frsrdg · H104JO1 · 2013-11-13 00:00:00 — 2001/02:80 s. 93 f. och 141 f.) framhålls att möjligheterna till deltagande på lika villkor för personer med funktionsnedsättning att verka i politiska organisationer och beslutade församlingar måste förbättras. Ansvaret för att det finns hjälpmedel som gör det möjligt att delta på sammanträdet eller att ta del av sammanträdeshandlingar ska inte läggas på den förtroendevalda utan på kommunerna som i sin tur ska utarbeta rutiner som gör att samtliga förtroendevalda kan medverka på lika villkor. Alla människor oavsett funktionsförmåga har rätt till goda levnadsvillkor. För att tillförsäkras goda levnadsvillkor och stöd i det vardagliga livet kan en person med funktionsnedsättning ges rätt till personlig assistent enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). LSS är en rättighetslag som ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som omfattas. Att neka den personliga assistenten att närvara vid socialnämndens sammanträden och assistera vid inläsning torde gå stick i stäv med det mål som stöd enligt LSS innebär, nämligen att säkerställa att de personer som omfattas av LSS får möjlighet att på jämlika villkor leva som andra. Nationell lag och internationella konventioner ger uttryck för att alla människor har rätt att på lika villkor verka politiskt och att det är upp till det samhälle som vi lever i att göra det möjligt för alla oavsett funktionsförmåga. Att neka en persons personliga assistent att biträda i nu aktuella avseenden är därför enligt DO:s uppfattning att betrakta som en rättig- 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 hetskränkning om personen därigenom inte på ett fullvärdigt sätt kan delta i socialnämndens verksamhet. I ett beslut anförde JO följande. Vid sammanträden i nämnden och nämndens socialutskott behöver C.L. på grund av ett funktionshinder hjälp med att vända sidor i handlingar. Hon behöver sådan hjälp även när hon i hemmet ska förbereda sig inför nämndens/utskottets sammanträden. Huvudfrågan i ärendet är om C.L:s personliga assistent får vara närvarande vid nämndens/utskottets sammanträden för att hjälpa C.L. med rent praktiska saker. En allmän princip i ett demokratiskt samhälle är att alla ska kunna delta i den politiska verksamheten på lika villkor. För den som har ett funktionshinder kan det emellertid i vissa fall finnas förhållanden som gör det rent praktiskt svårt att vara förtroendevald i t.ex. en nämnd. En förtroendevald som har nedsatt syn får problem när underlag för ett beslutsförslag delas ut vid nämndens sammanträde, och en person med hörselnedsättning kan inte utan vidare delta i en diskussion. Frågor om förutsättningarna för personer med funktionshinder att arbeta som förtroendevalda i kommunala beslutande församlingar och kommunala nämnder behandlades i propositionen Demokrati för det nya seklet (prop. 2001/02:80). I propositionen lades fram ett förslag om att det i kommunallagen (1990:900), KL, skulle införas en ny bestämmelse (4 kap. 33 §) om att kommuner och landsting ska verka för att förtroendevalda med funktionshinder kan delta i handläggningen av ärenden som andra förtroendevalda. Förslaget ledde till lagstiftning (bet. 2001/02:Ku14, rskr. 2001/02:190, SFS 2002:249). Bestämmelsen i 4 kap. 33 § KL är av målsättningskaraktär och avser generella insatser. Den innebär inte någon skyldighet för en kommun eller ett landsting att vidta några särskilt angivna åtgärder. I propositionen anförde regeringen i denna del bl.a. följande (propositionen s. 141 f.). Den föreslagna bestämmelsen avser sådana generellt verkande åtgärder som kommunen eller kan vidta. Åtgärder riktade till en specifik individ är inte avsedd att rymmas inom stadgandet. En definitiv avgränsning kring vilka åtgärder som kan ses som generellt verkande åtgärder går inte att göra. Det rör sig dock om åtgärder som typiskt sett är avsedda att komma till nytta för en bredare krets. Bestämmelsen omfattar således inte sådana personliga hjälpmedel som den funktionshindrade förtroendevalde behöver för att kunna ta del av handlingar eller delta i handläggningen av ärenden. behöver uppenbarligen viss praktisk hjälp för att fullt ut kunna fullgöra sitt förtroendeuppdrag i socialnämnden. Ett enkelt sätt att tillgodose hjälpbehovet skulle vara att C.L:s assistent får vara med när nämnden sammanträder. En utgångspunkt är emellertid att en nämnds sammanträden inte är offentliga. I kommunallagen har det införts en möjlighet för en nämnd att ha offentliga sammanträden. Enligt 6 kap. 19 a § andra stycket KL ska en nämnds sammanträden emellertid alltid hållas inom stängda dörrar i ärenden 2 013 /1 4:J O1 som avser myndighetsutövning eller i vilka det förekommer uppgifter som hos nämnden omfattas av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL. Begränsningen av offentligheten har motiverats av att nämnderna i stor utsträckning handlägger ärenden som rör enskilda människors privatliv. Även om själva sammanträdet inte är offentligt kan nämnden, med stöd av 6 kap. 19 § kommunallagen, ge en förtroendevald, en anställd, en revisor eller en sakkunnig rätt att närvara. Syftet med den bestämmelsen är främst att nämnden själv ska ges en möjlighet att informera sig om olika frågor för att på så sätt kunna bredda sitt beslutsunderlag. För att andra kategorier av utomstående än de särskilt angivna ska kunna tillåtas att närvara vid sammanträdet krävs det enighet i nämnden (prop. 1993/94:188 s. 56). Det finns i kommunallagen inte någon bestämmelse som ger en ledamot rätt att få hjälp av en eventuell personlig assistent under nämndens sammanträde. Någon sådan närvarorätt följer inte heller av assistentens arbetsuppgifter. Huruvida assistenten ska tillåtas att vara med på sammanträdet är därför en fråga som det ankommer på nämnden att ta ställning till, och för att assistenten ska få vara med på sammanträdet fordras enligt det anförda att nämnden är enig om saken. När nämnden tar ställning till frågan måste den beakta bl.a. att nämnden i vissa fall fattar beslut i ärenden som avser myndighetsutövning mot en enskild och att det i en del ärenden förekommer uppgifter som omfattas av sekretess hos nämnden. Jag har för egen del svårt att se att enbart det förhållandet att ett ärende avser myndighetsutövning skulle innebära ett generellt hinder för en ledamot att vid sammanträdet få hjälp av sin personliga assistent. Assistentens närvaro vid handläggningen av sådana ärenden är dock en fråga som nämnden får bedöma i varje enskilt fall. När det gäller assistentens närvaro vid behandling av uppgifter som omfattas av sekretess är situationen delvis annorlunda. Inom gäller enligt 26 kap. 1 § första stycket OSL sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Den s.k. socialtjänstsekretessen är sträng och innebär förenklat uttryckt att uppgifter inte kan lämnas ut till annan myndighet eller en enskild om den enskilde inte lämnar sitt samtycke. Undantag från den principen kan göras endast om det finns stöd i en författning för att lämna ut uppgiften (8 kap. 1 § OSL). En personlig assistent kan vara anställd av kommunen eller av en privat anordnare av assistansen. I båda fallen finns bestämmelser om sekretess som assistenten har att iaktta. Om assistenten är anställd av kommunen finns bestämmelser om sekretess i 26 kap. 1 § fjärde stycket 4 OSL. För en assistent i enskild verksamhet finns det en bestämmelse om tystnadsplikt i 29 § LSS. Enbart den omständigheten att en assistent lyder under bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt innebär emellertid inte att hemliga uppgifter kan röjas för honom eller henne. Utgångspunkten är nämligen, som jag har nämnt, att uppgifter som omfattas av sekretess inte kan röjas för en utomstående om det saknas stöd i lag eller annan författning. Frågan är därför närmast om assistenten ska betraktas som en i förhållande till nämnden utomstående person. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 När det gäller en assistent i enskild verksamhet framstår det som uppenbart att denne vid tillämpning av sekretessbestämmelserna är en i förhållande till nämnden utomstående person. Om assistenten är anställd av socialnämnden skulle man i och för sig kunna hävda att denne inte är en i förhållande till nämnden utomstående person och att det därför inte skulle föreligga hinder mot att låta assistenten få ta del av hemliga uppgifter hos socialnämnden. Det finns emellertid en princip om s.k. intern sekretess hos en myndighet. Enligt grunderna för sekretesslagstiftningen bör utlämnande av uppgifter från en befattningshavare till en annan befattningshavare förekomma endast i den utsträckning det är normalt för och behövligt för ett ärendes handläggning (prop. 1990/91:111 s. 24). Uppgifter kan således lämnas till den som på ett eller annat sätt deltar i beredningen eller avgörandet av ett ärende. En anställd kan också t.ex. rådfråga någon annan anställd om ett ärende, om det rent objektivt framstår som försvarbart (JO:s ämbetsberättelse 1983/84 s. 262). I detta sammanhang kan jag även hänvisa till JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 415. Det beslutet gällde frågan om tjänstemän vid en socialförvaltning borde få vara närvarande vid nämndens behandling av ärenden som handlades av någon annan tjänsteman. En personlig assistent deltar i sin egenskap av assistent inte i handläggningen av ett ärende hos nämnden. Av principerna om intern sekretess följer därför att socialnämnden inte kan låta assistenten vara med på sammanträdet om det skulle innebära att han eller hon får ta del av uppgifter som omfattas av sekretess hos nämnden. Det jag nu har anfört rörande sekretessen vid nämndens sammanträden gäller givetvis även vid handläggningen av ett ärende i nämndens utskott. Jag delar således i kommun ståndpunkt att C.L:s personliga assistent inte i sin egenskap av assistent kunde få vara med vid nämndens/utskottets sammanträden under behandlingen av ärenden som omfattades av sekretess hos nämnden. Vad jag nu har anfört om sekretessen vid nämndens/utskottets sammanträden äger motsvarande tillämpning när det gäller en ledamots möjlighet att låta en personlig assistent få ta del av handlingar som innehåller hemliga uppgifter, som ledamoten har tillgång till inför nämndens/utskottets sammanträde. Som framgår av det ovan anförda innebär bestämmelsen i 4 kap. 33 § kommunallagen inte någon skyldighet för nämnden att vidta specifika åtgärder för att C.L. ska kunna vara en fullvärdig ledamot i nämnden. Det torde dock ligga i sakens natur att nämnden så långt det är möjligt gör vad den kan för att hjälpa en enskild ledamot. Detta har också varit utgångspunkten för i kommun agerande när C.L:s behov av viss hjälp uppmärksammades. Vid socialutskottets sammanträde fick nämndens sekreterare i uppdrag att bistå N.N. När det gäller C.L:s möjlighet att ta del av handlingar inför nämndens sammanträden har nämnden ordnat så att C.L. kan komma till socialförvaltningens lokaler och tillsammans med någon anställd få hjälp vid läsningen av handlingarna. Det finns inte skäl för mig att ha några synpunkter på de åtgärder nämnden vidtagit för att bistå C.L. 2 013 /1 4:J O1 Sammanfattningsvis finner jag inte anledning att rikta någon kritik mot handläggning av frågan. Jag har ovan uppehållit mig vid den situationen att en funktionshindrad ledamot har beviljats en insats i form av personlig assistans. Man kan dock inte bortse från att det kan finnas personer med funktionshinder som inte har beviljats assistans, t.ex. om den enskilde har fyllt , men där funktionshindret är sådant att han eller hon, som i detta fall, skulle ha svårt att fullgöra ett kommunalt förtroendemannauppdrag utan att få hjälp vid t.ex. inläsning av handlingar inför sammanträdena. Det finns inte några bestämmelser om sekretess som i ett sådant fall skulle hindra biträdet från att röja vad han eller hon fått veta. Frågan om rätt för en utomstående att närvara vid ett nämndsammanträde där hemliga uppgifter behandlas är således större än den som diskuteras i detta enskilda ärende. De frågor som aktualiseras i ärendet är delvis av principiell betydelse, bl.a. mot bakgrund av åtaganden enligt konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (SÖ 2008:26). Frågorna torde också ha praktisk betydelse för arbetet i de kommunala nämnderna. Jag finner därför skäl att för kännedom skicka en kopia av detta beslut till , under vars ansvarsområde kommunallagen hör, och till , som svarar för lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Jag skickar även en kopia av beslutet till Kommuner och Landsting (SKL). Två beslut angående rätten att anlita ombud (Dnr 6448-2011 och 2802-2012) (Dnr 6448-2011) I en anmälan till JO framförde L-O.L. klagomål mot i . Klagomålen rörde bl.a. att företrädare för Socialkontor barn och ungdom inte tillåtit att L-O.L. företrätts av ett ombud vid ett möte. Av anmälan framgick bl.a. följande. var som vårdnadshavare kallad till ett möte vid Socialkontor barn och ungdom i anledning av orosanmälningar rörande hans barn. Även barnens andra vårdnadshavare, , skulle närvara vid mötet, som sammankallats av mottagningssekreteraren . Vid mötet tillät inte att L-O.L:s ombud företrädde honom och angav som skäl för det att A.L. inte hade något ombud. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Inledningsvis inhämtades journalanteckningar. Därefter anmodades att inkomma med en utredning och ett yttrande över vad som anförts i anmälan beträffande uppfattning att L-O.L. inte får ha med sig ett ombud/biträde vid kontakterna med . Nämnden beslutade att som sitt remissvar översända skrivelser från dels Sociala enheten [här utelämnat, JO:s anm.], dels Socialkontor barn och ungdom. Av sistnämnda skrivelse, som upprättats av , framgick bl.a. följande. kommer enligt överenskommelse på besök till Socialkontor Barn och Ungdom. Anledning till att vårdnadshavarna kallas till möte på är att det inkommit två anmälningar om oro för deras gemensamma barn. Syftet med mötet är att genomföra en förhandsbedömning i ärendet för att kunna fatta beslut om vidare handläggning i ärendet. kommer på inbokat möte . har med sig sin gode vän N. som L-O.L. önskar företräda honom på mötet samt i den eventuellt fortsatta kontakten med . Frågan om N. får ta del av förhandsbedömningen ges även till den andra vårdnadshavaren som inte ger sitt medgivande. ges information om detta samt att det föranleder att N. – som inte är en juridisk företrädare – inte kan vara med på förhandsbedömningen för att få information om inkomna anmälningar samt om det som berör barnen, detta utifrån sekretess. För att L-O.L. ändå ska ges en möjlighet att framföra sin åsikt avseende de inkomna anmälningarna samt om barnens livssituation, informeras han om att det finns en möjlighet att genomföra mötet tillsammans med N. Detta under förutsättning att med hänvisning till sekretessen, inte kan nämna något som avser de inkomna anmälningarna samt inte heller något om barnen. godtar detta och beslutar då att ha vårdnadshavarna i varsitt separat besök. begär under sittande möte ut protokoll på det som avhandlas. begär även ut vilket aktuellt lagrum som råder, och som styrker det hänvisar till gällande att hans gode vän N. inte kan företräda honom under förhandsbedömningen. ges information om att han kommer att få förhandsbedömningen skickad till sig då den är avslutad samt även hänvisningen till lagrummet. Ovan begärda dokument skickas till L-O.L. I detta brev finns även hänvisning till Offentlighets och sekretesslagen 26 kap. l §. Detta lagrum styrker beslut om att det inte är möjligt för L-O.L. att ha en god vän med sig – som inte är en juridisk person – i att företräda honom i hans kontakter med för att få information om inkomna anmälningar och om barnens livssituation om inte den andre vårdnadshavaren godtar detta. Till remissvaret fogade nämnden vissa handlingar. L-O.L:s särbo E.B. kom in med ett yttrande jämte vissa handlingar. I ett beslut anförde JO följande. Den som för talan i ett ärende får, enligt 9 § första stycket förvaltningslagen (1986:223), FL, anlita ombud eller biträde. Med ombud avses någon som har 2 013 /1 4:J O1 muntlig eller skriftlig fullmakt från parten att föra hans eller hennes talan. Som huvudregel gäller att ett ombuds rätt att ta del av uppgifter i ett ärende – även sådana uppgifter som omfattas av sekretess – följer den rätt som huvudmannen har. Om ett ombud visar oskicklighet eller oförstånd eller på annat sätt är olämplig kan myndigheten enligt 9 § andra stycket FL avvisa honom eller henne som ombud. Ett sådant beslut kan överklagas. FL innehåller inte några principiella begränsningar hänförliga till ett ombuds kvalifikationer, exempelvis att ombudet måste ha juridisk utbildning. En part har i princip rätt att fritt välja vem som ska vara hans eller hennes ombud. Det är således fullt möjligt att som ombud anlita en bekant eller nära släkting (se t.ex. JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 417). Det står klart att det var L-O.L:s avsikt att N. skulle företräda honom som ombud vid mötet . Berörd tjänsteman vid förvaltningen synes också vid tillfället ha uppfattat saken på det sättet. Av nämndens yttrande framgår att N. visserligen tilläts vara med vid mötet men att informationen till honom och L-O.L. begränsades med hänvisning till att N. inte var en juridisk företrädare och därför inte bedömdes ha rätt att ta del av uppgifter som hos omfattas av sekretess. Det aktuella ärendet var av sådant slag att det vid mötet kunde tänkas förekomma känsliga uppgifter som omfattas av sekretess hos . Som framgått är det emellertid inte möjligt att, som nämnden hävdat, ställa krav på att en person har särskilda juridiska kunskaper för att han eller hon ska få vara ombud i ett sådant ärende. Förvaltningens företrädare utgick således från fel utgångspunkt när hon begränsade N:s roll vid mötet och den information som kunde lämnas till L-O.L. anfört i övrigt föranleder inte något uttalande från min sida. Jag har denna dag fattat beslut i ett annat ärende som rör liknande klago- mål mot i (JO:s ärende dnr 2802-2012). Även i det beslutet har jag funnit att förvaltningen hanterat en fråga om anlitande av ombud på ett felaktigt sätt. Jag förutsätter att nämnden i framtida ärenden beaktar de uttalanden som jag har gjort i besluten. Ärendet avslutas med den kritik som innefattas i det ovan anförda. (Dnr 2802-2012) I en anmälan till JO framförde J.L. kritik mot i . Klagomålen gällde att Socialkontor barn och ungdom dels upprepade gånger nekat U.K. att ha med sig sitt juridiska ombud vid möten med , dels vägrat att lämna ett skriftligt och överklagbart beslut om avvisning av ombudet. I anmälan och bifogade handlingar redogjordes för innehållet i flera e-brev mellan U.K. och [innehållet i dessa framgår i allt väsentligt i nedan redovisade yttrande från nämnden, JO:s anm.]. Vidare anfördes bl.a. följande. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 För att undkomma att lämna ett skriftligt beslut som kan överklagas kallar det i stället för ett ställningstagande. Genom detta agerande har förvägrat U.K. sin lagliga rätt till möjligheten att överklaga ett beslut. Att väljer att rådfråga och låta en privatperson, dvs. barnets pappa, fatta beslut åt avseende vilka ombud som ska tillåtas är mycket anmärkningsvärt och synnerligen allvarligt ur rättssäkerhetssynpunkt. anmodades att yttra sig över vad som anförts i anmälan. Nämnden beslutade att som sitt remissvar översända en skrivelse från Socialkontor barn och ungdom. Av denna skrivelse framgick bl.a. följande. Samtal med berörda socialsekreterare Socialsekreterare uppfattning är att de inte har fattat beslut om, eller förvägrat S.A. att närvara som U.K:s ombud, därmed anser hon inte att de försökt att undkomma att lämna ut ett skriftligt beslut. Gällande att en privatperson rådfrågas och fattar beslut åt avseende vilka ombud som skall tillåtas närvara kan handläggare inte bemöta då de inte har rådfrågat någon privatperson i ärendet. avser att de varit i kontakt med den andre vårdnadshavaren så stämmer det men är inte att betrakta som privatperson som fattat ett beslut. har läst igenom och godkänner den redogörelse som finns i ärendet. Redogörelse för handläggningen i ärendet Inkommer mail från U.K. gällande förslag på tider för möte samt, ett förtydligande om att S.A. är hennes ombud, inte en stödperson. Socialsekreterare skickar en förfrågan till barnets andra vårdnadshavare . om hur han ställer sig till att S.A. närvarar vid mötet med . Svar inkommer och P:s svar är nej. mailar socialsekreterare till U.K., information om att P. säger nej till att S.A. att de inte har möjlighet att träffa U.K. på föreslagna datum. Vårdnadshavare får istället erbjudandet om att besvara utredningsfrågorna skriftligt. Samma frågor till båda vårdnadshavare skickas med erbjudande om att besvara det muntligt i ett möte eller skriftligt. ett avslag på att S.A. inte tillåts närvara på mötet, vilken grund och vilket lagstöd det grundas på. Hänvisar socialsekreterare i sitt svar till ett mail hon skickat till U.K. 120202, att hon är välkommen med sitt ombud, . och informerar om att samtalet endast kan vara informationsinhämtande från 2 013 /1 4:J O1 och att socialsekreterare inte kan ge information då den andre vårdnadshavaren inte samtycker till det. Hänvisar till 26 kap. l § offentlighets- och sekretesslagen. får förslag på tid till 8.30 Socialkontor barn och ungdom. Inkommer mail från U.K. som omgående önskar få information om tid och plats för mötet med skolan då hennes ombud vill medverka. Socialsekreterare kontaktar i , , som uppger att ombudet endast kan närvara om hon som vårdnadshavare själv medverkar. Socialsekreterare och avvisar då U.K:s ombud att delta vid ett referensmöte med skolan som skall äga rum 120217. Inkommer mail från U.K. om att få ett skriftligt avslag på varför S.A. inte tillåts närvara på mötet. , konsulent skickar svar via post till U.K. med en fullständig redogörelse samt svar på U.K:s frågor. Individ- och familjenämndens erfarenhet är att separerade föräldrar som är i kraftiga vårdnadskonflikter kan ha speciella svårigheter, inte enbart för dem själva utan också i förhållande till andra myndigheter, såsom . Olika ställningstagande måste göras utifrån vårdnadshavares olika önskemål. Som framgår av dokumentationen i ärendet, finns inget beslut om att S.A. inte har rätt att vara U.K:s ombud i utredningen gällande O. Socialsekreterarna har på olika sätt erbjudit ett utredningsförfarande där handläggare kan tillmötesgå U.K:s och P:s begäran. Båda vårdnadshavare fick erbjudande om att skriftligt besvara frågorna, U.K. har också erbjudits att tillsammans med S.A. besvara frågorna muntligt, med restriktion att handläggare inte kan röja uppgifter om den andre vårdnadshavaren. Konsulent skickade 120229 per brev ett särskilt förtydligande till U.K. med detta innehåll. Utifrån den dokumentation som framgår i ärendet, bedöms att handläggningen i ärendet utifrån givna förutsättningar har skett med beaktande av vårdnadshavares rättsäkerhet. Nämnden bifogade journalanteckningar. I ett beslut anförde JO följande. Den som för talan i ett ärende får, enligt 9 § första stycket förvaltningslagen (1986:223), FL, anlita ombud eller biträde. Med ombud avses någon som har muntlig eller skriftlig fullmakt från parten att föra hans eller hennes talan. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Som huvudregel gäller att ett ombuds rätt att ta del av uppgifter i ett ärende – även sådana uppgifter som omfattas av sekretess – följer den rätt som huvudmannen har. Om ett ombud visar oskicklighet eller oförstånd eller på annat sätt är olämplig kan myndigheten enligt 9 § andra stycket FL avvisa honom eller henne som ombud. Ett sådant beslut kan överklagas. FL innehåller inte några principiella begränsningar hänförliga till ett ombuds kvalifikationer, exempelvis att ombudet måste ha juridisk utbildning.