· H110154 · 2013-12-18 16:32:00 — Jag upplever att många av de åtgärder som vidtas handlar om Stockholmsproblem. Detta med planproblem och långa handläggningstider är problem som inte finns i många av kommunerna. Vill någon bygga ett hus i en kommun med mindre än 70 000 invånare löser det sig på en eller ett par veckor.Problemet med utbud av mark togs upp. Jag ska inte nämna något företag, men vi vet att det finns företag som ligger på 10 000-12 000 byggrätter här i . är det mer lönsamt att ligga på dem än att bygga på dem. Det är ett problem som finns i marknaden.Ministern räknar upp en massa åtgärder som han har vidtagit. Då kan man fundera: Är det rätt eller fel åtgärder? De har ju inte löst problemet, för vi har inte fått i gång byggandet, och det är ändå av marknadsinriktade lösningar.Ministern frågar - och visst kan man göra det - varför de metoder som fanns tidigare inte löste detta. Men varför gör inte de metoder som regeringen har föreslagit det? De har påverkat bara mycket marginellt, om ens något - man kan faktiskt diskutera det. Det tar tid att utvärdera sådant.Jag tycker att det behöver vara lite mer ödmjukhet från regeringens sida. Som jag sade i mitt förra inlägg kan jag inte se några stora åtgärder som skulle få fart på detta, om det inte sker med en mycket bred förankring i , så att åtgärderna kan vara kraftfulla. Först måste jag säga att det var en intressant inblick som gav från planprocessen i med omnejd. Det kanske inte fullt ut fungerar så på andra håll, men det var roligt att höra att man kan få tillstånd på i med omnejd - mycket bra!Jag tycker att det var ett intressant svar som statsrådet gav när det gällde detaljplanelagt område. Det är analys på gång i länsstyrelserna av detta. Jag tror att det är en av nyckelfrågorna. Här tar skattebetalarna i kommunerna på sig att detaljplanelägga områden, och sedan sker det nästan ingenting därefter, utan de bara ligger och ligger. Det finns andra som kapitaliserar detta.Det kan inte vara rimligt att skattebetalarna i längden ska ta kostnaderna och att det sedan inte händer något. Det måste man angripa. Jag är glad att hade observerat detta.Vi har arbetsmarknadsregioner som är ganska väldefinierade. Men vi skulle även behöva något som heter kommunikationsregioner, så att man kan se hur långa resor människor kan ha till jobbet. Slutligen skulle vi behöva bostadsregioner, så att man kan se var människor kan bo. Om man nu håller sig till kan man se att de arbetsmarknadsregioner som finns håller på att ändras genom att kommunikationerna håller på att utvidgas. Därigenom kan vi bo på mycket trevliga orter som , , , och . Det är fullt acceptabla pendlingsavstånd till dessa orter. Det tror jag är mycket viktigt. Då får vi också bostadsregioner där man kanske kan bo lite billigare än om man försöker bygga en villa på Stureplan. skulle jag vilja säga det som jag har sagt i denna kammare, nämligen att det inte är bra att vi i denna region har 26 olika kommuner med eget ansvar för bostadsplaneringen. Det är en hämmande faktor som jag tycker att bostadsministern ska försöka göra någonting åt . Det är klart att det blir debatt om mer än en sak. Men interpellationen innehåller mer än en frågeställning. Vi behöver därför diskutera hela interpellationen. Jag ansluter mig till mycket av det som anförde i sin beskrivning av politiken. Jag studsade till när bostadsministern sade: Varför väljer Socialdemokraterna och alltid fel väg i bostadspolitiken? Man häpnar när man hör det. Det är otroligt provocerande. Vilka utanför detta hus anser att bostadsministern och regeringen har valt rätt väg när det gäller bostadsbyggandet under de , , som ni har haft ansvaret för detta? Jag tror faktiskt att det är enklare att hitta någon utanför detta hus som tycker att borde gå med i än som på fullt allvar tycker att regeringen är på rätt väg med bostadsbyggandet. Jag tror att det är otroligt svårt att hitta någon som tycker att regeringen är på rätt väg. Ni kan inte vara helt okänsliga för den debatt som pågår utanför detta hus, för den frustration som finns och för de krav som ställs på er från en rad olika föreningar, organisationer och debattörer. Det är en stor debatt som förs utanför detta hus. Att ni bara blundar för den är otroligt provocerande. Statsrådet säger att det inte bara är den skattemässiga delen som är problemet. Nej, det är helt korrekt. Jag har aldrig påstått någonting annat. Men det är en av dessa faktorer, och den måste man också klara av att diskutera. Det är flera organisationer som har lyft fram detta. Om man ska vända på alla stenar ska man vända även på den stenen. Där tycker jag nog att statsrådet är skyldig denna kammare ett svar. Vi får väl avvakta utredningen, men jag tror inte att man ska hoppas på för mycket utifrån vad som har läckt ut från den. Jag håller med om att det kanske inte bara är två debatter, det vill säga om hyresrätten specifikt och om den mer allmänna bostadsbristen. Det är också två debatter därför att vi har två olika . Vi har de heta regionerna med bostadsbrist och långa ledtider. Men vi har också många delar av där det finns en önskan om att bygga mer men där marknadsförutsättningarna är helt annorlunda. Vi har en hel del arbete i gång också kring den delen av problemet. ser inga stora idéer. Nej, det gör inte jag heller när jag läser motion. Men jag ser i alla fall ett besked som jag uppskattar, nämligen nej till subventioner. Därför vore det intressant att få veta hur ska få ihop sin politik med och Socialdemokraternas politik om de ska försöka skapa en majoritet i denna del. Utöver detta finns det inte några stora idéer i motion. Det finns det inte i och Socialdemokraternas motioner heller, förutom att det finns en vurm för att subventionera och använda skattebetalarnas pengar. Det var intressant att tala med en av dem som har utvecklat de koncepthus som är en del av Sabos Kombohus. Han berättade att man bygger billigare än vad standardbyggkostnaderna i är. Det konceptet började de utveckla när de insåg att subventionernas tid var förbi. Då började man på ett av de större företagen i att jobba för att pressa kostnaderna. Man ställde frågan: Hur bygger vi optimalt, snålt, effektivt och med en sådan god kvalitet att vi kan vara stolta över vårt bygge? Sabos Kombohus är ett exempel på detta. Dessa hus säljs också på den privata marknaden. Det finns även ett antal andra aktörer som bygger hus på denna prisnivå. De reformer som vi nu har lagt fram lagförslag om och de regelförändringar som jobbar med kommer att leda till att man kan bygga studentbostäder så mycket som billigare. Jämför dessa kostnadsreduceringar, tack vare den politik som vi nu för, med hur lyckas med sina 3 miljarder i subventioner - vilket är mer än Socialdemokraterna orkar med i sitt budgetalternativ. I bästa fall kan man, teoretiskt sett, pressa kostnaderna med 7 ½ procent. Det är alltså 7 ½ procent till en kostnad på 3 miljarder för skattebetalarna. Detta kan alltså jämföras med 25 procents lägre kostnad utan skattebetalarnas pengar. Det är ganska logiskt vad man väljer. Man måste i alla fall pröva regelförenklingsvägen i första hand. Åtminstone gör jag det som kristdemokrat och som en person som tycker att skattebetalarnas pengar är någonting som man ska hushålla med. Det som andas i Amineh Kakabavehs resonemang är att alla pengar är statens och att alla skattesänkningar är subventioner. Det innebär väl att en vanlig sjuksköterska har i subvention från staten. Det är ungefär vad hon får behålla av sin lön. Jag ser faktiskt en skattesänkning som att människor får behålla sina egna pengar. Att man lättar på skattetrycket för boendet ser jag också som ett sätt för människor att få behålla sina egna pengar. Men jag ser även att vi med hjälp av regelverk och skatteinstrument självklart kan skapa goda förutsättningar. Jag har sagt att jag upplever skattesituationen för just hyresrätten som en nackdel. Hyresrätten har en uppförsbacke i investeringsstadiet. Men jag köper inte dessa lätta jämförelser. Skattesituationen för företag och privatpersoner är så olika. Ett företag som ska börja investera i en bostad har noll beskattade kronor när man börjar investera. En privatperson som börjar investera i en ny bostad eller renovera sin bostad har redan betalat både arbetsgivaravgifter och inkomstskatt och ska sedan betala moms och skatt till den som gör jobbet. Det är alltså två olika skattesituationer som inte enkelt går att jämföra. Men återigen tillbaka till frågan: Om subventioner är lösningen på problemet, varför har vi då inte lyckats komma upp till finsk, dansk eller norsk nivå och ? Varför lyckas vi inte med det? Svara på det, Amineh Kakabaveh. Jag hade förväntat mig en bättre människosyn från statsrådet än att jämföra en sjuksköterskas gedigna arbete och möda med en subvention på 40 miljarder som bostadsministern och regeringen ger i stöd för ägda boenden. Det är lite slarvigt. Jag hoppas att bostadsministern inte menar det. Ni har haft på er att bygga bostäder, men ni skyller fortfarande på de rödgröna partierna. som vi stödde den socialdemokratiska regeringen har det faktiskt byggts mest. Det finns svart på vitt. Det finns även svart på vitt enligt , statens eget verk, att subventioner gett möjlighet till nyproduktion. Särskilt antalet hyresrätter har ökat. Vi vill inte heller ge pengar hur som helst. vet att de miljarder som vi i vill satsa handlar om att styra politiken. Det är styrmedel för att man ska kunna bygga både billigt och miljövänligt. Våra ungdomar och andra i landet förtjänar bra bostäder. Det är det som vi vill använda subventioner till. Jag tycker att det är bättre att presentera och prestera lite politik än att skälla på oss och säga att vi vill använda pengar hur som helst. Vi vill att de 40 miljarder som går till ägda boenden även ska gå till byggande av hyresrätter, till små, billiga och miljövänliga bostäder, till dem som behöver bostäder. Det är det som vi förväntar oss. Det är viktigt att konstatera att subventioner i stort sett inte har fungerat. Vi måste jobba med regelförenklingar och med att få ut mer byggbar mark - det är ett utbudsproblem som är grundorsaken. Vi behöver se över den skattemässiga situationen för hyresrätter. Vi avvaktar nu en utredning, och vi får bereda den och komma tillbaka. Vi har dock, som jag nämnde tidigare, redan gjort en hel del när det gäller avgiftssänkningar och skattesänkningar.Ja, Alliansen har suttit vid regeringsmakten . Jag tycker att det är viktigt att säga att vi har hanterat en finanskris som lamslog mycket av svensk industri och inte minst byggindustrin. Det är klart att det märktes i . Det märktes ännu mer i många andra länder. Det har gått upp och ned för bostadsbyggandet i , men det har kroniskt legat på en lägre nivå än i andra länder. Svängningarna har följt varandra ganska väl; när det har gått upp har det gått upp i , och också, och när det har gått ned har det gått ned även i , , och . har vi brutit mot den utvecklingen. Vi går bättre än omvärlden, tack vare gedigna och bra offentliga statsfinanser.Vad vi kanske skulle ha gjort tidigare är att sammanföra plan- och bygglagsfrågorna med det som på regeringsspråk kallas bostadsfinansierings- och bostadsförsörjningsfrågorna. Det gjorde vi i efter valet , då vi också använde beteckningen "bostadsminister" mer officiellt i . Det har nämligen gett oss ett bättre samlat grepp kring frågorna och gjort att vi har haft bättre möjlighet att analysera. Det tror jag hade varit bra om vi hade gjort tidigare, men vi gjorde en rad olika saker under den förra mandatperioden: förbättrade kreditgarantier, hyressättningssystem, regler för kommunala bostadsbolag, ägarlägenheter, modernisering av etcetera. Vi ser nu också att det finns ett starkt stöd för regeringens synsätt i forskarvärlden och bland de olika aktörer som finns på marknaden. Det finns även ett växande intresse och stöd från människor som följer bostadsdebatten, och när vi levererar förslag på förslag tror jag att allt fler kommer att se att det här är den framkomliga vägen - inte subventionsvägen.