· H010509 · 2013-09-12 13:41:46 — har frågat mig på vilket sätt jag och regeringen tänker agera inom ramen för det europeiska samarbetet för att på europeisk nivå finna en lösning på frågan om tiggeri.Människor som tigger för sitt uppehälle tycks, som säger, ha blivit en allt vanligare bild i det offentliga rummet. Det väcker starka reaktioner hos de flesta av oss att se människor som befinner sig i en sådan uppenbar utsatthet. Många av dem som tigger är hemlösa. Många har kommit hit från andra länder inom EU i hopp om att finna försörjningsmöjligheter och en bättre tillvaro här, eftersom den ekonomiska krisen har inneburit hög arbetslöshet och försämrade levnadsvillkor för människor på många håll i . Andra har valt att lämna sina hemländer på grund av diskriminering och social exkludering - möjligheterna till utbildning och arbete kan för dessa personer ha varit mycket begränsade i hemlandet. Många reser tillsammans i familjer, vilket ibland även inbegriper barn.Precis som säger kan varken tiggeri, hemlöshet eller fattigdom bland EU-medborgare i lösas enbart inom vårt lands gränser, utan detta måste vara en fråga för det europeiska samarbetet. Varje enskilt land måste dock förhålla sig till de människor som söker sig dit för att finna bättre levnadsvillkor. Varje enskilt land behöver beakta mänskliga rättigheter och FN:s konvention om barnets rättigheter.Regeringen ställer sig positiv till initiativ för att främja sociala investeringar, det så kallade sociala investeringspaketet. Regeringen ser det sociala investeringspaketet som ett välkommet skifte bort från riktade insatser och utpekande av utsatta grupper till att i stället ge medlemsstaterna strategisk vägledning i arbetet med att modernisera välfärdssystemen för att säkerställa långsiktig hållbarhet, underlätta arbetsmarknadsdeltagande och ge tillräckligt stöd och trygghet under olika skeden i livet. Initiativet ligger väl i linje med regeringens politik på området, och det är med denna inriktning som regeringen agerar inom det europeiska samarbetet.Reglerna om fri rörlighet inom EU innebär en långtgående rätt för unionsmedborgare och deras familjemedlemmar att fritt röra sig och uppehålla sig i hela EU. Rent generellt är rätten till fri rörlighet en av de största framgångarna för den europeiska integrationen och en av grundstenarna i EU-samarbetet. Tillsammans med den ekonomiska och sociala utvecklingen i unionen är det en kärnfråga. Detta är något som den värnar mycket aktivt på EU-nivå.Jag kommer att fortsätta att driva frågor av både social karaktär och jämlikhetskaraktär i de olika sammanhang där jag deltar i det europeiska samarbetet. Tack, , för ditt svar!Vi har, med början framför allt i , kunnat se att vi får hit personer som har ganska stora svårigheter att få ihop sin försörjning och som känner sig tvingade att sitta på våra gator och tigga för att få ihop till brödfödan. I bästa fall hittar de en plats att sova över natten.Den utvecklingen har spritt sig. Crossroads i menar att det är en explosionsartad utveckling. Frivilligorganisationerna bedömer att vi har kanske 4 000 personer på våra gator som tigger och säger att det är toppen på ett . kommer de att öka till ca 40 000 personer, med den utveckling som är just . Det är höst , och många som är här funderar över hur de ska klara sig när frosten, kylan och vintern kommer.Göteborgs kommun - jag är från - har gjort en del insatser, bland annat stöd till frivilligorganisationer. Man har lagt in ett antal för extra boenden och så vidare. Men detta är inte bara en Göteborgsfråga, utan det är en nationell fråga.Jag har lyssnat och grävt i vad regeringen gör för att försöka underlätta situationen. Den person som har uttalat sig är regeringens samordnare, som säger att det är kommunens ansvar, att det är där frågan ligger. Självklart har kommunen ett ansvar. Men när det handlar om en nationell, övergripande fråga bör staten och regeringen gå in och fråga kommunerna vilka behov de har, för att underlätta situationen.Det är det ena. Vad tänker regeringen göra med detta?Det andra är hur det är på EU-nivå. Där hittar jag inga spår av agerande från regeringen i den här frågan. Som ministern också skriver i svaret kan frågan inte lösas bara nationellt. Det är något helt annat än vad samordnaren säger, att det är kommunens ansvar. Frågan måste lösas på EU-nivå.Min fråga är: På vilket sätt tänker regeringen aktivt lyfta upp frågan på EU-nivå för att försöka samverka för att hitta lösningar för att underlätta för dem som har en mycket utsatt situation i ?Vi kan ta som exempel. Där är lägstalönen , och försörjningsstödet, motsvarande socialbidraget, ligger på . Med de villkor som finns i olika delar av går det att se det logiska i att man tar sig till andra ställen i där man tror att det finns bättre möjligheter. Får man ihop 40 eller kanske när man sitter och tigger, då är det bättre än i månaden.En del påstår att detta är organiserat, kriminellt. Det har gjorts undersökningar av det. Sådant förekommer, och det måste hanteras och bekämpas. Men det finns också en anledning till att man väljer att sätta sig på gator i svenska städer för att försöka få ihop till sin försörjning.Det ena är alltså: Är regeringen beredd att lyssna av med kommunerna hur behoven ser ut? Situationen är ganska ansträngd, och det är en explosionsartad ökning. Det andra är på vilket sätt regeringen tänker agera på EU-nivå. Precis som interpellanten nämner är detta en relativt ny företeelse. Det innebär också att vi måste adressera en ny problematik. Det är inte alls så att regeringen negligerar detta på något sätt, utan vi har också iakttagit detta och vidtagit åtgärder.En av de åtgärder som vi har vidtagit gäller naturligtvis att försöka få en bild av vad som händer i vårt land. Vad är anledningen till att dessa människor kommer hit, och hur stor är omfattningen av denna problematik?Detta var anledningen till att vi utifrån den nationella hemlöshetskartläggning som vi fick 2011 gav ett tilläggsuppdrag till att försöka kartlägga och ge oss en bild av omfattningen av problemet. När vi fick denna redovisning hade under ett mätdygn i räknat antalet personer. Det handlade om knappt 400 personer. Interpellanten bollar med betydligt större siffror. Jag tycker att vi ska akta oss för alltför mycket av spekulationer i denna fråga. Fakta är svåra att få fram eftersom det kan finnas ett mörkertal. Men knappt 400 personer var den siffra som kunde räkna ihop under ett mätdygn. handlar det förmodligen om fler personer och med reservation för ett mörkertal. Men att börja tala om att vi har 40 000 här måste vi ändå betrakta som spekulationer. har genomgått en svår kris. har klarat sig mycket lindrigt i denna kris. De som kommer hit tycker ändå att de har en bättre tillvaro här än i sina hemländer. Med den fria rörlighet som finns i , och som är en stor tillgång för medborgare, har de rätt att vistas här . Vi jobbar självklart också på ett nationellt plan via vår hemlöshetssamordnare som reser runt i kommunerna och inhämtar synpunkter. Detta är nämligen en del av hemlöshetsproblematiken. Många av dem som finns här är också hemlösa. Man räknar med att ungefär hälften av dessa 400 personer sover utomhus. De flesta är arbetslösa. En hel del av dem - nästan hälften - är föräldrar. Tyvärr ser vi också en del barn i gatubilden, och de oroar mig alldeles särskilt. I den kartläggning som redovisade till oss om hemlösheten bland EU-migranter - det är alltså ganska färska kunskaper som vi har fått - fick vi också kunskap om att myndigheter tycker att de vet för lite och har för lite information. Detta måste vi ta till oss och gå vidare med så att man från våra myndigheters sida känner sig trygg med vad det är som gäller i denna problematik. Det fattas också, vilket många påpekar, tillgänglig, bra och enkel information till dem som kommer hit om vad som gäller. I funderar vi vidare på hur vi ska kunna säkerställa att det finns god information både hos våra myndigheter och hos dem som kommer till vårt land. Jag ska i mitt nästa inlägg tala om vad vi gör på EU-nivån, för vi gör sannerligen saker där också. Men vi jobbar även nationellt med frågan. Vi skjuter inte bara över den till kommunerna. Men i kommunerna har i uppgift att bistå i akuta situationer, också dem som är här på en tremånadersvisit utan att ha något arbetstillstånd. Så ser regelverket ut. Det är med spänd förväntan jag ser fram emot nästa inlägg om på vilket sätt regeringen jobbar och tänker jobba på EU-nivå. Jag tror att det är centralt att man lyfter fram frågan där eftersom vi i på nationell nivå eller i en kommun inte kan komma till rätta med den fattigdom som finns i . Då måste man samordna kontakterna med de andra medlemsländerna, och framför allt med de länder som regeringen själv brukar säga står starka i . Jag tror att skulle kunna vara det land som går före och tar initiativ i frågan för att bekämpa den fattigdom som finns och stimulera och införa olika typer av reformer för att underlätta för dem som har en mycket utsatt situation i . Det som förvånar mig när jag börjar titta på detta är att mer inte är gjort när det är så många som har en så utsatt situation i . Statsrådet nämner det sociala investeringspaketet. Men det är ett paket som inte handlar om riktade insatser längre, utan det är mycket diffust. Risken med det såsom det är konstruerat är att det är så diffust att det inte blir någonting. Jag skulle önska att man från regeringens sida var mer konkret och lyfte fram denna fråga som man gjorde 2010 då den var uppe på EU-nivå. Man avsätter tvåsiffriga miljardbelopp för att bland annat hjälpa romerna i deras situation. Det skulle upprättas handlingsplaner i varje medlemsland. Dessa pengar har använts till annat. De användes aldrig som det var tänkt från början. På initiativ av hölls det ett ekonomiskt forum med 2 500 deltagare från olika europeiska länder och 500 journalister. Man diskuterade bland annat den ekonomiska situationen och utsattheten i . Vad var röst på denna typ av tillställning?Jag tycker att det har varit en avvaktande hållning. Det har inte tagits några direkta initiativ på Europanivå vad jag har hört. Men får återkomma i den delen. Jag har en fråga när det gäller den nationella delen, som jag var inne på tidigare. Jag tror att det skulle vara en fördel om man kan starta olika typer av , framför allt i storstäderna, för att jobba med denna fråga och samverka med myndigheterna. Det kan vara Arbetsförmedlingen, och arbetsmarknadens parter. Men för att det ska fungera behöver det också komma riktlinjer från regeringen om på vilket sätt det ska ske. Är regeringen beredd att se över om det går att få en samverkan för att man ska kunna jobba med denna typ av frågor på ett bättre sätt som ett stöd till många kommuner i den situation som de befinner sig? Jag tror också att det skulle vara bra med ett centralt som jobbar med denna fråga på nationell nivå. Men jag väntar spänt på att få höra hur ni tänker jobba på EU-nivå. Vi tänker inte bara jobba på EU-nivå, vi gör det i allra högsta grad. har engagerat sig mycket i debatten om och arbetet med utformningen av den sociala investeringsfonden, som tas upp i svaret. Vi är angelägna om att vi hittar långsiktiga lösningar för att nå de mål som EU har satt upp i 2020-strategin. Ett av dessa mål är att minst 20 miljoner människor i EU ska lyftas ur fattigdom. Det är ett av målen. Det är mycket konkret. har vi fått en kris som har satt starka spår i många europeiska länder, vilket gör att detta verkligen är ett utmanande mål. Men då har vår ingång varit att vi måste hitta och bygga strukturer som ger en varaktighet och en hållbarhet för att komma till rätta med människors situation. har EU ägnat sig åt ganska kortsiktiga lösningar. Vi har försökt föra in det långsiktiga perspektivet. Vi har också medel till stöd för detta ändamål för fattigdomsbekämpningen. Kommissionen har föreslagit att av ESF:s, alltså Europeiska socialfondens, medel öronmärks för att främja social inkludering och bekämpa fattigdom. Faktum är att vi i redan under befintlig period har använt en del av våra medel till detta. Till exempel har en del av dessa medel gått in i Crossroads verksamhet. De är alltså delvis statligt finansierade i och . Det kan vara bra att veta om att regeringen agerar aktivt redan med de medel som vi har, kanske på gränsen till att tangera vad som är möjligt inom regelverket. Men det har varit vårt val just för att hantera denna problematik. När av ESF-pengarna nu ska öronmärkas för detta skapar det naturligtvis ytterligare möjligheter för alla länder. Förhoppningen är att många av dem som är här ska kunna få en bra tillvaro i sina egna hemländer med stöd av dessa pengar som fördelas olika till olika länder beroende på hur behoven ser ut. Det betyder att det inte är som kommer att få de mesta pengarna. Det var det inte heller med de tidigare medlen. Vi fick 6,2 miljarder, och det fanns ett krav på lika mycket egenfinansiering. Men, som sagt, en del av dessa medel har faktiskt gått direkt till denna typ av verksamhet just för att mildra konsekvenserna i det korta perspektivet. Men det allra viktigaste är att kunna göra något som förändrar det långsiktiga perspektivet och människors levnadsvillkor. Jag är fortfarande bekymrad över att det inte är mer konkret. Det finns pengar i bland annat . Jag tror att det har runnit igenom ungefär 75 miljarder . Där finns utrymme, precis som du säger, men då måste medlemsstaterna vara medfinansiärer. För att komma till rätta med dem som är mest utsatta i är jag dock helt övertygad om att man måste samla framför allt de nationer inom EU som står starkast, för att försöka hitta konkreta åtgärder för att komma till rätta med den enorma fattigdom många lever i. Att ha den typen av regelverk där det eventuellt kan komma ut pengar till olika verksamheter tror jag tar om man inte sätter sig ned, konkret, i just den här frågan. Jag är alltså inte riktigt nöjd med det svaret. Jag skulle vilja att gick före - att vi var aktiva, lyfte upp detta och satsade ihop med de andra EU-länderna.Sedan löser vi inte frågan på nationell nivå för dem som är fattiga i andra delar runt om i . När det gäller att underlätta för dem som är här och som har en väldigt utsatt position nämnde jag dock , både på lokal nivå - framför allt i storstäderna - och på nationell nivå. Det handlar eventuellt om att lyssna av om kommunerna behöver extra resurser för att kunna hantera situationen exempelvis . Är statsrådet beredd att ta den diskussionen? Man kan naturligtvis alltid önska mer av en interpellationsdebatt, men i förhållande till de öppna frågeställningarna tycker jag att jag har varit väldigt konkret och gett tydliga svar om hur aktiv regeringen har varit både på den nationella nivån och i det internationella sammanhanget. Vi har tagit väldigt stort ansvar för att föra diskussionen om de sociala investeringsfonderna i riktning mot en långsiktig hållbarhet som kan ge människor möjlighet till egen försörjning. Det är jätteviktigt hur vi riggar EU-systemen för att de ska bli verkningsfulla på det sätt vi önskar. De kortsiktiga lösningarna kan vi behöva i det korta perspektivet, men bygger vi inte de långsiktiga strukturerna står vi oss ganska slätt. Vi måste våga ta långa steg. Sedan ska vi använda ESF-pengarna för ändamålet, vilket handlar både om att kunna bygga längre strukturer och, framför allt, om att kunna avhjälpa en akut situation för många människor som far väldigt illa.När det gäller exakt vad vi ska göra har vi inte ens gått in i programperioden. Vi har inte ens ett färdigt och riggat förslag från kommissionen. Det får vi alltså återkomma till. Det som är intressant att notera är dock att vi , med våra ESF-pengar, stöder exempelvis Crossroads verksamhet. Vi har alltså redan varit ute i kommunerna och verkligen bidragit. Regeringen tar den här problematiken på stort allvar. Människor far illa i de här situationerna, och vi behöver hjälpas åt. Det gäller inte bara nationellt, där såväl kommunerna som regeringen har sin del att göra, utan vi behöver framför allt jobba med frågan inom EU-kretsen. Där kan jag försäkra interpellanten om att är mycket aktivt.