frsrdg · H004NR1 · 2013-01-01 00:00:00 — Den nya s.k. prioriteringsbudgeten innebar en omläggning av budgetstrukturen, som skulle bidra till att förnya och utveckla det nordiska samarbetet och tydligt visa på huvudprioriteringarna för samarbetet. Medlen skulle tas från Globaliseringsinitiativet, som var på väg att avslutas, och från den s.k. ordförandeskapspotten, sammanlagt . En del av dessa, , var förbehållet finansiering av större strategiska satsningar som det kommande ordförandeskapet önskar genomföra. Återstoden av prioriteringsbudgeten, dvs. , skulle användas på tre huvudområden: grön tillväxt, hållbar nordisk välfärd, inklusive statsministerinitiativet på hälsoområdet som lanserades och som skulle följas upp av hälsoministrarna, samt för det tredje att föra vidare vissa projekt från Globaliseringsinitiativet, såsom KreaNord och klimatvänligt byggande. Avslutningsvis tackade samarbetsminister och dess budgetkommitté för ett konstruktivt samarbete. Hon bjöd in alla parter, både i ministerrådet och i rådet, att delta i arbetet med att finna de lösningar som var nödvändiga genom det beslutade sparkravet . Förslagen måste säkerställa att det nordiska samarbetet fortsatt står starkt under de år som kommer. Därnäst talade Per , , som varit ordförande för budgetgruppen inom presidium. Han sade att samarbetet varit gott med den norska samarbetsministern under budgetprocessen. Men processen hade varit väldigt besvärlig: På grund av det som uttryckts som vissa politiska svårigheter mellan samarbetsministrarna, hade det inte nåtts klarhet om budgetramen förrän , vilket var mycket sent om man skulle ha inflytande på prioriteringarna inom ramen. Per redogjorde sedan för huvudpunkterna i presidiets betänkande över budgetförslaget. Däri fanns ett beklagande av beslutet om minskad ram för samarbetet. nämnde att prioriteringarna i hög grad sammanfallit med ministerrådets, och särskilt satsningen på hälsofrågorna i prioriteringsbudgeten varit ett önskemål från rådet. Per uttryckte sin tillfredsställelse över att den svenska samarbetsministern tycktes ha dragit lärdom av årets svårigheter med budgetprocessen och avsåg bjuda in budgetgruppen tidigt för att diskutera vilka prioriteringar som är nödvändiga för den besparing på som förutses . Det var viktigt att också partigrupperna nu mer än tidigare diskuterar sina prioriteringar . Budgetgruppens klara önskemål var att besparingarna i budgeten inte fick ske med osthyvel. Att hemfalla till nedskärningar med samma procent över hela linjen var en form av slapphet, att man inte klarade att göra politiska prioriteringar. Under den efterföljande debatten instämde (C) på Mittengruppens vägnar i stort sett i vad Per sagt. Det var positivt att det nu fanns en prioriteringsbudget för ordförandeskapet, vilket gör att det kan bli en tydligare politisk diskussion och prioritering. Generellt sett var dock Mittengruppen kritisk till hur budgetarbetet genomförts. skulle en tydlig reducering av budgeten genomföras som man trots det sagt att vi ska ha fokus och ytterligare stärka samverkansformerna för det nordiska samarbetet. Då måste budgetarbetet börja tidigt, och det borde inte ske via någon osthyvelprincip utan genom en tydlig genomlysning av budgetposterna. , , som talade för Vänstersocialistiska gröna gruppen, sade att hennes synpunkter i stort överensstämde med föregående talares. Särskilt måste budgetramen ges mycket tidigare, så att parlamentariker och partigrupper kunde påverka budgetens innehåll och prioriteringar. Inte heller hennes grupp ansåg det vara bra att genomföra nedskärningarna med osthyvelsmetoden av allt utan de önskade en öppen och bra politisk debatt om hur nedskärningarna riktas. De borde riktas förnuftigt och ändamålsenligt utan att äventyra kärnverksamheter i det nordiska samarbetet. Speciellt ansåg gruppen att det var viktigt att de kommande sparåtgärderna inte försvagar verksamhetsförutsättningarna för i de nordiska örikena, där de har särskilt stor betydelse. Därefter fick samarbetsministrarnas ordförande , , ordet på nytt för att presentera samarbetsministrarnas redogörelse för arbetet i . hade haft ordförandeskapet för det nordiska samarbetet, och då speciellt haft välfärdsstaten i ett nordiskt perspektiv, miljö och klimat och nordisk samhörighet i fokus. De nordiska länderna måste bl.a. anpassa sig till de demografiska ändringarna, med ökat tryck på hälso- och välfärdstjänsterna som följd. Vill vi behålla den nordiska välfärden, sade Aasrud, måste vi tänka innovativt, lära av varandras erfarenheter och finna kloka gemensamma lösningar. Prioriterade områden hade särskilt varit grön tillväxt, hälsa och välfärd. En ny nordisk socialkonvention hade godkänts och undertecknats . Arbetet med att följa upp det åtta statsministerinitiativen för grön tillväxt från hade nu kommit väl igång på de berörda ministrarnas områden. Till exempel hade ministerrådet för fiskeri, havsbruk, jordbruk, näringsliv och skogsbruk under sitt möte i antagit en deklaration om primärnäringarnas och matvarusektorernas ansvar för grön tillväxt. Vid miljöministrarnas möte på hade en förklaring om en gemensam insats för att reducera utsläpp av kortlivade klimatdrivare i de nordiska länderna undertecknats. Arbetet med gränshinder hade varit centralt även 2012. Arbetet med att utveckla en handlingsplan hade kommit väl igång, och i det sammanhanget ser man också på hur arbetet inom Gränshinderforum bäst ska föras vidare. Avslutningsvis nämnde samarbetsminister att 2012 också profilerat sig på olika nordiska och internationella plattformar. Arrangemangen var ett gott exempel på hur de nordiska länderna kan bidra med sina erfarenheter internationellt och stärka det gemensamma nordiska varumärket som en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar region. Vidare hade en utvärdering inletts av Nordiska ministerrådets samarbete med de baltiska staterna och med nordvästra , eftersom riktlinjerna för samarbetet med dessa områden löper ut /14. (S) konstaterade att intresset för hade ökat väsentligt , såväl inom de nordiska länderna som utanför, i ett globalt perspektiv. beskrivs alltmer som en intressant, dynamisk region, och då är det som samlat begrepp det handlar om. Därför stödde hon idén om att satsa mer på kunskap om . Mer av utbytesprogram mellan lärare och elever i de nordiska länderna behövdes också Nordiska ministerrådets tankar om ett eventuellt utbyggt samarbete rörande utbildning och skola i kunde utvecklas. Kultur- och utbildningsutskottets förslag om ett nordiskt utbildningstoppmöte var en unik möjlighet att öka erfarenhetsutbytet och kompetensutvecklingen inom just pedagogik, utbildning och bästa praxis. Under denna punkt hade även ordföranden för Ungdomens nordiska råd, , , möjlighet att ta till orda. Hon talade om ungdomars situation på de nordiska ländernas arbetsmarknader. Ökade krav på rätt utbildning, hård konkurrens om arbetsplatser, ständig omskolning och krav på att leva och tänka på ett visst sätt gjorde att många unga känner sig pressade, osäkra och otillräckliga. Den psykiska ohälsan ökade. Ungdomsarbetslösheten var på en oroväckande nivå i alla nordiska länder, och fick vi inte styr på den nu skulle problemen bli fler och större . Möjligheter för ungdomar att testa olika branscher genom sommarjobb och praktikplatser var av största vikt, även över nationsgränserna. Ungdomens nordiska råd vädjade om åtgärder för bättre samordning när det gäller kompetenskrav inom yrkesutbildningen. Mot slutet av generaldebatten tog några talare upp hur , men också , bättre borde följa upp de många goda och viktiga beslut som fattas vid sessioner. Det vore att ta upp en debatt om förhållandet mellan samarbetsministrarnas arbete och arbetet i plenarförsamling. Debatt om globalisering och gränshinder har gränshinderfrågor debatterats tillsammans med ärenden inom övriga sakområden. Vid session fick gränshinderfrågorna, tillsammans med temat globalisering, en egen dagordningspunkt för att markera den ökade uppmärksamheten på dessa frågor. Debatten inleddes med att den svenska samarbetsministern presenterade ministerrådets rapport om arbetet med Globaliseringsinitiativet. Hon sade att intensivt arbete hade initiativet resulterat i 22 konkreta globaliseringsprojekt. En stor del av dessa skulle avslutas och , och detta vara därför den sista globaliseringsredogörelse som samarbetsministrarna lämnar. valde därför att se på effekterna av satsningen som helhet. Globaliseringsinitiativet hade inneburit ett gemensamt ansvarstagande för klimatfrågorna med satsningar på miljö- och energiområdet. Det hade också inneburit en mer offensiv marknadsföring vid en rad centrala evenemang runt om i världen av som en kreativ och innovativ föregångsregion. Förutom de utåtriktade aktiviteterna hade Globaliseringsinitiativet medfört att ministerrådet utvecklat och anpassat både sin budget och sin organisatoriska struktur till ett ökat samarbete mellan olika sektorer. De lärdomarna skulle komma till nytta framöver, också i samband med att samarbetsministrarna beslutat att inrätta en prioriteringsbudget. Samarbetsminister nämnde här de prioriteringar som också redovisats i presentationen av det svenska ordförandeprogrammet och av budgetförslaget (se ovan). Vissa delar av prioriteringsbudgeten rörde återstående projekt inom Globaliseringsinitiativet, främst de åtta statsministeruppdragen om grön tillväxt och satsningen på kreativa näringar, KreaNord. Ett nytt initiativ inom ramen för Hållbar nordisk välfärd skulle bidra till utvecklingen av långsiktiga och hållbara välfärdssystem i . Presidiets talesperson i fråga om globaliseringsredogörelsen var Per , som varit presidiets rapportör på globaliseringsområdet . Han började med att påpeka att när nu initiativet stod inför sin avslutning var det på sin plats att dra sig till minnes att det hade en längre och annan förhistoria än redogörelsens hänvisning till statsministermötet i . Nordiska ministerrådets sekretariat publicerade 2005, tillsammans med förlaget , ett debattinlägg som hette som global vinnarregion. Där uppmanade 27 ledande nordiska opinionsbildare de nordiska regeringarna att gå samman om en ambitiös gemensam vinnarstrategi för att använda de nordiska styrkepositionerna till att utnyttja globaliseringens möjligheter. studerade rapporten noga både i näringsutskottet och i presidiet. Från ministerrådets sida var det då helt stilla. presidium enades om att temat för toppmötet vid sessionen 2006 skulle vara utveckling av som global vinnarregion. Den debatten hade lett till beslutet vid statsministermötet i . Per menade att det varit positivt att arbeta på det delvis nya sätt Globaliseringsinitiativet innebar. Det hade bidragit till att vässa, vitalisera och aktualisera nordiska initiativ. Det hade varit viktigt att identifiera de utmaningar och gemensamma lösningar som kunde ge bättre resultat än rent nationella. Det var också därför som i allmänhet hade stött de olika projekten inom initiativets ram. Ytterligare några inlägg under denna dagordningspunkt berörde Globaliseringsinitiativet. (S) underströk att de gemensamma utmaningarna i världen för de nordiska länderna är många och att det finns stora vinster med att samordna det nordiska arbetet på policynivå. Hon sade att det nordiska engagemanget i klimatförhandlingarna var otroligt viktigt. Där fanns mer att göra. Vidare tog hon upp det pågående arbetet för en harmonisering av den nordiska elmarknaden, ett av de initiativ som nämndes i redogörelsen. En del experter som hon hade mött hade farhågor vad gäller vinsten med en gemensam energimarknad. Hon var alltså tveksam till om detta var rätt väg att gå om man vill att konsumenten stärks. Det var viktigt att ta med det lokala och det regionala perspektivet i det fortsatta arbetet. Flertalet talare i denna debatt tog snarare upp gränshinderfrågor. En del av bakgrunden till detta var, som Gränshinderforums ordförande, ambassadör sade i sitt inlägg, att parlamenten i de nordiska länderna och de självstyrande områdena inom i stort sett samma vecka diskuterade gränshindren i . En annan del var möjligen att man enligt Norrback inte uppnått så mycket som man förväntat sig när Gränshinderforum etablerades . Några tiotal gränshinder hade försvunnit , men hade nya hinder uppstått. Förändringarna var störst och tydligast när det gäller informationen och synligheten, bl.a. genom verksamheten i Hallå och de olika gränsregionala organen. Emellertid upplevde man i Gränshinderforum ibland svårigheter att nå fram med sin argumentering både till ämbetsmannakommittéerna och till ministerråden. Vad som krävdes för att nå resultat var mer och tydligare politisk styrning. , , nämnde i sitt inlägg att samarbetsministrarna hade startat ett utredningsarbete som ska utmynna i en flerårig och tvärsektoriell handlingsplan för arbetet mot gränshinder och . Målet var att göra arbetet mer förpliktande, sätta tydliga mål och säkra en bättre koordinering och ett bättre utnyttjande av resurserna i arbetet. stod det klart att det förebyggande arbetet var viktigt: Man måste när man lägger fram nya lagförslag ta hänsyn till hur förslagen påverkar närregioner och hur de påverkar de övriga länderna inom . Tyvärr gav det dock inga rubriker i tidningarna om man har förebyggt ett gränshinder genom att verkligen tänka till och noggrant analysera alternativen. Även samarbetsminister tog upp detta. stiftar en lag som gäller borde den granskas också i en nordisk kontext, liksom då vi gör en lag av ett förslag till EU-direktiv eller en EU-förordning. Han sade också att det ganska ofta meddelas att gränshinder bör undanröjas, men sedan klingar denna rekommendation för döva öron i sektorministerierna. Därför hoppades han att genomförandet av det handlingsprogram som nämnts, och som samarbetsministrarna arbetade med, skulle komma i gång på så hög politisk nivå som möjligt, dvs. i form av en gränshinderdeklaration framförd av statsministrarna i samband med sessionen 2013. Presidiets rapportör för gränshinderfrågor, (M), tog upp en liknande frågeställning: Hon visste att samarbetsministrarna har stort intresse av gränshinderfrågorna men frågade hur stort intresset var i de andra departementen och hur villiga övriga ministrar vore att inom sina ansvarsområden verka för att gränshindren minskar. Detta riskerade att komma i andra hand. Hon höll med om att statsministrarna hade en viktig roll i att ge de här frågorna hög prioritet i hela regeringen. nämnde vissa gränshinder som blivit lösta, t.ex. att den nordiska konventionen om social trygghet och den nordiska arvskonventionen reviderats samt att likpasset för transport av avlidna mellan och avskaffats. Under de debatter som hållits på temat gränshinder i samtliga nordiska parlament hade åtskilliga konkreta förslag på existerande gränshinder att undanröja kommit fram och det förebyggande arbetet understrukits. presenterade presidiets förslag, där man tagit ett antal av dessa förslag och inordnat dem under rubriker om boende, arbete, studier och administration. Det var att betrakta bara som ett första steg, en första del i den process som kommer att fortsätta, och dessutom ett bra inspel till den handlingsplan som skulle utarbetas. Hon fortsatte med att nämna ett antal av de 17 punkter som fanns i presidiets förslag som förhoppningsvis skulle bli den rekommendation som överlämnar till ministerrådet. , , sade att arbetet mot gränshinder skulle bidra till att göra till en mer dynamisk och framtidsinriktad region. Gränshinderforum hade visat sitt berättigande genom sitt arbete, men var det att ta ytterligare ett steg: Det borde etableras en nordisk ombudsman eller ombudsmannainstans som den enskilde medborgaren kan vända sig till. samarbetsminister sade i sitt inlägg om gränshinderfrågorna att hon skulle fokusera mycket på gränshinder under det svenska ordförandeskapet. Det var dags att gå väldigt mycket mer från ord till handling men också tänka: Varför är det här så viktigt? Jo, svarade hon, just därför att vi faktiskt ska bli bättre på att stå oss ute i världen, just därför att som ett område där det är fri rörlighet också i verkligheten skulle kunna vara mycket bättre. Det handlade om våra jobb, vår utrikeshandel och våra relationer till omvärlden över huvud taget. Høgni , , sade för Vänstersocialistiska gröna gruppens räkning att man sett att man reviderat Socialförsäkringskonventionen. Han ansåg att man borde ha fokus på att revidera alla de konventioner som ska ge de nordiska medborgarna samma rättigheter i varandras länder. Inte minst upplevde de som står utanför EU att bland det som skapade ett tryck för nya gränshinder fanns att de medborgerliga rättigheterna i EU blir bättre än de i . Det fick aldrig ske, för då vore själva grundpelaren för det nordiska samarbetet borta. Efter att ha stött tanke om en statsministerdeklaration på området, sade Høgni att man borde ha finans- och skatteministrar närvarande, eftersom många av gränshindren fanns inom detta område. pekade han på det som Vänstersocialistiska gröna gruppen framhållit i debatten om de nordiska välfärdsstaternas framtid, nämligen att större och större delar av välfärdstjänsterna i de nordiska länderna privatiseras, vilket kunde leda till nya gränshinder. Ytterligare talare deltog i denna debatt och tog upp enskilda gränshinder både sådana som avskaffats och framför allt sådana som fanns kvar eller uppstått. De nordiska samarbetsministrarnas frågetimme Samarbetsministrarnas frågetimme, som blivit en traditionell del av sessionen, var som vanligt uppskattad. Dock fanns en tendens till att flera samarbetsministrar svarade på samma fråga, ibland på frågeställarens uppmaning, ibland på eget initiativ. Därigenom blev det utrymme för färre frågor, och dialogen mellan frågeställare och ministrar kunde ibland skymmas av en slags dialog mellan dem som svarade. (S) inledde med en fråga till samarbetsminister (M) om det kommande svenska ordförandeskapet skulle vara berett att verka för en nordisk skolportal. Samarbetsministern hänvisade till att utbildningsministrarna skulle diskutera fortsättningen av arbetet inom utbildningsområdet. När det gällde just en gemensam skolportal ansåg hon att det var för tidigt att säga exakt ja eller nej. (KD) tog upp frågan om ökande allergiproblem bland barn och ungdomar och undrade om gemensamma insatser kunde göras för att förebygga och lindra de besvär som barn och ungdomar har på grund av sin allergi. Han fick svar av fyra ministrar, som bl.a. sade att man skulle fortsätta att förebygga allergier, att nya behandlingsmetoder och läkemedel var viktiga, att ny teknologi och it-baserade lösningar kunde ge många fler möjlighet till behandling i hemmet, att man förberedde riktlinjer för skolor och liknande där barn och unga vistas samt att man bör titta på hela miljömedvetenheten vad gäller vilken miljö vi utsätter våra barn för att leva i att tänka i preventivt syfte handlar om rätt omgivning från början. Høgni , , frågade de danska och svenska ministrarna hur nordiska länder i EU kunde medverka till att man beslutar om sanktioner som används direkt mot andra nordiska länder i en legitim strid om fiskerättigheter. Stod det inte i strid med nordisk solidaritet och nordiskt samarbete? Från dansk sida blev svaret att det var beklagligt att vi i inte kunnat enas om en hållbar förvaltning och en rimlig fördelning av makrillbestånden, som det handlar om. Från svensk sida tillades att alla parter i en förhandling måste visa flexibilitet. , samarbetsminister, hoppades att de skulle få det nödvändiga stödet för det som man menade helt klart var deras rättigheter i fråga om makrillkvoterna i det färöiska havsområdet. samarbetsminister sade att den norska utgångspunkten varit att kvoterna skulle fördelas så att principen om hållbar förvaltning respekterades. fick Høgni ordet på nytt för att precisera att han inte diskuterat vilken lösning konflikten borde få. Det han vände sig emot var att EU beslutat om sanktionsinstrument som EU kan använda mot andra länder när EU anser att dessa inte fiskar på ett hållbart sätt det kunde inte vara rätt att EU skulle definiera vem som gör det. (M) frågade om problemet med dvärgbandmask. Mårdhunden sprider sådan, men även hundar, rävar och tvättbjörnar kan vara värddjur. Blir man smittad innebär det ett livslångt sjukdomstillstånd, och finns smittan i skogarna kan man inte längre plocka bär och svamp. Hon frågade om samarbetsministrarna kände till det stora hot som det innebär att smittan med dvärgbandmask sprids över och om samarbetsministrarna tänkte agera för att de nordiska regeringarna på ett ännu mer kraftfullt sätt samarbetar för att utrota denna smitta. Svaret, från Nordiska ministerrådets ordförande , , var att ett samarbete satts igång mellan de nationella förvaltningsorganen i för att stoppa spridningen av mårdhund. och övriga nordiska länder var förpliktigade av konventioner att hindra spridning av främmande arter i naturen. (V) frågade den danske samarbetsministern om den danska regeringen fortfarande stod kvar vid sin tolkning av artikel sju i konventionen om sociala bistånd och sociala tjänster en tolkning var ensam om och som innebar att ansåg att man kunde skicka tillbaka nordiska medborgare till sina hemländer om de hade behov av socialt bistånd. svarade att praxis var i full överensstämmelse med artikel sju i konventionen . Den konventionen förbjuder inte hemsändelse av nordiska medborgare på grund av att de mottar socialt bistånd, men det ställs vissa krav på när hemsändandet kan ske. Den danska regeringen var dock självklart öppen för att dryfta praxis med övriga nordiska länder, sade han. Dessutom ställdes frågor bl.a. om samarbete i för att stänga pornografiska sidor med grovt sexuellt våld på internet, om de kraftiga tullhöjningar för vissa jordbruksprodukter som genomfört där ministrarnas svar visade att de hade olika uppfattningar, om hinder för unga arbetssökandes rörlighet, om språkförståelse och om teckenspråkigas rättigheter i . Det förekom också några frågor av rent inrikespolitisk karaktär. Internationellt samarbete Under denna dagordningspunkt lades utrikes- och försvarsministrarnas redogörelser fram muntligen, och vidare presenterades de skriftliga redogörelserna om det nordiska EU-samarbetet och om Nordiska ministerrådets aktiviteter i samt om dess insatser för att bekämpa människohandel. Även ett presidieförslag om en internationell strategi för behandlades under denna punkt. Alla de nordiska ländernas utrikesministrar deltog i debatten, liksom ett stort antal parlamentariker. Under denna punkt hade även gäster som representerade internationella parlamentariska sammanslutningar möjlighet att göra inlägg. Debatten inleddes med att utrikesminister redogjorde för det nordiska samarbetet på det utrikes- och säkerhetspolitiska området. Han hänvisade till Stoltenbergrapporten med den följande solidaritetsförklaringen som ett av flera uttryck för dynamiken i det nordiska samarbetet på detta fält. Ett annat uttryck för detta var det gemensamma möte de nordiska utrikes- och försvarsministrarna haft i , där man klart slog fast att länderna har gemensamma intressen i norr. Utrikesministrarna hade ökat uppmärksamheten på det länderna gör tillsammans i sitt närområde, utöver deras globala engagemang. Att och skulle delta i luftövervakningen av hade först föreslagits i Stoltenbergrapporten. hade och meddelat att de var beredda att bidra till övervakningen. fortsatte med att säga att det nordiska utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetets informella karaktär var en styrka. Utrikesministrarna föredrog informella mekanismer för god kommunikation med . Han fortsatte med att tala om det nordiska samarbetet på området samhällssäkerhet och beredskap, där ambitionsnivån höjts inom olika områden som räddningstjänst, kriskommunikation, användande av frivilliga samt forskning och utveckling. Också det nordiska samarbetet om digital säkerhet var en prioritet.