· H010260 · 2013-03-12 20:43:38 — har frågat mig om vad jag avser att göra för att barngrupperna i förskolan ska bli mindre. Hon frågar också hur jag ser på de olika yrkesrollerna i förskolan när omsorg även erbjuds även , och nätter. har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen kommer att vidta för att minska barngrupperna i förskolan.Alla barn har rätt till en bra förskola med en verksamhet som ger trygghet, utveckling och lärande. Den svenska förskolan håller världsklass, vilket har uppmärksammats i en rad internationella jämförelser. Personalen i förskolan, både förskollärare och barnskötare, har bidragit till det. I den nya skollagen utgör förskolan en egen skolform inom utbildningsväsendet och har samma övergripande mål som andra skolformer. Förskolan är till för barnets egen skull och har betydelse för barnets allsidiga utveckling. Tillsammans med föräldrarna bidrar förskollärare och barnskötare till att lägga grunden för ett livslångt lärande. skapas en möjlighet för föräldrar att förena föräldraskap och förvärvsarbete.Ansvaret för förskolan är delat mellan stat och kommun. Staten anger genom till exempel skollagen och läroplanen de övergripande målen, och kommunerna ansvarar för hur verksamheten genomförs. Den statliga Skolinspektionen har regeringens uppdrag att se till att skollagen följs.När det gäller barngruppernas storlek ställer staten genom skollagen (2010:800) krav på att barngrupperna i förskolan har en lämplig sammansättning och storlek och att barnen även i övrigt erbjuds en god miljö. Barngruppens storlek ska ses som en viktig del i barns utveckling och lärande. Faktorer som barnens ålder, personalens utbildning, lokalernas utformning och andelen barn i behov av särskilt stöd har betydelse. Förskolans läroplan tydliggör ansvaret för varje enskilt barns utveckling och lärande. Även i läroplanen framhålls att barngruppen ska ses som en viktig del i barns utveckling och lärande.Det är alltid nödvändigt att anpassa gruppens storlek och personaltäthet till de förutsättningar som råder i varje förskola. Det finns inga belägg för att det skulle finnas någon gruppstorlek eller personaltäthet som är den optimala i alla sammanhang. Förutsättningarna varierar från grupp till grupp och från tid till annan. Även personalens kompetens har betydelse. I arbetslag med välutbildad och erfaren personal finns goda förutsättningar att arbeta med samspel och relationer i barngruppen.Även om det inte är möjligt att slå fast vilken gruppstorlek som är den bästa i alla sammanhang måste det poängteras att förutsättningarna för en bra verksamhet försämras med större grupper. Barngruppens storlek är en viktig kvalitetsfaktor, och barngruppens sammansättning har betydelse för barns möjlighet att finna kamrater som det är intressant, inspirerande och roligt att vara tillsammans med.Det är alltså huvudmännen - kommuner och enskilda huvudmän - som har ansvar för verksamhetens innehåll och kvalitet. Kommunerna har ansvar för att tilldela verksamheten de resurser som behövs. Jag följer noga utvecklingen på området.När det gäller yrkeskategorierna i förskolan arbetar såväl barnskötare som förskollärare utifrån en helhetssyn på barnen, deras utveckling och lärande. Förskollärare ansvarar för det pedagogiska innehållet och för att det målinriktade arbetet främjar varje barns utveckling och lärande i förskolan. Utöver förskollärare kan även annan personal arbeta där. Det är framför allt barnskötare, som bidrar med sin kompetens till barnens omsorg, utveckling och lärande. Barnskötare är en viktig personalgrupp i förskolans arbetslag och kompletterar förskollärarna. Även bild-, drama- och musikpedagoger samt personer med samma modersmål som barn med annat modersmål än svenska kan tillföra särskild kompetens. Det är viktigt att olika kompetenser kan bidra till förskolans utveckling.I ett modernt samhälle ska det gå att förena föräldraskap med förvärvsarbete. Möjlighet till omsorg för barn under så kallad obekväm arbetstid är särskilt viktig för ensamstående föräldrar. Omsorg , nätter och kan erbjudas i olika former, som nattöppna förskolor, familjedaghem och barnvårdare i det egna hemmet. Det är upp till kommunen att besluta om i vilka former verksamheten ska bedrivas. I de fall omsorgen anordnas i en förskola är det förskolechefen som ansvarar för vilken personal och vilken kompetens som behövs för att genomföra verksamheten under så kallad obekväm arbetstid. Jag ska börja med att välkomna till och den första interpellationsdebatten med mig. Och tack för svaret!I svaret anges hur det ska och bör vara. Men verkligheten ger en annan bild, när jag besöker förskolor ute i landet.Personalen vittnar om att barngrupperna är mycket stora. De är inte anpassade till personaltätheten eller till lokalerna. Om man frågar om öppettiderna varierar de ganska mycket. Men det vanligaste svaret är 06.00-17.30. Men om det är öppet längre är det med samma personaltäthet som om det är kortare öppettider. Det är lätt att skjuta skulden på kommunerna. Men även staten har ett ansvar för att pengar finns för en bra och god förskola. Den borgerliga regeringen har minskat statsbidragen med betydande belopp till just kommunerna.130 av 290 kommuner uppger att de har barnomsorg på obekväm arbetstid. Majoriteten av den sker med dagbarnvårdare eller barnskötare. Många kommuner säger att det inte finns någon efterfrågan, vilket inte är så konstigt egentligen eftersom föräldrarna vet vilka öppettider som gäller just på deras förskola. Men behovet vinns, det är jag helt övertygad om. av föräldrarna har inte ens fått frågan om de behöver barnomsorg på obekväm arbetstid. Vi vet att av LO:s medlemmar med förskolebarn inte kan arbeta heltid på grund av att det inte finns barnomsorg på obekväm arbetstid. Vi vet också att av de LO-anslutna mammorna och av papporna arbetar på obekväm arbetstid. Det är siffror som bekräftar att behov finns. Min uppfattning är att man har lagt mer fokus på att diskutera hur stor andel förskollärare och hur stor andel barnskötare man ska ha än på att diskutera en tillgänglig förskola och barnomsorg i kommunerna. Båda yrkesgrupperna är viktiga, precis som ministern sade i sitt svar. Man behöver arbeta mer med att ta till vara på de olika yrkesgrupper med olika kompetens som finns. Barnskötarna har känt sig hotade av uppsägning för att tjänsterna ska konverteras till förskollärartjänster med stöd av skollagen. Men det finns inte alltid stöd för det. Barnskötarna får därför sämre möjligheter att söka nya tjänster och att få heltidstjänster. Många kommuner anställer inte barnskötare trots att dessa har utbildning. Men de kan i samma andetag tycka att det är okej att ta in vem som helst som anses kunna se efter barn. Då är kvalitet, trygghet och pedagogik inte i fokus. Visstidsanställningarna ökar också. Ca 25 000 barnskötare har en visstidsanställning just . Jag besökte för någon vecka sedan. Där berättade man att man hade haft en 85-procentig bemanning av personal på förskolorna. När ansvarig politiker frågade varför blev svaret att det inte fanns personal att få tag i. Hon tog då kontakt med Arbetsförmedlingen och frågade om man där kunde få fram några lämpliga personer som skulle kunna jobba i förskolorna. Det visade sig att det fanns 50 arbetslösa barnskötare. 40 av dem kunde kommunen sedan anställa. Detta visar inställningen just till barnskötaryrket och vilka bekymmer denna yrkesgrupp har. Vilka satsningar gör regeringen för att få barnomsorg , och nätter, och vad anser ministern om barnskötarnas framtida yrkesroll? Jag vill instämma i det som sade och hälsa statsrådet välkommen till . Det ska bli trevligt att få debattera med statsrådet vid olika tillfällen framöver.Skälet till att jag skrev denna interpellation om de stora barngrupperna i förskolan var att jag blev uppmärksammad på detta problem i min hemkommun i som jag kommer från. Jag började borra lite grann i detta och tittade hur det såg ut när det gäller rapporteringen om barngrupperna och hur det ser ut ute i landet. Är det bara i min kommun som vi har stora barngrupper, eller finns det även på andra platser runt om i landet? Det kom ganska snabbt fram att det var ett allmänt problem som man upplevde i förskolan att antalet stora barngrupper hade ökat.Jag tittade sedan på den forskning som finns, precis som statsrådet hänvisade till i sitt svar. Finns det någon koppling mellan stora barngrupper och kvaliteten i förskolan? Det som jag har fått fram är att ju större barngrupperna är, desto större är risken att kvaliteten sjunker. Som gammal kommunpolitiker är jag fullt medveten om ansvarsfördelningen mellan stat och kommun när det gäller denna del. Men jag tycker ändå att svaret lite grann andas att man smiter från sitt ansvar utifrån ett regeringsperspektiv och utifrån ett nationellt perspektiv när det gäller förskolan och framför allt när det gäller finansieringen av denna. Jag tror att ministern och jag delar uppfattningen om vikten av en kvalitativt bra förskola i . Och vi har en bra förskola, det ska man vara ärlig och säga. Men den kan bli mycket bättre i denna del. Vi har från mitt parti, Socialdemokraterna, lagt fram förslag om att en obligatorisk förskola ska införas . Vi tycker att det är viktigt att satsa på förskolan i allra högsta grad. Jag har en konkret fråga till statsrådet. Vi har en mycket hög arbetslöshet i landet just , och vi har en sektor som jag tycker att man från regeringens sida inte har använt särskilt mycket när det gäller arbetsmarknadspolitik och annat, och det handlar om den offentliga sektorn. Den är också en mycket stor arbetsgivare. Vi kommer att ha ett ganska stort bekymmer framöver med att rekrytera personal till den offentliga sektorn. räknar man med att ungefär 420 000 kommer att lämna den offentliga sektorn, därav många som jobbar i förskolan. Förskolan byggdes ut ganska mycket , vilket gör att de som jobbar i förskolan börjar komma upp i en hög ålder. Min fråga till statsrådet är: Hur ser statsrådet och regeringen på den framtida utvecklingen när det gäller förskolan? belyste rekryteringsproblem och annat. finns det också överskott på förskolepersonal i vissa delar. Man skulle naturligtvis kunna koppla ihop arbetsmarknadspolitik med en kvalitativ utveckling av förskolan. Jag tackar för välkomnandet. Jag börjar känna mig lite hemtam. Det är fjärde gången jag står i denna talarstol. Det känns allt roligare och tryggare. När det gäller frågan om de olika yrkesgrupperna håller jag verkligen med om den stora betydelsen av bägge grupperna. Jag känner mig också nöjd och glad över att den läroplan som finns för förskolan mycket tydligt pekar ut betydelsen av de olika yrkesgrupperna och deras olika bidrag. Det är ett ganska tydligt uttryck för regeringens syn på det stora behovet av både förskollärare och barnskötare. Sedan ser det lite olika ut över landet. På vissa håll har man en bra balans och är nöjd med den. Men inte minst i råder det fortfarande ett underskott på förskollärare i förhållande till den syn som kommunerna har. Därför har regeringen i regleringsbrev till ett antal lärosäten i gett uppdraget att man ska utöka förskollärarutbildningen som återigen fyller sina platser sedan regeringen återtog en uttalad förskollärarutbildning i stället för att den skulle vara en del av tidiglärarutbildningen, vilket ledde till att allt färre sökte sig dit. Men kan man återigen fylla alla sina platser. Det tycker jag är positivt för att vi ska kunna fylla behovet för dem som fortfarande tycker att de har en dålig balans men också för det behov som pekade på, alltså de 420 000 som vi behöver . Det är klart att det kommer att ställa oerhört höga krav när det gäller både förskolepersonal och annan personal. När det gäller barnomsorg på obekväm arbetstid delar jag verkligen uppfattning. Det är också därför som regeringen ger ett stimulansbidrag till de kommuner som satsar på det. Jag är också övertygad om att det finns ett behov och att det kommer att visa sig tydligare hur det ser ut i takt med att det finns möjlighet att få plats. När det gäller barngruppernas storlek ser jag när jag är ute och reser exempel på att det inte fungerar och ibland är för stort - men också att det väldigt ofta är på ett bra sätt. Mellan 2006 och har barngruppernas storlek förändrats från 16,7 till 16,8 barn. Det är alltså en ganska stabil storlek sedan denna regering tog över efter den förra. Skolinspektionen är ute och inspekterar hur det ser ut i vår barnomsorg. De gjorde inspektioner i 32 kommuner mellan och . Då var det 14 av dessa 32 kommuner som fick kritik när det gällde gruppsammansättning. Då handlade det inte så ofta om storleken utan mer om att det fanns ett väldigt slentrianmässigt sätt, att man inte var tillräckligt lyhörd för vad skollagen säger om att man verkligen ska vara noga med hur personalsammansättningen, barnens socioekonomiska situation och barnens ålder ser ut. Det fanns anledning att titta närmare på detta. De kommuner som fick mest kritik var och , vilket visar att det inte alltid enbart är en partipolitisk fråga hur man klarar av att fixa detta utan också en ekonomisk. Jag kan hålla med ministern om att det är jätteviktigt att det finns förskollärare och barnskötare. Det var så jag också menade. Det som är oroväckande för många barnskötare är dock att de ständigt, , har levt med att tjänsterna konverteras till förskollärartjänster trots att det faktiskt inte finns förskollärare. Då får man gå på några konstiga vikariat, som ibland inte ens ger LAS-dagar för fast anställning. Det är alltså en jättestor oro i denna yrkesgrupp. Eftersom kommunerna inte kan stödja sig på skollagen, förskolans läroplan, i detta är det väldigt olyckligt att de driver på det. Det hade alltså varit väldigt bra om ministern kunde vara bra på att tala om ute i kommunerna att de inte har stöd i lagen för att göra så. Det är nämligen det de hänvisar till. När det gäller stimulansbidraget är det jätteviktigt att man får det för att ha en mer tillgänglig förskola , och nätter. Regeringen satsar dock bara 15 miljoner . Socialdemokraterna har lagt 100 miljoner, och vi hade gärna velat satsa ännu mer . Vi lägger lika mycket framöver, men regeringen satsar alltså bara så mycket som vi gör . Jag undrar hur ministern ser på det och vilka signaler det ger. Det blir nämligen inte riktigt trovärdigt att man vill påskynda kommunerna.Jag tar några siffror: hade 856 922 barnomsorg. Av alla dem var det 2 546 barn mellan ett och och 1 487 barn mellan sex och som hade barnomsorg på obekväm arbetstid. Det är otroligt få som får chans till barnomsorg, och ändå vet vi att det finns ett behov. Ministern är också jämställdhetsminister, och detta är en jätteviktig jämställdhetsfråga. Oavsett om kvinnan är ensamstående eller ej har hon rätt att försörja sig själv. Det är en av de viktigaste frågorna.När det gäller barngruppernas storlek har de ökat . Vissa kommuner använder dock beräkningstal där man omvandlar kanske tre barn till ett barn. hade av förskolorna barngrupper på 21 barn eller fler. är det jättevanligt att man har 21 barn eller fler. hade färre än 17 barn per avdelning. är detta väldigt ovanligt. Jag vet att man räknar om väldigt mycket. Man räknar inte varje barn, utan man räknar volymtimmar, som det heter ibland, och lite annat. Det är viktigt att vi håller en bra kvalitet i förskolan. Då måste man tillföra mer resurser till kommunerna. Det är oroväckande att vi har en regering som faktiskt minskar statsbidragen till kommunerna så mycket i samband med att det är hög arbetslöshet och kommunerna har ett jätteansvar för att se till att försörja människor som inte har a-kassa eller har hamnat i fas 3. Detta drabbar också förskolans värld - såväl personalen och barnen som föräldrarna. Jag tyckte inte att jag riktigt fick svar av ministern när det gäller statlig arbetsmarknadspolitik och offentlig sektor kopplat till kvalitetsökningar i förskolan och inom välfärden rent generellt. Statsrådet kanske kan återkomma till den delen.När det gäller barngruppernas storlek tycker jag att beskrev det på ett ganska bra sätt. Hur man räknar för att få fram talen för hur stora grupperna är ser lite olika ut ute i kommunerna. Jag säger inte att man ska ta det med en nypa salt, men det är lite svårt att jämföra mellan kommuner och i kommunsektorn i den delen.För att återgå till min fråga när det gäller barngrupperna är det så att kommunerna åläggs ganska stora kostnader, bland annat kostnaden för den höga arbetslösheten. Det är ökade kostnader för försörjningsstöd och andra delar. har vi en stor grupp människor som står utanför arbetsmarknaden. Min fråga till ministern är: Finns det några tankegångar från regeringens sida om att göra en ordentlig kvalitetssatsning när det gäller förskolan explicit, men inte minst offentlig sektor, också kopplat till de stora pensionsavgångar vi nämnde tidigare? Ett sätt skulle vara att tidigt börja rekrytera för att sedan kunna möta när den äldre arbetskraften framgent går i pension. Det finns också andra delar.Jag tror att det är viktigt att man satsar på personal inom förskolan, för många av dem är viktiga för barnets fortsatta utveckling. Tillgängliga undersökningar visar också väldigt tydligt att de barn som har haft en kvalitativ, bra förskola sedan har lättare att lyckas längre fram i livet. Jag tror att både ministern och jag gärna vill ha en skola som är värd namnet och en skola där vi verkligen uppnår väldigt goda resultat. Dess värre har alla undersökningar i stället visat nedåt när det gäller skolresultat och annat. Därför tror jag att det gäller att man börjar i ett tidigt skede, och förskolan är ett tidigt skede. Vi ser förskolan som en förberedelse inför vuxenlivet framöver och inte minst inför den fortsatta skolgången. Mina frågor kvarstår alltså: Hur ser ministern på barngrupperna ? Ser man möjligheten att koppla ihop arbetsmarknadspolitik och offentlig sektor med att kunna värna välfärdens kärna och inte minst med att utveckla förskolan ? Jag förstår inte riktigt vad menar med att regeringen har skurit ned så mycket på bidragen till kommunerna. Denna regering har tillfört pengar till kommunerna. kommuner gick med överskott 2012 och räknar med att göra det också 2013. Jag skyller inte på kommunerna, men där finns absolut resurser att tillgodose de behov av barnomsorg som finns. Vi har tyckt att det är viktigt att med stimulans visa att de kommuner som är beredda att göra den viktiga utbyggnaden när det gäller barnomsorg på obekväm arbetstid ska få ett tillskott. Vi ska nu noggrant följa hur det utvecklas och vad det innebär. Vi ger sammanlagt 100 miljoner. Som mycket riktigt säger är det mindre än vad Socialdemokraterna föreslår i sin motion. Men vi är stolta och glada över de pengar vi har anslagit och är övertygade om att de kommer att bidra till att den utveckling som kommunerna har satt i gång och där man tar sitt ansvar i väldigt många fall får en extra puff. Det finns inget som utesluter att det kan bli mer om det finns ett behov av det.När det gäller barngruppernas storlek tycker jag, som interpellanterna, att det är viktigt att man följer skollagen och håller en gruppstorlek som är väl förenlig med de krav som skollagen ställer på verksamheten. Men kommunerna måste leva upp till det och bestämma sig för hur stora grupperna ska vara. Jag vet att det finns ett antal kommuner som bestämmer sig för ett tak eller riktlinjer som de jobbar efter. Jag vill stödja den typen av fördelning mellan stat och kommun.Sedan har vi Skolinspektionen som kontrollerar och som kommer med förelägganden om man inte gör det man borde göra.Jag ser absolut framför mig att kommunerna kommer att få fortsatt gott stöd av riksdag och regering på det sätt de har fått . Självklart kommer det att innebära att man både satsar på utbildning av barnskötare och förskollärare och jobbar med - och det är en väldigt viktig del i hur vi ska kunna klara att rekrytera dessa 420 000 personer - att hålla en lönenivå som är i konkurrens med lönerna inom många andra yrken, manliga yrken, som finns utanför den offentliga sektorn. Jag är övertygad om att den här regeringen kommer att behöva fortsätta att slita med den frågan. Jag vill avsluta med att säga att alla barn har särskilda behov, en del har lite mer. Många bland förskolepersonalen som jag träffar vittnar om att de inte får rätt resurser för att faktiskt kunna ge barnen det de har behov av. En del barn kan finna sig väl i en större barngrupp, men en del mår väldigt dåligt av det. För att vi ska kunna ha en bra förskola måste man få förutsättningar och få resurser, och för att kunna leva upp till skollagen måste man få resurser. I alla fall i mitt hemområde har kommunerna fått betydigt mindre i statsbidrag, som får till följd att man får dra ned eller inte kan anställa fler fastän man så väl vet att det behövs inom förskolan, äldreomsorgen och skolan.Barnen är faktiskt vår framtid, och förskolan ska vara bra både för barnen när föräldrarna jobbar och för föräldrarna så att de kan känna trygghet i att när de går till jobbet eller studerar har deras barn det bra där. Det ska också vara en arbetsmiljö som är bra för dem som jobbar där. Men personalen vittnar jätteofta om att det inte är den kvalitet som man ska ha enligt skollagen. Då måste vi som politiker ta det på största allvar. Om vi tycker att det är viktigt att fixa barnomsorg även , och nätter får vi sluta att bara prata om yrkesgrupper, hur många procent det ska vara, utan vi måste våga säga att det är barnen som måste vara i fokus om det är en förskola av hög kvalitet som vi ska fortsätta att utveckla. Då krävs det mer resurser. Jag ska bara kort återgå till min tidigare fråga med koppling till arbetsmarknadspolitiken och offentlig sektor, explicit förskolan. Ministern och jag är överens om att vi kommer att ha stora bekymmer framöver att rekrytera personal till offentlig sektor. Jag tror att man behöver använda alla till buds stående medel inom både offentlig sektor och naturligtvis privat näringsliv. Den politik som förs när det gäller arbetsmarknaden visar att vi har en hel del kvar att göra bland annat vad gäller missmatchningen på arbetsmarknaden, en term som används frekvent i debatten.Är ministern beredd att i regeringen verka för att göra någon form av satsning för i första hand offentlig sektor, också kopplat till förskolan, för att behovet av möta rekrytering och utbildning av personal med tanke på den höga arbetslöshet vi har ? Vi har stora bekymmer när det gäller ungdomsarbetslöshet. Där finns det en del förslag från regeringens sida, men för vår del tycker vi att de är långt ifrån tillräckliga. Därför har vi lagt fram förslag om utbildningskontrakt och andra satsningar. Det skulle vara intressant att höra om ministern ser några sådana möjligheter framöver, kopplat till arbetsmarknadspolitiken i allra högsta grad. Jag är stolt över svensk förskola. Vi håller en unikt hög standard på den. Det är någonting som har vuxit fram i under många decennier. Under olika politiska ledningar har de gamla barnkrubborna utvecklats till fantastiska inrättningar. Det senaste bidraget från den här regeringen är att förskolan är en egen skolform i skollagen med egen läroplan, med tydliga yrkesroller, med uttalat ansvar och med ett starkare pedagogiskt inslag, än tydligare förstärkning av den speciella förskolepedagogiken där kreativitet, lek, lärande och pedagogik blandas. Den läroplanen är det tydligaste uttrycket för att både barnskötare och förskollärare behövs. Vi ska understryka det i alla sammanhang där det kan vara viktigt så att det inte ska råda något missförstånd kring det. Det finns pengar i kommuner. Det går inte att skylla på staten när kommunerna inte fullföljer sina åtaganden. Statens roll är att sätta upp ramverken och via Skolinspektionen följa upp och se till att skollagen följs.