frsrdg · H104RS1 · 2013-12-12 00:00:00 — Riksdagsstyrelsens framställning till 2013/14:RS1 I denna framställning föreslår riksdagsstyrelsen att ska upphöra att ge ut tidningen . Tidningen tillkom genom ett beslut av 1975 om att ge ut en för departementen och gemensam tidning. Förslag till riksdagsbeslut .................................................................. Ärendet och dess beredning............................................................... Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag ................................. 1 Förslag till riksdagsbeslut beslutar att ska upphöra att ge ut tidningen . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Per , ordförande, (M), (MP), (FP), (S), (M), (S), (M), Ka- rin (S) och (M). 2 Ärendet och dess beredning Riksdagsstyrelsen beslutade att ge riksdagsdirektören i uppdrag att göra en översyn av tidningen . I uppdraget ingick bl.a. att undersöka förutsättningarna för en förändrad ägarstruktur för tidningen, se över förutsättningar och kostnader för att ersätta de nuvarande versionerna av tidningen med en digital/webbaserad version och ta fram exempel på alternativa sätt att utforma tidningen på. Uppdraget redovisades för styrelsen i rapporten Tidningen . Riksdagsstyrelsen beslutade att ge riksdagsdirektören i uppdrag att återkomma till styrelsen med förslag till ställningstagande om framtida inriktning och omfattning av Riksdag & Departements verksamhet samt en redovisning av vilka beslut och andra åtgärder som krävs för ett genomförande av förslaget. Rapporten alternativ för Riksdag & Departements framtid redovisades för styrelsen . Riksdagsstyrelsen beslutade om ett uppdrag till riksdagsdirektören att sondera förutsättningar för en eventuell försäljning av papperstidningen med eller utan utgivningsbevis. I uppdraget ingick att efter en värdering identifiera eventuella intressenter med ett långsiktigt och seriöst perspektiv på tidningens framtid. Vidare fattades beslut om ett uppdrag att se över hur informationen om arbete på webbplats kan utvecklas som ersättning för papperstidningen. Riksdagsstyrelsen beslutade att avbryta försäljningsprocessen och inleda en process för att Riksdag & Departement inte längre ska ges ut. Vidare beslutade styrelsen att ge riksdagsdirektören i uppdrag att förbereda processen och bl.a. ta fram det underlag som krävs för att styrelsen ska kunna föreslå att utgivningen av tidningen ska upphöra. Tidningen (R&D) tillkom genom ett beslut av 1975 om att ge ut en för departementen och gemensam tidning (framst. 1975:15, KU 1975:21, rskr. Syftet med R&D, som skulle ersätta tidningen som gav ut, var att underlätta för personal i stat, kommun, företag och organisationer samt för förtroendevalda och övriga politiskt intresserade att följa verksamheten i och regeringens kansli. I betänkande anfördes bl.a. att redaktionen för tidningen "avses få en oberoende ställning". Vidare hänvisades till det som utskottet uttalade i samband med behandlingen av första delbetänkande utåtriktade arbete (KU 1974:19). Utskottet anförde då att det "otvivelaktigt" fanns ett behov av en fortlöpande, mer fyllig information om och dess verksamhet än vad som gavs på annat håll och att en möjlighet att tillgodose detta behov enligt utskottet skulle vara att ge ut en tidskrift som samordnades med . Huvudman för R&D var inledningsvis (), som bl.a. hade i uppgift att verka för samordning av de offentliga organens informationsbehov. I proposition 1980/81:100 bilaga 11 föreslog regeringen att NSI skulle avvecklas och att R&D i anslutning till detta administrativt skulle knytas till departementens organisationsavdelning. När det gällde R&D:s tillhörighet föreslog dock , i enlighet med förslag i flerpartimotion 1980/81:399 (C, S, M, FP, VPK), i stället ett tillkännagivande till regeringen och förvaltningsstyrelse om att tidningen administrativt skulle knytas till (KU 1980/81:20). Tidningen borde, enligt utskottet, med hänsyn till den dubbla informationsfunktionen inte vara direkt anknuten till departementsorganisationen. Utskottet anförde vidare att tidningen även i fortsättningen skulle ha en oberoende ställning, att anknytningen till endast skulle innefatta rent administrativa frågor och att chefredaktören skulle vara ansvarig utgivare. beslutade i enlighet med utskottets förslag. utvidgades tidningens uppdrag till att även avse bevakning av "EU och lagstiftningsprocessen inom EG" (bet. 1996/97:KU2). är tidningens namn Riksdag & Departement, i stället för som tidigare Från Riksdag & Departement. 2013/14:RS1 BAKGRUND Riksdagsstyrelsen fastställde dels en redaktionell policy, dels en övergripande policy för tidningen och Departement. Dessa dokument har inte ändrats . Enligt den övergripande policyn har i sin roll som huvudman och ägare det juridiska och ekonomiska ansvaret för tidningen. I policyn anges bl.a. att tidningen inom ramen för det övergripande målet för informationsverksamhet - att bidra till att skapa öppenhet och tillgänglighet i riksdagsarbetet och genom aktiv information verka för att intresset för och kunskaperna om och dess arbete ökar - ska svara för den samlade informationen om den statliga politiska beslutsprocessen i och sådan information om ärenden inom EU som är relevant för beslutsprocessen. Vidare fastställs att tidningen ska ges ut med 35 till 40 nummer . I den redaktionella policyn anges att tidningen är en facktidning som skildrar den politiska processen och som utifrån grundläggande demokratiska värderingar ska engagera och stimulera läsarna att följa beslutsfattandet i , regeringen och Europeiska unionen. Tidningen ska vara partipolitiskt neutral och ha en självständig publicistisk ställning inom ramen för sitt uppdrag och sin redaktionella policy. Innehållet ska vara opartiskt, sakligt, relevant, korrekt och icke-kommenterande. Språket ska vara begripligt, korrekt och enkelt samt medverka till att levandegöra beslutsprocessen. Målgruppen är förtroendevalda inom stat, kommun och landsting, personer som i sin yrkesverksamhet följer den politiska beslutsprocessen, vidareinformatörer - bl.a. journalister, lärare och bibliotekarier - samt den politiskt intresserade allmänheten. R&D är en periodisk skrift (1 kap. 7 § tryckfrihetsförordningen). Tidningen har ett utgivningsbevis. Enligt det nu aktuella beviset är ägare till tidningen. R&D är organisatoriskt en enhet inom kommunikationsavdelningen vid . Eftersom R&D är en del av omfattar de föreskrifter som gäller för förvaltningen i övrigt som huvudregel även tidningen och dess personal och verksamhet, exempelvis bestämmelser om personal och ekonomiadministration. Den fasta personalen vid R&D uppgår till 8 personer, som är tillsvidareanställda av . Av 15 § riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2011:10) om arbetsordning för framgår att chefredaktören för tidningen är ansvarig utgivare för tidningen. Verksamheten vid R&D finansieras dels genom intäkter från i första hand prenumerationer och annonser, dels genom driftbidrag från . uppgick intäkterna till totalt ca . BAKGRUND 2013/14:RS1 belopp avsåg ca externa intäkter, varav ca avsåg prenumerationsintäkter och ca annonsintäkter m.m. R&D fick också ca från i ersättning för att riksdagsledamöter och ersättare i får tidningen kostnadsfritt. Det faktiska utfallet av driftbidraget från , exklusive kostnader för planering, personal- och ekonomiadministration, personalvård och extern representation, uppgick till ca . Kostnaderna för tidningen uppgick till totalt ca , varav ca avsåg lönekostnader, ca tryck- och distributionskostnader och ca kostnader för bl.a. prenumerationssystem, marknadsföring, webbplats, inköp av bilder och frilansmaterial, tjänsteresor och produktion av taltidningen. Det ska nämnas att R&D inte betalar någon hyra eller ersättning för telefoni till , som alltså subventionerar R&D i dessa delar. Vidare använder R&D it-miljö utan kostnad. utkommer R&D i tryckt form, dvs. i pappersversion, med 35 nummer . Förutom pappersversionen finns det även en nätversion () och en elektronisk version av tidningen i pdf-format (e-tid- ning). R&D utkommer också som taltidning. Vidare finns det ett digitalt nyhetsbrev som tillhandahålls gratis. Pappersversionen av R&D har en upplaga på ca 7 700 exemplar (TS-kontrollerad 2012), och antalet prenumerationer är ca 6 000. En stor del av prenumeranterna finns inom den offentliga sektorn, dvs. stat, kommun och landsting. Enligt den senaste Orvesto-undersökningen når pappersversionen av tidningen totalt ca 26 000 läsare . Nätupplagan har ca 9 000 besökare . har drygt 4 200 prenumeranter. Den elektroniska versionen (e-tidningen) har bara ett fåtal prenumeranter. En internationell utblick som gjordes 2012 och omfattade de skandinaviska länderna samt , , , och visar att det endast är det tyska parlamentet, Bundestag, som ger ut och finansierar en tidning som liknar R&D. Parlamenten i , , och har tidigare haft liknande tidningar, men dessa har lagts ned och främst ersatts av information på respektive parlaments webbplats. Av 1 § första stycket 3 lagen (2011:745) med instruktion för följer att ska informera om arbete och frågor som rör EU. I förarbetena till bestämmelsen konstaterade riksdagsstyrelsen att och har ett ansvar för att dels medverka i samhällsinformationen, dels kontinuerligt bedriva en saklig och partipolitiskt neutral information om och dess arbete samt om EU. Informationsskyldigheten borde därför enligt riksdagsstyrelsen komma till uttryck i instruktionens inledande bestämmelse som reglerar uppgifter (framst. 2010/11:RS3 s. 25). En bestämmelse med motsvarande innehåll fanns i 1 § i den tidigare gällande lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. Övergripande principer om intern och extern kommunikation finns i kommunikationsstrategi. I strategin anges bl.a. att förvaltningen aktivt ska arbeta för en ökad tillgänglighet till och insyn i och arbete och beslut. Informationen ska vara öppen, trovärdig, begriplig, användbar, planerad och tillgänglig. Målen för den externa kommunikationen är att bidra till ett högt förtroende för riksdag som institution, att främja insynen i arbete och beslut och att öka intresset för och kunskapen om arbete och beslut. Kommunikationsstrategin kompletteras av riktlinjer, policy, vägledningar och planer. I 4-5 §§ förvaltningslagen (1986:223) regleras myndigheters serviceskyldighet. Serviceskyldigheten innebär bl.a. att en myndighet ska lämna information och service till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Enligt riksdagsdirektörens föreskrift (2011:14) om organisation ska det finnas en kommunikationsavdelning i förvaltningen. I kommunikationsavdelningen ingår bl.a. informationsenheten och - som har framgått ovan - enheten Riksdag & Departement. Enligt riksdagsdirektörens föreskrift (2012:2) om ansvarsområden inom har informationsenheten ansvar för internt och externt informations- och kommunikationsarbete. I det ansvaret ingår bl.a. att svara för grafiska profil och varumärke samt webbplats och webbplatsen för EU- information, andra digitala kommunikationskanaler och intranät. Vidare ansvarar informationsenheten för svarsservicen avseende riksdagsinformation och svarsservicen för EU-frågor. Enligt den ovan nämnda kommunikationsstrategin ska informationsenheten utveckla kommunikationsarbetet och vara stödjande och rådgivande i kommunikationsfrågor. Informationsenheten ska arbeta för att ge en tydlig och sammanhållen bild av och . Målen för externa information är att bidra till ett högt förtroende för riksdag som institution, att främja insynen i arbete och beslut och att öka intresset för och kunskapen om arbete och beslut. En given utgångspunkt är att informationen i så hög grad som möjligt ska tillgodose användarnas behov av och önskemål om information. använder fyra externa webbplatser i sin informationsverksamhet, nämligen , data.riksdagen.se, utveckling.riksdagen.se och . Det finns möjlighet att prenumerera på nyheter, beslut och kalenderhändelser och på så sätt följa arbete via e-post eller RSS. Vidare informerar om och arbete på det sociala mediet Twitter. På går det att följa och bevaka arbete och beslut. Där finns bl.a. framställningar, propositioner, motioner, utskottsbetänkanden, kammarens protokoll, EU-handlingar, rapporter från och författningar. Det går att följa beredningsprocessen för enskilda ärenden. Via är det möjligt att direkt eller i efterhand följa webb-tv-sändningar från debatter och från offentliga utfrågningar som anordnas av utskotten. På finns information på mer än 20 olika språk, bl.a. de nationella minoritetsspråken, och språkvarieteter. Det finns dessutom en egen avdelning på engelska och information på teckenspråk och lättläst svenska. öppnade sina databaser (öppna data). bygger digitala externa information till stora delar på öppna data. Alla som vill kan fritt använda innehållet och med hjälp av data göra analyser och bygga egna digitala tjänster. Öppna data är också den källa från vilken hämtar information, dokument och data kring beslutsprocessen. öppna data består av cirka 200 000 dokument och statusuppgifter som innefattar kalenderinformation, planeringen av kammarens arbete (talarlistor, föredragningslistor), utskottens betänkanden, motioner, lagar, information om ledamöterna, resultat från omröstningar samt ledamöternas anföranden i kammaren. Det pågår ett arbete för att ytterligare utveckla möjligheterna att använda öppna data. Avsikten är att detta arbete ska vara klart före riksdagsvalet . 5 Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag ska upphöra att ge ut tidningen . Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Det är ur demokratisk synvinkel av stor vikt att medborgarna har tillgång till opartisk, korrekt och tillförlitlig information om arbete och beslut. Härigenom främjas deras möjlighet till delaktighet i samhällslivet och den demokratiska beslutsprocessen. Tidningen har spelat en viktig roll genom att lämna samlad information och på ett lättöverskådligt sätt spegla beslutsfattandet i och regeringen och inom EU. beslutade om utgivning av tidningen 1975. Då fanns det, som uttalade vid behandlingen av frågan, otvivelaktigt ett behov av en fortlöpande, mer fyllig information om och dess verksamhet än som gavs och kunde fås på annat håll. Offentliga åtaganden måste dock fortlöpande omprövas utifrån nya förhållanden och förutsättningar. Be- slutet att ge ut tidningen fattades vid då tillgången till samhällsinformation såg annorlunda ut än den gör . Även medievanorna och medielandskapet har förändrats i förhållande till vad som gällde . Den tekniska och digitala utvecklingen har inneburit att möjligheterna att på olika sätt få information avsevärt har förbättrats. Det är möjligt att t.ex. hitta information om och följa och regeringens arbete och beslut genom besök på olika webbplatser. Det går att hitta information om ett beslut som beslutet har fattats av eller regeringen. Vidare har tidningens ekonomiska förutsättningar förändrats . Bland annat har antalet prenumerationer minskat och upplagan gått ned. Även annonsförsäljningen har försämrats, främst på grund av den svaga konjunkturen och på grund av att annonsörer fått fler annonskanaler genom internet. Förutom frågan om storleken på det årliga driftbidraget från aktualiseras i det sammanhanget en fråga av principiell karaktär, nämligen att tidningen delvis finansieras av och därmed är beroende av . Det är enligt riksdagsstyrelsen viktigt att beslut granskas och analyseras. Styrelsen anser dock att en sådan granskning och analys i första hand bör göras av från oberoende media. Här kan man göra en jämförelse med public service-bolagen, dvs. I fråga om dessa bolag anges bl.a. att finansieringen ska ge förutsättningar för största möjliga oberoende och frihet från politisk styrning och vara trygg, förutsägbar och stabil. RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Med hänsyn till vad som har anförts ovan anser riksdagsstyrelsen att inte längre ska ge ut Riksdag & Departement. har olika alternativ för tidningens framtid utretts, bl.a. alternativen att överlåta tidningen eller att lägga ned tidningen och utveckla nyhetsförmedlingen via webbplats. I utredningsuppdraget har bl.a. ingått att sondera förutsättningarna för en eventuell försäljning av tidningen och att göra en värdering av den. På grund av bl.a. svårigheterna med att garantera namnet Riksdag & Departement och de ekonomiska konsekvenserna av en försäljning beslutade riksdagsstyrelsen vid sitt sammanträde att avbryta försäljningsprocessen och i stället inleda en process för att tidningen inte längre ska ges ut. Riksdagsstyrelsen vill understryka vikten av att det ska vara lätt att få tillgång till saklig och korrekt information om beslut och arbete. Ett beslut att inte längre ge ut tidningen får inte innebära att möjligheten att ta del av sådan information försämras. Riksdagsstyrelsen har mot den bakgrunden beslutat att ge riksdagsdirektören i uppdrag att se över hur informationen på webbplats kan utvecklas som ersättning för tidningen. Nyhetsförmedling på skiljer sig från nyhetsförmedling via R&D. Tidningen har en självständig publicistisk ställning och det är den ansvarige utgivaren som avgör vad som ska publiceras. En annan skillnad är att uppdrag inte omfattar information inom andra myndigheters ansvarsområden. Tryck: , 2013