· H010218 · 2013-02-14 17:34:53 — har frågat mig vad jag avser att ta för initiativ för att akademiker med utländsk utbildning ska tas till vara på den svenska arbetsmarknaden.Jag vill börja med att påminna om att det inte bara är invandrade akademiker som kan vara överutbildade för sina jobb. Såväl över- som underutbildning för yrket förekommer bland både in- och utrikes födda. Det är viktigt för både individen och samhället att kompetenser tas till vara. En inriktning för regeringens arbetsmarknadspolitik är därför att förbättra matchningen på arbetsmarknaden. För att svara närmare på det som ligger på mitt eget bord, arbetar regeringen på flera fronter för att just akademiker med utländsk utbildning ska tas till vara bättre. Det handlar om förbättrade etableringsinsatser, utvecklade möjligheter till validering och komplettering av utbildningar samt arbete mot diskriminering.Etableringsreformen innebar en större individualisering av insatserna för nyanlända flyktingar och deras anhöriga. Insatser påbörjas tidigare och har tydligare inriktning mot arbete. Ett kvarstående problem för många akademiker är att de flesta som studerar inom sfi och komvux i syfte att lära sig svenska går samma väg genom utbildningssystemet, oavsett tidigare utbildning eller syfte med språkstudierna. Övergången mellan sfi och andra skolformer innebär också ofta fördröjningar. Om individens mål till exempel är att studera vidare på universitet eller högskola bör utbildningen i svenska vara anpassad för vidare studier. Regeringen har gett i uppdrag att föreslå anpassningar av sfi-undervisningen med bland annat denna inriktning. Att få sin utbildning bedömd i är för många ett stort steg mot kvalificerat arbete eller vidareutbildning på rätt nivå. Totalt utfärdade 4 160 bedömningsutlåtanden . Den genomsnittliga handläggningstiden har minskat med jämfört med året innan. För att ytterligare underlätta för personer med utländsk utbildning har regeringen samlat all bedömning av utländsk utbildning vid den nya myndigheten och högskolerådet. har resurserna för bedömningsverksamheten förstärkts i syfte att ytterligare korta ledtiderna och möta upp ökad ärendeinströmning.Under 2000-talet har också möjligheterna till kompletterande utbildningar för personer med utländska examina ökat. Regeringens befintliga satsning om ca för kompletterande utbildning för yrkesgrupperna lärare, jurister, läkare, sjuksköterskor och tandläkare fortsätter. Universitets- och högskolerådet ska också utvärdera och analysera effekten och användningen av utlåtanden avseende avslutad utländsk högskoleutbildning. Myndigheten ska därvid beakta om utlåtandet fyller syftet att underlätta målgruppens inträde på arbetsmarknaden. Ett problem i sammanhanget är att alla inte har med sig dokumentation från sina tidigare studier. Universitets- och högskolerådet ska därför också föreslå metoder för bedömning i de fall dokumentation saknas. Sist men inte minst har regeringen stärkt skyddet mot diskriminering. Det arbetet fortsätter. gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att undersöka hur krav på aktiva åtgärder ska utformas och göras tydliga för att bli ett effektivare medel i arbetet med att förebygga diskriminering (dir. 2012:80). Stödet till organisationer som verkar mot diskriminering har också permanentats från 2013.Jag ser fram emot debatten. Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen. Detta är egentligen ingen ny debatt. Debatten om att det är ett slöseri att inte tillvarata utlandsfödda akademiker har pågått . Det är ett problem som fanns långt innan statsrådet tillträdde på sin post och till och med innan alliansregeringen tillträdde. Det är viktigt att framhålla det. Det kanske inte finns en lösning för alla dessa problem. Jag hoppas och tror att vi kan vara överens om att det är ett problem och att det är viktigt att komma till rätta med det, så att det inte ska vara någon konflikt just på denna punkt. Svaret ger mig anledning att fundera lite. Jag lyssnade även på frågestunden . Jag tyckte att statsrådet visade ett tveksamt engagemang när han fick en fråga i likalydande riktning som interpellationen. Statsrådet visade ett tveksamt engagemang och sade att det var arbetsgivarna som det var fel på. Om dessa gamla och svåra problem ska lösas krävs det ett stort engagemang.Statsrådet inledde sitt svar med att avdramatisera och negligera problembilden genom att säga att det inte är bara invandrade akademiker som kan vara överutbildade. Det kan väl vara möjligt att det är sakligt korrekt, men det ger intrycket av att statsrådet inte tycker att det här är ett viktigt samhällsproblem att lösa. Det gör mig lite bekymrad eftersom grunden för interpellationen bygger på det faktum att många har invandrat till och har en akademisk utbildningsbakgrund men få av dem arbetar med något som motsvarar denna utbildningsbakgrund.Den här situationen har väckt uppmärksamhet , bland annat har gjort en undersökning och konstaterat att utlandsfödda akademiker i högre utsträckning än infödda är arbetslösa, arbetar deltid, saknar tillsvidareanställning och är överkvalificerade i de anställningar de har. Detta är ett väl känt faktum och väl utrett. Vi behöver inte tvista om själva problembilden.Endast 52 procent av utlandsfödda akademiker har fått sin utbildning bedömd av en svensk myndighet, enligt . arbetar endast hälften av alla utrikes födda med eftergymnasial utbildning i yrken som kräver en sådan utbildning. Den slutsats som gör, herr talman, är att den akademiska kompetens som finns hos personer med utländsk utbildning inte utnyttjas. som det finns många arbetslösa högkvalificerade utlandsfödda finns ett stort behov av kvalificerad arbetskraft på arbetsmarknaden. Sedan finns problemen med pensionsavgångar, generationsväxlingar och så vidare. Man måste naturligtvis tillvarata all kompetens som finns.Jag blir lite bekymrad när statsrådet inleder med att avdramatisera, tona ned och försöka säga att detta inte är ett så stort problem. Om man har den ingången är risken att förslagen och prioriteringarna inte hamnar högst upp på dagordningen - även om man inte aktivt motsätter sig dem.Herr talman! För att komma till rätta med problemet krävs ett större engagemang och fler handfasta förslag från statsrådet. Det här är något som vi båda, och många före oss, erkänner är ett stort samhällsproblem. Jag ska försöka visa ett större engagemang. Det lovar jag till mitt svar är att vi ska vara tydliga med hur verkligheten ser ut. Det finns en överutbildning på svensk arbetsmarknad, och det är ett problem. Det gäller både utrikes och inrikes födda. En ny studie som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har beställt visar att av alla sysselsatta utlandsfödda och av inrikes födda i är överutbildade för sina jobb. Det finns ett genuint matchningsproblem på svensk arbetsmarknad, och om vi ska lösa problemen måste vi utgå från detta.Från detta kan vi inte dra slutsatsen att det här är ett lika stort problem bland de inrikes födda som de utrikes födda. Problemet är större bland människor med utbildning från andra länder. Vi måste se bakom siffrorna. Här har man tittat på dem som faktiskt är sysselsatta. Det finns dessutom människor som aldrig har kommit i jobb med en akademisk utbildning från ett annat land. Då är slöseriet dubbelt. Arbetslösheten bland människor som har skaffat sig en akademisk utbildning eller en yrkesutbildning och är födda i är betydligt lägre.Vad gör vi då, och vilka är problemen? Det är ett otroligt slöseri - om jag nu ska visa ett engagemang för - när vi inte tar till vara de akademiskt utbildade. Jag tror att det beror på att vi i är lite ovana och fortfarande har inställningen att det endast är som svenska krusbär har.Låt mig göra en personlig utvikning. Jag har en bakgrund som tjänsteman åt den socialdemokratiska regeringen på . Jag funderar över vilka som började som jag på diplomatprogrammet. Det var folk med internationell erfarenhet. Om du kunde persiska, kinesiska och hade läst vid hade du mycket goda möjligheter att få tjänst vid och - det vill säga om du var född i . Men om du hade med dig persiskan och var född i , sedan läst i och sedan kommit till var det betydligt svårare.Låt oss vara tydliga med att arbetsgivare har ett ansvar. Det ansvaret tar jag och regeringen med hjälp av mycket tydliga regleringsbrev. Det är mer neutrala ansökningsmetoder till exempelvis än för att öka mångfalden. Det ger resultat.Vi prövade så kallad speed dating, det vill säga ganska snabba anställningsintervjuer i för att tillsätta traineeplatser. Det gav resultat där utrikes födda akademiker faktiskt kom in och fick jobb.Jag är rätt bekymrad över det jag ibland har mött även i statlig sektor. sade man i att man inte kunde sätta upp tydliga mångfaldsmål därför att om man satte upp tydliga mångfaldsmål måste man först vänta på myndigheterna som man rekryterar från. Först när de nått mångfald kan få mångfald. Problemet med detta är att det sänder en otroligt stark signal till alla myndigheter under om säger att man inte kommer att agera förrän myndigheterna agerar eftersom man lever i en hierarkisk miljö där myndigheterna kommer att se att det som lönar sig inte är en mångfaldsbakgrund. Där har vi också ett ansvar.Utöver vad som görs med statliga arbetsgivare pekar jag på ett antal åtgärder vi vidtar för att samla ansvaret för validering, titta på vad som fungerar och utifrån det se vad som behöver göras mer. Validering innebär översättning av en utländsk examen. Detta är ett första steg. Det andra som måste göras är att se till att det finns en tydlighet i vad detta betyder i . Hur fungerar ett yrke?De till tandläkare, sjuksköterskor och läkare fungerar så att du får en kompletterande utbildning till din läkarexamen från ditt hemland. När du går den kompletterande utbildningen får du praktik och kontakter. En irakiskfödd läkare berättade för mig hur mycket detta betydde. När han kom ut på praktik i fick han en förståelse för hur den svenska sjukvården var uppbyggd och kunde också arbeta i den mindre hierarkiska miljö som den svenska sjukvården innebär än den irakiska sjukvården.Jag ber om ursäkt, , om jag inte visar tillräckligt engagemang, men jag lovar att i kommande anföranden visa fler konkreta förslag som är på gång. Tack för den avslutningsvis höjda engagemangsnivån i frågan. Men även nu inledde statsrådet med att försöka tona ned problemet och säga att det inte är så farligt. Sedan steg statsrådets engagemang allteftersom. Det är bra att det går åt det hållet. Det hade varit värre om det hade gått åt andra hållet.Varför jag betonar detta är inte för att raljera, herr talman, utan för att jag är helt övertygad om att mycket av det som statsrådet föreslår i svaret är bra saker. Validering är viktigt, och så vidare. Jag motsätter mig inte alls det. Mycket av det är bra.Jag inledde också med att säga att det här är ett gammalt, välkänt och välutrett problem från före statsrådets tid och före denna regeringens tid. En av de saker som krävs, förutom konkreta insatser, är det starka engagemanget. Man behöver erkänna att det är ett samhällsproblem och ett slöseri.I finns det fleråriga erfarenheter av att erbjuda invandrade akademiker kompletterande utbildningsinsatser. Ett av dessa projekt gällde utländska läkare och startade . Här deltog 141 läkare, och 110 av dessa fick arbeten under projektets gång. Projektet är oerhört framgångsrikt. Man lyckades korta vägen till svensk läkarlegitimation med , och den samhällsekonomiska vinsten enligt i var 117 miljoner. Det är naturligtvis fantastiskt för samhället och för de individer som kunde göra en insats, utveckla sig och arbeta inom det område de var utbildade för.Länsstyrelsen i har drivit Projekt utländska akademiker där syftet med projektet har varit att skapa långsiktiga och hållbara lösningar för utländska akademiker. Förutom ingick andra samverkanspartner, till exempel kommunförbund, arbetsförmedling, lärosäten och så vidare. Det här projektet samlade erfarenheter som hade gjorts efter att ha erbjudit olika kompletterande utbildningsinsatser . En erfarenhet - också en ledstjärna - av utbildningsinsatserna är att de flesta kan få arbete som motsvarar tidigare utbildning och yrkeserfarenhet med rätt insatser . Man har visat att det finns ingen som helst motsättning mellan att ta ett jobb och att få rätt jobb. Det är snarare fråga om tidiga insatser och språkstudier varvade med praktik, som mycket riktigt statsrådet var inne på.Behovet av den typen av insatser, till exempel Korta vägen och liknande, är stort. Det finns stora samhällsekonomiska vinster att göra. De individuella ska vi inte tala om. Det som krävs är att de kompletterande utbildningsinsatserna får en permanent organisation och finansiering och att det finns en tydlig samordning och ansvarsfördelning.Jag har en konkret fråga till statsrådet som har sin utgångspunkt i att problemet inte är nytt utan gammalt. Många av de förslag som statsrådet har lagt fram här är bra. Det krävs säkert många blommor i rabatten för att få dem att fungera tillsammans med ett engagemang. Här har vi erfarenheter från som känns väldigt konkreta och tydliga och som tydligen producerar goda resultat.Då är min fråga till statsrådet: erfarenheterna i Projekt utländska akademiker och den föreslagna modellen med akademikerförmedling vara en modell att fortsätta att jobba med, med en permanent finansiering och ett tydligt uppdrag? Det tar upp är viktigt. Jag tvekar inte det minsta på vad statsrådet har gjort och kommer att göra.Det är ett gammalt problem. Jag kan ta ett exempel från mitt gamla jobb som sjukvårdslandstingsråd. Vi hade en läkare som när han läste i kom på praktik till , först som undersköterska och sedan som sjuksköterska. När han sedan var klar med sin utbildning ville han komma till och jobba som läkare. Då fick han göra prov, men han blev underkänd i provet - inte i det skriftliga utan i det muntliga. Han använde sig av en del tyska ord. Det gjorde att han med svenska språket som kompetens sökte jobb i , och de sade: Åh, vad bra svenska du talar! Så började han jobba dagen efter i . Samarbetet mellan och gjorde att han kunde söka legitimation i och komma hit via Norge.Det var så . Det är precis som säger: Det är gamla problem. Och det är som säger: Det är slöseri med resurser. Vi måste utnyttja de här personerna på bästa sätt. Jag har träffat många läkare, överläkare och kirurger som tyvärr kör taxi, eftersom de har kommit bort från sitt arbete , vilket har gjort att de inte kan komma tillbaka.Många gånger när de sökte praktik protesterade facket och sade att de var överkvalificerade. Vi får tänka på de människorna. När de kommer hit är det viktigt att det sker en validering. Det är vad regeringen har gjort. Så fort som möjligt måste man komma till Arbetsförmedlingen. Valideringen är jätteviktig.Sedan gäller det signalen till personen i fråga. Det är jätteviktigt att säga "Jag behöver komplettering i det ena eller det andra" och inte som det har varit . Flera år kanske skulle ha passerat. Sedan skulle man läsa sfi. Sedan skulle man läsa svenska för sjukvårdspersonal. Och sedan kom man helt enkelt bort från arbetet.Det är viktigt med de utmaningar som regeringen har framför sig och som statsrådet har pekat på. Valideringen är jätteviktig som signal till de här akademikerna. Om jag är historielärare i arabiska har jag självklart svårare att komma in på arbetsmarknaden i . Då kanske man ska få signalen att komplettera sin akademiska examen med kanske många andra ämnen, så att man kan få jobb - i stället för att få veta att man har svårt att få jobb som lärare i finska eller vad det kan vara.Det är viktiga frågor för oss alla. Det är det som har gjort att många akademiker har hamnat i utanförskap. Det är väldigt svåra förhållanden för dem.Jag hoppas att du, , fortsätter med den strategi som du har börjat med. Validering är det jätteviktigt att vi kommer i gång med. Det andra är att man har en individuell plan när man hamnar på Arbetsförmedlingen och att det inte är som tidigare, att det är socialbidrag som gäller. Arbetsförmedlingen har en stor uppgift framför sig i att kunna hjälpa de här människorna, fånga de här resurserna så fort som möjligt. Det är slöseri med resurser. Man är van att sitta i regeringen och ha socialdemokrater som skäller på en. Det är bra. Det är så regeringen fungerar. Man ska alltid opponera på regeringen.I dag är jag dock lite förvånad. I förra debatten frågade ni: Varför gör ni inte mer? Sedan hänvisade ni till den utredning som jag har tillsatt, som har ett antal konkreta förslag. Ja, jag gillar regeringens politik, och därför har jag tillsatt utredningen.Nu har jag en debatt med som vill att jag ska peka på positiva exempel på vad som sker. Det är jättebra. Jag gillar det.Satsningarna på kompletterande utbildning för läkare som har fått jobb var precis det jag nämnde. Det är en satsning från regeringens sida. Det är ingen annan som har hittat på det. Det var den jag menade när jag sade att det nu finns en permanent finansiering med . Vi kanske behöver bygga ut den ytterligare. Den har varit otroligt framgångsrik, för tandläkare, för läkare, för sjuksköterskor.Beträffande Korta vägen: En statlig myndighet, , lyder trots allt under regeringen. Det är också vi som tar de initiativen. Jag uppskattar att tycker att de är bra. Jag skulle önska - eftersom jag efterlyser fler idéer - att funderade ytterligare på vad vi kan göra mer och vad som i så fall är Socialdemokraternas alternativ.Det korta svaret, , är: Ja, den del av regeringens politik som fungerar kommer jag att fortsätta med.Sedan behöver vi fundera på en annan sak. Det handlar inte bara om validering och kompletterande utbildning, utan det handlar om: Hur startar min resa i ? Jag menar att vårt nästa stora reformområde är svenskundervisning för invandrare. Den är problematisk för den som saknar utbildning som har svårt att kombinera med praktik, men den är problematisk också för den som vill ha den kompletteringsutbildning som pratar om.Vad händer om jag går igenom svenskundervisning för invandrare och får godkänt betyg i nivå D, den högsta nivån? Det räcker normalt sett inte för mig att sedan söka till . Då behöver jag i andra ledet gå vidare till den kommunala vuxenskolan - den möjligheten finns. På kommunala vuxenskolan kan jag läsa svenska som andra språk, och sedan kan jag gå vidare med en kompletterande utbildning.Vad är problemet med den strukturen? Det blir väntetider i varje led! Det blir väntetider på att få plats först på sfi i värsta fall. Sedan blir det väntetider när jag är färdig med sfi och innan jag börjar med svenska som andra språk. När jag väl har kommit in i svenska som andra språk har jag situationen att jag får repetera rätt mycket av det jag lärde mig i sfi, och då tar det innan jag kan få den kompletterande utbildningen.Då är problemet - oavsett om jag är svenskfödd eller född i ett annat land - att kunskap är en färskvara. Hade jag med mig en sjuksköterskeutbildning från mitt hemland kan det ha tagit innan jag väl har fått den kompletterande utbildningen och kan gå ut och jobba och är inte lika attraktiv på svensk arbetsmarknad längre.Rätt mycket av detta har vi förändrat, men det finns fler saker kvar att göra. Vi kan gå tillbaka till det hur det fungerade innan alliansregeringen kom till makten. Då var det betydligt värre. Då fick jag inte jobba , till att börja med, vi hade längre väntetider för asylansökningar, och när jag väl hade fått asyl hade vi ett system som innebar att jag först skulle läsa svenska för invandrare och sedan kanske kunde komma ut och anmäla mig på Arbetsförmedlingen. Då fick vi effekten att vi inte tog till vara akademiker, för detta drabbade akademiker, men det drabbade också andra.Vi behöver gör mer. Jag är den förste att erkänna det. Men vi ska också vara tydliga med att säga: En del har hänt. Vi är i ett läge där var tredje läkare i vårt land är född i ett annat land. Var fjärde tandläkare som jobbar i vårt land är född i ett annat land.En förklaring till detta är insatser som regeringen har gjort. En annan förklaring är att vi har brist på de här områdena. Låt oss vara tydliga med det. Det är inte så att landstingen eller regionerna har så otroligt mycket bättre värderingar än alla andra, utan i eller någon annanstans i har inte haft så mycket val. Och har dörrarna öppnat sig. Men även de som har flera val måste hamna i en situation då den som är högutbildad har chansen att ta till vara sin akademiska utbildning.Jag efterlyser gärna något från . Du får jättegärna använda nästa inlägg till att berätta om fler saker som regeringen har gjort som är bra och som du tycker att vi borde göra mer av. Men har du andra idéer att skicka med till regeringen vore jag tacksam. Först till : Jag tyckte att det var en bra berättelse och beskrivning av ett gammalt bekymmer som många är ansvariga för och som många förhoppningsvis vill lösa.Inom parentes sagt finns det en scen i filmen om där han söker svenskt medborgarskap och det faller på att de påstår att han inte kan språket. Men det var väl kanske en av de människor som behärskade det svenska språket bäst av alla, innan han dog. Det är en liknande historia som berättar.Jo, jag säger att det finns en del saker som regeringen gör som är bra. Jag är bara inte riktigt nöjd med engagemanget och vill ha mer och vill att man går fortare och löser det här gamla problemet.Jag är medveten om att lyder under regeringen. Men det exempel som jag tog upp, Projekt utländska akademiker, finansierades genom ESF-medel. Då blir det lite bekymmersamt när slår sig för bröstet.Min fråga gäller när projektpengarna är slut och inte är beredd att tillskjuta resurser till den myndighet, , som han visserligen bestämmer över men som han låter lida under resursbrist. Det spelar ingen roll om man bestämmer över en myndighet om man sedan inte ger myndigheten resurser och starka beslut att göra vissa saker.Min fråga var om man skulle kunna använda erfarenhet från projektet och permanenta det och finansiera det, eftersom man inte kommer att få ESF-finansiering för det i fortsättningen. Sedan tycker jag inte att jag har skällt särskilt mycket. Jag har verkligen ansträngt mig för att hålla en för mig ganska lugn och sansad samtalston. Då skulle statsrådet ha träffat mig vid andra tillfällen, om han tyckte att det här var att skälla! Det är jätteviktigt att vi tar i de här frågorna. Det är inte bara valideringsfrågorna utan en attitydfråga, vilket man ofta glömmer. Attityderna är viktiga när vi ska ta hand om våra nyanlända, våra nysvenskar eller vad vi kan kalla dem. Det är jätteviktigt att man redan från början, utan slöseri med tid ska komma underfund med vilken kompetens man har. Jag har träffat många som kör taxi och annat och som har varit tvungna att gå på socialbidrag. De frågar varför de inte har fått den här informationen. De beskriver att de kände sig som parasiter men att de nu försörjer en familj. har familjen kommit i gång. har även kvinnan kommit i gång och så vidare, och det har koppling till det som tog upp tidigare om kvinnliga akademiker.Där är det också en stor skillnad, för de kvinnliga akademikerna har ofta varit hemma med barnen, och det har gjort det ännu svårare för dem att komma i kontakt med arbetslivet än för deras män.Detta är självklart en stor fråga. Vi har gjort mycket under alliansregeringen, men det återstår mycket. Vi får inte en lösning på detta över . Men vi har gjort positiva förändringar, och jag hoppas att vi fortsätter på den vägen, för det är slöseri med resurser, och samhället har inte råd att låta dem som har utbildat sig och har många års arbetslivserfarenhet komma hit och vara passiva. Varje färdigutbildad läkare kostar oss 1 ½ miljon. Här har vi färdigutbildade som kommer hit, och vi slösar bort de resurserna! Jag har debatterat med tidigare. Jag uttryckte förvåning över att han inte skällde som han brukade utan lyfte fram det i regeringen som är bra.