frsrdg · H004NR1 · 2013-01-01 00:00:00 — Huvudteman för diskussionerna var öppna samhällen och ny informationsteknologi, studentutbyte, utbildning och ungdomsarbetslöshet samt hälsosam livsstil. Avslutningsvis antog deltagarna en resolution (bilaga 3) som avspeglar de gemensamma slutsatserna. Genom att arrangera detta fjärde forum bidrog svenska delegation till att fortsätta dialogen mellan unga parlamentariker och därigenom till att lägga grunden för en bättre förståelse och fortsatt samarbete. Initiativet fortsätter genom att ett femte forum för unga parlamentariker arrangeras i i ryska . 3 extra session i 3 NORDISKA RåDETS EXTRA SESSION I DEN 23 MARS 2012 2012/13:NR1 16.42 2012/13:NR1 3 NORDISKA RåDETS EXTRA SESSION I DEN 23 MARS 2012 16.42 Med anledning av den översyn av arbetsformer som gjordes 2011 beslutade plenarförsamlingen bl.a. att ska hålla två sessioner . Utöver den ordinarie sessionen ska en minisession arrangeras . anger att extra sessioner kan hållas. Sådana har förekommit tidigare, , för att behandla viktiga ärenden som man inte ansett kunde vänta till nästa ordinarie session. Den extra sessionen 2012 var den sjunde i historia. Ett principbeslut om att arrangera en sådan 2012 hade tagits redan före beslutet om två årliga sessioner. önskade därigenom uppmärksamma 50-årsdagen av undertecknande, och av det skälet hölls den extra sessionen . Jubileet markerades också genom att 2012 delades ut i samband med denna extra session, som hölls i . Dagen före sessionen hölls de sedvanliga vårmötena med presidium och utskott. Presidiet hade beslutat att skulle vara tema för den extra sessionen, och uppmanat utskotten att utarbeta förslag i anslutning till detta tema på sina respektive ansvarsområden. Totalt togs i anspråk för sessionen. Det var första gången en session hölls i det isländska parlamentet, Alltinget, vilket hänger samman med att lokalerna där inte räcker till för en ordinarie session, som samlar betydligt fler deltagare. Vid den extra sessionen deltog de valda medlemmarna samt inalles fyra regeringsrepresentanter en vardera från , och samt Nordiska ministerrådets ordförande , . Arktiska rådets ordförande inbjöds men hade inte möjlighet att delta. Nordisk välfärdspolitik Ett annat ärende som behandlades var presidiets betänkande över ett medlemsförslag om Nordisk välfärdspolitik i en globaliserad värld. I det ursprungliga förslaget, som lagts fram av socialdemokratiska medlemmar av rådet, föreslogs att de nordiska regeringarna skulle genomföra ett omfattande program för att bidra till att ge svar på ett antal utmaningar för välfärden som beskrevs i förslaget. Vidare önskade förslagsställarna att de nordiska regeringarna skulle utarbeta en gemensam handlingsplan på området. Samtliga utskott hade behandlat förslaget, vilket resulterat i förslag till ytterligare några att-satser. Det hade också visat sig att temat bitvis var kontroversiellt, och även i presidiet rådde viss oenighet om betänkandets utformning. Plenarförsamlingens behandling av betänkandet ledde mot den bakgrunden till en ideologiskt präglad debatt om utformningen av de nordiska välfärdsstaterna. Det rådde bred enighet om utmaningarna i form av demografisk utveckling och finansieringsbehov samt om att ansträngningar behövdes för att bevara välfärden i en globaliserad värld. Vad gällde lösningarna på dessa problem skilde sig emellertid ofta uppfattningarna. En av de frågor som debatterades rörde möjligheten till fria val mellan skolor och vårdinrättningar osv. samt vilka för- och nackdelar som kunde förknippas med sådana system. En annan fråga rörde användningen av ny teknologi i äldrevård och äldreomsorg samt balansen mellan sådan teknologi och personalbehov. I samband med plenarförsamlingens beslut ägde omröstning rum på två punkter. Den ena gällde en att-sats om att främja äldremobilitet genom valfrihetsordningar på områdena hälsa, omsorg och vård såväl inom som mellan de nordiska länderna. Socialdemokratiska gruppen yrkade på att den skulle strykas, vilket dock avslogs med knapp majoritet. Den andra omröstningen gällde en att-sats som rekommenderade de nordiska regeringarna att utarbeta en gemensam handlingsplan mot de utmaningar för välfärden som globaliseringen för med sig. Konservativa gruppen yrkade på att den skulle strykas, vilket dock avslogs av övriga partigruppers medlemmar. Därmed kunde presidenten konstatera att presidiets betänkande antagits utan ändringar (rekommendation nr 1/2012 och nr 2/2012). Temadebatt om Presidiets uppmaning till utskotten att utarbeta förslag på temat hade resulterat i sammanlagt sju förslag. Ett var från presidiet och rörde en gemensam nordisk strategi för för att samordna och komplettera de nationella strategier som några nordiska länder hade. Andra förslag rörde finansiering av räddningskapacitet i , skydd av miljön i samband med olje- och gasutvinning, välfärdspolitiskt arbete i , urfolkens situation, språk och utbildning samt infrastruktur för forskning och forskarnätverk i . Vid sessionen presenterades de sju förslagen, varav flertalet färdigställts vid utskottsmöten dagen innan, av respektive utskotts talespersoner. Vidare gav de närvarande regeringsledamöterna muntliga presentationer av situationen i och aktuella samarbetsfrågor. Den följande debatten berörde många olika aspekter av arktisk politik, såsom livsmedelsproduktion, fiskeri, turism, hållbar miljö och urfolkens rättigheter. Inte minst diskuterades säkerheten till sjöss, bl.a. mot bakgrund av den ökande turismen med många nya destinationer och ökad trafik med kryssningsfartyg. Med tanke på de väldiga havsytor det rör sig om ansågs det viktigt att man på förhand avtalar om både arbetsfördelningen och finansieringen vad gäller förebyggande av olyckor och insatser om sådana ändå inträffar. Samarbetet med övriga arktiska stater , och liksom med EU framhölls. Det betonades att även om det finns många organisationer som ägnar sig åt frågor som rör , vilket i sig är positivt, bör spela den centrala rollen. Etablerandet av ett sekretariat sågs som ett viktigt steg för att säkra detta. Samtliga sju förslag godkändes genom ett gemensamt beslut (rekommendation nr 312/2012). (Att rekommendationerna är fler än antalet förslag beror på att några förslag innehöll flera att-satser som riktas till olika mottagare, t.ex. dels till , dels till en eller flera av de nordiska ländernas regeringar.) 2012 Under förberedelserna för den extra sessionen hade det beslutats att skulle delas ut vid den, i stället för som vanligt vid den ordinarie sessionen . Detta innebar inget ställningstagande för framtiden. Det blev nödvändigt för bedömningskommittén att tidigarelägga sitt arbete och sitt beslut om vilket verk som skulle tilldelas priset. Presidiet hade också begärt att bedömningskommittén inte genast skulle offentliggöra sitt beslut, eftersom man ville att offentliggörandet skulle ske vid själva prisutdelningen. Det var första gången denna ordning provades. Priset tilldelades romanen i stillhetens historie av den norska författarinnan . (Dagar i tystnadens historia var titeln på den svenska översättningen.) motivering löd (i översättning): I en stillsam, precis och eftertänksam prosa berättar om hur ett dramatiskt förgånget långsamt bryter in i en äldre kvinnas liv och medvetande. Priset överlämnades av president vid en ceremoni i universitets aula. 4 64:e session den 30 oktober1 4 NORDISKA RåDETS 64:E SESSION DEN 30 OKTOBER1 NOVEMBER 2012 2012/13:NR1 16.42 2012/13:NR1 4 NORDISKA RåDETS 64:E SESSION DEN 30 OKTOBER1 NOVEMBER 2012 16.42 Presidentskapet i roterar mellan de nordiska länderna i en bestämd ordningsföljd. Under den 64:e session valdes enligt denna ordning en president och en vicepresident från för det följande kalenderåret. President blev , , och till vicepresident valdes , . , Samlingspartiet, , som varit president . I sitt tacktal vid sessionen nämnde några sakområden som hon menade skulle stå i fokus . Generellt underströk hon att det är parlamentarikerna i som har ansvaret för samarbetet och för att ministerrådet följer upp och genomför rådets beslut. Hon ansåg att det var viktigt att fortsätta ta upp arbetsmarknadsfrågor, inte minst ungdomsarbetslösheten. I sammanhanget nämnde hon att och ministerrådet borde hålla en större utbildningspolitisk konferens . Det norska ordförandeskapet i skulle vidare fokusera på ett effektivt baserat på den nordiska modellen, inklusive en väl fungerande nordisk arbetsmarknad utan onödiga gränshinder. Även arbetet inom hälsosektorn ville ordförandeskapet driva på. , som etablerades 1993, skulle uppmärksammas särskilt 2013, bl.a. i samband med den parlamentariska som arrangerar i . Ökat samarbete mellan de nordiska länderna och om ekonomi, infrastruktur, kultur och demokrati var viktigt i det sammanhanget. Samarbetet med ryska kollegor måste vara en prioritet också i det arktiska samarbetet och inom ramen för den Nordliga dimensionen. Slutligen nämnde att skulle arbeta för ett ytterligare förstärkt säkerhetspolitiskt samarbete inom , där samhällssäkerhet och beredskap bör vara en integrerad del. Vid den 64:e sessionen deltog gäster från bl.a. Baltiska parlamentariska församlingen, Parlamentariska (BSPC), (), , , Ryska statsduman och federationsrådet, Nordvästra parlamentariska församling (PANWR) samt . Nordiskt toppmöte Utmaningarna för den nordiska välfärdsstaten inleddes som brukligt med en debatt med de nordiska regeringscheferna. Som tema för toppmötet vid session hade presidium valt Utmaningarna för den nordiska välfärdsstaten ett tema som hade särskild aktualitet mot bakgrund av både den ekonomiska krisen i och den demografiska utvecklingen. Som ordförandeland för inledde , som representerades av sin utrikesminister . Han framhöll att de nordiska arbetslivs- och välfärdsmodellerna gett goda resultat. I ett internationellt perspektiv är sysselsättningen och produktiviteten hög, och vi har därför en välfärd som är bland de högsta i världen. Vi har högt deltagande i arbetslivet, också bland kvinnor och äldre. Vi har ekonomier som kan anpassa sig, där företag vågar satsa och ställa om sig. Vi har väl organiserade arbetstagare och arbetsgivare, som samspelar med aktiva stater. Bärkraften i den nordiska modellen är avhängig av att det höga deltagandet i arbetslivet upprätthålls. noterade att det genomförts många ändringar i de nordiska länderna som syftar till att fler ska delta i arbetslivet utifrån sina möjligheter. Han menade att det var för tidigt att se de långsiktiga effekterna av det men att det var nödvändig att kritiskt gå igenom de åtgärder som vidtagits inom ramen för arbetslinjen. I det sammanhanget nämnde han jobbtoppmötet och uppföljningen av det. statsminister underströk att även om våra nordiska samhällen är olika har de en stark gemensam kärna av förtroende, trygghet och frihet. Vi har stor ekonomisk jämlikhet, lika tillgång till välfärdsordningar som utbildning och hälsa och en hög grad av jämställdhet mellan könen. har vi en flexibel arbetsmarknad som upp av trygghet för den enskilde arbetstagaren. Verkligheten visade att det inte var så, som några hävdat, att den nordiska modellen med en stor offentlig sektor begränsade människors frihet eller att den omfattande sociala tryggheten hämmade vår uppfinningsförmåga. Tvärtom betyder vår nordiska trygghet öppenhet för det främmande. Men krisen hade också visat att vi måste fatta en del svåra beslut för att kunna komma ut på den andra sidan av krisen med våra välfärdssamhällen i behåll. , , talade om de ändringar som sker i , som skulle få avgörande betydelse för vår framtid. Det var fråga om enorma områden som blir föremål för aktiviteter i mycket större omfattning än , och därmed en mycket konkret utmaning på gott och ont. Här kunde ett nordiskt samarbete få en nyckelroll, ansåg , men det var något underligt att tala om de nordatlantiska områden där bl.a. ligger utan att kunde delta i det nordiska utrikespolitiska samarbetet. Han sade vidare att utflyttning var en aktuell utmaning för och andra utkantsområden. Det måste vara så att problem på ett ställe i lika mycket är en utmaning för hela , ansåg han. , som representerade regeringen i , pekade på att det finns en nordisk kulturgemenskap men också väsentliga skillnader. I handlade det om att arbeta sig fram till en egen, självbärande, ekonomi. En huvudsatsning var på området utbildning av unga samt omskolning och högre kvalifikationer för medborgarna var en alltför stor del av den potentiella arbetskraften beroende av bidrag från det offentliga. Det Grönländska näringslivets inriktning behövde ändras. Man var vid gränsen för vad levande resurser fisket etc. kunde ge, och måste utveckla turismen, men framför allt den stora potentialen vad gäller mineraler och energi. delade de grundläggande värderingarna för välfärdssamhället, men satte kultur och geografi upp spelregler som man måste respektera. En del av det ni andra i gör är användbart, annat inte, avslutade . Även , statsminister, vände sig mot argumenten om att globaliseringen skulle tvinga oss att rusta ned den nordiska modellen. Våra samhällen hade lyckats säkra att stödordningar och offentlig verksamhet går hand i hand med innovation och investeringar. I den svåra tid som gått igenom hade man fokuserat på att värna om välfärdssystemet och skapa jämlikhet. Det hade ökat sammanhållningen i samhället och därmed gjort det möjligt att få statsfinanserna i balans genom en blandning av nedskärningar och skatteändringar, där den klara prioriteringen varit att slå vakt om välfärdssystemet, utbildningssystemet och rättsväsendet. Välfärdssystemets utmaningar består alltså inte minst i att säkra jämlikhet och samhällelig konsensus, avslutade statsminister. Statsminister nämnde att började med reformer med en stramare budgetprocess, en oberoende centralbank med inflationsmål, ett reformerat pensionssystem m.m. hade öppnat marknader som varit stängda för konkurrens. Detta hade positiva effekter även i dagens situation. Men många svenskar blev kvar i ett utanförskap. Därför hade politiken utformats också för att göra det mer lönsamt att arbeta, göra det enklare och billigare att anställa och att göra det enklare och mer attraktivt att starta företag. Socialförsäkringarna hade reformerats. Denna modernisering av den svenska välfärdsmodellen har gett resultat i form av fler sysselsatta och starka offentliga finanser, sade statsministern, och fortsatte med att påpeka att vi har fortsatta utmaningar framför oss. Han nämnde åldrande befolkning, för hög ungdomsarbetslöshet, utrikes födda som söker sin plats på en krävande arbetsmarknad och ambitiösa klimatmål. statsminister underströk att det inte finns förutsättningar för något nordiskt välfärdssamhälle om inte samhället är konkurrenskraftigt på global nivå, dvs. utgör en bas för en växande företagsamhet som klarar sig var som helst i världen. Å andra sidan skulle det inte finnas någon ekonomisk tillväxt om vi inte hade ett välfärdssamhälle. Den sociala innovation som den nordiska modellen är utmanas av åtminstone två strukturella orsaker. En var den åldrande befolkningen. Den riktiga tolkningen av denna utmaning var att tillåta ökad kreativitet, innovation och produktivitet inom välfärdssektorn. En annan betydande utmaning för välfärdssamhället var strukturomvandlingen inom ekonomin. Frågan var vem som investerar, vilka som ville främja tillväxtföretag, och varför? såg en stark tillväxtpotential och ett segertåg för ren teknologi, miljövänliga teknologiska lösningar och förnybar energi. På samma sätt kunde välfärdstjänsterna vara en källa till nya arbetsplatser på den globala marknaden, bara vi låter de nya tjänsterna utvecklas i våra egna länder. Efter regeringschefernas inledningar följde en debatt. Inläggen från såväl partigruppernas talespersoner som övriga debattdeltagare fick ofta formen av att man från den egna utgångspunkten nationellt eller partipolitiskt ställde mer eller mindre kritiska frågor till en eller flera statsministrar. , som talade för den Socialdemokratiska gruppen, inledde med att säga att utmaningen var att främja den jämlikhet i som skapat det starka samhället och det konkurrenskraftiga näringslivet. För socialdemokraterna var en stark offentlig närvaro på utbildnings- och hälsoområdet nyckeln till detta, inte lägre skatter eller färre rättigheter. Mot den bakgrunden frågade han den finländske statsministern om han inte var orolig över att multinationella företag spelar en allt större roll inom hälsovården och äldreomsorgen. statsminister fick frågan varför , med den högsta ungdomsarbetslösheten i , inte infört någon ungdomsgaranti. För Mittengruppen talade (C). Hon pekade på att den nordiska välfärdsmodellen var bland de mest framgångsrika när jämför och utarbetar rangordningslistor för olika länders ekonomier. Den nordiska välfärdsmodellen är emellertid inte en självklarhet, fortsatte hon, utan kräver ett dagligt fotarbete där vi tar oss an de grundläggande behoven i samhället ett rättssamhälle där vi känner trygghet, ett lokalsamhälle där vi känner gemenskap, och utvecklar vårt tillåtande demokratiska samhällsbygge, där vi ständigt vakar mot diskriminering och rasism och där vi anstränger oss ytterligare för att stärka jämställdheten. Var finns de gemensamma nordiska insatserna för t.ex. människors behov av ett flexibelt välfärdssystem som inte kräver nationsarrest? Var finns de samlade insatserna för att säkra kompetensen inom hälso- och sjukvården, en kompetens som lätt kan flytta över gränserna? Var finns de gemensamma anslagen för att kunna nyttja våra resurser på ett bättre sätt och för att nyttja vårt lands olika kompetenser? Detta var frågor som ställde till alla regeringar var det så att varje land utgår från sig självt, eller finns det gemensamma gränsöverskridande förslag? , som var Konservativa gruppens talesperson, sade att det fanns många hot mot vår välfärdsmodell, men det mest svårlösta problemet fanns inom oss själva: Vågar vi leva i tiden? Vågar vi omvandla de annalkande demografiska förändringarna i våra samhällen till resurser? Vill vi hitta kreativa lösningar, de bästa lösningarna till stöd för vår åldrande befolkning? Vi i Konservativa gruppen vågar, sade Wallinheimo. Bara genom en modig förnyelse kunde vi bevara vår nordiska modell också för kommande generationer. Avgörande var att skapa en anda av entusiasm, frihet och ansvarighet i våra samhällen. Vänstersocialistiska gröna gruppens talesperson Høgni sade att den nordiska modellen varit avgörande för att våra länder ligger så bra till men såg en tendens till att man nu gick motsatt väg. Han gav två exempel: Det ena var privatisering av välfärdstjänster, vilket skapar olikhet både mellan regioner, lokala områden och olika grupper i samhället. Han frågade statsminister om man åtminstone ville hindra att det kan göras profit på välfärdstjänsterna. Det andra exemplet var den gemensamma äganderätten till naturresurserna. Vi borde ha det som en gemensam nordisk modell att värna de gemensamma resurserna och inte lägga över dem på stora multinationella företag. Detta ledde till frågan om varför samarbetar med EU när det gäller förvaltningen av de gemensamma fiskeresurserna som makrill och andra sorter i stället för att stå tillsammans med andra nordiska länder som , och . ordförandeskapsprogram för Enligt den rotationsordning som tillämpas var det tur att ta över ordförandeskapet i 2013. Vid sessionen presenterade statsminister det program, med rubriken modellen i en ny tid, som skulle vara ledstjärna för arbetet. Statsministern inledde sin presentation med att nämna fyra utmaningar för den nordiska modellen som man måste ta sig an för att trygga framtidens tillväxt, välfärd och sammanhållning. I alla dessa utmaningar kunde det nordiska samarbetet bidra med mycket för att hitta möjliga lösningar, framhöll . Den första var att bryta utanförskapet, framför allt för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. De saknar den ekonomiska trygghet som ett jobb erbjuder, men också den sociala gemenskap, självkänsla och identitet som kommer av en meningsfull sysselsättning. En politik som gör att det lönar sig att arbeta var viktig också av fördelningspolitiska skäl. Ungdomsarbetslösheten skulle bli ett huvudtema under det svenska ordförandeskapet, sade statsministern, och nämnde det jobbtoppmöte som han skulle bjuda in sina nordiska kollegor till. En andra utmaning låg i vår snabbt föränderliga omvärld, med ökande konkurrens från länder i och även vad gäller varor och tjänster med hög kvalitet och hög kunskapsgrad. Våra länders förmåga till förändring och förnyelse kommer att sättas på avgörande prov, sade statsministern. En konferens med inriktning på innovations- och näringspolitiken planerades . Ett särskilt fokusområde skulle bli den expanderande gruvnäringen, inte minst på . Den tredje utmaning som statsminister nämnde var att skapa miljömässig hållbarhet. Om klimatmålen ska kunna nås måste energieffektiviseringen och förmågan att utvinna förnybar energi öka. Under ordförandeskap skulle arbetet med den nya hållbarhetsstrategin intensifieras, en konferens om hållbar utveckling hållas, och ett nytt handlingsprogram för energisektorn utarbetas. För det fjärde pekade statsministern på den demografiska utvecklingen i många regioner och kommuner i de nordiska länderna. Det svenska ordförandeskapet ville arbeta fram en plattform för hantering av regionala demografiska utmaningar och arrangera konferenser dels om kvaliteten i äldreomsorgen, dels om den nordiska socialförsäkringsmodellen. Presidiets talesperson, den blivande rådspresidenten , , konstaterade att det var ett ambitiöst program som skulle föra vidare det arbete som redan bedrevs både inom under det nuvarande norska ordförandeskapet och i . Programmets huvuddrag handlade om att vi skulle möta de utmaningar som de nordiska länderna står inför gemensamt och säkerställa att den nordiska modellen är bärkraftig också framöver. Det var viktigt att både regeringssidan och parlamentarikersidan jobbar mot samma mål. framhöll, även mot bakgrund av den tidigare toppmötesdebatten, att den nordiska modellen består av fyra komponenter. Först och främst en blandekonomi en marknadsekonomi där marknadskrafterna och den privata sektorn regleras av staten, med omfattande välfärdsstater och statlig infrastruktur. För det andra en arbetsmarknadsmodell med ett trepartssamarbete, där staten spelar en roll tillsammans med arbetsmarknadens parter. För det tredje en generell välfärdsmodell som täcker alla och finansieras huvudsakligen via skattsedeln. För det fjärde hög kvinnlig sysselsättning det som verkligen skapar värde hos oss var den höga sysselsättningen som hänger samman med att även kvinnorna deltar i arbetslivet. Avslutningsvis sade att vi skulle arbeta tillsammans för att den nordiska modellen skulle vara robust och bärkraftig också i en ny tid. Generaldebatt och debatt om budgeten för det nordiska samarbetet 2013 Debatten inleddes med att ministerrådets ordförande , , redovisade huvuddragen i arbetet med budgeten . Hon nämnde att årets budgetprocess varit mer krävande än , vilket berodde både på beslutet om en prioriteringsbudget och på den långvariga politiska diskussionen om besparingar i den nordiska budgeten. Önskemålet från om neddragning av budgeten hade sin bakgrund i den ekonomiska krisen. Det förslag ministerrådet nu lade fram var resultatet av en lång process och ett uttryck för den kompromiss man nått, betonade Aasrud. I korthet gick den ut på att man inte gjorde några nedskärningar i budgeten men att alla länderna förpliktat sig att genomföra besparingar på i budgeten . Därutöver skulle man arbeta med att finna ytterligare besparingar på . Detta skulle ge anledning att noga gå igenom dagens samarbete och att rikta fokus mot det vi vill ska vara viktiga prioriteringar framöver, menade .