frsrdg · H104JO1 · 2013-11-13 00:00:00 — Av den utredning som socialsekreteraren upprättade i anledning av ansökan framgick ursprungligen att NN blivit utsatt för en våldtäkt och att hon använt droger när hon var 13–. Enligt nämnden fördes dessa två uppgifter in från tidigare ärenden rörande NN. Såvitt framkommit fick NN under utredningens gång inte veta att uppgifterna hade tillförts nu aktuellt ärende. Uppgifterna om våldtäkten och NN:s tidigare bruk av droger, som låg långt tillbaka i tiden, kan inte ha haft någon relevans för ställningstagandet till den aktuella biståndsansökan. Uppgifterna, som särskilt i fråga om en våldtäkt är av mycket känslig karaktär, borde därför inte ha redovisats i biståndsutredningen. Enligt min mening har socialsekreteraren brustit i omdöme när hon valde att ta med uppgifterna. Till detta kommer att det, som nämnden anfört, var fel att på sätt som här skett ta in material från tidigare utredningar i ett nytt ärende utan att detta diskuterades med NN. Socialsekreteraren förtjänar kritik för nu berörda brister i handläggningen. Beslutet att på NN:s begäran ta bort uppgiften om våldtäkt ur utredningen NN kontaktade förvaltningen och var kritisk till att uppgiften om våldtäkt tagits in i utredningen. Förvaltningen ändrade då utredningen och tog bort uppgiften. Den färdigställda utredningen utgjorde en allmän handling. En sådan handling kan inte utan vidare ändras eller förstöras. Det som har tagits bort ur utredningen är en personuppgift som behandlats av nämnden i ärendet om bistånd. Frågan om en sådan uppgift kan tas bort beror på om myndigheten 2 013 /1 4:J O1 har behandlat den i enlighet med de bestämmelser som finns om behandling av personuppgifter inom . I personuppgiftslagen (1998:204), PuL, finns bestämmelser som har till syfte att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks när personuppgifter behandlas. Om det i annan lag eller i en förordning finns bestämmelser som avviker från PuL ska de bestämmelserna tillämpas i stället (2 § PuL). För finns sådana avvikande bestämmelser i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom och i förordningen (2001:637) om behandling av personuppgifter inom . När det i dessa två författningar saknas avvikande bestämmelser tillämpas alltså reglerna i PuL. Av 12 § första stycket 1 i nämnda förordning följer att får behandla personuppgifter vid handläggningen av ärenden om bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453). När sådan behandling äger rum ska bl.a. de grundläggande kraven på behandling av personuppgifter som följer av 9 § första stycket a–i PuL beaktas. De personuppgifter som behandlas ska således vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen (e), och fler personuppgifter ska inte behandlas än som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (f). Enligt 28 § PuL (jfr 9 § lagen om behandling av personuppgifter inom ) är den personuppgiftsansvarige, i detta fall nämnden (jfr 11 § förordningen om behandling av personuppgifter inom ), skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med PuL. Uppgiften att NN blivit utsatt för en våldtäkt har, som jag redan framhållit, saknat relevans för prövningen av den aktuella ansökan om ekonomiskt bistånd. I enlighet med detta ligger det nära till hands att anse att uppgiften inte behandlades i överensstämmelse med lagen om behandling av personuppgifter inom när den redovisades i biståndsutredningen. Det finns därför inte skäl för mig att uttala någon kritik i anledning av att uppgiften på NN:s begäran utplånades, dvs. togs bort ur utredningen. Uppgiften om våldtäkten togs bort efter att socialsekreteraren vänt sig till en enhetschef vid förvaltningen. I remissvaret anges inte tydligt vem som fattade beslut om rättelsen. Jag har inte funnit skäl att närmare undersöka om det var nämnden eller någon tjänsteman som med stöd av delegation fattade beslutet. Det kan dock finnas skäl för nämnden att för egen del undersöka saken. Vad som i övrigt har framkommit föranleder inte något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som har uttalats ovan. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Kritik mot en tjänsteman för att hon gjorde en s.k. orosanmälan i tjänsten trots att den rörde privata förhållanden (Dnr 361-2012) Beslutet i korthet: En befattningshavare vid förvaltningen för lärande och arbete i kommun gjorde en s.k. orosanmälan avseende sina brorsbarn till en annan kommun. Befattningshavaren angav i anmälan att hon gjorde den i sin egenskap av tjänsteman. Anmälan var skriven på kommunens brevpapper och undertecknad med befattningshavarens tjänstetitel. Befattningshavaren får kritik för att hon gjorde anmälan i tjänsten trots att hon fått kännedom om förhållandena kring brorsbarnen i sin egenskap av privatperson och således inte genom förvaltningens verksamhet. . framförde i en anmälan till JO klagomål mot en befattningshavare vid i kommun avseende missbruk av tjänstetitel. Hon anförde huvudsakligen följande. Hon hade en pågående tvist med pappan till sina barn. , tf. enhetschef vid enheten för försörjningsstöd och missbruk i kommun, är syster till barnens pappa. sände , i sin egenskap av tjänsteman, en orosanmälan till stadsdelsförvaltningen Enskede- i avseende barn trots att ärendet rörde ett för privat ärende. Anmälan var skriven på kommuns brevpapper och undertecknad med namn och tjänstetitel. Vid ett telefonsamtal med chef uppgav denne att kommunen inte hade någon erinran mot att anmälan gjorts av i hennes roll som tjänsteman. Till anmälan till JO fogades den aktuella orosanmälan. JO begärde att i kommun skulle göra en utredning och yttra sig över vad som anförts i anmälan. Nämnden gav in ett yttrande med följande lydelse. konstaterar att fel är begångna i hanteringen av en anmälan gällande misstanke om att barn far illa. Gällande anmälan om barn som far illa instämmer vi med kritik. Anmälan skulle inte ha gjorts som tjänsteman i kommun och således heller inte skrivits på kommunens brevpapper. och telefonsamtal har refererats och gällande det så konstateras det från nämndens sida att . fått felaktiga uppgifter, då anmälan inte skulle ha hanterats i tjänsten på kommun. beklagar det inträffade och ser allvarligt på det. Åtgärder är vidtagna med berörd personal och vi har utvecklat våra handläggningsrutiner. . kommenterade remissvaret. 2 013 /1 4:J O1 I ett beslut anförde JO följande. gjorde en anmälan till i angående oro för sina brorsbarn. angav i anmälan att hon gjorde den i sin egenskap av tjänsteman. Anmälan var skriven på kommunens brevpapper och undertecknad med tjänstetitel. Hon har uppenbarligen gjort anmälan i tjänsten. Jag går inte in på frågan om det fanns skäl för oro för barnen. Min utredning är inriktad på frågan om hon borde ha gjort anmälan inom ramen för sin tjänst vid enheten för försörjningsstöd och missbruk vid förvaltningen för lärande och arbete i kommun. Bestämmelser om anmälan till socialnämnden om oro för barn finns i 14 kap. socialtjänstlagen (2001:453), SoL. gjordes vissa ändringar av bestämmelserna. Ändringarna syftade inte till någon ändring i sak (prop. 2012/13:10 s. 136 f.). I det följande hänför jag mig därför till bestämmelserna i 14 kap. SoL i deras nuvarande lydelse. Myndigheter inom bl.a. och anställda hos sådana myndigheter är enligt 14 kap. 1 § SoL skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. I 14 kap. 1 c § SoL finns en uppmaning om att var och en som får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa bör anmäla detta till socialnämnden. Bestämmelsen i 14 kap. 1 c § SoL riktar sig till allmänheten och yrkesverksamma personer som inte omfattas av anmälningsplikten. Anmälningsskyldigheten enligt 14 kap. 1 § SoL är begränsad till sådant som en befattningshavare har fått kännedom om i verksamheten. Uppgifter som en befattningshavare har fått kännedom om i egenskap av privatperson omfattas endast av rekommendationen i 14 kap. 1 c § SoL (socialutskottets betänkande SoU 1979/80:44 s. 113; se även bl.a. JO 1992/93 s. 319, särskilt s. 324, dnr 1974-1990 och 2041-1990, publikation Anmälningsskyldighet om missförhållanden som rör barn, 2004, s. 10 och 29). Såvitt framkommit var barnen inte föremål för något ärende inom kommun. Inte heller var det genom förvaltningens verksamhet som hade fått kännedom om de förhållanden avseende brorsbarnen som föranledde hennes orosanmälan, utan anmälan grundade sig helt på uppgifter som hon hade fått genom sin privata relation till brodern och barnen. Det kan således konstateras att det inte var fråga om att hade någon skyldighet enligt 14 kap. 1 § SoL att göra en orosanmälan. Hon borde därför inte ha gjort anmälan i sin egenskap av tjänsteman. Om hon befarade att barnen for illa borde hon, under rådande förhållanden, ha gjort anmälan som privatperson med stöd av 14 kap. 1 c § SoL. Jag har inte anledning att anta annat än att ansåg att det fanns sakliga skäl för att göra en anmälan om oro för barnen. Det bör också noteras att hon i sin anmälan angav att hon var släkt med barnen. Hon försökte således inte dölja för stadsdelsnämnden att hon hade en privat rela- 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 tion till barnen. Jag vill emellertid framhålla vikten av att en tjänsteman agerar på ett sådant sätt att det aldrig råder någon tvekan i frågan om tjänstemannen uppträder i tjänsten eller som privatperson. Att det finns en tydlighet i detta avseende är av vikt för att upprätthålla objektiviteten inom samt enskildas förtroende för verksamhet. kan därför inte undgå kritik för sitt handlande. Jag finner inte skäl att kommentera det telefonsamtal som förevarit mellan . och chef. Jag noterar att kommunen har utvecklat sina handläggningsrutiner samt vidtagit vissa andra åtgärder med anledning av det inträffade. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats. Kritik mot en den vid bedömningen av rätten till ekonomiskt bistånd hade tillämpat beräkningsregler som stred mot socialtjänstlagen (Dnr 2515-2012) Beslutet i korthet: Enligt 4 kap. 1 a § socialtjänstlagen, som trädde i kraft , får hemmavarande barn och skolungdomar tjäna upp till ett halvt prisbasbelopp per kalenderår utan att beräkningen av familjens behov av ekonomiskt bistånd ska påverkas. Inkomster över den gränsen får beaktas vid beräkningen. i kritiseras för att lagändringen inte uppmärksammats och för att nämnden under tillämpat beräkningsregler som strider mot lagen vid bedömning av rätten till ekonomiskt bistånd. I en anmälan till JO framförde klagomål mot socialförvaltningen i för handläggningen av ett ärende om försörjningsstöd enligt socialtjänstlagen (2001:453), SoL. anförde bl.a. följande. Vid ett inbokat besök hos förvaltningen informerade sektionschefen och socialsekreteraren henne om att hennes dotter endast fick behålla av den inkomst hon tjänar ihop under en sommar. Enligt sektionschefen hade detta bestämts av omsorgsnämnden. Från hade hon fått uppgift om att en ungdom upp till får tjäna ett halvt basbelopp, dvs. , utan att försörjningsstödet påverkas. Journalanteckningar för april–avseende lånades in från förvaltningen. JO anmodade därefter i att inkomma med utredning och yttrande över vad som anförts i anmälan angående vad en ungdom får tjäna utan att det påverkar rätten till försörjningsstöd. Nämnden anförde i sitt remissvar bl.a. följande. 2 013 /1 4:J O1 har ej inlett någon utredning då frågan om barns inkomst för feriearbete endast togs upp som en fråga i mötet på . Svaret som fick var felaktigt, då det grundades på ett beslut taget i omsorgsnämnden . Efter kontakt med framkom det att ett tillägg tillkommit i Socialtjänstlagen . Hemmavarande ungdomar får tjäna ett halvt prisbasbelopp utan att det skall påverka familjens ekonomi vid bedömning av rätten till bistånd. beklagar att fick fel information vid besöket . har för avsikt att genomföra en utbildningsinsats avseende socialrätt för handläggare och chefer inom socialförvaltningen. yttrade sig över remissvaret. Under handläggningen hos JO kompletterade sin anmälan. Hon gav bl.a. in kopior av nämndens beslut , § 100, och , § 123. Föredraganden i ärendet hos JO kontaktade förvaltningschefen vid socialförvaltningen i som i telefonsamtal uppgav i huvudsak följande. De riktlinjer som nämnden beslutat när det gäller vad ungdomar får behålla av det de tjänar på sina feriearbeten har varit, och är fortfarande, styrande för handläggningen av ärenden om försörjningsstöd inom förvaltningen. Han har hört sig för bland handläggarna och fått veta att det inte varit särskilt vanligt att frågan aktualiserats, men en handläggare har uppgivit att riktlinjerna tilllämpats i ett av dennes ärenden. – När det gäller summan om så bestämdes den vid ett möte i nämnden . Av protokollet kan utläsas att det tidigare varit en summa om som angivits som övre gräns och att denna summa gällt . – För del aktualiserades aldrig någon tillämpning av riktlinjerna utan det stannade vid att information om riktlinjerna lämnades. I samband med detta uppmärksammades behovet av att se över riktlinjerna. De riktlinjer som beslutades av nämnden är de som gäller . – Han anser att det är mycket beklagligt att ändringen i socialtjänstlagen, som trädde i kraft , inte uppmärksammades av förvaltningen. Han har ingen förklaring till hur det kunnat inträffa. Positivt är dock att genom ändringen av riktlinjerna och utbildningsinsatser inom förvaltningen kommer bedömningen i denna fråga framöver att hanteras korrekt vid handläggningen av ärenden om försörjningsstöd. JO inhämtade därefter kopia av nämndens beslut § 111. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § SoL rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Rätten till bistånd är inte ovillkorlig. En förutsättning för rätt till bistånd är att den enskilde saknar förmåga att själv tillgodose behovet. Bestämmelser om beräkningen av de kostnader som den enskilde kan beviljas bistånd för finns i 4 kap. 3 § SoL och i 2 kap. 1 § socialtjänstförord- 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 ningen (2001:453). När bestämmelsen om försörjningsstöd tillkom anfördes i propositionen bl.a. följande. 1996/97:124 s. 168; jfr. 2000/01:80 s. 165). När det gäller den ekonomiska behovsprövningen finns inget hinder att liksom enligt nuvarande praxis beakta den samlade ekonomiska förmågan hos dem som lever i en hushållsgemenskap. I en hushållsgemenskap får ju alla förutsättas ha en likvärdig levnadsstandard även om det inbördes förhållandet mellan inkomsterna varierar. Detta bör gälla både i fråga om makar och sambor. trädde en ny bestämmelse i socialtjänstlagen, 4 kap. 1 a §, i kraft. Enligt den bestämmelsen ska hemmavarande barns inkomster av eget arbete och hemmavarande skolungdomars inkomster av eget arbete, om skolungdomarna är , inte beaktas vid bedömningen av rätten till bistånd. Inkomster som överstiger ett halvt prisbasbelopp per kalenderår enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring får dock beaktas. Vid tillkomsten av bestämmelsen anfördes bl.a. följande (prop. 2007/08:1 utg.omr. 9 s. 145 f.). Det är av stor vikt att ungdomar tidigt får kontakt med arbetslivet, även . Eftersom ekonomiskt bistånd enligt SoL utgör samhällets yttersta skyddsnät och är avsett att vara ett stöd vid tillfälliga ekonomiska svårigheter, är den principiella utgångspunkten att alla inkomster ska avräknas i sin helhet innan man gör bedömningen om det finns ett biståndsbehov. Det innebär att ekonomiska bistånd har 100- procentiga marginaleffekter, vilket medför att det inte alltid lönar sig ekonomiskt för den enskilde att gå från bidrag till arbete. Regeringen menar att det därför finns farhågor för att motivationen för att ta t.ex. ett feriearbete kan minska om den unges arbetsinkomster reducerar familjens rätt till ekonomiskt bistånd. I ett beslut anförde JO följande. Av utredningen i ärendet framgår att upplysts om att hennes dotter fick tjäna högst utan att försörjningsstöd skulle påverkas. I sitt remissvar har nämnden anfört att detta besked var felaktigt då det byggde på ett beslut av omsorgsnämnden . Enligt 4 § första stycket förvaltningslagen (1986:223) ska varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Det ligger i sakens natur att de uppgifter som en myndighet lämnar ska vara korrekta. Att en myndighet lämnar felaktiga uppgifter utgör en risk för att en enskild lider en rättsförlust. Det är därför inte acceptabelt att fick ett uppenbart felaktigt svar rörande beräkningen av försörjningsstöd. Såvitt kommit fram i ärendet fick felaktiga upplysningar därför att tjänstemannen utgick från ett beslut om riktlinjer som nämnden hade fattat 2005. har inkommit med protokollsutdrag från omsorgsnämndens sammanträden och . JO har vidare tagit del av protokollsutdrag från nämndens sammanträde . 2 013 /1 4:J O1 protokollsutdrag kan utläsas att förvaltningen har haft interna riktlinjer vid beräkning av försörjningsstöd för åren 2005–2008 som innebär att ungdomar mellan som omfattas av familjens framställan om försörjningsstöd tillåtits att tjäna på feriearbete utan att detta beaktats vid beräkningen av försörjningsstödet för familjen. –2012 har beloppet varit . Dessa riktlinjer har också varit styrande för handläggningen av ärenden inom förvaltningen. Det finns ett visst utrymme för en socialnämnd att fatta beslut om vissa preciseringar och utfyllnader beträffande socialtjänstlagens tillämpning inom en kommun. Nämnden kan dock utfärda sådana riktlinjer endast i frågor som inte regleras i socialtjänstlagen eller en annan författning. Sådana beslut ska givetvis stå i god överensstämmelse med lagens innehåll, föreskrifter och rättspraxis. var det möjligt för kommunerna att göra olika bedömningar när det gällde hur stora inkomster från eget arbete en underårig skulle tillåtas ha utan att detta påverkade föräldrarnas rätt till ekonomiskt bistånd. Genom den ovan nämnda bestämmelsen i 1 a § SoL infördes en undre gräns om ett halvt prisbasbelopp för sådana inkomster. Det är däremot fortfarande möjligt för kommunerna att tillåta att ungdomar har högre inkomster utan att det påverkar biståndet. Jag kan således konstatera att det inte har varit tillåtet för en kommun att begränsa vad en hemmavarande skolungdom får tjäna, utan att det påverkar familjens försörjningsstöd, till mindre än ett halvt prisbasbelopp (). Av protokollsutdraget från omsorgsnämndens sammanträde framgår att nämnden beslutade att ungdom upp till som omfattas av familjens framställan får bibehålla hela summan av feriearbete, dock högst , utan att detta påverkar familjens försörjningsstöd. Detta beslut ersatte ett liknande beslut av nämnden från , som i sin tur ersatte det ovannämnda beslutet . beslut från är inte tidsbegränsat. Det finns därför anledning att erinra om att ett halvt prisbasbelopp är . vill jag för egen del rent allmänt ifrågasätta värdet av att nämnden beslutar riktlinjer som rör frågor som uttryckligen regleras i socialtjänstlagen. Det är svårt att dra någon annan slutsats av utredningen i ärendet än att ingen befattningshavare i nämnden eller dess förvaltning uppmärksammade ändringen i socialtjänstlagen. Att ingen skulle ha gjort detta fram förefaller närmast obegripligt, inte minst mot bakgrund av att de interna riktlinjerna behandlades i nämnden , dvs. efter det att lagändringen trätt i kraft. Det är anmärkningsvärt att en kommun under tillämpat en beräkningsregel som strider mot en tydligt formulerad, indispositiv lagbestämmelse, särskilt som det är fråga om den centrala lagstiftningen på det aktuella området. Det finns anledning att se allvarligt på de brister som har kommit fram i ärendet. Jag finner därför skäl att sända en kopia av beslutet till , regionala tillsynsenheten mitt, för kännedom. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Vad som i övrigt har framkommit ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats. Kritik mot en den hade interna riktlinjer för bistånd till hyra som inte stod i överensstämmelse med gällande rätt (Dnr 4297-2011) Beslutet i korthet: I ett ärende rörande försörjningsstöd prövades den biståndssökandes ansökan mot interna riktlinjer som fastställts av socialnämnden. I beslutet uttalas att det torde finnas ett utrymme att besluta om preciseringar och utfyllnader beträffande socialtjänstlagens tillämpning inom en kommun. Sådana beslut ska dock stå i god överensstämmelse med lagens innehåll, föreskrifter och rättspraxis. kritiseras för att klagandens ansökan prövats mot riktlinjer som inte varit förenliga med gällande rätt. H.S. framförde i en anmälan till JO klagomål mot socialförvaltningen i kommun angående handläggningen av ett ärende rörande försörjningsstöd och anförde följande. Hon ansökte om försörjningsstöd för boendekostnader som inneboende. kommun har dock en policy som inte ger rätt till sådant stöd, varför hon nekades bidrag. Handlingar i ärendet inhämtades från socialförvaltningen i kommun. i kommun anmodades därefter att inkomma med en utredning och ett yttrande över vad H.S. anfört i sin anmälan. I remissvaret anfördes bl.a. följande. H.S. har fått avslag på ansökan om bistånd till inneboendehyra. Hon anger följande i sin anmälan till JO: De nekar bidrag för boendekostnader eftersom jag är inneboende och kommun har en policy att inte betala ut sådan om man är inneboende, trots existerande hyreskontrakt. kommun har en restriktiv hållning till inneboendehyror som lyder: Personer som är inneboende beviljas hyresdel endast i de fall kontraktsinnehavaren tvingats byta till större lägenhet/fått högre boendekostnad med anledning av detta. Individuella prövningar av inneboendehyra har skett utöver vad som anges i ovanstående riktlinje. Kriterier har då varit bl.a. att den enskilde ej fördyrat sina kostnader för boende samt att kostnaden inte överstiger vad en låginkomsttagare på orten skulle ha råd med. I vanlig ordning förutsätts också att den enskilde gör vad som ankommer på denne för att bidra till sin försörjning. Vad gäller H.S:s ansökan så borde en mer utförlig utredning ha vidtagits för att möjliggöra en individuell prövning. 2 013 /1 4:J O1 dock erhållit ett avslagsbeslut med besvärshänvisning och på så sätt föreligger möjligheter till en rättslig prövning. kommuns Ekonomigrupp har ett pågående utvecklingsarbete där riktlinjerna för ekonomiskt bistånd ses över. Översynen beräknas vara slutförd . Ett förslag till ny riktlinje avseende inneboendehyra har tagits fram och bifogas. Principerna i bifogat förslag kommer att tillämpas i form av individuella prövningar vid ansökan om inneboendehyra tills nämnden beslutat om att anta de nya riktlinjerna i sin helhet. Hyreskostnad för inneboende ska bedömas utifrån vad den sökande disponerar enligt uppvisat avtal med hyresvärden. Kostnad för boendet beviljas utifrån hur många rum den sökande disponerar i förhållande till det totala antalet rum i bostaden. Varje rum räknas då som två enheter och köket som en enhet. Ex Sökande disponerar ett rum i en bostad på fyra rum och kök. Hela bostaden består då av nio enheter. Sökandes andel blir då 2/9. Hyran delas då med nio och multipliceras med två. För den sökande som är inneboende räknas inte någon hushållsgemenskap. Beräkningen görs utifrån riksnorm för ensamstående. Om avtalet mellan hyresvärden och den inneboende innebär att vissa hushållsutgifter som t.ex. telefon, förbrukningsvaror, ingår i hyran ska anpassas efter det. Inneboendehyra kan utgå med skälig kostnad, d.v.s. en kostnad som inte överstiger vad en låginkomsttagare på orten har möjlighet att betala. Den sökande ska vara folkbokförd på adressen. Namn på hyresvärd (den som bor i lägenheten) Telefonnummer till hyresvärden Antal rum som hyresgästen disponerar Hyreskostnad Vad ingår i hyran, el etc. Kopia på originalkontrakt och hyresspecifikation.