frsrdg · H104JO1 · 2013-11-13 00:00:00 — Två tjänstemän vid en socialförvaltning gjorde ett hembesök i ett s.k. barnavårdsärende; fråga om de mot moderns vilja fick fotografera i bostaden för att dokumentera förhållandena i hemmet (Dnr 4034-2011) Beslutet i korthet: Under ett hembesök efter en anmälan om oro för barn fotograferade i bostaden mot bostadsinnehavarens vilja. De tagna fotografierna användes som underlag för sociala nämnden och förvaltningsrätten inför beslutet att barnen skulle omhändertas för vård. Det finns inte någon bestämmelse som ger rätt att mot den enskildes vilja dokumentera sina iakttagelser med fotografier. Tjänstemännen har visat en flagrant brist på respekt för den enskildes integritet och rätt att bestämma i sitt eget hem. Handläggningen förtjänar allvarlig kritik. I en anmälan till JO klagade . Hon var bl.a. missnöjd med att det vid ett hembesök hade öppnats dörrar till olika rum och med att det mot hennes vilja hade fotograferats i hennes hem. Handlingar i ärendet inhämtades från vård- och omsorgsförvaltningen i . i anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande över vad som anförts i anmälan om fotografering av A.J:s bostad. I remissvaret anfördes följande. har i en anmälan till JO framfört klagomål mot i avseende handläggningen av ärenden rörande hennes barn. I anmälan anförde hon bl.a. att socialtjänstemännen i samband med det omedelbara omhändertagandet om barnen med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, fotograferat i hennes bostad mot hennes vilja. Under den relativt korta tid som A. och hennes barn varit bosatta i har ett flertal anmälningar inkommit rörande oro för barnens situation. Utredningar rörande barnen avslutades så sent som . Oron för barnen har gällt bristande omvårdnad, då bland annat skolan gjort anmälan, då det brustit kring barnens hygien. A. har inte velat släppa 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 in handläggarna i hemmet och hon har nekat till att ta emot den hjälp och det stöd som erbjudits. Då hyresvärden tog kontakt med på grund av oro för hur hemsituationen för barnen var bestämde handläggarna sig för att göra ett gemensamt hembesök hos familjen tillsammans med hyresvärden. A. ville inte släppa in dem i huset. Handläggarna sa att de behövde få komma in för att se hur barnen hade det. gav A. med sig och släppte in handläggarna tillsammans med hyresvärden. Handläggarna bad sedan hyresvärden att gå då det uppstod ganska högljudda diskussioner med hyresvärden. Handläggarna kunde konstatera att förhållandena i hemmet var sådana att man ansåg att barnens situation och A:s förmåga att tillgodose deras behov måste utredas. Man gjorde även bedömningen att hemmet var en sådan sanitär olägenhet så att barnen inte kunde få stanna kvar där då fanns påtaglig risk för att deras hälsa skulle skadas. A. nekade till att låta barnen placeras tillsammans med henne på frivillig väg. Handläggarna avstod från att gå upp på övervåningen i huset då man ej ville snoka. De gjorde bedömningen att det man såg på nedervåningen var tillräckligt för att de skulle göra en korrekt bedömning. Handläggarna önskade kunna beskriva förhållandena i hemmet för såväl nämnden som för förvaltningsrätten varför man ville fotografera i hemmet. A. och äldsta dottern . motsatte sig detta med motiveringen att de var rädda för att bilderna skulle komma att läggas ut på nätet. Handläggarna valde att ändå dokumentera med hjälp av kameran i mobiltelefonen. Handläggarna rapporterade ärendet till förvaltningschefen då de var tillbaka på kontoret då de var medvetna om att bilderna togs mot A:s vilja. Förvaltningschefen gjorde bedömningen att ärendet ej behövdes utredas vidare. har aldrig haft för avsikt att göra någon husrannsakan hos A.J. Däremot behövde man få göra en bedömning av barnens förhållanden då man fått ta emot flera anmälningar om oro för hur barnen hade det. Det visade sig också att oron var befogad och att fotona hjälpte handläggarna att beskriva situationen för nämnden och förvaltningsrätten. Vår avsikt är att ge barnen god omvårdnad och bra möjligheter att utvecklas samt att stötta föräldrarna för att kunna finnas för barnen , och . yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Efter ett flertal anmälningar till socialförvaltningen om oro för A.J:s barn gjorde tjänstemän från förvaltningen ett hembesök hos henne. Efter viss diskussion tillät A.J. tjänstemännen att komma in i bostaden. Enligt remissvaret ansåg tjänstemännen att hemmet var en sådan sanitär olägenhet så att barnen inte kunde få stanna kvar där. För att dokumentera sina iakttagelser ville tjänstemännen ta fotografier i bostaden. lämnade dock inte något samtycke till detta. Mot A.J:s uttryckliga vilja tog tjänstemännen likväl ett antal fotografier. Min granskning är inriktad på om de hade rätt att fotografera i hemmet mot A.J:s vilja. 2 013 /1 4:J O1 Vid bedömningen av tjänstemännens agerande kan till en början konstateras att företrädare för inte utan vidare kan begära tillträde till en persons bostad. Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen fordras det stöd i lag för att en myndighet ska kunna genomföra en husrannsakan eller liknande undersökning av någons bostad. Någon bestämmelse som ger socialnämnden en sådan rätt finns inte. För att verkställa ett beslut om omhändertagande eller beslut om vård med stöd av LVU kan socialnämnden däremot begära handräckning av polis. Därvid kan polisen, med tvång om det är nödvändigt, bereda sig tillträde för att omhänderta barnet (43 § 2 LVU). ska också lämna biträde för att bereda en läkare tillträde till den unges hem för att kunna genomföra en läkarundersökning. För att socialnämnden i andra fall ska få komma in i en enskilds hem fordras i princip att den enskilde har lämnat sitt samtycke (jfr bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2011/12 s. 377 om s.k. hembesök inom ramen för en utredning om rätt till försörjningsstöd). Enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, (i dess nuvarande lydelse) ska socialnämnden utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan, anmälan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Enligt 11 kap. 2 § SoL får socialnämnden, vid en utredning av om nämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs för bedömningen av behovet av insatser. Utredningen ska bedrivas så att inte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Utredningen ska inte göras mer omfattande än vad som är motiverat av omständigheterna i ärendet. Tjänstemännen vistades i detta fall i A.J:s hem med hennes samtycke. Syftet med hembesöket var enligt remissvaret att göra en bedömning av barnens förhållanden då man fått ta emot flera anmälningar om oro för hur barnen hade det. Det framgår inte av utredningen i ärendet om socialförvaltningen redan före hembesöket hade beslutat att inleda utredning enligt 11 kap. 1 § SoL eller om det beslutet fattades på grund av de iakttagelser som tjänstemännen gjorde. Oavsett när beslutet fattades hade tjänstemännen vid besöket att beakta portalstadgandet i 1 kap. 1 § SoL om att verksamhet ska bygga på respekt för människors självbestämmanderätt och integritet. handläggning av ärenden som rör enskilda ska enligt 11 kap. 5 § första stycket SoL dokumenteras. Dokumentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse. Av 11 kap. 6 § SoL, som motsvarar 52 § i 1980-års socialtjänstlag (1980:620), framgår att dokumentationen ska utformas med respekt för den enskildes integritet. I förarbetena till 52 § socialtjänstlag anfördes bl.a. följande (prop. 1996/97:124 s. 182). Anteckningar som görs skall bygga på respekt för den enskildes integritet. Härmed förstås bl.a. att den enskilde skall behandlas med aktning. Ut- gångspunkten är således att uppgifterna i dokumentationen skall vila på ett korrekt underlag och inte vara av nedsättande eller kränkande karaktär. Återhållsamhet bör iakttas när det gäller uppgifter om den enskildes privatliv, om inte uppgifterna är nödvändiga för bedömningen i ärendet. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 I detta sammanhang kan hänvisas även till 4 kap. 4 § SOSFS 2006:5. Där anges att handlingar som upprättas inom och som rör enskildas personliga förhållanden inte får innehålla ovidkommande värdeomdömen av allmänt nedsättande eller kränkande karaktär. Det ligger i sakens natur att dokumentationen av förhållandena i A.J:s bostad var känslig. Eftersom iakttagelserna låg till grund för beslutet att omhänderta barnen var det emellertid ofrånkomligt att tjänstemännens uppfattning om förhållandena i bostaden dokumenterades. Någon uttrycklig bestämmelse som ger rätt att dokumentera iakttagelserna med fotografier finns inte. De allmänna bestämmelserna om socialnämndens skyldighet att dokumentera faktiska omständigheter av betydelse kan enligt min mening inte heller anses ge en sådan rätt. Det innebär att tjänstemännen även i detta skede hade att respektera A.J:s självbestämmanderätt och integritet. På fråga förklarade . att hon motsatte sig att tjänstemännen skulle fotografera i bostaden. Genom att ta fotografier mot hennes uttryckliga vilja har tjänstemännen visat en flagrant brist på respekt för A.J:s integritet och rätt att bestämma i sitt eget hem. Handläggningen förtjänar allvarlig kritik. har framfört i övrigt föranleder inte något uttalande från min sida. Frågan om fotografering torde vara av visst allmänt intresse när det gäller verksamhet. Jag sänder därför en kopia av detta beslut till 2 013 /1 4:J O1 Hembesök inom ramen för en utredning om rätt till försörjningsstöd; fråga om den enskilde fick tillräckligt utrymme för att ta ställning till önskemålet om hembesök (Dnr 2737-2011) Beslutet i korthet: För att ska kunna genomföra hembesök inom ramen för en utredning om rätt till ekonomiskt bistånd krävs att den enskilde samtycker till hembesöket. Frivilligheten måste vara reell, och bör diskutera saken med den enskilde så att denne får möjlighet att ta ställning till om han eller hon vill acceptera det intrång i hans eller hennes integritet som ett hembesök otvivelaktigt utgör. Utrymmet för att göra s.k. oanmälda hembesök är mycket begränsat och sådana besök bör kunna godtas endast i undantagsfall, t.ex. om befarar att det föreligger en nödsituation. Handläggare vid stadsdelsförvaltning önskade genomföra ett hembesök med kort varsel, i direkt anslutning till den enskildes besök på , samt uppmanade den enskilde att inte nämna att hennes boende skulle utredas när hon före hembesöket skulle ringa ett telefonsamtal. Det framstår som om förvaltningen, i vart fall , eftersträvade samma effekt som av ett oanmält hembesök. Förvaltningens agerande står i strid med de principer som verksamhet bygger på. Förvaltningen kritiseras för sitt agerande. framförde i en anmälan till JO klagomål mot i angående bemötandet från befattningshavare i samband med handläggningen av ett ärende om ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453). anförde huvudsakligen följande. När hon var på ett planerat möte hos sin handläggare på sa handläggaren plötsligt att de skulle göra ett hembesök hos henne. Hon ifrågasatte varför hon inte hade fått reda på det tidigare, upplyste om att hon hade bestämt träff med några vänner och att det därför inte passade med hembesök. Handläggaren sa att det var direktören som hade beslutat om hembesöket, och om det inte genomfördes på en gång så skulle hon inte få något bistånd. Hon accepterade då att hembesöket skulle göras men bad att först få ringa till sina vänner. Handläggaren sa först att hon inte fick använda telefonen men medgav sedan att hon ringde medan handläggaren lyssnade samt sa att hon inte fick säga att hembesöket skulle äga rum. När hon ville gå på toaletten tvingades hon att lämna ifrån sig sin mobiltelefon. Innan hembesöket nekades hon av handläggarna att vila, trots att hon var trött och bad om att få vila. På vägen till hennes bostad stressade de två handläggarna henne att gå fort trots att hon av medicinska skäl behövde ta det lugnt. Handläggarna betedde sig också otrevligt under själva hembesöket och gick igenom allt i lägenheten. Till anmälan var vissa handlingar fogade. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Inledningsvis hämtade JO in vissa handlingar i ärendet från förvaltningen. anmodades därefter att göra en utredning och yttra sig över vad som anförts i S.J:s anmälan. Nämnden gav in ett yttrande av följande lydelse (bilagorna har här uteslutits). hade tid för nybesök hos utredande socialsekreterare på en av försörjningsstödsenheterna inom stadsdelsförvaltning , då hennes introduktionsperiod och introduktionsersättning hade upphört på flyktingenheten inom samma förvaltning. I besöket deltog också en arabisk tolk. informerade socialsekreteraren om att hon hyr en lägenhet om tre rum och kök i andra hand. I samband med att utredande socialsekreterare gick igenom blanketten "Bekräftelse på mottagen information" uppgav S.J. att hon är gift inom islam samt att hon är gravid. Hon uppgav också att hade vägrat registrera henne som gift med hänvisning till beslutet från om mannens utvisning till . kunde inte uppge mannens vistelseort, men berättade att han brukar besöka henne . Utredande socialsekreterare informerade S.J. om att hon är skyldig att meddela ändrade förhållanden och då även om hon registreras som gift. uppgav att det är uteslutet att hon kommer att registreras som gift. Utredande socialsekreterare diskuterade ärendet med biträdande enhetschef och beslut togs om att socialsekreteraren skulle göra ett hembesök hos S.J. för att klarlägga om S.J. levde i hushållsgemenskap med någon annan person eller om hon bodde själv. Detta då denna uppgift inte kunde inhämtas på något annat sätt. informerades per telefon om en besökstid hos socialsekreteraren till . blev också ombedd att ta med makens utvisningsbeslut, hans slutskattsedel och en kopia på hans deklaration till besöket. Syftet med besöket var att diskutera om socialsekreteraren fick komma på ett hembesök hos S.J. kom till det bokade besöket. I besöket deltog också ansvarig ekonomihandläggare. tillfrågades om socialsekreteraren tillsammans med ekonomihandläggaren omgående fick göra ett hembesök hos henne för att utreda boendet. Hon informerades om sin rätt att tacka nej till ett hembesök. Utredarna hänvisade inte till direktören, eller meddelade S.J. om att hennes ansökan om ekonomiskt bistånd skulle avslås om hon inte medverkade till hembesöket. gav sitt samtycke till ett hembesök, men först måste hon vila , då hon hade promenerat till besöket och var trött. Socialsekreteraren informerade S.J. om möjligheten att åka kommunalt till hennes bostad och att stadsdelsförvaltningen skulle stå för kostnaden. uppgav att hon var bjuden på en fest i och att hon skulle promenera dit. Utredande socialsekreterare informerade S.J. om att hembesöket inte skulle ta mer än 5–. gav åter igen sitt samtycke till ett hembesök, men uppgav att hon först måste kontakta sin för att meddela att hon eventuellt skulle bli försenad till festen. Socialsekreteraren informerade S.J. om att det gick bra, men att hon inte skulle tala om för väninnan att hennes boende skulle utredas. Detta med hänvisning till syftet med hembesöket. Innan besöket avslutades på stadsdelsförvaltningen uppgav S.J. att hon behövde uppsöka toaletten och lämnade sin mobil till utredarna. Utredarna uppgav att det inte behövdes och frågade varför hon ville lämna ifrån sig telefonen. uppgav att det kändes bättre för henne om hon fick göra det. 2 013 /1 4:J O1 På väg till S.J:s bostad kommenterade inte utredarna att hon gick långsamt och var inte heller sura på henne. Framme vid S.J:s bostad konstaterade tjänstemännen att hennes namn stod på ytterdörren. Utanför dörren stod två herrcyklar uppställda. uppgav att cyklarna tillhörde hennes bror. Hon tillfrågades om brodern bor med henne, eftersom han har sina två cyklar parkerade utanför hennes ytterdörr. uppgav att hon bor själv i lägenheten. Hon tog fram sina nycklar för att öppna dörren och ringde på dörrklockan. Därefter öppnade hon dörren och bad tjänstemännen att komma in i lägenheten. Inne i lägenheten konstaterade dessa att det fanns herrkläder i hallen. I köket uppmärksammades att det stod vatten på spisen och kokade, vilket S.J. Hon stängde av spisen och uppgav att hon ibland glömmer att stänga av spisen. På matbordet stod ett varmt glas te och bredvid glaset låg en mobiltelefon. hällde direkt ut teet i vasken. I lägenheten fanns också två stängda dörrar. öppnade den ena dörren som ledde till ett klädförråd. Den andra dörren ledde till ett badrum. I förrådet hängde både dam- och herrplagg. uppgav att herrplaggen tillhör familjen som har förstahandskontraktet. Enligt tidigare uppgift till förvaltningen hyrs lägenheten ut möblerad. Under hembesöket tillfrågades S.J. om makens sysselsättning och hur han försörjer sig. Hon uppgav att maken arbetar som städare och att han pendlar mellan och . Hon uppgav även att hon inte har kännedom om hans inkomster. Efter ovanstående hembesök avslogs S.J:s ansökan om ekonomiskt bistånd för maj månad med följande motivering: Ansökan om försörjningsstöd för maj månad avslås på följande grund. bor inte ensam i lägenheten. Det förefaller för som om paret lever under äktenskapsliknande former då de nu väntar barn tillsammans och ska bådas inkomster och tillgångar redovisas och beaktas vid bedömningen av deras rätt till försörjningsstöd, (se bilaga 2, sid. 14). överklagade avslagsbeslutet och inkom med en överklagan. I överklagan uppger S.J. att hon är formellt ogift, men att hon är gift inom islam. Överklagan skickades vidare till förvaltningsrätten för prövning, men något domslut har ännu inte meddelats. gjordes en kontroll i folkbokföringsregistret av utredande socialsekreterare och det framkom att S.J. är registrerad som gift . har uttalat att socialnämnden i vissa ärenden kan ha ett befogat intresse av att göra ett hembesök för att bedöma fortsättningarna för ekonomiskt bistånd. Det kan till exempel gälla frågan om en person bor på uppgiven adress eller om personen är sammanboende eller inte. Enligt artikel 8 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Denna rättighet får inte inskränkas av det allmänna annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till vissa närmare angivna ändamål. En grundläggande förutsättning för att socialnämnden ska få göra ett hembesök som ett led i utredningen av ett ärende om bistånd är således att den enskilde samtycker till besöket. Förvaltningen har regler för hur ett hembesök ska ske för att inte kränka den sökandes självbestämmande och integritet, enligt l kap. l § socialtjänstlagen. Den sökande kallas till ett personligt besök på förvaltningen och tillfrågas om utredande socialsekreterare får göra ett hembesök i anslutning till besöket på förvaltningen samt informeras om orsaken till besöket. Om den sökande inte samtycker till ett hembesök ska det respekteras av socialsekreteraren. Oanmälda hembesök sker endast om det har framkommit misstanke om att någon far illa. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. l § socialtjänstlagen rätt till bistånd av försörjning och för sin livsföring i övrigt. Förvaltningen beklagar att S.J. har upplevt att hon inte blev bemött på ett respektfullt sätt, både i samband med hennes besök på stadsdelsförvaltningen och därefter vid ett hembesök . Det rådde dock oklarheter kring S.J:s civilstånd och om hennes behov kunde tillgodoses på annat sätt än genom försörjningsstöd, då hon i samband med sitt besök hos utredande socialsekreterare uppgett att hon är gift inom islam. Det var också oklart var maken hade sin bostadsadress. Förvaltningens bedömning är därför att det fanns skäl för att genomföra ett hembesök hos S.J. för att fastställa om förutsättningarna för bistånd var uppfyllda. Som redovisats framkom vid en senare kontroll med folkbokföringsregistret att S.J. är registrerad som gift. Med hänvisning till de tveksamheter som framkom under hembesöket, som att det stod två herrcyklar uppställda utanför ytterdörren, att det stod vatten på spisen och kokade samt att det stod ett glas varmt te på matbordet, gjordes bedömningen att S.J. inte bodde själv i lägenheten. Ovanstående omständigheter bidrog till att S.J:s ansökan om ekonomiskt bistånd för maj månad avslogs. Utredande socialsekreterare har uppgett att hon är väl medveten om att ett hembesök ska ske i samtycke med den enskilde. Hennes bedömning är att hembesöket genomfördes med respekt för S.J:s självbestämmande och integritet. Socialsekreteraren har också uppgett att hon och ekonomihandläggaren inte öppnade några skåp eller stängda dörrar under hembesöket. tog själv initiativ till att öppna de stängda dörrarna till klädkammaren och badrummet. Socialsekreteraren har också uppgett att S.J:s önskan om att få vila i samband med hennes besök på stadsdelsförvaltningen respekterades och S.J. informerades om möjligheten att åka kommunalt till bostaden. Utredande socialsekreterare hade kännedom om S.J:s hälsotillstånd genom det läkarintyg hon inkommit med, men inte att hon tidigare hade fått missfall. Socialsekreterarens beskrivning av händelseförloppet i samband med S.J:s besök på stadsdelsförvaltningen och därefter det åtföljande hembesöket som gjordes skiljer sig åt från den beskrivning som framgår i S.J:s anmälan till JO. Det är förvaltningens intentioner att ett hembesök alltid ska ske med respekt för den sökandes självbestämmande och integritet och att det måste vara klart uttalat att den sökande har gett sitt samtycke till hembesöket. JO gav S.J. tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. JO har i flera ärenden behandlat frågor som rör förutsättningarna för att göra s.k. hembesök inom ramen för en utredning om rätt till försörjningsstöd (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2011/12 s. 377 och 2011/12 s. 392 samt JO:s beslut , dnr 1209-2011). Av JO:s uttalanden i nämnda beslut framgår bl.a. följande. – dess förvaltning och tjänstemän – kan i vissa ärenden ha ett befogat intresse av att få göra besök i en biståndssökandes bostad för att kunna bilda sig en uppfattning om vilka hjälpbehov som föreligger och i vad mån den enskilde har rätt till bistånd från socialnämnden. Det kan t.ex. vara svårt för beslutsfattaren att avgöra om den biståndssökande verkligen bor på en uppgiven adress 2 013 /1 4:J O1 eller om han eller hon är sammanboende med annan. Den enskilde kan också sakna möjlighet att ta fram egentlig bevisning, som stöder de uppgifter han eller hon lämnat om sina förhållanden och sitt stödbehov. Ett verksamt sätt att få klarhet i fråga om de faktiska förhållandena kan uppenbarligen vara att tjänstemän vid socialnämndens förvaltning gör iakttagelser i samband med ett hembesök. Hembesök är dock ett utredningsmedel som inte får tillgripas utan vidare och som måste hanteras med stor försiktighet. Det kan aldrig bli fråga om att enskildes vilja bereder sig tillträde till dennes bostad. Ett sådant intrång kan nämligen strida mot regeringsformens och bestämmelser om grundläggande fri- och rättigheter. Ett hembesök får således inte vara påtvingat utan måste äga rum med den enskildes samtycke. Det bör understrykas att frivilligheten måste vara reell. Grundlagsskyddet får inte kringgås genom att myndigheten genom ett hotfullt uppträdande eller genom antydningar om att den enskilde är tvungen att öppna sitt hem för ett besök förmår vederbörande att hörsamma en sådan begäran. När det gäller s.k. oanmälda hembesök uttalade JO i beslut (JO:s ämbetsberättelse 2011/12 s. 392) bl.a. följande. Principerna om självbestämmanderätt och integritet är grundläggande för verksamhet.