frsrdg · H104JO1 · 2013-11-13 00:00:00 — Avsikten är vidare att i samband med att det nya beslutet expedieras informera R.S., liksom parterna i de tre övriga felaktigt hanterade ärendena, om att tidigare meddelat beslut är ogiltigt. Såvitt känner till har varken R.S. eller parterna i de andra ärendena kontaktats av kommunen med anledning av de felaktiga besluten. Ärendet remitterades till tekniska och yttrande över handläggningen av R.S:s ansökan om parkeringstillstånd och hans överklagande av nämndens beslut . Nämnden gav in ett remissvar, beslutat , och yttrade bl.a. följande. Det föreligger mellan kommun och ett avtal innebärande att kommun skall bereda och föreslå förslag till beslut såvitt avser parkeringstillstånd för rörelsehindrade mantalsskrivna i enligt gällande lagstiftning och praxis. Avtalet, som är daterat , bifogas, se Bilaga A till denna skrivelse (bilagan här utelämnad; JO:s anmärkning). i kommun har delegerat till tjänstemän att besluta om parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt 13 kap 8 § trafikförordningen. Delegeringen av nämndens beslutande rätt till tjänstemän innebär att delegaterna äger rätt att fatta beslut på nämndens vägnar. De- legaterna kan besluta om avslag på ansökan om parkeringstillstånd liksom de kan bevilja parkeringstillstånd efter ansökan. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 dare att delegaten har rätt att yttra sig till högre instans vid överklagande av delegatens beslut liksom delegaten kan ompröva sitt beslut med stöd av 27 § förvaltningslagen. Det är delegaterna som ansvarar för utredning och beslut då en ansökan om parkeringstillstånd inkommer till förvaltningen. , /2012 Samhällsbyggnad , hanterar cirka 700 personakter gällande parkeringstillstånd för rörelsehindrade, samtliga mantalsskrivna i kommun. För dessa personer föreligger alltså både beviljade parkeringstillstånd för rörelsehindrade och avslag på ansökan. Tillståndsperioderna för beviljade parkeringstillstånd är från 6 månader upp till så det innebär inte att beslut fattas i samtliga dessa ärenden. På samma sätt hanterar kommun cirka 60 parkeringstillstånd för rörelsehindrade, mantalsskrivna i . Även här föreligger beviljade tillstånd med tillståndsperioder varierande från upp till i de enskilda fallen. Handläggning av ärenden gällande personer mantalsskrivna i Såsom framgår av ovan nämnda avtal mellan kommun och , skall kommun bereda och föreslå förslag till beslut. Då kommun föreslår avslag skall samtliga handlingar sändas till . Av avtalet mellan kommunerna framgår att vid beviljande av parkeringstillstånd meddelar kommun den sökande att kort för parkeringstillstånd kan hämtas på Bygg & Miljökontoret i . Angående handläggning av ansökan om parkeringstillstånd för rörelsehindrad från X X är skriven i . Sedan X ansökt om parkeringstillstånd för rörelsehindrad har kommun beslutat att avslå ansökan. Ansökan är daterad och inkom till kommunen . Kommunens avslagsbeslut är daterat . Besvärshänvisning är fogad till beslutet. X överklagade sedan kommunens beslut och överklagan inkom i rätt tid . Om inte kommunen beslutar att ompröva ärendet skall ärendet hänskjutas till , vilken skall pröva överklagan. Om kommunen beslutar att stå fast vid sitt tidigare ställningstagande upprättas ett yttrande, vilket undertecknas av delegat. Detta yttrande översändes till jämte samtliga handlingar i personakten för bedömning och beslut. Då undertecknad granskade ärendet gällande X framkom att ärendet gällde en person mantalsskriven i . kommun kan inte besluta i ärenden gällande myndighetsutövning gällande person hörande till annan kommun. Delegering till anställd i annan kommun kräver särskilt lagstöd i speciallagstiftningen och något sådant lagstöd finns inte vad gäller parkeringstillstånd för rörelsehindrade. Att överföra beslutanderätt i ärenden gällande myndighetsutövning, med stöd av fullmakt, är inte heller möjligt. Såvitt Ageborn då kunde se var kommuns beslut gällande X, en nullitet, alltså en handling utan verkan. Av detta skäl drog Ageborn ett streck över kommunens exemplar av beslutet och skrev OGILTIGT. Det kan också nämnas att det är i län som skall pröva eventuella överklagan av beslut om parkeringstillstånd för rörelsehindrade skrivna i , inte i . Det framstod som en risk att flera ärenden gällande parkeringstillstånd för rörelsehindrade skrivna i , hanterades felaktigt. 2 013 /1 4:J O1 Detta innebar att inte bara X ärende skulle rättas till utan att även rutiner måste skapas så att övriga ärenden gällande personer skrivna i hanteras rätt , så länge som det föreligger ett samarbetsavtal mellan kommunerna om handläggning av dessa ärenden. hade semester –och – och fick förmodligen del av X handlingar strax före semester . Det fanns då inga möjligheter att hinna arbeta med ärendet. Ageborn har vid ett flertal tillfällen sökt kontakt med ansvarig tjänsteman på . Detta framkommer bland annat av anteckningar i almanackan. Sökandet har försvårats av att ansvariga personer har fått nya tjänster och i sin tur hänvisat till andra. Först 2011-12-06 lyckades Ageborn få till stånd ett möte med avdelningschef , , Bygg & Miljökontoret. Till mötet kallades också de två personer i kommun som arbetar med parkeringstillstånd. Det finns alltså skäl till varför handläggningen har dragit ut även om detta inte ursäktar den långa tid det har tagit. kommun har före julhelgen 2011 berett ärendet och skickat förslag på beslut till . i har beslutat i ärendet vid sitt sammanträde . Beslut har expedierats till X. kommun har till översänt förslag på rutiner för fortsatt handläggning av parkeringstillstånd för rörelsehindrade gällande personer skrivna i . Syftet är att finna sådana former för samarbetet mellan kommun och att beredning och beslut av ärenden kan ske på ett rätt sätt, i överensstämmelse med gällande lagstiftning. Följande kompletterande upplysningar inhämtades från . Det ifrågavarande avtalet mellan kommun och har sagts upp. /har således kommun inte något att göra med ansökningar om parkeringstillstånd för rörelsehindrade personer som är folkbokförda i . I det tidigare gällande avtalet stadgades att då kommun funnit att ansökan om parkeringstillstånd skulle bifallas så meddelade kommun den sökande genom brev att kort för parkeringstillstånd kunde hämtas på i . Detta innebar att beslut om att bifalla ansökningar om parkeringstillstånd för rörelsehindrade personer som var folkbokförda i fattades av handläggare i kommun. yttrade sig över nämndens remissvar. I ett beslut anförde stf JO följande. Frågor om parkeringstillstånd för rörelsehindrade prövas enligt 13 kap. 8 § första stycket trafikförordningen (1998:1276) av den kommun där sökanden är folkbokförd eller om sökanden inte är folkbokförd i riket, där han eller hon vistas. Av utredningen i ärendet framgår i allt väsentligt följande. Mellan kommun och fanns fram ett avtal som innebar att den förstnämnda kommunen skulle bereda ansökningar och även upprätta förslag till beslut avseende parkeringstillstånd för personer som var 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Enligt avtalet – och i enlighet med den ovan angivna bestämmelsen i trafikförordningen – ankom det därefter på att i förekommande fall meddela beslut om avslag i dessa ärenden. avslog emellertid i kommun en ansökan om parkeringstillstånd för R.S., som var bosatt i . R.S:s överklagande av beslutet kom in till nämnden och i samband därmed uppmärksammade Dag Ageborn att nämnden inte varit behörig att fatta beslutet. Dag Ageborn gjorde då en notering om ogiltigt på kommunens exemplar av beslutet. R.S:s överklagande översändes inte till . I stället skickade nämnden ett förslag till nytt beslut i ärendet till i , som beslutade att avslå R.S:s ansökan om parkeringstillstånd. Av det ovan sagda framgår att det var fel att R.S:s ansökan om parkeringstillstånd prövades av i kommun. Rätteligen borde ju ansökan redan från början ha prövats av . Detta gäller givetvis även de ytterligare ansökningar som enligt vad som framkommit obehörigen avslogs av kommun . Nämndens handläggning i samband med att R.S. gav in sitt överklagande till nämnden och det felaktiga beslutet då uppmärksammades, föranleder följande uttalanden från min sida. Grundläggande bestämmelser om förvaltningsmyndigheters hantering av överklaganden finns i förvaltningslagen (1986:223), FL. Enligt 24 § första stycket denna lag prövar den myndighet som har meddelat det överklagade beslutet om skrivelsen med överklagande har kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in , ska myndigheten som huvudregel avvisa den. Om skrivelsen inte avvisas enligt 24 §, ska enligt 25 § den myndighet som har meddelat beslutet överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som ska pröva överklagandet. Överlämnandet ska ske utan dröjsmål och handläggningstiden bör inte överstiga (se t.ex. JO 2002/03 s. 424). I 27 § FL stadgas att om en myndighet finner att ett beslut, som den har meddelat som första instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning ska myndigheten ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Skyldigheten gäller som huvudregel även om beslutet överklagas. Om myndigheten själv ändrar beslutet såsom klaganden begär, förfaller överklagandet (28 § första stycket FL). I så fall tillämpas inte reglerna i 24 och 25 §§ FL, men myndigheten bör då i det nya beslutet ta in en upplysning om att överklagandet har förfallit (prop. 1985/86:80 s. 80). Ändrar myndigheten däremot beslutet på annat sätt än klaganden begär, ska överklagandet anses omfatta det nya beslutet, om inte avvisning ska ske på grund av att skrivelsen med överklagandet har kommit in för sent (28 § andra stycket FL). Nämndens nu aktuella beslut var, som ovan framgått, helt uppenbart oriktigt på grund av att det meddelats av fel myndighet. Nämnden har anfört att beslutet till följd av felets art uppfattades som en s.k. nullitet. Att ett beslut är en nullitet innebär att beslutet betraktas som obefintligt och 2 013 /1 4:J O1 således frånkänns sina avsedda rättsverkningar, både verkställbarhet och rättskraft (jfr och , Allmän förvaltningsrätt, 25:e uppl., s. 81 f.). Att vid en sådan bedömning förfara på det sätt som nämnden gjorde – nämligen att utan att underrätta klaganden om det inträffade endast göra en notering på nämndens exemplar av det överklagade beslutet om dess ogiltighet och därefter dröja drygt med att översända handlingarna i ärendet till den myndighet som det rätteligen ankom på att fatta beslut – är emellertid enligt min mening inte acceptabelt. Som jag ser det har nämnden haft att agera enligt något av två följande sätt. Antingen hade nämnden, sedan det konstaterats att överklagandet gjorts i rätt tid, utan dröjsmål bort skicka över överklagandet och övriga handlingar till i , som skulle ha fått bestämma om ärendets fortsatta handläggning. Alternativt skulle nämnden ha informerat R.S. om sin uppfattning att det meddelade beslutet inte var giltigt och för tydlighets skull ha upphävt detta. Därefter skulle handlingarna i ärendet genast ha översänts till . anfört i sitt remisssvar om behovet av att skapa rutiner för liknande ärenden och svårigheter att komma i kontakt med ansvariga tjänstemän i , utgör på intet sätt godtagbara skäl för att handlingarna i R.S:s ärende översändes dit först . Sammanfattningsvis förtjänar nämnden kritik såväl för att det felaktiga beslutet meddelades som för sitt agerande i samband med att detta upptäcktes. Min granskning har avsett handläggningen av R.S:s ansökan om parkeringstillstånd och hans överklagande av nämndens beslut om avslag. I ärendet har emellertid även upplysts att i kommun regelmässigt fattat beslut om att bifalla ansökningar om parkeringstillstånd för rörelsehindrade personer som var folkbokförda i . Med hänsyn till att kommun tillbaka inte längre handlägger dylika ärenden, föranleder detta förfarande inte någon ytterligare åtgärd från min sida. Jag finner dock skäl att särskilt påpeka att enligt trafikförordningen är det endast den kommun, där sökanden är folkbokförd, som är behörig att meddela såväl beslut att avslå som beslut att bifalla ansökningar om parkeringstillstånd för rörelsehindrade personer. En kopia av detta beslut skickas till i för kännedom. Vad som i övrigt framkommit föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. Kritik mot Radiotjänst i för handläggningen av en begäran om omprövning (Dnr 1737-2012) . framförde i en anmälan till JO klagomål mot Radiotjänst i (). Hon framförde i huvudsak följande. Trots att hon vid en avgiftskontroll uppgett att hon inte hade någon TV påfördes 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 hon radio- och TV-avgift för perioden januari–. Hon ringde RIKAB, som uppgav att hon måste betala fakturan. Handläggaren lovade dock att dels ersätta den gamla fakturan med en ny och dels avregistrera hennes TV-innehav. Hon fick ingen ny faktura för perioden januari– . Däremot fick hon en faktura för perioden april–. Hon ringde åter till RIKAB och fick ännu ett löfte om avregistrering. Hon informerades om att hon inte hade några innestående fakturor. fick hon reda på att den första fakturan hade överlämnats till . Hon begärde omprövning, men begäran avslogs. ringde hon till RIKAB för att få reda på hur hon skulle kunna överklaga beslutet. Hon fick då till svar att det hade gått och att hon först skulle vara tvungen att begära omprövning på nytt. Detta hade hon nu gjort. JO inhämtade kopia av noteringar samt eventuella beslut i ärende från RIKAB. Dessa inkom till JO och visade följande. gjorde en handläggare vid RIKAB en tjänsteanteckning, enligt vilken . medgav TV-innehav. Från fanns en anteckning om en muntlig avanmälan från sida. Ytterligare en tjänsteanteckning från visade texten info omp. skrev . ett e-postbrev till RIKAB där hon bl.a. framförde att hon inte hade någon TV och att hon anmält detta till RIKAB, men trots det fått ytterligare en faktura. RIKAB meddelade ett beslut, rubricerat Omprövning av radio- och TV-avgift. Enligt beslutet skulle . betala radio- och TV-avgift till och med . kom . in med ett nytt e-postbrev till RIKAB, varvid hon åter framförde klagomål på fakturan avseende januari– samt bl.a. skrev att hon hoppades att RIKAB skulle titta på ärendet ordentligt igen. Skrivelsen var rubricerad Omprövning. meddelade RIKAB ett beslut med följande lydelse. Radiotjänst i kommer inte att skicka ditt överklagande till förvaltningsrätten i Lu- leå. Som skäl för beslutet angav RIKAB att . tidigare hade fått ett beslut om omprövning daterat och att hennes överklagande kommit in . I en skrivelse som inkom till RIKAB uppgav . att hon i sitt senaste brev begärt omprövning, inte överklagat, beslutet. Hon anförde vidare att det brev hon nu skrev var en överklagan av beslutet . Ärendet remitterades till RIKAB, som anmodades att lämna uppplysningar om vad som anförts i anmälan, särskilt vad gällde handläggningen av avanmälan och hennes skrivelse till RIKAB , samt redovisa sin bedömning av det som kommit fram. RIKAB, genom den verkställande direktören , avgav följande remissvar. Radiotjänst i kontaktade M. via telefon . Vid samtalet beslutade aktuell handläggare att påföra M. radio- och TV-avgift enligt lag (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst. Enligt tjänsteanteckning medgav M. innehav av TV-mottagare i hushållet. 2 013 /1 4:J O1 M. kontaktade kundtjänst . Handläggaren som besvarade samtalet heter R.R. arbetar inte längre hos Radiotjänst. Enligt tjänsteanteckning har handläggaren uppfattat samtalet som en avanmälan och att M. inte längre hade TV-mottagare. Avgiften avslutades och handläggaren informerade om att en skriftlig bekräftelse angående avanmälan skickas . Enligt tjänsteanteckningen gav även handläggaren vid samtalet fakturainformation. Radiotjänst fick ett e-brev där M. begär omprövning. Handläggaren som handlagt ärendet heter M.M. M.M. beslutar att M. ska betala radio- och TV-avgift M. meddelat att hon inte längre hade TV-mottagaren kvar i sitt hushåll, baserat på tjänsteanteckningen från 2011-03-24. M. återkom med en ny skrivelse där hon uppger att hon vill att Radiotjänst ser över ärendet ytterligare en gång. Radiotjänst skickar beslut daterat om att det var för sent att överklaga omprövningsbeslut. Radiotjänst tog emot en ny skrivelse från M. och ändrar tidigare beslut om omprövning och påförande av avgift i nytt beslut daterat där det framgår att inbetald avgift kommer att återbetalas. Med anledning av vad som framkom av remissvaret inhämtades kompletterande handlingar från RIKAB. Dessa handlingar visade följande. avslutades registrerade TV-innehav i RI- KABs ärendehanteringssystem. En underrättelse skickades ut till . dagen efter med informationen att hennes TV-innehav hade avslutats per . meddelade RIKAB ett beslut rubricerat Omprövning av radio- och TV-avgift, varigenom RIKAB ändrade omprövningsbeslutet . . informerades om att erlagd radio- och TV-avgift skulle återbetalas och att hon nu inte hade någon skuld hos RIKAB. . bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret, men avhördes inte. I ett beslut anförde JO följande. Av de handlingar som kompletteringsvis inhämtats från RIKAB framgår att avanmälan togs om hand av RIKAB . Vad som sålunda framkommit föranleder inget uttalande från min sida. Av utredningen har vidare framkommit att . skickade ett brev till RIKAB, vilket var rubricerat Omprövning. I brevet hänförde hon sig till RIKABs beslut att inte ändra avgiftsskyldigheten för perioden januari–, samt anförde bl.a. att hon hoppades att bolaget skulle titta på ärendet igen. Enligt 15 § lagen (1989:41) om finansiering av radio och TV i allmänhetens tjänst ska RIKAB ompröva beslut om avgiftsskyldighet och om påförande av avgifter enligt nämnda lag, om den som beslutet rör begär det. Enligt samma paragraf ska, om begäran om omprövning kommit in till RIKAB efter den dag då avgiften senast skulle ha betalats, bolaget ändra sitt beslut endast om det är uppenbart oriktigt. Skyldigheten att ompröva beslutet kvarstår dock alltjämt. Det har inte ställts upp någon frist inom 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 vilken en begäran om omprövning ska göras. Omprövning kan alltså begäras när som helst sedan ett beslut meddelats. Det finns inte heller något principiellt hinder mot att RIKAB på begäran av den berörde gör en förnyad omprövning av ett redan omprövat beslut (se prop. 1988/89:18 s. 86 f.). skrivelse måste förstås så att hon önskade att bolaget skulle ompröva beslutet om skyldighet för henne att betala avgift. RIKAB borde därför, i stället för att avvisa skrivelsen som ett för sent inkommet överklagande, ha omprövat beslutet i sak. RIKAB kan inte undgå kritik för sin handläggning i denna del. Vad som i övrigt framkommit ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd. 2 013 /1 4:J O1 Kritik mot i kommun för handläggningen av en begäran om att få ta del av allmänna handlingar (Dnr 1249-2012) Beslutet i korthet: kräver regelmässigt personlig inställelse för den som vill ta del av handlingar med stöd av 16 kap. 7 § . Det står i strid med reglerna i tryckfrihetsförordningen, och nämnden får kritik. Nämnden får också kritik för brister när det gäller att hjälpa den som vill ta del av handlingar att identifiera handlingarna. Slutligen kritiseras inte tillräckligt snabbt kunnat ta emot den som vill ta del av handlingar i nämndens lokaler. framförde i en anmälan klagomål mot i kommun och uppgav bl.a. följande. kontaktade hon överförmyndarnämnden per telefon eftersom hon önskade ta del av handlingar rörande ställföreträdarskapet för sin syster, . Hon fick då till svar att hon kunde komma till överförmyndarnämndens kontor och titta i akten men att hon varken fick kopiera några handlingar eller ta dem med sig därifrån. Även hennes systers vårdnadshavare, , kontaktade överförmyndarnämnden och fick samma svar. akt begärdes in. Muntliga upplysningar inhämtades från , samordnare vid Överförmyndare i samverkan, Falu regionen, kommun, som uppgav i huvudsak följande. Det stämmer att P.F. ringde till överförmyndarnämnden och önskade ta del av handlingar ur sin systers akt. kunde dock inte specificera vilka handlingar som hon önskade ta del av, mer än att det var fråga om ett arvodesbeslut. erbjöds att boka in en besökstid för att på så sätt kunna ta del av handlingarna på plats. återkom dock aldrig för tidsbokning. På rekommendation av kommunens jurist får den som önskar ta del av sådana handlingar som de nu aktuella endast ta del av dessa på plats efter tidsbokning och kopior lämnas inte ut. Ärendet remitterades till överförmyndarnämnden som anmodades att yttra sig över vad som framförts i anmälan. Yttrandet skulle innehålla en redogörelse för hanteringen av framställningarna att få tillgång till handlingarna och nämndens bedömning av hanteringen. Vidare skulle yttrandet innehålla en redogörelse för nämndens rutiner när någon vill ta del av handlingar och en bedömning av dessa rutiners förenlighet med gällande rätt. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 beslutade att anta överförmyndarchefens, , förslag till yttrande som sitt eget. Redogörelse för hanteringen av framställningarna att få tillgång till handlingarna Det stämmer att P.F. tog kontakt med oss 7. Vid samtalet uppgav P.F. att hon ville ha ut kopior av handlingar i akten men preciserade inte vilka handlingar som hon önskade få ut. För att klargöra detta erbjöds P.F. Vi sade också till P.F. att vi inte brukar kopiera handlingar rakt av och skicka utan att vi brukar erbjuda en besökstid där de anhöriga, efter att ha legitimerat sig, får titta i akten. Vi uppfattade det som om P.F. accepterade detta förfaringssätt och erbjudandet om besökstid. sa att hon inte hade något schema tillgängligt och att hon skulle höra av sig med besked om tid som passade. Hon hörde dock inte av sig igen. Hans samtal kom till samma handläggare som tidigare talat med P.F. S.K. hade en del frågor rörande det tidigare godmanskapet för M.H. och då främst gällande varför god man inte förordnades enligt deras förslag. Han hade också frågor kring arvodet och varför det var så högt. S.K. frågade om det fanns några fakturor från gode mannen. Handläggaren (som inte var den som tidigare handlagt ärendet om godmanskap) informerade S.K. om att han kunde boka tid här för att få titta i akten och få sina frågor besvarade. Handläggaren uppfattade det som att S.K. skulle återkomma om detta men han hörde inte av sig igen. Enligt vår bedömning hanterade vi framställningarna korrekt. Framställningarna var alltför vaga för att vi skulle kunna bedöma vilka handlingar P.F. och S.K. önskade få del av. Vi uppfattade det som att de inte kunde precisera detta eventuellt beroende på att de inte visste vilka handlingar som fanns i akten. Det bästa föreföll att erbjuda besökstid. Vid besöket skulle de kunna få del av hela innehållet i akten efter att ha legitimerat sig. De skulle också få möjlighet att ställa frågor och få dessa besvarade. Den handläggare som tog emot samtalen hade inte handlagt ärendet tidigare så att erbjuda en besökstid hos en annan handläggare som var insatt i ärendet bedömde vi skulle vara det bästa. erbjöds besökstid inom som hon verkade kunna acceptera. S.K. skulle höra av sig om tid. Vi uppfattade det som om båda accepterade förslaget om att komma hit och få titta i akten. När de sedan inte hörde av sig mer drog vi slutsatsen att de hade släppt det hela. Någon prövning av frågan och eventuella beslut om att ge ut kopior eller inte blev aldrig aktuellt dels eftersom de inte preciserade vilka handlingar de i så fall önskade få ut och dels att vi uppfattade det som att de accepterade att komma och titta i akten. Redogörelse för nämndens hantering när någon vill ha del av handlingar Vi följer upprättad Rutin för utlämnande av handling, fastställd 2011- 07-05 av chefen för nämndsekretariatet [bilagan här utelämnad, JO:s anmärkning].