· H010150 · 2013-01-17 12:01:19 — Amineh Kakabaveh har frågat mig vad jag avser att göra för att förtrycket i ska få ökad uppmärksamhet av Europeiska unionen, och till exempel . Som interpellanten väl vet är detta frågor som vi ägnar betydande uppmärksamhet.Frågan om den bristande respekten för mänskliga rättigheter står högt upp på EU:s dagordning när det gäller . I vårt gemensamma namn görs regelbundet mycket tydliga uttalanden i denna fråga. har en pådrivande roll inom EU och FN för att uppmärksamma och försöka påverka situationen. Det gäller bland annat den bristande mediefriheten, inklusive internet, det successivt minskade handlingsutrymmet för det civila samhället och kvinnors allt sämre situation, och vi riktar skarp kritik mot den mycket omfattande användningen av dödsstraffet. Repressionen i vittnar om ett samhälle där regimen sätter sina egna intressen framför politisk och ekonomisk utveckling och rättsstatens principer.I juni håller presidentval, vilket blir ytterligare ett barometerutslag för det politiska klimatet i landet. har situationen blivit alltmer allvarlig, med ett krympande spelrum för andra politiska krafter. Sedan den alltjämt försämrade situationen för mänskliga rättigheter i samband med det omstridda presidentvalet har EU infört sanktioner som riktar sig mot personer som är ansvariga för kränkningar av mänskliga rättigheter i . Sanktionerna innebär frysta tillgångar och reseförbud inom EU. omfattas 78 personer av dem. Vi ser inom EU över dessa sanktioner var tolfte månad. De innebär också förbud mot export av viss övervakningsutrustning och utrustning som kan användas för inre förtryck.Inom FN tog vi tillsammans med 2011 initiativ till den resolution som ledde till inrättandet av en FN-rapportör för situationen för mänskliga rättigheter i . Detta mandat förnyades med stöd från , och vi kommer att verka för en förlängning av mandatet i mars 2013.Den särskilde representanten har sedan sitt tillträde 2011 kartlagt MR-situationen i och rekommenderat reformer inom bland annat iranskt rättsväsen i tre olika rapporter. EU betonar kontinuerligt vikten av att samarbetar med honom. Han har ännu inte fått besöka för att diskutera sina rekommendationer med iranska företrädare.Sverige stöder också den årliga resolutionen om MR-situationen i som antas av tredje utskottet i FN:s generalförsamling.ILO:s föreningsfrihetskommitté följer situationen i och har rekommenderat arbetsrättsliga reformer. Kommittén har särskilt behandlat ett klagomål från International Trade Union Confederation och International Transport Workers' som rör påstådda förföljelser och trakasserier mot facklig verksamhet i . krävde information om en juridisk uppföljning av händelserna 2005.Låt mig till slut lägga till att i de kontakter jag har med utrikesminister tar jag återkommande upp den grundläggande kritik vi har mot utvecklingen i när det gäller mänskliga fri- och rättigheter. Jag ber att få tacka utrikesminister för svaret. Det är uppenbart att utrikesministern och jag har en likartad bedömning av läget i Iran.Oppositionella rörelser och organisationer har mycket svårt att verka öppet. Kritiska röster har fått allt mindre möjligheter att göra sig hörda. Journalister och författare fängslas och förföljs. Tidningar stängs av regimen. De arbetande människornas möjligheter att försvara sina intressen har beskurits. Självständiga, av regimen oberoende, fackliga aktivister förföljs och fängslas. ledare och bussförarnas fackliga ledare är fall som vi här i kammaren har följt upp och debatterat.Herr talman! Om vi skulle räkna upp namnen på alla de människor som sitter i fängelse - fackliga ledare, arbetaraktivister, kvinnor, socialister, författare, bloggare, baluchier och kurder - och som kräver sina politiska och mänskliga rättigheter skulle listan bli oändlig.När Zanyar och Loqman personliga vädjandebrev spreds via Facebook och andra medier - även till , tror jag - skakades varenda människa som har en enda smula humanism inom sig. De kurdiska aktivisterna är och sitter i fängelse. De ska avrättas genom hängning på öppen gata. Anklagelserna mot dem är, såklart, att de är fiende. De redogör i sitt brev för en del av den fruktansvärda tortyr, de övergrepp och de kränkningar som de har blivit utsatta för såväl fysiskt som psykiskt.Men Zanyar och Loqman är inte ensamma. Reza Shahbani, ledare för bussförarnas arbetsorganisation i , har suttit i fängelse . Han är dessutom mycket sjuk men nekas vård. Även Pedram Nassrollahi, Behnam Ebrahimzadeh, , och tusentals andra arbetaraktivister och politiska aktivister sitter i fängelser. Det är därför viktigt att denna debatt om mänskliga rättigheter i följs upp. Det uppskattas av många, inte minst av dem som sitter i fängelse och av deras familjer.Utrikesministern redogör i sitt svar för de olika sanktioner som har vidtagits gentemot . Sanktioner kan lätt bli ett tveeggat vapen. vidtog tidigt hårda, grovt tillyxade, ekonomiska sanktioner mot den iranska regimen, sannolikt på grund av att man förlorat en trogen bundsförvant i shahens regim. Dessa sanktioner har inte drabbat regimen, utan i stället har de drabbat befolkningen, särskilt fattiga människor. I stället för att regimen har drabbats har den kunnat skylla missförhållanden inom landet på och väst.Sanktionerna blir om de används på ett klumpigt sätt ett propagandatillhygge i händerna på regimen - ett tillhygge som går att använda mot oppositionen inom det egna landet. Det är min förhoppning att EU och använder sanktionsinstrumentet på ett besinningsfullt sätt.Herr talman! Jag noterar att utrikesministern i sitt svar tar upp en del av detta och pekar på vad gör och vad gör. Denna kommittés ledare har dock ännu inte beviljats inresa i Iran.Här kan regeringen och EU på olika sätt driva på och understödja studiekommittés krav på mänskliga rättigheter. Amineh Kakabaveh beskriver situationen för enskilda individer i och även den allmänna situationen. Det råder inga meningsskiljaktigheter mellan oss vad gäller beskrivningen av läget. har en komplicerad regim, detta i ett i grunden kulturellt och mänskligt mycket rikt land. Regimen kan bara förverkliga sina politiska målsättningar och säkra sin makt genom repression som riktar sig mot dem som på olika sätt definieras som oliktänkande.I en situation där vi tvingas medge att våra möjligheter att konkret påverka det som inträffar i landet ibland är mycket begränsade är det moraliskt viktigt att vi uttalar vad vi tycker och ger ett moraliskt stöd till de personer som är drabbade, och inte minst till deras familjer, att vi visar värderingsmässigt var vi står och visar att vårt engagemang för mänskliga rättigheter i är oförändrat starkt.Sedan har vi också besvärliga avvägningar att göra i politiken. Amineh Kakabaveh redogjorde för de problem som finns med det sanktionsinstrument som är mycket populärt att använda i olika sammanhang när vi inte har något annat att ta till. En del av de sanktioner som vi beslutat om tror jag har en korrekt effekt när de riktar sig mot enskilda delar av regimen, till exempel relaterade till det kärntekniska programmet; det ligger dock lite utanför denna vår debatt.Det är alldeles riktigt som Amineh säger. Delar av dessa sanktioner kan bli ett tveeggat svärd och användas av regimen för att rikta misstänksamhet och aggression mot en omvärld som utmålas som ansvarig också för det materiella, ekonomiska och sociala lidande som finns i det iranska samhället. När vi använder de instrumenten är den balansgången med oss hela tiden.Det skulle vara fel av mig att säga att jag tror att vi hittat den alldeles riktiga balansen i detta, för det är svårt. Jag har då och då kontakt med den iranske utrikesministern. Det handlar huvudsakligen om andra saker, till exempel den nukleära frågan, men jag kan försäkra att jag i de bilaterala kontakter vi har, i alla dessa kontakter, alltid tar upp vår grundläggande syn på frågan om mänskliga rättigheter i . Den vet de om, det kommer inte som någon nyhet, men det är viktigt att det finns med i varje kontakt som vi har med dem gällande andra frågor.Vi är dessutom, som sagt, pådrivande både inom FN:s år för mänskliga rättigheter och inom Europeiska unionen för att med uttalanden och på andra sätt manifestera vårt stöd för dem som drabbas av en tilltagande repressiv regim. Det är mycket viktigt. Det har stor betydelse för befolkningen i att är pådrivande i den här frågan. Vi vet att varenda regim i regionen är en diktatur som skakar. Jag hoppas verkligen att det också blir tur. Därför är det viktigt att mänskliga rättigheter alltid är i fokus. Inte minst gäller det kvinnornas situation. I svar nämns särskilt att medeltida straff utdöms enligt sharialagar där kvinnor stenas till döds på grund av äktenskapsbrott och oppositionella hängs. Det är sådana metoder som används mot kvinnor och män. De skiljer sig åt, men båda är avskyvärda.Kan man göra olika saker? Jag gick och tittade på vad vi gjort och såg att mitt parti, , tillsammans med flera andra riksdagspartier väckte en gemensam motion i om läget i . Utrikesministerns parti, , var också med. En av undertecknarna var . Man kan göra en hel del gemensamt eftersom det handlar om mänskliga rättigheter. Vi brukar hålla fanan högt när det gäller dessa frågor. Det är glädjande att utrikesministern vill och ska följa upp detta. Det är viktigt med sådana här debatter där vi med jämna mellanrum följer upp frågan om mänskliga rättigheter.Utrikesministern säger i sitt svar att det kommande presidentvalet kommer att bli en barometer med vars hjälp vi kan avläsa det politiska klimatet. Utrikesministern säger också att han tar upp de frågor som rör mänskliga rättigheter varje gång han träffar den iranske utrikesministern. Det hemska är att när det kommer till kritan är det varken premiärministern, presidenten eller utrikesministern som bestämmer. Tyvärr är det mullorna i väktarrådet som gör det. Det är den grupp som fattar besluten. Vi vet att det särskilt är rådets ordförande som gör det. Han är en av dem som sedan Mykonosrättegången 1992 är internationellt efterlyst för anstiftan till mord på den kurdiske oppositionsledaren här är alltså inte lätt. Vi har att göra med dessa ayatollor, och frågan är hur man ska komma åt att föra samtal med ayatollorna, som har all makt och fattar beslut om sådant som händer både i och också utanför landet, till och med om mord. Amineh Kakabaveh påpekar någonting som är relativt viktigt att påpeka, nämligen att det är ganska uppenbart att och har lite olika politiska uppfattningar i en lång rad frågor. Det kommer knappast som någon avgörande sensation när man påpekar det. är det viktigt att då och då markera de frågor där vi över partigränserna, över blockgränserna, är eniga i Sverige.Vi är eniga i försvaret av mänskliga fri- och rättigheter i olika delar av världen. Vi kan ibland ha lite olika uppfattningar om metoderna. Därför tycker jag att debatter som denna, som kanske inte är så konfliktfylld, spelar den viktiga rollen att gentemot den omvärld som faktiskt följer en del av det som sägs i denna kammare markera den grundläggande enigheten mellan politiska företrädare som i andra frågor kan ha väldigt olika meningar.Sedan är det alldeles rätt som sägs att våra möjligheter att påverka de facto kanske är begränsade. Jag talar, som sagt, med utrikesminister, den nuvarande såväl som den tidigare, men jag vet från sådana samtal i olika enskilda fall att saker och ting ibland sköts av rättsväsendet, vilket är ett något missvisande namn på systemet, och av säkerhetstjänsterna på ett sätt som är svårgripbart.Beslut fattas i strukturer som är svåråtkomliga för vår påverkan och insyn. Insikten om det får dock inte leda till att vi inte gör vad vi kan. Bara det faktum att vi markerar omsorg, markerar intresse, markerar vår ståndpunkt har betydelse som ett långsiktigt moraliskt stöd och ett moraliskt stöd för de personer som just nu är drabbade liksom för deras familjer och andra.Med insikt om de begränsningar som tyvärr finns i våra möjligheter är det av stor vikt att vi i direkt diplomatisk dialog, i agerande genom Europeiska unionen och och icke minst genom det uppvisande av enighet i de grundläggande frågorna som en interpellationsdebatt av denna art innebär fortsätter att vara engagerade i dessa frågor. Javisst, vi är olika ideologiskt, men det är mycket bra att vi är överens om frågor rörande mänskliga rättigheter, kvinnors och barns rättigheter, både när det gäller och internationellt i övrigt. Precis som säger är det viktigt för vår omvärld att vi i är eniga och håller fanan högt vad gäller mänskliga rättigheter.Också metoderna är viktiga, till exempel när man har en diskussion om oppositionella. Vilka är de, och varför ska man välja dem som utnämner sig som oppositionella, till exempel Mousavi, som kallar sig ledare för bandet? Han var faktiskt själv kriminell under sin ministerperiod . Han var den främste "mördaren" och beordrade mord på fackliga ledare, socialister och studenter. Varför ska han betraktas som oppositionell? Det finns många andra, inte minst inom landet, vilket är väldigt viktigt.Jag har kontakt med en hel del fackliga aktivister som är förföljda av regimen och söker asyl i . Det är viktigt att tar ställning för deras rätt och inte skickar tillbaka dem. De personer som jag skrivit om i min interpellation och nämnt nu vill bara bevaka arbetarnas intressen. De är förföljda och sitter i fängelse. Därför är det viktigt att vi tror på de människor som bevisligen har flytt landet. Jag tror att många lyssnar på den här debatten och ser vikten av en sådan debatt. I finns i storleksordningen 90 000 personer med bakgrund i . Jag möter dem i olika sammanhang. känner de en stark samhörighet med sitt gamla fosterland. Jag tror att vi alla skulle göra det i motsvarande situation. De är viktiga medborgare och kuggar i det svenska samhället, men upprätthåller också - vilket jag tycker är bra - löpande kontakt med vänner och släkt i och följer utvecklingen där. Det gör ibland att det finns svårigheter att hantera på det konsulära och andra områden, och det är det som leder till att jag kanske ibland har mer kontakter med min iranska utrikesministermotsvarighet än vad mina kolleger inom Europeiska unionen har. Det har också fördelen att det ger möjlighet att ta upp frågorna om mänskliga fri- och rättigheter relativt frekvent direkt med företrädare för regimen i . Som jag sade i svaret kommer vi att fortsätta att göra det. Vi kommer att göra det fortsatt inom , inom Europeiska unionen och inom bilateralt svenskt agerande.