· H010277 · 2013-03-05 18:38:12 — I stället lägger man ut olika former av dimridåer, skyller på avgångna statsråd och gör allt för att placera ansvaret så långt bort från regeringen, och framför allt statsministern och finansministern, som det bara är möjligt - trots att allt tyder på att man har varit involverad. Det här väcker inte respekt för hur regeringen agerar.Låt mig ta ett exempel som också Per var inne på. I den sista delen av interpellationssvaret säger : Beslutet var förankrat hos ägaren genom ansvarigt statsråd, och därmed får regeringen anses informerad.Det är bara ett sätt att låtsas som att det endast var som hade kunskap om detta och att ingen annan var inne i diskussionen. Men vi vet nu att det inte är sant; det var inte så det var. Det är därför vilseledande att uttrycka sig så. har dessutom sagt att hon förankrade denna fråga i regeringen. Ändå fortsätter finansmarknadsministern att beskriva det på detta sätt.I bästa fall får vi väl tro att det är en talepunkt från tiden innan allt kom fram som liksom hänger kvar i interpellationssvaret, för sedan har vi ju fått veta mycket mer. Det har ju framkommit uppgifter om hur var inblandat och vad man har vetat. Först skyller på andra och vill inte svara på frågor om hur han själv har agerat och vad han själv vetat. Sedan har man fått information, men den var inte tillräcklig. Slutligen visar det sig att departementet var väsentligt mer inblandat än man ville erkänna från början. Det väcker naturligtvis inte respekt.Därför har jag ställt frågan om när fick kännedom om de farhågor som fanns i om att prislappen var för hög. Jag tycker att det borde vara en enkel fråga att svara på. Det finns väl rimligen ett sådant tillfälle. Jag har också frågat vilken bedömning han då gjorde av de uppgifterna.Jag tycker fortfarande att de frågorna är relevanta. Jag hoppas verkligen att han har berättat för finansmarknadsministern hur det var, så att du kan berätta det nu och svara på de frågor som vi har ställt. Jag tänkte börja i den ända som Per var inne på här i slutet, diskussionen kring huruvida det skulle handla om någon spekulation kring priser på utsläppsrätter, elpriser och annat, att regeringen skulle ha gjort bedömningen att man skulle kunna tjäna på detta.Jag måste säga att jag inte riktigt förstår det resonemanget. I så fall är det precis tvärtom. I det läge som har uppstått nu gynnas brunkol och den typen av energi, medan gasen missgynnas. Men om priset går upp igen kan det bli precis omvänt, och då blir det plötsligt mer lönsamt och gynnsamt att äga Nuon. Ditt resonemang känns därför lite bakvänt. Som jag uppfattar det är det faktiskt precis tvärtom.Eva-Lena menar att om vi från Alliansens sida bara hade följt det förslag som Socialdemokraterna lade fram om hur bolaget skulle styras på ett tydligare sätt så hade allt varit frid och fröjd. Den bedömningen delar jag inte.Regeringen har successivt förtydligat riktlinjer och policyer och ställt nya och tydligare krav. En viktig förändring som alliansregeringen har gjort är också att förändra ägardirektivet. Det gamla ägardirektivet med det tillägg som den förra regeringen gjorde 2005 fick rätt mycket kritik från bland annat just för att vara otydligt, medan regeringen har valt att tydliggöra detta genom ett nytt direktiv.Den fråga man kan ställa sig är lite principiellt vad Socialdemokraterna själva vill med ägandet. Rent principiellt måste man förstå att om man äger ett bolag innebär det ett risktagande. Från Alliansens sida förstår vi det och är beredda att ta den risken i vissa fall, när det är motiverat med ett statligt ägande.Men frågan blir vad Socialdemokraterna egentligen tycker. Vill ni inte ha något ägande? man behåller ett sådant här innehav innebär ju en risk. Vill ni ta den risken eller vill ni inte göra det? Jag har anmält mig till den här debatten eftersom jag har varit ledamot av näringsutskottet och har följt hur frågorna har hanterats under , såväl när vi hade en socialdemokratisk regering som när vi har haft en borgerlig regering, då även finansmarknadsministern har tillhört regeringen.Jag ska gärna börja med påstående om att det tidigare under en socialdemokratisk regering gjordes affärer från sida i och . Det är helt korrekt. Det är bara det att det då inte fanns några pm från ägarenheten om att de affärer som gjorde då skulle innebära stora ekonomiska risker.Man kan naturligtvis diskutera det. Det var en öppen diskussion om det var rätt av att gå in och köpa gammal kolkraft i och östra . Skälet till att gjorde det var att de ansåg att de med ny teknik skulle minska utsläppen av bland annat koldioxid. Men det var en öppen diskussion om det. Regeringen gick inte in och förhindrade den.Att skulle fatta beslut om att avveckla kärnkraften var det väl ingen som kände till då. Jag tror i alla fall inte att man kan beskylla den tidigare socialdemokratiska regeringen för att ha haft den kunskapen i den frågan.Det är alltså en viss skillnad i sak mot vad vi nu diskuterar, där regeringen har gömt undan viktiga pm inför beslutet. Detta har inte oppositionen känt till. har inte känt till det. Det har grävts fram efteråt. Det gör att frågan får en helt annan principiell betydelse.När jag tittar på det skrivna interpellationssvaret kan jag läsa sista meningen från : "Beslutet var dock förankrat hos ägaren genom ansvarigt statsråd, och därmed får regeringen anses informerad. "Jag måste tolka det så att det har förelegat en allmän beredning. Det brukar ju vara så i regeringar att det alltid finns en allmän beredning, där man tar upp principiellt intressanta och viktiga frågeställningar och då hela regeringen är samlad och har möjlighet att diskutera vad man tycker i en sakfråga. Jag antar att det har varit så i den här frågan, att det har varit en allmän beredning.Då var inte finansmarknadsminister närvarande, eftersom han inte tillhörde regeringen, och då är min fråga: Har finansministern och statsministern informerat finansmarknadsministern om Nuonaffärens ekonomiska problem, eftersom man visste om att det skulle bli ekonomiska problem? Vi har därefter kunnat notera att har gjort nedskrivningar.Jag var själv med på ett sammanträde i näringsutskottet, när dåvarande ordföranden i och vd:n i samt var närvarande. De hade presenterat att de hade gjort en nedskrivning med , 2010. Då var frågan uppe: Hur är det med den här affären? Räcker det med en nedskrivning på ? Ja, sade man från sida, och hade inga invändningar vid det tillfället. Alla uppfattade det så att var det som skulle skrivas ned. Det skulle inte behövas mer, för det var för övrigt en bra affär.Nu vet vi att det inte var en bra affär. har nedskrivningen varit sammanlagt. Dessutom vet vi att regeringen hade information om att det var en mycket riskabel ekonomisk affär. Men ingen har informerat vare sig näringsutskottet eller oppositionen i andra former. Det går därför att ifrågasätta att man kan stå här och säga att det bara är ett statsråd som har varit informerad och att man i övrigt inte har kunnat agera i frågan. Självklart har regeringen haft möjlighet att agera före den här affären. Låt mig först svara på fråga om utförsäljningsrådet. Affärerna passerade inte det rådet. Det var inte meningen med detta råd, utan meningen var att rådet skulle komma med en second opinion för statliga utförsäljningar - inte gå in i bolagsaffärer.Sedan tänkte jag gå in på det som Per frågade mig om, hur vi arbetar och om det krävs en ändring i vårt arbete med de statliga bolagen.Beslut på bolagsstämmor och nominering av ledamöter i styrelser är förstås centrala delar i vår ägarstyrningsmodell. Men för en aktiv ägare är också en löpande dialog med bolaget via ordföranden en central komponent. Sedan jag tillträdde har vi aktivt arbetat för att stärka denna dialog, och det är ordföranden som är länken till våra bolag. Vi träffar numera ordförandena i de stora bolagen minst en gång i kvartalet vid fysiska möten och ofta även på telefon.Det är viktigt att slå fast att en aktiv ägardialog inte syftar till att urholka styrelsens roll och ansvar. Det är styrelsen och bolagets verkställande ledning som ansvarar för bolagets operativa verksamhet. Styrelsen har alltid ett juridiskt och affärsmässigt ansvar för bolaget. Oavsett vad en ägare säger eller ger uttryck för bär styrelsen det juridiska ansvaret. Ägaren kan aldrig ha något ansvar för enskilda styrelsebeslut.Detta hindrar förstås inte att styrelsen kan och bör lyssna på sin ägare. Men ansvarsförhållandena förändras inte. Bara om styrelsen - vilket händer då och då - väljer att hänskjuta en fråga till en bolagsstämma eller om ägaren på eget initiativ ger en anvisning om beslut på stämman kan styrelsen bli skyldig att följa ägarens anvisning.Styrelsens roll som ansvarig för förvaltningen av bolagets angelägenheter innebär att ägaren lägger stor vikt vid styrelsens förmåga att fatta kloka beslut. Det är inte rimligt att fatta detaljerade bolagsbeslut utan tillräcklig kunskap om bolagets verksamhet.När exempelvis beslut om förvärv ska förankras är det rimligt att ägaren i stor utsträckning litar på sin egen styrelse. I den aktuella Nuonaffären gjorde styrelsen bedömningen att köpet av Nuon skulle stärka bolaget strategiskt och bidra till god lönsamhet. Det är då naturligt att ägaren efter en seriös prövning i stor utsträckning accepterar bolagets bedömning.Styrelsen svarar, som jag tidigare nämnde, för förvaltningen av bolagets angelägenheter. Det var styrelsen för som fattade beslutet att köpa Nuon, ingen annan. Det är därför relevant att påminna om att den styrelse som fattade beslut om Nuonaffären hade åtta ledamöter samt arbetstagarrepresentanter. Hälften av de åtta ledamöterna var utsedda av en socialdemokratisk regering och hälften av en alliansregering. Det var i denna kommentar som vi skulle få svar på våra frågor. Delvis fick jag svar på frågan om organisationen kring stora företagsköp, och det välkomnar jag, även om jag inte välkomnar svaret. Det verkar som om allting är frid och fröjd, att allting går precis som det ska göra och att det ska fortsätta att hanteras på samma sätt som man har hanterat Nuonaffären. Så tolkar jag finansmarknadsministerns svar. Det tror jag få egentligen är nöjda med. Om det är någonting som har framkommit i alla medieturer som har varit i denna affär är det att det finns enormt många oklarheter. Det är ingen som har lyckats förklara var det formella beslutet har fattats. Det är ingen som har lyckats förklara var någonstans som ägaren egentligen har gett sitt godkännande till denna affär. Det talas om att styrelsen kan och bör lyssna på ägaren. Men har ägaren gett ett godkännande eller har man inte gjort det? Vem har i så fall gjort det? Är det som näringsminister som har gett det på egen hand? Eller har det, som framkommit av papper som har läckt ut från , varit partiledarna i regeringspartierna som har fått information och också gett sitt godkännande, vilket faktiskt har framgått av de papper som har kommit fram i denna affär?Det kan inte vara en acceptabel situation att det ska få finnas så stora oklarheter kring en så stor affär. I en demokratisk organisation och i ett demokratiskt land måste man kunna ställa människor till ansvar för stora affärer. Det är ganska häpnadsväckande att ägaren i detta fall vägrar att ta det ansvar som man måste ta. har fått ta mycket stryk i denna affär, och regeringsföreträdare har försökt knuffa över ansvaret på henne. Men om det är någonting som ska ha en eloge för i efterhand är det att hon faktiskt pekade just på ägarens ansvar, både för hur ett bolag drivs och för beslut om stora affärer. Därför bekymrar det mig mycket att ministrar i den nuvarande regeringen försöker undvika detta ansvar och försöker ducka för detta ansvar. Det försöker att inte ta något ansvar för denna stora affär. Jag tycker att det är oacceptabelt när vi ändå har en demokrati där vi väljer företrädare i regeringen som ska företräda alla oss ägare av till exempel att de inte vill ta detta ansvar. Statsrådet svarade på en av frågorna, men han svarade inte på den som finns med i interpellation: Har eller har inte statsministern haft kännedom om och godkänt affären? Det är den fråga som vi förväntar oss att få svar på här . I budgetpropositionen 2008/09 kan man läsa regeringens bedömning: Regeringen noterar i sin fortsatta förvaltning av bolaget - - att synpunkt att innebörden i bolagsordningens tillägg bör klargöras. Det visste regeringen redan då. Regeringen aviserade i sin höstproposition till 2008 att man tänkte göra någonting åt styrningen. Sedan röstades det förslag som Socialdemokraterna genomförde ned. Min fråga återkommer: Vad visste statsministern?På fredag kommer vi alla i att uppmärksamma alla starka kvinnor som står upp för vad de tycker och tänker. Vi kommer att manifestera just dessa kvinnor som finns runt om i hela världen och också i . Kvinnor tar stort ansvar. Vi har sett hur kvinnor har fått lämna regeringen när de har begått mindre förseelser, men männen är kvar. Det som jag tycker är häpnadsväckande är att den enda som står upp för den affär som regeringen gjorde är den kvinna som inte längre sitter kvar i regeringen. Dagens regering vill inte låtsas om detta beslut. Man negligerar det, och man överlåter till en tidigare minister att ta hela ansvaret. Jag tycker faktiskt att det är lite skämmigt. Det har nog framgått att regeringen inte bara har fått information utan att man också aktivt har skaffat sig ett eget underlag. Man har alltså med godkännande lagt någon miljon på att köpa en värdering från . Sedan verkar det också klarlagt att frågan har diskuterats på möten där högsta politiska tjänstemän har närvarat. Det är uppenbart att frågan också har förankrats hos statsministern och partiledarna. Men det är inte det som jag har frågat om. Jag har frågat om vad finansministern visste och vad han gjorde med den information som han eventuellt hade. Men det verkar inte gå att få något svar på dessa frågor. Det är förstås beklagligt med tanke på att vi i denna kammare faktiskt använder interpellationsverktyget som ett sätt att utkräva ansvar av statsråden och av regeringen. Det är en viktig del i demokratin. Men här kan man inte få besked om mycket enkla och basala saker. Detta kommer naturligtvis att fortsätta diskuteras i . Här verkar det inte meningsfullt att fortsätta så mycket mer. Men i har vi naturligtvis en uppgift framöver att reda ut hur det egentligen gick till och vem som gjorde vad och när. Men det är olyckligt att regeringen inte är tydligare med hur detta hänger ihop bara för att man inte vill ta ansvar för en affär som man inte tycker blev så bra. Vi har hört att det finns många argument som man kan ta till för att diskutera frågan på ett helt annat sätt om man vill ha den typen av politisk debatt. Men inte ens det gör regeringen, utan man väljer att i så stor utsträckning som möjligt passa från sitt ansvar. Just när det handlar om ansvar och vad han visste då ekar det tyst i kammaren. Det är tydligen ingenting som ska nämnas här, och han kommer inte att lämna denna typ av besked. Det beklagar jag. Det är uppenbart att det är finansmarknadsministern som får ta denna diskussion. Men interpellanterna har ställt frågor till statsministern och till finansministern eftersom de var med i den regering som gav tillåtelse att köpa Nuon. Av det skälet blir debatten lite märklig. Det är lite tråkigt eftersom en interpellationsdebatt är en del i vår demokrati för att kunna skapa debatt om viktiga politiska frågor och skapa en ökad tydlighet för människor så att de får veta vad som egentligen har skett i en regering. Vi får inte veta det . När man lyssnar på finansmarknadsministern och läser interpellationssvaret undrar man om det verkligen kan vara så att regeringen är så oerhört passiv i så stora affärer. Det förvånar mig. Jag kunde inte drömma om att en regering skulle vara så passiv i en affär i 100-miljardersklassen. Det kan också vara precis som har sagt i någon tidningsintervju, nämligen att om man skulle ha agerat från regeringens sida skulle man ha behövt byta ut hela styrelsen men att det hade varit så jobbigt. Därför ville man inte göra det. Luften känns inte så fin när det gäller denna fråga. Det finns säkert mycket mer att gräva fram framöver. Det kommer naturligtvis att ske i andra organ i eftersom det är mycket viktigt att vi får klarhet och att vi lär av de misstag som begås. Här är det uppenbart att regeringen har begått ett misstag. Man har inte fullt ut tagit till sig den information som har funnits, och man har inte agerat som den ägare som man är till ett av de absolut största statliga bolagen. Det borde man ha gjort . Då hade vi sluppit denna debatt och en dålig affär för . Låt mig börja med att notera att det möte i näringsutskottet som och även jag deltog handlade om nedskrivningen av Nuon med 4 ½ miljard. Jag minns det också. Däremot låter det som om tycker att jag borde överpröva detta beslut. Då tror jag att man är inne på en mycket farlig väg. Jag tycker att bolagets revisorer ska göra en så god bedömning som möjligt i fråga om vilket nedskrivningsbehov som finns. Det vore orimligt om ministern eller någon annan lade sig i detta. Det ska vara så bra som möjligt. Det var det ena. Sedan har ganska målande beskrivit vad som hände när Socialdemokraterna hade makten. satsade på stora kärnkraftsinvesteringar i . Dessa investeringar har tillsammans med investeringar i transmissionsnäten också genererat en nedskrivning på , vilket som av en slump råkar vara lika mycket som Nuoninvesteringen. Det kan man ha i åtanke. Dessutom satsade på en väldig mängd kolkraft, av de skäl framför. var antingen planeringschef för statsrådsberedningen eller statssekreterare på . Jag undrar en sak. Vi har försökt hitta anteckningar om huruvida det fanns någon samordning mellan och dess ägare vid dessa förvärv. Eftersom investeringar i tysk kol- och kärnkraft innebar omfattande investeringar samt en delvis ny inriktning framstår den uteblivna samordningen som anmärkningsvärd. Vi hittar ingenting. Om det ändå förekommit samordning på informell väg vet inte vi. Den frågan kan bara besvaras av dåvarande ansvariga statsråd.