkringssystemet. Där har inte pratat så mycket om trygghet. Det man gör är att ha något slags piska som tvingar ut folk i fattigdom där de får böna och be om att få en check från för att kunna engagera sig i idrott.Min fråga blir : Var är jobben, var är tryggheten och - framför allt - var är pengarna vid nästa kris? Det ser inte så bra ut. Jag vill tacka för en bra debatt. Den har visat på skiljelinjerna i svensk politik på ett väldigt tydligt sätt. Alliansregeringen står för jobben, välfärden och tryggheten. Det är vi som har lagt grunden för de starkaste offentliga finanserna bland industriländerna. Vi har amorterat på skulder. Vi har säkrat att svenska offentliga finanser är i gott skick, att vi är rustade , med större långsiktig uthållighet och starkare skattebas än tidigare.Det har vi gjort utifrån en politik som i grund och botten sätter arbete i centrum, en arbetslinje som nedmonterar Socialdemokraternas fattigdomsfällor, Socialdemokraternas inaktivitetsfällor och Socialdemokraternas arbetslöshetsfällor, som byggdes för att dölja människor, byggdes för att trycka ut människor från arbetsmarknaden och byggdes för att låsa fast människor utanför jobben.Det har vi öppnat - med jobbskatteavdrag, som gör att människor har mer pengar kvar i plånboken och som dämpar krisens svallvågor in över , med viktiga reformer med mer omfattande aktiv arbetsmarknadspolitik än nästan några andra jämförbara länder, med större resurser för välfärd och trygghet, med färre medborgare som lever under svåra materiella förhållanden och med återupprättande av en kunskapsnation genom betyg, prov och lärare som har kunskaper i sina ämnen.Det är centralt att den politiken får fortsätta, så att vi inte vänder tillbaka och bygger ut bidragssystemen. Listorna blir långa, för det finns knappt något bidragssystem som Socialdemokraterna inte vill bygga ut: a-kassa, föräldraförsäkring, sjukförsäkring, förtidspension - det är där prioriteringarna ligger. Det ska finansieras med mycket stora skattehöjningar.Den politiken har skadat . Den skadar andra länder. Den skapar fattigdomsfällor. Den skapar arbetslöshetsfällor. Den skapar inaktivitetsfällor. Dit ska vi inte!