· H11023 · 2013-10-22 14:00:51 — har frågat mig hur det kommer sig att remissvar har plockats bort från proposition 2011/12:160 om ersättning från staten till personer som utsatts för övergrepp eller försummelser i samhällsvården.Hantering av remissvar är en mycket viktig del i regeringens beredande av förslag. Remissopinionen sammanfattas dock av läsbarhetsskäl alltid mycket kort i propositioner genom en summarisk jämförelse med kommittéförslaget. Jämförelsen ska i stort sett bara ange om remissinstanserna instämmer i kommittéförslaget eller inte och vilka de viktigaste invändningarna är.Det remissvar som efterlyser behandlas och bemöts i propositionen under rubriken . Remissvaret i sin helhet finns i arkiv och är tillgängligt för allmänheten. Jag tackar statsrådet för svaret. Jag hör att statsrådet själv säger att remissvaren är en mycket viktig del i regeringens beredande. Trots det tycks statsrådet fullständigt okunnig om vad som händer i hennes eget departement.Remissvaret, som påstår ska finnas under rubriken i propositionen, finns inte. Det säger är därför inte sant. Inte ens de överväganden som ligger till grund för remissvaren finns med, utan det nämns bara lite kort under regeringens bedömning att system inte är bra. Jag har inte kunnat se ett ord om vad remissinstanserna tyckte om modell.Hur stämmer det då med ditt svar, , att remissvaren är en viktig del av beredningen, när du inte ens vet vad du svarar i det här interpellationssvaret?Jag ska säga att det är fler som har uttryckt sig mycket märkligt i den här frågan. på statsrådets departement påstår att anledningen till att remissförslaget plockats bort är att man har haft förslag som avviker från propositionen, och då måste ju det här beredas på nytt.Fru talman! Jag blir inte riktigt klok på det svaret. De propositioner som jag har läst har handlat om remissinstanser som tillstyrker eller avstyrker utifrån argument. De har även förekommit att man föreslår en annan lösning än den som utredningen fastnat för. avstyrker man även utan argument, och ibland argumenterar man utförligt för varför. Det finns därför mig veterligen ingen fast mall med kryssfrågor för remissvar.En annan märklig sak är att registrator på i sin tur menar att man inte kan skicka ut alla handlingar till någon som efterfrågar dem på grund av sekretess.Här blir jag också mycket fundersam, fru talman. Hur kan remissinstansers utlåtanden, som är till för att vara vägledande för oss beslutsfattare, vara sekretessbelagda? Man får ju ändå på goda grunder anta att organisationer och personer som skickar in sina remissvar faktiskt vill att beslutsfattarna ska veta vad de tycker. Jag vet inte var har fått uppgifter ifrån, med det känns som om det har rört ihop sig lite grann eller som om det är en hel del nonsens.Remissvar som inkommer är alltid en värdefull kunskapskälla för regeringen när den skriver sitt förslag. De är alla offentliga. De registreras och finns för utlämnande för den som så önskar, och vi är naturligtvis skyldiga att lämna ut dem.Däremot kan en del av de personliga brev med berättelser som har kommit in via vara sekretessbelagda. Om det är sådana som har begärts ut har det ibland, för att skydda respektive person, funnits överstrykningar eller annat för att man inte ska kunna härleda dem. Personen i fråga har kanske inte varit medveten om att alla handlingar som kommer in till departementet blir offentlig handling.Men när det gäller remissinstansernas svar finns det absolut ingenting sådant. Allt är tillgängligt. Allt är offentligt.Däremot kan man inte skriva ut vad varje enskild remissinstans tycker och tänker i propositionerna. Det skulle bli ett alldeles för omfattande material. Det sätt som vi har använt oss av är det reguljära sättet att skriva en proposition där man summariskt sammanfattar om remissinstanserna stöder alternativt inte stöder det som föreslås i propositionen. Det är det vanliga sättet. Så gör vi alltid. Det här är inget undantag från det. Vi har gjort på det sättet.När det gäller den aktuella sak som tar upp nämns inte just den föreningen med namn i propositionen i just de här frågorna. I stället nämns tre andra organisationer för personer som har vanvårdats. Två av dem är positiva till en enhetlig ersättning och dess storlek, och en är negativ.Vi har arbetat på det reguljära sättet. Det har skett på precis på samma sätt i den här frågan också. När jag hör tala blir det tydligt att hon inte har koll på sitt eget departement. Hon vet tydligen inte vad som är sagt, och ska man veta att det är hon som har det fulla ansvaret för hur det här hanteras.Vi sverigedemokrater fick inte vara med och diskutera det system som har antagits och som har inneburit att många varken har fått en ursäkt eller en ersättning för det de har lidit under barndomen.Statsrådet kände sig uppenbarligen så jagad av medierna att hon, tillsammans med resten av sjuklövern, inte ens brydde sig om att utreda detta ordentligt utan hastade igenom en lösning.Vi sverigedemokrater såg däremot direkt bristerna i det nuvarande systemet och kom med förbättringsförslag på propositionen. Om inte de andra partierna hade nekat oss att vara med och få inflytande över förslaget hade det inneburit att de här personerna skulle ha fått rätt till stödpersoner när de sitter hos . Tidsgränsen för att man skulle kunna ansöka skulle inte ha satts vid 1980. Ett avslag på ansökan om ersättning skulle aldrig ha skickats ut brevledes, utan det skulle ha upprättats en mänsklig kontakt vid avslag.Nu har många fått ett mycket okänsligt brev på posten med en enda mening om att de inte har fått ersättning. De har våndats när de har åkt till . De har kanske tagit lugnande medel. Gamla sår som de kanske inte har vidrört rivs upp igen. De ska sitta där framför främmande personer och gå hem ensamma och vänta på ett brev där det står att de inte får ersättning. Det kan lätt tolkas så att de antingen inte har talat sanning eller har varit lätt pjoskiga.Jag tycker att det är beklagligt att man har haft så dåliga psykologiska insikter när man har hanterat den här saken.Slutligen skulle kanske det viktigaste som vi skulle ha föreslagit varit en graderad ersättning utifrån övergreppens allvar så att fler kunde få ersättning utifrån sina egna upplevelser. Den modell som de har i , den modell man valde att lyfta ut ur propositionen därför att den inte stämde överens med propositionens eget förslag, skulle ha blivit verklighet.Vi har vidare löpande följt frågan om vanvård och lagt fram förslag om vettiga lunchersättningar vid förhandlingarna här i , en genomgång av praxis, överklagningsmöjligheter med mera. Jag har förståelse för att är ett relativt nytt parti i riksdag och kanske inte alltid vet hur vi går till väga.Arbetet med den här propositionen har skett på ett likartat sätt som det gör med alla propositioner, nämligen att man som regering har ett beredningstvång. Som ansvarig minister för det här är jag glad över att vi som ett av få länder har tillsatt utredningar som samlar berättelserna. Det var den föregående regeringen som tillsatte utredningen som samlade ihop berättelserna och började gräva i vår mörka historia. Sedan kunde jag tillsätta en utredning där vi bad om förslag på hur vi ska skapa en upprättelse för de personer som har utsatts för det här.Vi är alltså ett av få länder som har gjort detta. Jag är övertygad om att fler länder har en likartad, mörk historia. Här har vi vågat ta oss an den. Den utredning som jag tillsatte kom med förslag om både en upprättelseceremoni där en offentlig ursäkt framförs och en ersättning på ett engångsbelopp på för försummelser och övergrepp av allvarlig art.När man lämnade det förslaget till mig hade man inhämtat erfarenheter från det fåtal andra länder som har grävt i sin historia, varav är ett. uppenbara rekommendation var att inte ha differentierade ersättningar, vilket hade skapat mycket problem, och att inte heller dela upp det i och statlig ersättning utan använda sig av en typ av ersättning. Det var den typ av rekommendation som gav till och som också blev utredarens förslag som ledde till den sjupartiuppgörelse som sedan slogs fast i form av ett riksdagsbeslut. Så gick det till. Förvanska inte historiebeskrivningen, ! Jag blir rätt road när jag hör slå sig för bröstet och mena att vi har gjort det så väldigt bra här i . Vi är ett av få länder som har gjort det här väldigt bra, säger hon. Det tycker jag inte stämmer alls, utan de andra länderna har gjort det betydligt bättre än vad vi här i har gjort. Sedan ska vi inte heller glömma att statsrådet faktiskt från början nekade till att ersättning och en ursäkt skulle ges, men med tryck från oppositionen och med oss, , blev hon tvungen att ändra sig.Vi ska inte heller glömma bort fakta i det här. Fakta är fortfarande mysteriet med de försvunna remisserna. Fakta är också att avvikande åsikter från föreningen och bortglömd om modell med psykologhjälp inte finns med i propositionen. Det är vad det handlar om.Jag tycker att det här är oförsvarligt, . Jag tycker att det är odemokratiskt att utesluta remissvar bara för att det inte stämmer överens med propositionens förslag. Jag vill också tillägga en annan allvarlig sak, och det är att går miste om viktiga insikter och kunskap som gör det möjligt för oss att fatta ett genomtänkt beslut när remissinstansers förslag saknas. När det här nu har hänt börjar man fundera: Var det här första gången som det hände, eller har det hänt förut? Hur har det här hänt? Det är en allvarlig misstanke.Fru talman! Sådana här misstankar om att regeringen rensar bort remissvar som är avvikande tycker jag inte ska behöva förekomma, särskilt med tanke på att de kommer från organisationer som företräder vanvårdade och har unik sakkunskap i frågan.Riksdagen måste med anledning av den korta tid som finns för följdmotioner kunna lita på att regeringen presenterar sakliga och korrekta remissvar. Framför allt måste regeringen i propositionen även våga presentera remissvar som ifrågasätter och lyfter frågor som regeringen inte har tänkt på. Jag ska återigen säga att när en proposition skrivs redovisas remissinstansernas synpunkter utifrån de förslag som läggs fram. De redovisas summariskt - det är det förfaringssätt som vi alltid använder oss av - men alla remissvar finns att begära ut.Jag blir lite upprörd över de anklagelser som står här och slänger omkring sig och över argumentationen. Du står här och säger konspiratoriskt att regeringen gömmer undan saker. Så är det faktiskt inte. Allt finns öppet och tillgängligt. Insinuationerna har inte någon som helst verklighetsförankring. Det är inte ett hederligt sätt att argumentera på i riksdag.Jag är glad över att vi har grävt upp detta och att det är en del av historia . Jag är glad över att vi har fått till stånd en ersättning, och det har varit någonting som jag har drivit hela vägen. Men den handlar om att ha en majoritet med sig när man ska genomföra det. Det var jag som tillsatte utredningen som tittar på detta, så inte heller i interpellation stämmer historiebeskrivningen. Man får hålla sig till sanningen i interpellationsdebatter, som kallas för Prosjekt Oppreisning i , som bistår kommuner i deras arbete med sådana här frågor och enskilda som har drabbats av vanvård, har framfört tydligt att ett enhetligt belopp hade varit att föredra, för erfarenheterna från visar att ett graderat ersättningssystem hos de vanvårdade har skapat en känsla av att ha blivit orättvist behandlade när det gäller ersättningsnivån. Det var alltså ofrånkomligt också med ett graderat ersättningssystem.