frsrdg · H104JO1 · 2013-11-13 00:00:00 — Detta gäller särskilt information om vilket gränsövergångsställe som använder vilken stämpel, identiteten på den gränskontrolltjänsteman som tilldelas en viss stämpel och säkerhetskoden för varje stämpel . Alla förfrågningar angående gemensamma inrese- och utresestämplar ska ske genom de nationella kontaktpunkterna. De nationella kontaktpunkterna ska dessutom genast underrätta de andra kontaktpunkterna, rådets generalsekretariat och kommis- 2 013 /1 4:J O1 sionen om en ändring av kontaktpunkterna samt om försvunna och stulna stämplar. I punkt 1 i bilagan anges att närmare bestämmelser om stämplarna ges i verkställande kommitténs beslut SCH/COM-EX (94) 16 rev och SCH/Gem- Handb (93) 15 (CONFIDENTIEL). utfärdade , centrala gränskontrollenheten, ett cirkulärmeddelande angående hanteringen av in- och utresestämplar. I detta anges följande. Stämplar för in- och utresa Polismyndigheterna och har ansvaret för sina stämplar och för att reglerna gällande dokumentation i [g]ränskodexen, annex IV, punkt 4, efterlevs. Endast mindre reparationer av trasiga stämplar får vidtas, och bara då det är uteslutet att stämpelns funktion och/eller tryck kan påverkas. I annat fall ska stämpeln kasseras och ersättas med en ny. I de fall en stämpel kasseras och en ny beställs ska [c]entrala gränskontrollenheten omgående underrättas med uppgifter om -Numret på den kasserade stämpeln -Datum för åtgärden -Numret på den nya stämpeln -Datum då denna togs i bruk Den nya stämpeln ska inte ha samma nummer som den kasserade utan erhålla första lediga nummer i den aktuella myndighetens nummerserie. Enligt vad som framkommit har den aktuella utresestämpeln (M320) varit föremål för reparation, vilket med all sannolikhet lett till att den fått ett felaktigt utseende. Eftersom stämpeln har kasserats och det inte finns något avtryck som visar dess utseende efter reparationen, går det inte att med absolut säkerhet slå fast att det förhåller sig på det sättet. Samtliga omständigheter talar dock för detta. Ett felaktigt stämpelavtryck kan få allvarliga konsekvenser för enskilda resenärer, vilket tydligt illustreras av det till JO anmälda ärendet. Att en in- eller utresestämpel som varit på reparation kontrolleras innan den tas i bruk borde vara självklart, liksom att stämpelavtryck och annan dokumentation bevaras så att det i efterhand går att överblicka vad som hänt. Ansvaret för att så sker åvilar ytterst den myndighet som använder stämplarna. I det aktuella fallet har någon kontroll av den reparerade stämpeln inte skett och dokumentation om vad som förevarit saknas. Bristerna har fått allvarliga konsekvenser för och hennes dotter. Av utredningen framgår att även andra har drabbats. En bidragande orsak till det inträffade har varit att i saknat kontrollrutiner för situationer som den aktuella. Jag noterar att sådana rutiner införts efter den aktuella händelsen och att , genom centrala gränskontrollenhet, har utfärdat riktlinjer angående hur in- och utresestämplar ska hanteras. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 i kan naturligtvis inte undgå kritik för de konstaterade bristerna. De av utredningen framkomna tillkortakommandena på central nivå ter sig emellertid för mig som minst lika allvarliga. När polismyndigheten fick klart för sig att den aktuella stämpelns avtryck kunde ha ändrats i samband med reparationen informerades , genom centrala gränskontrollenhet, om detta. har uppgett att det i situationer som den aktuella är den nationella kontaktpunkten som ansvarar för att underrätta andra medlemsstaters kontaktpunkter m.fl. om den information som erhållits. Jag delar denna uppfattning. Enligt har någon information inte vidarebefordrats till berörda organ i förevarande fall, dels på grund av den långa tid som förflutit, dels på grund av att stämplarna var utbytta. Det synes inte heller ha gjorts några försök att följa upp och komplettera de svar som tidigare lämnats till utländska myndigheter angående stämpeln. Det inträffade är anmärkningsvärt. Självklart borde informationen, som kunde ha stor betydelse för enskilda individer, omgående ha förts vidare. Det hade sedan ankommit på de instanser som tog emot upplysningarna att avgöra vilka åtgärder som kunde behöva vidtas med anledning härav. har brustit i detta avseende och därmed medverkat till att resenärer kunnat försättas i prekära situationer. JO är inte behörig att pröva frågor om ekonomisk ersättning. Av upplysningar som inhämtats från Justitiekanslern framgår att ett ersättningsanspråk från avseende den aktuella händelsen behandlas där. Med den kritik som ovan uttalats avslutas ärendet. 2 013 /1 4:J O1 Allvarlig kritik mot i för handläggningen av en begäran om biträde med utredning (Dnr 4253-2012) Beslutet i korthet: A.R. levde och arbetade i med permanent uppehållstillstånd. Efter det att , genom i , fått uppgifter från det jordanska utrikesministeriet om att A.R. var jordansk medborgare återkallade verket hans uppehållstillstånd och beslutade att han skulle utvisas till . i , som ansvarade för verkställigheten av utvisningsbeslutet, ansåg inte att beslutet kunde verkställas på befintligt underlag. begärde därför biträde med utredning av i . Trots flera förfrågningar och upprepade påminnelser från polismyndighetens sida har ambassaden under inte lämnat något svar som fört ärendet framåt. har genom ambassadens bristfälliga handläggning försatts i en mycket svår situation. För detta får ambassaden allvarlig kritik. I en anmälan framförde A.R. klagomål på hanteringen av hans verkställighetsärende. Han var kritisk till den långa handläggningstiden och anförde huvudsakligen följande. fastslog Förvaltningsrätten i , migrationsdomstolen, att hans permanenta uppehållstillstånd i skulle återkallas och att han skulle utvisas till . Ärendet överlämnades till Po- lismyndigheten i för verkställighet av utvisningsbeslutet. för anmälan till JO, , hade polismyndigheten ännu inte lyckats verkställa beslutet. – Den senfärdiga handläggningen har drabbat honom hårt. Sedan hans uppehållstillstånd återkallades har han bl.a. inte fått arbeta. Handlingar och muntliga upplysningar hämtades in från i , gränspolisavdelningen. Därefter anmodades att yttra sig över i Ammans hantering av A.R:s ärende samt gränspolisens förfrågan. , som inhämtade ett underyttrande från ambassaden, lämnade sitt remissvar till JO . Ytterligare uppgifter inhämtades därefter från gränspolisen. upprättades vid i en promemoria med titeln kring verkställigheter till och . I promemorian anförs såvitt här är aktuellt följande. avsade sig formellt . Detta innebär att palestinier som bodde på – 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 var också jordanska medborgare. Men i och med tillbakadragande från försvann möjligheten för de palestinier som fortsatte att bo på att behålla sitt jordanska medborgarskap. drog alltså tillbaka medborgarskap för denna grupp. har allt då alla administrativa band med upphörde, utfärdat jordanska resedokument för Västbankspalestinier utan s.k. nationellt id-nummer, med en giltighetstid , (liknande dokument fast med en giltighetstid utfärdas till palestinier från ). Personer med ett jordanskt resedokument utan nationellt id-nummer är inte jordanska medborgare men har rätt att vistas i . anses utfärda dessa resedokument av rent humanitära skäl för att underlätta för palestinier att kunna resa. De palestinier som bor på eller har ingen rätt att vistas i utan tillstånd. Enligt information från jordanska inrikesministeriet kan en utländsk kvinna som är gift med en jordansk man erhålla uppehållstillstånd i landet i stort sett per automatik. Däremot måste en utländsk man som är gift med en jordansk kvinna först visa för myndigheterna att han kan försörja familjen innan han kan erhålla uppehållstillstånd i landet. Barn till jordansk far får automatisk jordansk medborgarskap medan barn födda av jordansk mor och en palestinsk far, kan ej erhålla jordanskt medborgarskap. En person av palestinskt ursprung som har jordanskt medborgarskap, vilket det jordanska nationella id-numret indikerar, är medborgare i . Personer med palestinska resedokument (PA-pass) är inte jordanska medborgare och kan inte sändas tillbaka från till efter ett utvisningsbeslut. En person som är innehavare av ett palestinskt resedokument är enligt jordanska inrikesministeriet likställd med varande palestinier och denne kan därför inte verkställas till utan bör i stället sändas tillbaka till eller . Personer med ett jordanskt resedokument utan s.k. nationellt idnummer som utfärdar till palestinier från och kan sändas tillbaka till enbart under förutsättningen att resedokument är giltigt. Om ett sådant resedokument har gått ut finns det möjligheter för innehavaren att ansöka om en förlängning på jordanska ambassaden i utlandet. En sådan ansökan om förlängning skickas till inrikesministeriet i för beslut. Om personen som skall sändas tillbaka till inte är villig att förlänga sitt jordanska resedokument eller om det inte finns några möjligheter till det, kan ambassaden i via begäran från eller polismyndigheten skicka en formell begäran till jordanska utrikesministeriet att ta tillbaka den utvisade. Enligt de kontakter ambassaden talat med inom det jordanska inrikesministeriet är en sådan process ganska tidskrävande och leder oftast till att personen nekas återresa till , speciellt om denne varit utrest . Personer med ett s.k. nationellt id-nummer är medborgare i och kan sändas tillbaka till . En jordansk medborgare som aktivt sökt och erhållit PA-pass skall i enlighet med jordansk lagstiftning avsäga sig sitt jordanska medborgarskap. Den jordanska medborgarskapslagstiftningen tillåter inte att en person uppbär två arabiska medborgarskap. Om en person underlåter att informera de jordanska myndigheterna men de jordanska myndigheterna på annat sätt informeras om att personen erhållit ett PA-pass, kommer de automa- 2 013 /1 4:J O1 tiskt att dra tillbaka det jordanska medborgarskapet. Enligt information från det jordanska inrikesministeriet kommer en jordansk medborgare som skickas tillbaka till och som vid ankomst visar upp ett PA- pass för de jordanska myndigheterna att behandlas som en palestinier och inte jordanier och kommer därmed inte att accepteras inresa i . Gränspolisen har också haft tillgång till promemorian i det nu aktuella ärendet. A.R., som är född , beviljades permanent uppehållstillstånd i som varande statslös palestinier från . I samband med att hans familj ansökte om uppehållstillstånd i framkom uppgifter om att A.R. kunde vara jordansk medborgare. Med anledning av dessa uppgifter väckte frågan om återkallelse av hans permanenta uppehållstillstånd och utvisning. När frågan om A.R:s medborgarskap väcktes skickade en förfrågan, daterad , till i . Av handlingen, som ingetts i ärendet av , framgår bl.a. att verket lämnade personuppgifter om A.R. samt om kända familjemedlemmar. Verket upplyste också om att A.R:s palestinska resedokument fanns tillgängliga i ett för och ambassaderna gemensamt ärendehanteringssystem samt framförde att verket önskade information om huruvida A.R., i likhet med sin familj, innehade jordanskt medborgarskap. Ambassaden vidarebefordrade denna fråga i en not med nr 20/2010 till de jordanska myndigheterna som man upplyste om A.R:s födelsedatum och om hans föräldrars namn och jordanska, nationella identitetsnummer. Det finns ingen anteckning om att kopior av A.R:s palestinska resedokument bifogades eller att de jordanska myndigheterna på någon annat sätt upplystes om dessa. Ambassadens förfrågan besvarades av det jordanska utrikesministeriet som förklarade att A.R. var jordansk medborgare och hade ett nationellt, närmare angivet, identitetsnummer. Denna upplysning kom att ligga till grund för beslut att återkalla A.R:s permanenta uppehållstillstånd och att utvisa honom till . Under processen vid migrationsdomstolen åberopade . ett intyg från den jordanska ambassaden i i vilket det angavs att han, eftersom han innehade palestinska resedokument, endast kunde erhålla ett tillfälligt jordanskt pass, utan nationellt identitetsnummer. Domstolen, som inte ansåg att intyget gav anledning att ifrågasätta uppgifterna från det jordanska utrikesministeriet, avslog överklagandet. Migrationsöverdomstolen meddelade inte prövningstillstånd. Efter det att beslutet vunnit laga kraft överlämnades ärendet enligt 12 kap. 14 § utlänningslagen (2005:716) till gränspolisen för verkställighet. innehade palestinska resedokument gjorde polismyndigheten bedömningen att utvisningsbeslutet inte kunde verkställas med mindre än att A.R. uppvisade ett jordanskt pass, alternativt att gränspolisen företedde en officiell handling från jordanska myndigheter som utvisade att A.R. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 emot som jordansk medborgare. I annat fall skulle A.R. endast släppas in i landet för vidare transport till . tillskrev polismyndigheten ambassad i och bad ambassaden att kontakta jordanska myndigheter och be om en officiell handling, som bekräftade att A.R. var välkommen till som medborgare. I skrivelsen upplyste polismyndigheten om att A.R. enligt tidigare lämnade uppgifter var jordansk medborgare med ett visst identitetsnummer, att han innehade palestinska resedokument och att han fått besked bl.a. från den jordanska ambassaden i om att han kunde få visering till men att han inte fick bosätta sig där. tillskrev och upplyste om sin begäran samt uppgav att de upplysningar i lämnat i sitt tidigare brev inte räckte för att A.R. skulle tas emot av . vände sig därefter på nytt till den jordanska ambassaden i och fick till svar att han inte var jordansk medborgare. Svaret skickades över till i . tog polismyndigheten telefonkontakt med den svenska ambassaden för att förhöra sig om handläggningen av myndighetens begäran. Ambassaden uppgav att den skulle återkomma. skickade därefter påminnelser om sin begäran , , , , och . I dessa framhöll polismyndigheten att A.R. inte hade något emot att resa till , under förutsättning att han fick besked om att han blev mottagen som jordansk medborgare. Det poängterades även att situationen för A.R. var ansträngd i eftersom han inte fick arbeta men hade skulder att betala. I några av skrivelserna till ambassaden angav polismyndigheten felaktigt att A.R. varit i kontakt med den jordanska ambassaden i i stället för, rätteligen, i . i skickade en not till det jordanska utrikesministeriet. I denna angavs att utrikesministeriet tidigare uppgett att A.R. var jordansk medborgare med ett visst identitetsnummer men att A.R. nu fått uppgift från den jordanska ambassaden i [se ovan, JO:s anm.] att han inte fick återvända till för att bosätta sig där om inte ett officiellt dokument utfärdades för honom. Någon uppgift om att A.R. innehade palestinska resedokument lämnades inte. Noten avslutades med följande begäran. The Embassy of requests the Ministrys kind assistance in addressing the concerned authorities to give permission for the return of Mr [A.R.] to the Hashemite Kingdom of and if necessary give permission for the issuance of necessary documents for him. [– – –] inkom svar från det jordanska utrikesministeriet, som meddelade att A.R. kunde kontakta närmaste jordanska ambassad för utfärdande av en resehandling. I svaret angavs följande. The Ministry has the honour to inform the Embassy that there is no Em- bassy for The Hashemite Kingdom of in the /. The above mentioned [A.R.] can contact the nearest Jordanian Embassy to issue a passport. 2 013 /1 4:J O1 Skrivelsen innehöll inget besked i frågan om A.R. var jordansk medborgare. delgavs svaret tillsammans med utrikesministeriets not och ambassadens fria översättning därav . Av de upplysningar som ambassaden lämnat till , inom ramen för det här aktuella ärendet, framgår bl.a. följande. beslutade departementet att dra in den befintliga migrationshandläggartjänsten på ambassaden per . Detta skedde trots att ambassaden på ett tidigt stadium hade påpekat att en indragning av tjänsten skulle medföra att ambassaden inte längre skulle kunna assistera och polisen i samma utsträckning som . Den ökade arbetsbörda som detta innebar i en redan ansträngd arbetssituation fick till konsekvens att polisens begäran i A.R:s fall inte kunde behandlas när den inkom. Ambassaden har åter den kompetens och personalstyrka som behövs för att denna kategori av ärenden ska kunna handläggas snabbt och effektivt. Beträffande hanteringen av A.R:s ärende uppgav ambassaden sammanfattningsvis att noter hade erhållits från det jordanska utrikesministeriet både 2010 och 2012, av vilka det framgick att A.R. var jordansk medborgare och att han – för att medges återresa till – skulle kontakta närmaste jordanska ambassad för utfärdande av passhandling. (rättschefen ) redovisade följande bedömning. I detta fall tog det ambassaden vidtog någon åtgärd i anledning av polisens begäran om biträde. Detta synes ha berott på ett förbiseende hos ansvariga tjänstemän som enligt ambassaden kan förklaras av den då mycket ansträngda personalsituationen. Oavsett personalläge måste emellertid alltid tillses att verksamheten organiseras på sådant sätt att ambassaden förmår fullgöra sina grundläggande uppgifter. Kompletterande uppgifter om handläggningen efter inhämtades därefter från polismyndigheten, som meddelade följande. tillskrev gränspolisen den jordanska ambassaden i och bad ambassaden att utfärda ett pass för A.R. Till skrivelsen fogades det dokument som erhållits från det jordanska utrikesministeriet . informerade även ambassaden om de upplysningar det jordanska utrikesministeriet tidigare hade lämnat om A.R:s medborgarskap och hans nationella identitetsnummer. Gränspolisen fick till svar att A.R. inte hade något jordanskt nationellt identitetsnummer. Något jordanskt pass utfärdades därför inte. Härefter skickades en skrivelse enligt 12 kap. 17 § utlänningslagen till i vilken gränspolisen begärde anvisningar om hur verkställighet skulle ske. meddelade att det enligt verkets bedömning inte förelåg hinder mot att verkställa det lagakraftvunna utvisningsbeslutet. I beslutet angavs att det inte fanns någon anledning för verket att ifrågasätta de uppgifter som tidigare lämnats av de jordanska myndigheterna om A.R:s medborgarskap. I anledning av detta tillskrev gränspolisen återigen i och bad ambassaden att på nytt kontakta jordanska myndigheter för att få besked om A.R:s medborgarskap. Skrivelsen till ambassaden skickades eller början 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Ambassaden uppgav att ärendet skulle hanteras skyndsamt. skickade gränspolisen en påminnelse till ambassaden. hade något svar från ambassaden ännu inte erhållits. I ett beslut anförde stf JO följande. har huvudansvaret för verkställighet av beslut om avvisning och utvisning. Om den som ska utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan en polismyndighets medverkan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att verkställa beslutet kan lämna över utvisningsärendet till polismyndigheten för verkställighet. (Se 12 kap. 14 § utlänningslagen.) Beslut om utvisning ska verkställas möjligt (12 kap. 15 § utlänningslagen, i dess lydelse före ). Om beslutat att lämna över ansvaret för verkställigheten till polismyndigheten kan ärendet inte återlämnas. ska dock underrätta om den inte kan verkställa beslutet, om den behöver ytterligare besked eller om det finns hinder mot verkställigheten. Mi- grationsverket ska i sådana fall ge anvisningar eller vidta andra åtgärder. Om det kommer fram nya omständigheter som innebär att det finns hinder mot verkställighet, kan inhibera verkställigheten eller bevilja ett tillfälligt eller permanent uppehållstillstånd. (Se prop. 1997/98:173 s. 63 och 12 kap. 17–18 §§ utlänningslagen). Av 7 a § förordningen (1992:247) med instruktion för utrikesrepresentationen följer att ambassader ska biträda och polismyndigheter med utredning i ärenden enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. lagakraftvunna beslut om att utvisa A.R. till grundas på uppgiften från det jordanska utrikesministeriet om att han är jordansk medborgare. I efterhand kan man konstatera att de jordanska myndigheterna knappast hade lämnat detta besked om i hade informerat dem om att A.R. innehade palestinska resedokument. Det är oklart varför ambassaden inte vidarebefordrade samtliga uppgifter om A.R. till de jordanska myndigheterna. – Här lades enligt min mening grunden för de verkställighetsproblem som därefter drabbat A.R. När det sedan gäller ambassadens handläggning av polismyndighetens begäran om biträde med utredning för att säkerställa verkställighet av beslutet framgår följande. Trots upprepade påminnelser från polismyndighetens sida, i vilka ärendets angelägenhetsgrad framhölls, tog det ambassaden vidtog några åtgärder med anledning av polismyndighetens begäran. Ambassaden har förklarat den långa handläggningstiden med bristen på resurser och påpekat att det var beslut att dra in migrationshandläggar- 2 013 /1 4:J O1 Av utredningen framgår att det var först sedan migrationshandläggartjänsten återinrättades som ambassaden påbörjade behandlingen av polismyndighetens begäran. Att med hänvisning till resursbrist helt upphöra med handläggningen av en viss ärendekategori är inte acceptabelt. Det åligger naturligtvis ambassaden att prioritera bland sina uppgifter. Ambassaden kan därvid inte helt prioritera bort en författningsreglerad arbetsuppgift. Det inträffade ter sig än allvarligare när, som i detta ärende, den bortprioriterade frågan har mycket stor betydelse för den enskilde. När ambassaden väl agerade och skickade en förfrågan till de jordanska myndigheterna utelämnades återigen uppgiften om A.R:s palestinska resedokument, trots att det stod klart att A.R. hade visat upp dessa för bl.a. den jordanska ambassaden i och att det var anledningen till att den jordanska ambassaden inte ansåg honom vara jordansk medborgare. Jag har inte kunnat finna någon rimlig förklaring till den svenska ambassadens handläggning. Klart är vidare att ambassaden, när den fick svaret från de jordanska myndigheterna, borde ha insett att man inte fått svar på polismyndighetens fråga om A.R. skulle tas emot som jordansk medborgare. Det framgår med all önskvärd tydlighet att svaret från det jordanska utrikesministeriet bygger på ett missförstånd och att det inte på något sätt förde ärendet framåt. Att ambassaden inte uppmärksammade detta utan endast vidarebefordrade svaret till polismyndigheten är anmärkningsvärt och fördröjde ärendets handläggning avsevärt. Det är också ytterst förvånande att polismyndighetens senaste förfrågan /13 ännu inte har besvarats trots att ambassaden, enligt egen uppgift, numera har den kompetens och personalstyrka som behövs för att handlägga ärenden snabbt och effektivt samt dessutom har uppgett att det aktuella ärendet skulle hanteras skyndsamt. Sammanfattningsvis kan konstateras att ambassadens hantering av A.R:s ärende har varit behäftad med flera allvarliga brister. Detta har fått till följd att A.R. hamnat i en mycket svår situation. För den bristfälliga handläggningen förtjänar ambassaden allvarlig kritik. Jag förutsätter att ambassaden ser över rutinerna för hur denna typ av ärenden handläggs och försäkrar sig om att handläggarna har erforderlig kompetens och skicklighet för arbetsuppgifterna. För att så sker har även ett ansvar. Med anledning av vad som framkommit i ärendet har jag övervägt att inleda ett tillsynsärende mot . Jag nöjer mig dock med att översända detta beslut för kännedom och de eventuella åtgärder som verket finner påkallade. Efter att JO:s beslut meddelats ingav i , , en översättning av de jordanska myndigheternas svar på en förfrågan rörande A.R. från i daterad . Av skrivelsen framgår att de jordanska myndigheterna avslog ambassadens begäran om utfärdande av vissa resedokument för A.R. meddelade att myndigheten mot denna bakgrund 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 kommer att vända sig till på nytt för att få besked om hur verkställigheten ska ske. 2 013 /1 4:J O1