· H010395 · 2013-05-14 14:14:16 — har frågat finansministern vilket ställningstagande finansministern har gjort i fråga om hur reformutrymmet påverkas av förlusten från Nuonköpet.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.I sin interpellation skriver att är ett statligt aktiebolag som ska ge avkastning till staten och att bolaget har varit en stark kassako som bidragit till statskassan. Vidare säger att i det läge som bolaget nu befinner sig i är det mer osäkert.Vattenfall bedriver, liksom de övriga statliga bolagen och näringslivet i stort, en verksamhet som medför affärsrisker. Bolagets årliga resultat efter skatt har varierat . blev årsvinst 10,4 miljarder, och uppgick resultatet efter skatt till 17,2 miljarder kronor.År 2012 var också då bolaget gjorde en nedskrivning på ca i den del av som bland annat hänförs till elproduktion från tidigare Nuon. Trots detta blev resultatet efter skatt alltså högre än året innan.Vattenfall är ett mycket stort bolag och har tillgångar i form av produktionsanläggningar inom olika produktionsslag i olika länder. Det bokförda värdet uppgår sammanlagt till . Att prognostisera framtida utfall i en så stor verksamhet är oerhört svårt.Under samma period har utdelningsandelen i snitt utgjort av årets resultat, vilket medfört att staten har mottagit utdelningar om från varje enskilt år. Som framgår varierar såväl resultat som utdelning relativt kraftigt till år.Av statens totala inkomster på har kommit från utdelningar från de statliga bolagen . uppgick de statliga bolagens utdelningar sammanlagt till 27 miljarder kronor.Storleken på utrymmet för nya ofinansierade reformer, det så kallade budgetutrymmet, bestäms i en sammantagen bedömning där det finansiella sparandet i hela den offentliga sektorn endast är en bestämningsfaktor av många, som exempelvis det aktuella konjunkturläget och osäkerheten i bedömningen av den framtida utvecklingen.Avslutningsvis vill jag säga att det är uppenbart att har gjort några bra och några mindre bra investeringar. äger och driver olika produktionsanläggningar inom olika områden. Från tid till annan, och mycket beroende på statliga interventioner och förändrade regelverk, påverkas lönsamheten på de olika produktionsslagen. Att prognostisera framtida vinstutfall är högst osäkert, och ett enskilt bolags årsvinst påverkar därmed inte statens framtida reformutrymme. Jag vill börja med att tacka för svaret på den interpellation som jag hade ställt till finansminister . Jag ska inte sticka under stol med att jag är förvånad över att det ändå är finansmarknadsministern som bestämmer hur regeringen ser på reformutrymmet, eller budgetutrymmet, som man väljer att kalla det för.Peter har onekligen många väldigt viktiga arbetsuppgifter. Uppgiften att göra bedömningar om reformutrymmet trodde jag i varje fall var någonting som låg inom finansminister ansvarsområde. tycks det i stället vara så att allt som på något vis involverar Nuonaffären hamnar på bord.Det gör det trots att finansmarknadsministern inte satt i regeringen vid tillfället för den aktuella affären. Det var finansministern, statsministern och de tre övriga partiledarna i regeringen som gav klartecken till att gå vidare med köpet av Nuon trots de varningar som fanns från tjänstemän.Det är också ett beslut som sedan har visat sig få stora konsekvenser och tvingat fram nedskrivningar på uppåt och stora uppsägningar inom . finns det också nya siffror som har avslöjat som visar att Nuon kan vara övervärderat med . Köpet blev dessutom ännu dyrare eftersom tvingades betala ränta på resterande del till dess att full betalning var erlagd.Dessutom tycks det har förekommit hemliga avtal som förhindrar från att göra besparingar på just Nuondelen, det vill säga den del av bolagets verksamhet som ger upphov till ett stort nedskrivningsbehov. I stället tvingas man till uppsägningar i . Det är inte om den delen av affären som jag vill få regeringens bedömning av reformutrymmet.Det är i varje fall uppenbart att Nuonaffären så här långt har varit dålig för och dålig för skattebetalarna, som är de som slutligen kommer att få stå för notan på ett eller annat sätt. Det gäller inte minst genom att lägre utdelningar från förefaller vara rätt troliga även om allt annat hade varit lika.Om det nu dessutom finns framtida behov av avskrivningar och om det visar sig att Nuon har varit övervärderat med uppåt är det någonting som rimligen kommer att påverka statens inkomster på ett tydligt sätt. Därmed kommer det att påverka det finansiella sparandet och därmed även statens budget- och reformutrymme.Om det nu är finansmarknadsministerns ansvar att göra bedömningar av hur olika faktorer påverkar reformutrymmet har han ett utmärkt tillfälle att ge sig i kast med den arbetsuppgiften och ge ett svar på frågan om statsrådet bedömer specifikt Nuonaffärens påverkan på reformutrymmet. Och vilka konsekvenser skulle ytterligare nedskrivningar kunna få på detta utrymme - allt annat lika? Det gäller alltså isolerat denna affär. Det är väl inte regeringens uppfattning att en misslyckad affär i 90-100-miljardersklassen över huvud taget inte påverkar statens möjlighet att finansiera andra utgifter? Det kan inte vara uppfattning att en affär som leder till att statens kassako tvingas till nedskrivningar på 15 miljarder inte skulle påverka det finansiella sparandet över huvud taget. Det är rimligen inte heller statsrådet uppfattning att det i ett läge där det krävs fortsatta nedskrivningar på flera miljarder - kanske tiotals miljarder - inte skulle finnas en risk för att det skulle påverka reformutrymmet framåt i tiden. Jag tror att det kan vara på sin plats att påminna lite om historiken kring och bolagets expansion. När man lyssnar på kan man lätt få intrycket att det under Socialdemokraternas tid aldrig gjordes några vågade investeringar och att Socialdemokraterna inte har haft någon del i den expansiva strategi som har haft . Men det stämmer inte riktigt överens med verkligheten.Den expansiva inriktningen är inte precis någon innovation som uppfanns eller 2009 i samband med Nuonköpet, utan denna strategi hade då redan funnit i styvt . Detta har uppmärksammats på olika sätt, bland annat av i den rapport som man gjorde 2004. Där kritiserar - eller man lyfter i alla fall fram det hela som ett potentiellt problem - det ökade risktagande som stod för redan i samband med under dåvarande S-regering.Jag läser ur : "investeringar i innebär en markant förändring av bolagets tidigare verksamhetsinriktning och strategi samt ett i väsentliga delar ändrat ekonomiskt risktagande i förhållande till tidigare." Det är alltså tydligt från att förändringen i strategi redan hade ägt rum tidigare.När det gäller Nuonaffären specifikt är det klart att man kan konstatera att prissumman förefaller vara hög. Men den baserades på den information som fanns tillgänglig då, och då var det omöjligt att förutse de förändringar i priserna på kol och utsläppsrätter som sedan har skett. Den typ av problem som har drabbat och Nuon har drabbat flera andra stora energibolag också. Det är inte någonting som är isolerat till Vattenfall.Om man tittar på den internationella expansionen i dess helhet får man säga att den under tid har gett hyfsat god utdelning för del. har lämnat rätt omfattande utdelningar till ägaren. handlade det om ungefär 20 miljarder, och följande femårsperiod, , var det dubbelt så mycket, det vill säga . Utöver detta har betalat bolagsskatt och andra skatter på ungefär 75 miljarder sedan millennieskiftet.Men det är klart att det finns både dåliga och goda exempel på affärer. Det är mycket möjligt att Nuonaffären kan betraktas som en tveksam affär, och på kort sikt verkar det vara en dålig affär. Men man ska inte betrakta Nuonaffären som ett försök att göra snabba klipp. Enligt självt handlar det i och för sig om ett intäktsskapande, men också om att skapa tillträde till en ny marknad med 2,6 miljoner elkunder och 2 miljoner gaskunder. Det handlar inte minst också om att sprida riskerna mellan olika energislag, vilket i grunden och i förlängningen gör bolaget mindre sårbart. På lång sikt kan det därför mycket väl visa sig att affären inte alls har varit så dålig. Men om det vet inte vi någonting , och det vet inte eller andra spekulanter heller. Det får framtiden utvisa.Låt oss ändå, för debattens skull, säga att affären på kort sikt inte har varit helt lyckosam. Jag tycker då att det är anmärkningsvärt att Socialdemokraterna nu försöker låtsas som att saker och ting hade fungerat annorlunda om de hade fått bestämma. Låt oss komma ihåg att under regeringar investerades det bland annat i både kärnkraft och transmissionsnät i . Dessa investeringar har genererat nedskrivningar på , det vill säga minst lika mycket som i den affär som här och försöker kritisera så hårt. Kanske borde ha frågat sig hur reformutrymmet påverkades av dessa affärer. Jag har lite svårt att förhålla mig till interpellation. Om jag skulle följa för retorik här i kammaren skulle jag räkna upp alla socialdemokratiska missgrepp i och liknande. Men för mig känns det lite ovärdigt. Låt mig i stället tala lite allmänt om hur jag ser på bolagsstyrning och budgetutrymme. Om det skulle vara så, som säger, att Nuonaffären var den enda tillgång som staten hade skulle förstås en betydande nedskrivning i Nuon kunna påverka budgetutrymmet. äger staten 54 bolag, om jag inte minns fel. Och har betydligt fler tillgångar än Nuon. Jag har väldigt höga tankar om både min egen och förmåga att styra och vara ansvarig för statliga bolag. Däremot tror jag inte att vare sig jag eller har makten över det internationella elpriset. Jag tror inte heller att vare sig jag eller har makten över järnmalmspriset som styr resultat. har haft en fullständigt formidabel utveckling. Jag tar inte åt mig äran för detta. Det ska förstås bolaget, som har varit duktigt, göra. Vi har också haft en förmånlig utveckling på järnmalmspriset, vilket har lett till goda vinster för LKAB.Däremot ser jag inte att plötsliga stora vinster leder till ett ökat budgetutrymme för regeringen, lika lite som jag ser att en enskild affär i leder till ett minskat utrymme för budgeten i dess helhet.Budgetutrymmet fastställs utifrån betydligt mer komplexa faktorer där det finansiella sparandet är en faktor, konjunkturutsikter är en annan och så vidare. Som jag sade i mitt interpellationssvar påverkar inte ett bolags enskilda resultat budgetutrymmet i sig.Revisorerna, företagsledningen och styrelsen i har att regelbundet bedöma marknadsvärdet på alla tillgångar. Man ska åtminstone en gång göra förnyade bedömningar av marknadsvärdet på Nuons alla tillgångar, och det ska skrivas ned i enlighet med standarden för revisionsverksamheten. Det görs också. De siffror som refererar till i får stå för. Jag kan bara konstatera att i har man gjort det med 15 miljarder, och det har revisorerna uttryckt sitt samtycke till. Låt mig dock upprepa att det resultat för som redovisades under föregående år, och där 8 miljarder av dessa 15 skrivits ned, var betydligt högre än tidigare års inleveranser i staten och även tidigare års vinster. I någon mening har det alltså som väljer att fokusera på förevarit en bättre utveckling för än vad man annars kanske kunde ha trott. Jag har, förutom politiska poängtaganden, svårt att se en sakdiskussion där man skulle kunna genomföra något av det som lyfter fram i sin interpellation, det vill säga ett minskat budgetutrymme. Det både och nu gärna glömmer bort är att regeringen struntade i de varningar som tjänstemännen i förde fram mot den värdering av Nuon som fanns. Det gör också att det finns en annan koppling till regeringen än huruvida man bara gräver upp malm effektivt och kan sälja till goda världsmarknadspriser. Det finns en annan dimension i detta.Jag förhåller mig fortfarande något skeptisk till att det verkligen är finansmarknadsministerns ansvar att beräkna det så kallade reformutrymmet. Om det verkligen är så är det märkligt att man då menar att det inte bara skulle vara det finansiella sparandet utan även andra variabler som bestämmer utrymmet. Det är i någon mening en omläggning. Jag trodde att reformutrymmet var just det ekonomiska utrymme som kan utnyttjas så att det finansiella sparandet är i linje med överskottsmålet med den definition som följer av de indikatorer som regeringen har valt, det vill säga en konjunkturjustering av sparandet, den centrerade sjuårsindikatorn och den tillbakablickande tioårsindikatorn. Jag trodde att de spelade en mycket stor roll.Men skriver finansmarknadsministern att storleken på utrymmet för nya, ofinansierade reformer, det så kallade budgetutrymmet, bestäms i en sammantagen bedömning där det finansiella sparandet i hela den offentliga sektorn endast är en bestämningsfaktor av många, som exempelvis det aktuella konjunkturläget och osäkerheten i bedömningen av den framtida utvecklingen.Det är faktiskt något av en nyordning. har tidigare mycket detaljerat redogjort för en ordning där det finansiella sparandet är ett mycket centralt instrument för att fastställa reformutrymmet. Frågan är vad, utöver det finansiella sparandet, som ska bestämma reformutrymmet. Vilken metod använder regeringen? På vilket sätt påverkar bedömningarna reformutrymmet när det gäller osäkerhet i största allmänhet eller just , mer än att regeringen möjligen känner sig pressad och känner ett behov av att rädda småpartierna kvar i med pengar som man måste låna upp och att man inte klarar överskottsmålet?Men det är en annan historia än den som jag har lyft fram i min interpellation. Den handlar faktiskt om hur regeringen ser på Nuonaffärens påverkan på reformutrymmet. Det kan vara filosofiskt intressant att se hur stora affärer i statliga företag har en påverkan på reformutrymmet och statens möjligheter att finansiera andra utgifter.Det kan också, som i mitt fall, handla om en del av ansvarsutkrävandet av regeringen, som är en viktig uppgift för riksdagen.Jag vill återkomma till frågorna. Påverkar inte stora nedskrivningar möjligheter att dela ut pengar till ägarna? Påverkar verkligen inte utdelningen från en kassako som det finansiella sparandet? Påverkar inte det finansiella sparandet slutligen det som kallas för reformutrymmet?Eftersom jag inte har fått något konkret svar på detta kan man anta regeringen inte vet det. Om ni nu inte vet det är frågan om ni tänker ta reda på det eller om det är någonting som , jag och alla andra ska sväva i ovisshet om. Jag ska försöka gå igenom ett antal saker i den här repliken. Den första är regeringens ansvar för Nuonaffären. Nuonaffären är anmäld till KU. Vad jag förstår kommer den att behandlas i KU. Det är det lämpliga forumet att diskutera sådana saker. Jag tycker varken att man bör, ska eller kan föregå en sådan granskning, utan låt nu KU göra denna och komma fram till om det finns skäl att utkräva ansvar av regeringen.Sedan har vi detta med att strunta i varningar. Om diskuterar den frågan med sin kamrat , som har varit statssekreterare i , tror jag att han kommer att få höra av henne att tjänstemännen på budgetavdelningen på är notoriska nej-sägare till nya affärer för statens räkning. Det är inget unikt med detta. Det är en kultur som i huvudsak är mycket sund. Det finns ett antal tjänstemän som värnar staten, som tycker att nya risker inte är att föredra och som gärna säger nej till affärer snarare än ja. Det är ett normalläge, och det är inte något nytt som har kommit med Nuonaffären.Det är möjligt att jag uttrycker mig mycket otydligt eller läser väldigt sluddrigt, men låt mig försöka upprepa vad jag har sagt tidigare för att svara på frågor.Ett enskilt bolags årsvinst påverkar inte statens framtida reformutrymme. Så skriver jag i mitt interpellationssvar.Dessutom måste man, som själv säger, naturligtvis ta hänsyn till det aktuella konjunkturläget när man bedömer budgetutrymmet. Överskottsmålet ska ju ses över en konjunkturcykel. Då måste man ha en uppfattning om konjunkturcykeln. Därför är det inte bara statens finansiella sparande som spelar en roll. Det är ingen nyordning. Så har det alltid varit.Jag tror att det var en fråga till som jag skulle svara på, men jag får återkomma till den i min nästa replik. Jag tycker inte att finansmarknadsministern ska tala om för mig hur jag ska välja att utkräva ansvar från regeringen i min roll som riksdagsledamot. Det är jag själv som bestämmer om jag väljer att göra det i interpellationer, i frågor eller genom att anmäla det till . Det ankommer inte på statsrådet att bestämma det. Det gör jag själv.Jag förstår att det är en otacksam uppgift för finansmarknadsministern att vara den som får ta alla de här frågorna om Nuon även om de inte direkt har med hans ansvarsområde i regeringen att göra. Han var inte med i den affären, utan det var , och de andra borgerliga partiledarna som deltog där. Det är klart att det otacksamt.Jag förstår också att det egentligen inte heller är statsrådets uppgift att räkna fram budgetutrymmet, utan han står här därför att inte vill riskera att få några andra frågor om Nuonaffären och sin inblandning i den. Jag förstår att det är på det viset.Men det är ändå statsrådets uppgift att svara på frågorna här, och det är inte så konstigt att en så här stor och kontroversiell fråga som har fått mycket uppmärksamhet väcker många frågor. Dessutom har regeringen levererat många olika svar på vad som egentligen har hänt. Det finns i alla fall tre versioner av hur det här egentligen har gått till.Därför är det klart att det finns många som vill veta hur det här hänger ihop och vem som har ansvaret. Jag tycker återigen att det är läge för en ansvarsfull regering och en ansvarsfull ägare att vara mycket öppen och tydlig med vad som har hänt för att man ska kunna lära sig av sina misstag. Den enda förutsättningen för att man ska kunna gå vidare och lära sig någonting av misstagen är att man är öppen med dem.Jag förstår att det inte finns några beräkningar av vilka konsekvenser Nuonaffären får för budgetutrymmet. Det är klart att det finns en sådan koppling, men finansmarknadsministern vill inte se den, och departementet vill inte räkna på den och leverera den uppgiften till . Vi får väl återkomma och ställa nya frågor i andra sammanhang eller här och se om vi kan få ett svar till slut. Det vore mig främmande att ha åsikter om hur vill diskutera regeringens ansvarsutkrävande i Nuonaffären - naturligtvis avgör han själv hur han vill göra det. Jag kan bara säga att jag tycker att det är bra att får diskutera frågan och lägga sin dom över vilka statsråd, om det nu är några, som har ansvar i frågan. Det tycker jag är en rimlig ordning.Vad gäller statens budgetutrymme har Nuonaffären en roll på marginalen. Det har också enorma vinster och kärnkraftsäventyr i och så vidare. Den här totala summan av åtminstone 54 bolag går inte att prognostisera på en så detaljerad nivå att man kan säga att det blir ett utfall i budgetutrymmet. Det är min poäng. Det beror på så mycket mer än en enskild affär, låt vara att den affären är stor.Det är också så, vilket jag vill framhålla, att med ny ledning och ny styrelse är på en bra kurs med sina nya riktlinjer. gör många bra affärer, till exempel köp av tillgångar i och som också har realiserats.I mångt och mycket tycker jag att det svenska folket kan vara stolt över , som gör ett mycket fint arbete. Däremot har det under resans gång gjorts missgrepp av både en borgerlig regering och en socialdemokratisk regering. Min uppfattning är att bolagets ledning och bolagets styrelse har ansvar för bolagets affärer.Det görs dåliga och bra affärer, inte bara av statliga bolag utan även av privata bolag. Det vore konstigt om skulle vara ett undantag.