frsrdg · H004RS7 · 2013-06-12 00:00:00 — omställning får inte överklagas. Gällande ordning och bestämmelser Det nuvarande regelverket innebär att ska fatta beslut om rätt till inkomstgaranti, bl.a. enligt de grundförutsättningar som anges i 13 kap. 2 § ersättningslagen. fattar också beslut om för- längning av inkomstgaranti enligt den särskilda dispensregeln i 13 kap. 7 § ersättningslagen. Den som vill att garantin ska betalas ut måste sedan ansöka om det hos (). I fråga om efterlevandeskydd 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG gäller att den som vill ha förmånen ska ansöka om den hos Riksdagsförvalt- ningen. Den administrativa hanteringen sköts dock av SPV. Beträffande jämkning av inkomstgaranti gäller att beslut fattas av arvodes- nämnd. Sådana beslut fattas på initiativ av nämnden. Beslut i samtliga nu nämnda ärendetyper kan överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. Första instans är förvaltningsrätten. Den domstolens avgö- randen kan överklagas hos kammarrätten. För att kammarrätten ska pröva överklagandet krävs prövningstillstånd. Kommitténs överväganden och förslag Den administrativa hanteringen av utbetalningar Den administrativa hanteringen av samordning, utbetalning, återkrav m.m. sköts av SPV. Erfarenheterna från hur SPV skött denna uppgift är enligt kommittén alltigenom goda, och det saknas anledning att anta annat än att också den nya förmån som kommittén föreslår kommer att kunna hanteras på samma sätt. Kommittén anser mot den bakgrunden att SPV även fortsätt- ningsvis ska sköta den administrativa hanteringen av de ekonomiska avgångs- förmånerna. Besluten om rätt till förmåner Kommittén anser att den administrativa hanteringen av de ekonomiska av- gångsförmånerna även i fortsättningen bör skötas av SPV. En annan utgångs- punkt bör enligt kommittén vara att ett och samma organ ska fatta de grund- läggande besluten om rätt till alla förmånerna. Kommittén anser att ett tungt vägande skäl för att flytta besluten som rör själva rätten till förmånerna från är att förvaltningen som beslutsorgan kan ifrågasättas i dessa sammanhang på grund av myndighetens nära samband med . Enligt kommittén bör uppgiften att fatta beslut om de ekonomiska av- gångsförmånerna läggas på . Liksom tidigare bör nämnden också fatta beslut om jämkning av förmånerna. Det förhållandet att uppgiften att fatta beslut om de ekonomiska för- månerna nu läggs på innebär att SPV som sköter den praktiska hanteringen med utbetalningar m.m. kan komma att få vända sig till nämnden med frågor m.m. Förändringen i fråga om beslutsfattande innebär dock inte att det uppdrag som SPV utför och som bygger på en överenskommelse med ändras. För att ska kunna fastställa vilken förmån en tidi- gare ledamot ska ha krävs ett underlag från . Här hand- lar det i huvudsak om vilka som lämnat uppdraget och hur länge de tjänstgjort i . I ersättningslagen bör det slås fast att dessa uppgifter ska lämnas till nämnden. ska även pröva frågor om jämkning enligt den nya jämkningsregeln. Det förutsätter ett adekvat beslutsunderlag. Av väsent- lig betydelse i det sammanhanget är de uppgifter som de tidigare ledamöterna 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG har lämnat till om vilka åtgärder de vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. För dessa uppgifter kan sekretess gälla. kerställa att nämnden kan få del av dem bör det införas en sekretessbrytande regel som innebär att förvaltningen på nämndens begäran ska lämna ut upp- Kommittén föreslår att ska ta över beslutsfattandet avseende de ekonomiska avgångsförmånerna från . Det innebär att inte längre kommer att fatta några be- slut enligt 13 kap. ersättningslagen som bör kunna överklagas hos allmän för- Som en följd av att tar över beslutsfattandet rö- rande de ekonomiska avgångsförmånerna bör nämndens beslut i sådana frå- gor kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol på samma sätt som gäl- ler för motsvarande beslut. I fråga om SPV:s beslutsfattande bör kommitténs förslag inte medföra några lagändringar när det gäller överkla- En fråga som inställer sig i sammanhanget är om det bör finnas möjlighet att överklaga beslut som kan komma att fattas av inom ramen för hanteringen av omställningsstödet. vara att lämna ett erbjudande om stöd som sedan utförs av ett annat, pri- vaträttsligt, organ. Någon särskild prövning av vilka som ska få erbjudandet om stödåtgärder ska inte göras hos . I samband med att erbjudandet accepteras bör dock anges i vilken utsträck- ning den tidigare ledamoten ska lämna uppgifter om vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att övergå till arbetslivet. Någon sanktion för den som inte lämnar uppgifter föreslås emellertid inte. Det som sagts nu innebär samman- taget att det saknas större praktiskt behov av en rättslig kontroll av Riksdags- förvaltningens hantering av omställningsstödet. till slutsatsen att förvaltningens beslut som fattas i ärenden om omställnings- stöd inte bör kunna överklagas. En särskild bestämmelse om det bör införas i Vad sedan gäller innehållet i de stödinsatser som utförs av anordnarna kan det i enskilda fall inträffa att en tidigare ledamot och anordnaren har olika uppfattning om vilka stödåtgärder som är lämpliga. ser det bör sådana frågor kunna lösas inom ramen för ett samrådsförfarande mellan och anordnarna där även enskilda stödärenden kan tas upp. finns det inga särskilda regler om verkställighet av beslut om jämkning. Den särskilda avräkningsregeln i 13 kap. 25 § ersättningslagen synes syfta på återkrav som baseras på SPV:s årsavstämning. I frånvaro av särskilda regler får man utgå från att ett jämkningsbeslut gäl- ler först när det vunnit laga kraft. Kommittén anser att ett beslut om jämkning 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG bör gälla , dvs. även om det inte har vunnit laga kraft. Ett jämk- ningsbeslut som innebär att förmånen ska dras in helt eller delvis kan enligt kommittén bli poänglöst om det inte får omedelbar effekt. Ett exempel kan vara att en tidigare ledamot trots att ett tillsynsärende inletts inte lämnar några uppgifter alls som tyder på någon aktivitet när det gäller att hitta en ny för- sörjning. I sådana fall bör det vara möjligt att avbryta utbetalningarna med omedelbar verkan. Enligt kommitténs mening bör det därför införas en be- stämmelse som innebär att ett jämkningsbeslut som går ut på att förmånen dras in helt eller delvis ska gälla . Om beslutet överklagas bör det dock vara möjligt för domstol att ändra på det i avvaktan på en slutlig pröv- ning. En annan fråga är hur besluten ska få verkställas, dvs. hur betalning ska kunna drivas in från den som inte vill betala. Kommittén överväger olika lös- ningar. En lösning är att låta beloppet räknas av från kommande utbetalningar. Om det återstår belopp att betala ut bör en sådan avräkning få ske. I vissa fall kan det dock vara omöjligt att genomföra en sådan avräkning eftersom det inte återstår några utbetalningar att räkna av från. I så fall bör ett särskilt åter- krav riktas mot den berörde. Om kravet inte betalas bör beslutet kunna läggas till grund för verkställighet, dvs. Detsamma bör gälla beslut om återkrav efter årsavstämning. Såväl avräkning som ett direkt krav innebär att jämkningsbeslutet reali- seras. En sådan åtgärd bör inte kunna vidtas förrän beslutet vunnit laga kraft, dvs. efter det att den berörde fått del av beslutet. Om ett beslut om jämkning överklagas måste domstolens avgörande alltså inväntas. I fråga om återkrav innebär den nuvarande regleringen att ränta enligt ränte- lagen ska betalas om kravet inte betalas, se 13 kap. 26 § ersättningslagen. När det gäller jämkningsbelopp som ska betalas tillbaka finns ingen sådan bestäm- melse. Enligt kommitténs mening finns det inte skäl att avstå från att kräva ränta av den som inte betalar ett jämkningsbelopp. En bestämmelse om det bör in- föras i ersättningslagen. Den nuvarande räntebestämmelsen bör också förtyd- ligas så att det framgår att det är dröjsmålsränta som avses. Val av ledamöter i Ledamöterna i utses av riksdagsstyrelsen, se 3 § lagen (2012:883) med instruktion för . Regleringen av hur ledamöterna i utses avviker från vad som gäller för ledamöterna i och Nämn- den för lön till ombudsmän och riksrevisorerna. I dessa två nämn- der utses ledamöterna av . Enligt kommitténs mening finns det inget skäl att särbehandla i detta hänseende. Tvärtom skulle en ordning där ledamöterna utses av markera nämndens obe- roende. Kommittén föreslår därför att nämndens ledamöter utses av riksda- gen. Detta kräver en ändring i riksdagsordningen och i lagen med instruktion för . 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot förslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen delar kommitténs uppfattning i de aktuella förfarandefrå- gorna. Riksdagsstyrelsen anser alltså, liksom kommittén, att ledamöterna i dagens arvodesnämnd bör väljas av , i stället för som av riks- dagsstyrelsen. Av 7 kap. 8 § riksdagsordningen (RO) framgår att det också ska utses suppleanter för ledamöterna. Det har inte tidigare varit fallet för nämnden, men när nu nämndens arbetsuppgifter enligt förslaget utökas är det lämpligt att det finns suppleanter som kan ersätta en ledamot vid ett eventuellt förhinder. Enligt 7 kap. 2 § RO ska val som förrättas i kammaren, om inte föreskriver annat, beredas av valberedningen. Enligt tilläggsbestämmelse 8.4.1 ska val av ledamöter i beredas av konstitut- ionsutskottet. Motsvarande bestämmelse för till ombudsmän och riksrevisorerna finns i 8.5.1 riksdagsordningen. Riksdags- styrelsen anser att även val till ska beredas av kon- stitutionsutskottet. Detta medför en särskild reglering i form av en tilläggsbe- stämmelse motsvarande 8.4.1 och 8.5.1. I tilläggsbestämmelse 7.2.2 finns en hänvisning till särskilda föreskrifter om beredning av val, och i tilläggsbestämmelse 7.13.1 finns en hänvisning till föreskrifter om val av ordförande och vice ordförande. Även de bestäm- melserna bör således ändras. 6 Konsekvenser av förslagen Kostnaderna för administrationen av de föreslagna ekonomiska omställ- ningsstöden bedöms bli betydligt lägre än för inkomstgarantin. Kostna- derna för omställningsåtgärderna bedöms rymmas inom en ram motsva- rande den som avsatts för den nu pågående försöksverksamheten, men vissa kostnader för administrationen av stödet tillkommer. Kommitténs överväganden och förslag Kostnader för det ekonomiska stödet Enligt kommittén går det bara att i grova drag ange hur förslaget till omställ- ningsstöd påverkar kostnader jämfört med de kostnader som upp- kommer genom den nuvarande inkomstgarantin. Kostnaderna för de båda sy- stemen är beroende av en rad faktorer, som antalet ledamöter som lämnar efter ett val, åldersfördelningen bland dessa ledamöter och hur de innehaft sina uppdrag. Kostnaderna påverkas naturligtvis också av hur väl omställningsarbetet lyckas och därmed i vilken grad inkomstgarantin respektive det ekonomiska omställningsstödet faktiskt utnyttjas. efter valet är kostnaderna tämligen likvärdiga i de två systemen. Visserligen ligger inkomstgarantin på en något lägre nivå, 80 pro- cent av ledamotsarvodet jämfört för det föreslagna ekono- miska omställningsstödet. I beräkningsunderlaget för inkomstgarantin ingår dock tilläggsarvoden som vissa av de avgående ledamöterna haft. Det ekono- miska omställningsstödet baseras helt på grundarvodet. Det gör att skillnaden i totalkostnad minskar något. Därutöver sker samordningen med andra inkomster när det gäller inkomst- garantin, efter att det s.k. fribeloppet på ett prisbasbelopp dragits av, bara med den procentandel av dessa inkomster som motsvarar garantins andel av leda- motsarvodet, dvs. För det ekonomiska om- ställningsstödet föreslås samordningen med andra inkomster, efter avdraget för fribeloppet, ske krona för krona. Även detta borde bidra till att skillnaden i totalkostnad mellan inkomstgarantin och det ekono- miska omställningsstödet minskar. efter valet kan det ekonomiska övergångsstödet för- väntas kosta väsentligt mer än inkomstgarantin då det även det året ligger på nivån av ledamotsarvodet vid avgången, medan inkomstgarantin som högst ligger på av sitt beräkningsunderlag uppräknat med för- ändring i prisbasbeloppet. Hur mycket större kostnaden blir med det före- slagna nya stödet är främst beroende av hur stor andel av de avgångna som varit ledamöter . 6 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN Från och med det tredje året efter valet kommer dock kostnaderna för det stöd som kommittén föreslår med all sannolikhet att vara betydligt lägre än inkomstgarantin enligt den nu gällande ordningen. Den enda kostnad som kan uppkomma är den som följer av att i enskilda fall, och i taget, fattat beslut om förlängt ekonomiskt omställningsstöd på högst av ledamotsarvodet vid avgången (uppräknat med hänsyn till förändringar i prisbasbeloppet). Förlängt ekonomiskt omställningsstöd kan endast komma i fråga för dem som trots aktiva insatser inte lyckats komma tillbaka till arbetslivet och som under avgångsåret från uppnått . komstgarantin gäller däremot fram t.o.m. månaden före 65-årsmånaden för alla som vid avgången uppnått och som varit ledamöter i minst För att få en grov bild av kostnadsrelationerna mellan det nuvarande och det föreslagna ekonomiska stödsystemet har en jämförelse gjorts för de leda- möter som lämnade 2010. har gjort en s.k. skuldberäkning för hur stor kost- naden skulle bli för de 90 f.d. ledamöter som efter valet fick beslut om Om dessa garantier skulle utnyttjas fullt ut av alla fram till 65-årsdagen skulle det, räknat prisnivå och inklusive arbetsgivar- avgifter, kosta ca . Motsvarande kostnad för det ekonomiska omställningsstödet är ungefär hälften så stor, ca . Det förlängda ekonomiska omställ- ningsstödet skulle därutöver kosta ca , om alla som upp- fyller ålders- och tjänstetidskraven misslyckas med att finna nytt arbete och beviljas stöd, år för år, fram till 65-årsdagen. Det är viktigt att betona att de här siffrorna är baserade på teoretiska be- räkningar av ett utfall där kostnaderna är som störst. för såväl inkomstgarantin som det föreslagna ekonomiska omställningsstödet kommer att vara betydligt lägre. Hur mycket lägre är beroende av hur fram- gångsrikt omställningsarbetet är. Kostnaderna för administrationen av det ekonomiska omställningsstödet borde vara något lägre än för inkomstgarantin, då beräkningsgrunderna är en- klare och stödet för flertalet f.d. ledamöter kommer att ges . Kostnader för omställningsåtgärderna m.m. För den försöksverksamhet med s.k. jobbcoachning som pågått under den nu- varande valperioden avsattes ett belopp om per ledamot. De omställningsåtgärder som kommittén föreslår beräknas rymmas inom den kostnadsramen. Om samtliga f.d. ledamöter med rätt till omställningsstöd el- ler inkomstgaranti utnyttjar det avsatta beloppet maximalt innebär det en kost- nad på ca under nästkommande valperiod. Kostnadsberäkningen baseras på att antalet ledamöter som avgår vid nästa val är i paritet med tidigare val. I praktiken kommer dock kostnaden att vara lägre och bero på i vilken omfattning och på vilket sätt omställningsåtgär- derna kommer att nyttjas. 6 KONSEKVENSER AV FÖRSLAGEN Vissa kostnader tillkommer dock för administrationen av stödet. Det rör sig i första hand om kostnaderna för den rekrytering till Riksdagsförvalt- ningen av en kvalificerad handläggare med erfarenhet av omställningsarbete som lämpligen bör ske och för att ge möjlighet att i sitt beredningsarbete utnyttja expertis på arbetsmarknadsområdet. Personal- kostnaden för en kvalificerad handläggare till förvaltningen uppskattas till ca . De nya och utökade uppgifter som enligt kommitténs förslag ges Riksda- gens arvodesnämnd medför även i övrigt ett behov av ökade resurser för nämndens verksamhet. anser att det i fråga om kostnadseffekterna av förslaget inte går att bortse från att förutom kostnaderna av det nya stödet i sig kan förslagen innebära att de administrativa kostnaderna blir högre med anledning av att två förmånsformer ska tillämpas parallellt. Vidare bör noteras att även om kost- naderna för de nu aktuella ersättningssystemen minskar riskerar kostnaderna att öka i andra offentliga ersättningssystem. delar uppfattningen att förslagen sammantaget inte kommer att innebära någon kostnadsökning för det allmänna. Remissinstanserna har i övrigt inte haft några synpunkter på förslagen. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen har ingen annan uppfattning än kommittén om vilka eko- nomiska konsekvenser förslagen kommer att få. Som påpekar kan det inte uteslutas att två parallella system kan innebära en något högre kostnad för administration än vid tillämpning av endast ett system. Den ytter- ligare kostnad som blir följden av två parallella system torde dock enligt sty- relsens bedömning vara marginell. 7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter 13 kap. Inkomstgaranti och efterlevandeskydd Paragrafen, som är ny, anger innehållet i kapitlet och vilka som omfattas av regleringen. Överväganden i frågan om vilka tidigare ledamöter som ska om- fattas av nya respektive gamla regler finns i avsnitt 5.6. Innehållet i den tidi- gare 1 § har flyttats till den nya 1 a §. Bestämmelsen innebär att de som valts in i före valet alltjämt ska omfattas av det gällande systemet med inkomstgaranti. Detsamma gäller dem som inträtt som ersättare före det valet. Att bestämmel- ser som gällde före ikraftträdandet av lag i vissa fall fortfarande gäl- ler framgår av punkten 2 i övergångsbestämmelserna. För dem som valts in före valet men väljs in på nytt genom det valet eller senare gäller i vissa fall de nya bestämmelserna, se punkten 3 i övergångsbestämmelserna. Paragrafen, som är ny, handlar om stödåtgärder för den som lämnar riksdags- uppdraget. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1 och 5.4.2. Bestämmelsen innebär att den som lämnar uppdraget som ledamot har rätt att få ett stöd för att kunna övergå till förvärvsverksamhet. Endast den som ännu inte fyllt vid avgången har rätt till sådana stödåtgärder för omställ- ning. Någon generell plikt att använda det erbjudna stödet finns inte. Den som själv funnit ett arbete och därför inte är intresserad av några stödåtgärder kan själv meddela det till . I ett sådant fall behöver något erbjudande inte lämnas. Den som själv vill försöka att finna ett arbete utan att anlita det stöd som erbjuds är naturligtvis också fri att göra det. Det förhållandet att man inte är skyldig att ta emot erbjudet stöd innebär dock inte att det inte gäller något krav på aktivitet. Den som inte använder sig av stödet och inte heller själv vidtar åtgärder för att övergå till förvärvsarbete kan bli föremål för jämkning av inkomstgarantin, se vidare 16 § andra stycket. Det finns inga närmare bestämmelser om i vilken form stödet ska lämnas. Stöd bör kunna lämnas i form av utbildning eller s.k. karriärcoachning. Även andra former av åtgärder bör kunna komma i fråga. Det är en uppgift för att administrera stödet, se 2 § lagen (2011:745) med instruktion för . Paragrafen, som är ny, innehåller ett krav på redovisning av vilka åtgärder en avgången ledamot har vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.4.3. Bestämmelsen innebär att alla som har fått och nyttjat ett erbjudande om stödåtgärder enligt 1 b § är skyldiga att redovisa vilka åtgärder de har vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. Genom de uppgifter som ska lämnas enligt denna paragraf får möjlighet att följa upp hur det läm- nade erbjudandet om stödåtgärder för omställning har fungerat. Uppgifterna om vilka åtgärder som vidtagits ska lämnas på begäran av . Lagtexten anger inte när i tiden uppgifterna ska läm- nas eller när förvaltningen ska begära att de lämnas. Denna fråga har över- lämnats till den praktiska tillämpningen. Det framstår dock som lämpligt att en sådan begäran sker i samband med att erbjudandet om stödåtgärder anta- gits. Då bör det även preciseras vilka uppgifter som efterfrågas och när de ska lämnas. En riktpunkt bör vara att den som får ett erbjudande får på sig att redovisa vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att övergå till för- värvsarbete. Den tiden bör räknas från det att ledamotsarvodet inte längre be- talas, dvs. efter det att uppdraget upphört (se 1 kap. 2 § ersättnings- lagen). De uppgifter som den tidigare ledamoten lämnar till Riksdagsförvalt- ningen kan omfattas av sekretess, se 28 kap. 8 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400). ska på begäran av arvo- desnämnd lämna nämnden uppgifter som en tidigare ledamot lämnat till förvaltningen, se 24 d § andra stycket. En sådan begäran bryter sekretessen hos i förhållande till nämnden. Paragrafen anger grundförutsättningarna för inkomstgaranti. Första stycket har ändrats på så sätt att en bestämmelse om beslutsfattandet när det gäller inkomstgaranti har flyttats till 21 §. Ändringen innebär att det är , inte , som fattar beslut om inkomstgaranti. I övrigt är paragrafen oförändrad. Paragrafen anger hur inkomstgarantin behandlas i socialförsäkrings- och skat- terättsligt hänseende. Ändringen består i att en bestämmelse om att inkomst- garantin inte ger rätt till s.k. jobbskatteavdrag har flyttats till inkomstskatte- lagen. I andra stycket i den nu aktuella paragrafen finns efter en omredigering nu i stället en upplysning om den bestämmelsen. Paragrafen reglerar möjligheterna till förlängning av inkomstgarantin. Den har redigerats om så att frågan om beslutsfattandet numera regleras i 21 §. , och inte längre , ansvarar för den uppgiften. Paragrafen ger en särskild möjlighet att besluta om inkomstgaranti. redigerats om så att frågan om beslutsfattandet numera regleras i 21 §. dagens arvodesnämnd, och inte längre , ansvarar för Paragrafen handlar om jämkning av inkomstgaranti. Första stycket, som i sak överensstämmer med paragrafens nuvarande ly- delse, har redigerats om så att det numera inte anges vem som fattar beslut Den frågan regleras i stället i 21 §. I det andra stycket finns en ny jämkningsgrund. ska endast tillämpas på inkomstgarantier som gäller . går av 1 a § ska inkomstgarantin utgöra en trygghet vid omställningen. anges också att garantin inte är avsedd som en varaktig försörjning. melsen i andra stycket syftar till att säkerställa att överutnyttjande inte sker. Det är av grundläggande betydelse för prövningen om den som tar emot förmånen har vidtagit tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Detta är en fråga som ska bedömas från fall till fall. I princip ankommer det på den som tar emot inkomstgarantin att lämna underlag för bedömningen. Han eller hon måste således kunna redogöra för vilka åtgärder som har vidta- gits för att finna en ny försörjning. Frågan om jämkning ska avgöras efter en samlad bedömning, i likhet med vad som är fallet för de övriga jämkningsgrunderna. faktor för den bedömningen har lyfts fram i lagtexten. Här handlar det om och på vilket sätt den som tar emot inkomstgaranti har tagit del av det stöd för omställning som erbjuds. Det bör krävas att den berörde tar del av stödet på ett seriöst sätt och engagerar sig i de aktiviteter som erbjuds. ska det understrykas att det inte råder någon plikt att anlita det stöd som er- Den som vill kan således själv vidta åtgärder för att finna en ny för- sörjning efter tiden i . Om man avböjer ett erbjudande om stöd för omställning och sköter omställningen själv måste man ändå vara beredd på att förklara varför man inte anlitat stödet eller på vilket annat sätt man varit verksam för att finna ett nytt förvärvsarbete. Utöver hur garantitagaren förhållit sig till erbjudna stödåtgärder kan också andra omständigheter beaktas. Som exempel på det kan nämnas förhållanden som påverkar den berördes möjligheter att finna ett nytt förvärvsarbete. ana omständigheter kan vara den tid som vederbörande varit borta från ar- betsmarknaden, ålder, hälsotillstånd m.m. Bestämmelsen innebär att jämkning får äga rum. Det är alltså inte fråga om en tvingande bestämmelse.