· H010188 · 2013-01-31 13:03:41 — Det känns mycket spännande och inspirerande att få stå här första gången och svara på en interpellation.Thomas Strand har frågat utbildningsministern om vad han avser att göra för att säkerställa tillgången av utbildade teckenspråkstolkar inför framtida behov och för att säkerställa ett mer rättvist ekonomiskt fördelningssystem för det särskilda statliga anslaget. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill börja med att säga att även jag såklart anser att den framtida tillgången på tolkar för döva, dövblinda och hörselskadade personer är en viktig fråga. I en skrivelse har ett antal intresseorganisationer - , , Föreningen och , hörselskadade och språkstörda barn - påpekat behovet av teckenspråks- och dövblindtolksutbildning samt skrivtolksutbildning på akademisk nivå. Det föreslogs också att dessa utbildningar skulle anordnas av universitet.Regeringen anser att det är angeläget att det i finns en högskoleutbildning av teckenspråkstolkar, inte minst för att öka forskningsanknytningen. Mot denna bakgrund har vi bidragit med medel för att ska anordna ett kandidatprogram i teckenspråk och tolkning med en planerad antagning om 40 studenter hösten 2013.Finansieringen av kandidatprogrammet innebär att det särskilda bidraget för utbildning av tolkar för döva, dövblinda och hörselskadade personer vid folkhögskolor minskar , och den årliga antagningen till sådan utbildning vid folkhögskolorna sjunker därför också något. Myndigheten för bedömer att åtminstone fem folkhögskolor av nuvarande totalt sju kan fortsätta att anta nya deltagare till utbildningen - inte två, som beräknar att den aktuella utbildningen vid folkhögskolor kommer att omfatta 190 årsstudieplatser . Det är angeläget att utbildningens kvalitet kan öka, vilket sker genom en utbildning på högskolenivå. Jag ser det inte som troligt att högskoleutbildningen leder till att tillgången på utbildade teckenspråkstolkar kommer att minska i någon större omfattning. Jag anser därför inte att det finns anledning att ompröva fördelningen av medel mellan folkhögskolans utbildning av tolkar för döva, dövblinda och hörselskadade personer och högskolans teckenspråkstolksutbildning. Jag avser dock att noga följa utvecklingen framöver. Jag vill börja med att hälsa statsrådet välkommen till kammaren och till hennes första interpellationsdebatt. Jag vill också passa på att gratulera till utnämningen till jämställdhetsminister och biträdande utbildningsminister.Det är bra att vi har teckentolkning i samband med den här debatten.Jag tackar för det svar som statsrådet givit mig på min interpellation om teckenspråkstolksutbildningens framtid. Med tanke på den information jag hade när jag skrev interpellationen är statsrådets svar ett steg i rätt riktning. När jag skrev interpellationen hade det kommit till min kännedom att Myndigheten för aviserat en kraftig neddragning av antalet platser på de sju folkhögskolor som bedriver utbildning i teckenspråkstolkning och dövblindtolkning. Det budskap som gick ut var att det kunde bli så illa som att det bara skulle vara kvar två eller tre folkhögskolor. Detta föranledde att lämna in en skrivelse till där man tog upp frågan och berättade om den oro som fanns inom folkbildningen för tolkutbildningens framtid och de dramatiska konsekvenser som stod för dörren.När nu statsrådet säger att det finns ekonomiska resurser till fem folkhögskolor är det naturligtvis ett steg i rätt riktning som jag välkomnar. är det en neddragning med två skolor från nuvarande sju. säger statsrådet att detta blir effekten 2013. Den logiska frågan blir: Vad händer åren efteråt? skulle det då vara ungefär 190 årsstudieplatser, som statsrådet anger. Jämför man den siffran med den siffra som fanns i skrivelse till departementet , där man utgick från att antalet årsstudieplatser var 2011, blir det en ganska kraftig neddragning med nästan 200 platser. Det är en halvering av platserna, inte en minskning på marginalen. Detta kan för mig kännas lite oroväckande.Jag kan konstatera att det flyttas pengar från folkbildningsanslaget för den här utbildningen till universitet.Jag och utbildningsministern hade en debatt om detta 2011. Det var med tanke på en formulering i vårpropositionen som ingav oro. Det inkom skrivelser från intresseorganisationerna och från teckenspråkstolkars förening. Man var orolig för vad som skulle hända med utbildningen av tolkar. Frågan var också uppe i utbildningsutskottet, och utskottets ordförande vände sig till departementet och kom tillbaka till utskottet vid nästa möte och sade att det hela bara var en budgetteknisk fråga. kan vi dock se att det inte är det. Det blir, som jag förstår på svaret, en viss neddragning. Det kanske inte blir så få som två eller tre , men man går från sju till fem folkhögskolor. Som jag förstår det kan det dock långsiktigt innebära en halvering av antalet tolkar. Hur ser statsrådet på den utvecklingen? När jag gick på mitt livs andra regeringssammanträde stod det en delegation från DHR utanför. De står där , fick jag lära mig. Jag pratade också med en representant från och berättade att du och jag, , skulle diskutera den här frågan i dag.Naturligtvis fanns från hans sida, liksom från din och min, ett stort engagemang i att det ska finnas en tillfredsställande försörjning av teckenspråkstolkar framöver, men han var också mycket glad över det faktum att det under det här året inrättas en akademisk utbildning för teckenspråkstolkar vid . En naturlig följd av det har blivit att man också omfördelar en del resurser.Den siffra du nämner, 190, är antalet folkhögskoleplatser. Till det ska man också lägga de platser som kommer att finnas på högskolan. Det finns all anledning att följa detta noggrant framöver. Ett skäl att vidmakthålla den fördelning som är föreslagen är också att av de 400 platser som det finns resurser för inom folkhögskolan tillsätts eller används 314 platser. Man kan alltså inte på folkhögskolesidan använda riktigt alla de platser som finns finansierade. Det tycker jag understryker att det är okej att göra den här omfördelningen, men vi ska självklart noga följa den. Jag vill också starkt betona att det är bra att det nu etableras en kandidatutbildning i teckenspråkstolkning. Det har intresseorganisationerna önskat, och jag välkomnar detta. Det är bra.Det jag och flera med mig reagerar på är att man tar medel från folkhögskoledelen för att finansiera en uppbyggnad vid . Jag tycker att man skulle ha kunnat ha råd med bägge sakerna.Egentligen är det inte mycket pengar det handlar om. Vi har fått del av siffror från Myndigheten för som visar att besparingen blir lite över 8 miljoner. I jämförelse med vad regeringen satsar på att sänka bolagsskatten eller restaurangmomsen är detta en väldigt liten summa. Jag tycker att man skulle ha kunnat behålla båda nivåerna, både för folkhögskoledelen och för att bygga upp en högskoleutbildning.Nu säger statsrådet att det är angeläget att utbildningens kvalitet kan öka. Jag tycker att man nog ska vara lite försiktig med begreppet kvalitet. Jag skulle nog vilja påstå att även folkhögskolorna - de sju som vi pratade om - har en god kvalitet. Dels är det en fyraårig utbildning som kräver gymnasiekompetens. Den är alltså längre än högskoleutbildningen. Dels utbildar folkhögskolorna med dubbel kompetens, alltså både teckenspråkstolkning och dövblindtolkning.Den fråga som har rests är hur mycket dövblindtolkning det blir på . Om man går från 385 platser till 190 blir det en stor skillnad när det gäller just den dubbla kompetensen. Detta inger oro.Jag vill också framhålla att folkhögskolorna med fyraårig utbildning också har möjlighet att ge en färdighetsträning som är förnämlig. Det finns också frågetecken om hur mycket färdighetsträning det blir på ett kandidatprogram. Man bör nog följa den frågan.Den dubbla kompetensen är viktig, och jag känner oro för att om man tar pengar från folkhögskoledelen och det innebär att några folkhögskolor läggs ned kommer det att drabba just dem som har dubbel kompetens.En annan viktig aspekt är att det finns tillgång till teckenspråks- och dövblindtolkning i hela landet. har vi sju folkhögskolor: en i , två uppe i norr, i Umeåtrakten och i , en i , en på , en i och en i . riskerar vi att två eller kanske tre skolor försvinner. Vi vet inte riktigt hur många det blir, men statsrådet indikerade att några skolor kan komma att försvinna. Försvinner de i norr eller söder tappar vi en väsentlig del av spridningen i landet. Det innebär att det blir svårare att täcka behoven, och vi vet dessutom att det är lättare att gå en utbildning om den finns i närheten.Detta är en viktig fråga ur demokratisynpunkt och tillgänglighetssynpunkt, både för dem som behöver stöd och hjälp i vardagen och för dem som vill utbilda sig. Min fråga kvarstår: Är det inte så att det egentligen finns pengar så att man skulle kunna behålla den situation som råder och dessutom plussa på med en högskoleutbildning som stärker forskningsbasen och forskningsanknytningen? Vi har råd med sju folkhögskolor. Som statsråd med ansvar för folkbildningen är jag en varm tillskyndare, försvarare och påhejare av folkhögskolornas höga kvalitet, speciella pedagogik och väldigt viktiga roll i det svenska utbildningsväsendet. Jag tror inte heller att man från folkhögskolornas sida känner sig angripen eller förminskad av att det nu också etableras en akademisk utbildning på det här området.Alla de organisationer som företräder mottagarna av dessa tolktjänster har krävt och bett om en utbildning på akademisk nivå. Vi kan nog vara överens om att detta mycket väl är förenligt med att också bejaka folkhögskolans betydelse i det här fallet.Sedan pekar på en rad frågetecken. Det finns verkligen frågetecken. Vi kan inte veta exakt hur det här ska falla ut, utan det är väldigt viktigt att noggrant följa det och agera efter vad man ser hända. Myndigheten för har sagt att man tror att i alla fall fem och kanske sex av dessa folkhögskolor ska kunna vara kvar. Det återstår att se, men det är den bästa bedömning de kan göra i dag.Jag tror att en av regeringens framgångsfaktorer är att finansiera de förslag man lägger fram. Att då ta en del av de anslag som har gått till folkhögskolorna känns som ett rimligt sätt att göra det, speciellt mot bakgrund av att man långt ifrån utnyttjar alla de platser som man har möjlighet att anordna.Jag vill dock betona att vi självklart måste följa utvecklingen mycket noggrant för att se till att vi inte förlorar något och inte kastar ut barnet med badvattnet. Det är en viktig fråga vi diskuterar. Tillgången till välutbildade teckenspråks- och dövblindtolkar är en viktig fråga som har med demokrati och tillgänglighet att göra. Därför tycker jag att det är politikens uppgift att se till att det finns förutsättningar för att möta de behov som finns i vårt samhälle och för att möta dem som vill gå den här utbildningen för att utbilda sig till tolkar.Jag välkomnar att vi nu får en högskoleutbildning på , och det vet jag att folkbildningen också gör. Det stärker tolkutbildningen och öppnar för en välbehövlig forskningsnivå. Jag vet att intresseorganisationerna har önskat detta. Jag vet också att intresseorganisationerna 2011 var oroliga för att detta skulle kunna slå sönder en väl fungerande verksamhet genom att det ena ställdes mot det andra.Det är synd att regeringen tar lite pengar från folkhögskoledelen för att bygga upp detta vid . Regeringen hade haft råd att låta bli att göra den besparingen på folkhögskoledelen.Om jag ska vara lite elak kan jag säga att det är lite symtomatiskt för hur regeringen ser på utbildningen. Man gör besparingar på gymnasieskolan, man minskar antalet högskoleplatser och drar man också bort lite från folkhögskoledelen. Jag tycker inte att det är bra. Jag tycker faktiskt att vi borde ha råd att behålla den nivå vi har haft.Därför vill jag stryka under det som statsrådet säger, nämligen att hon noga ska följa utvecklingen. Det är mycket viktigt. Jag tycker också att regeringen ska tänka om och göra rätt prioriteringar, för det här är viktigt för en stor grupp människor och för samhället. Jag är stolt över att sitta i en regering som satsar väldigt mycket mer på utbildning än vad som har gjorts under tidigare regeringar. Ett skäl till att man kan göra det är man är noggrann med att försöka finansiera de reformer man föreslår. Det har känts som ett rimligt sätt att göra detta genom att ta en del från folkhögskoleanslaget, inte minst mot bakgrund av att de inte utnyttjar de resurser de har fullt ut.Jag håller verkligen med om att tillgången till teckenspråkstolkar är en viktig demokratifråga och en viktig medborgarfråga. Därför kommer jag också att följa utvecklingen mycket noga.