frsrdg · H004NR1 · 2013-01-01 00:00:00 — Ett nordiskt kommunikationsnätverk för att kunna varsla, analysera och förbereda nödvändiga åtgärder vid ett eventuellt digitalt angrepp mot ett eller flera nordiska länder skulle snart vara operativt. Likaså fortsatte arbetet med att samlokalisera utrikesrepresentationer. Sådana var på väg i , , och Dacca. Ett gemensamt ambassadkomplex i var också på väg och skulle bli en viktig politisk signal om nordisk samhörighet. Alla de nordiska länderna var starkt engagerade i de fyra regionala råden i och i den Nordliga dimensionen. Samarbetet där var framgångsrikt, bl.a. genom projekt inom de fyra partnerskapen miljö, hälsa, kultur och transport. I samarbetade med sikte på att säkra en hållbar utveckling och bättre levnadsvillkor för befolkningen i de nordligaste områdena. Under de norska, danska och svenska ordförandeskapen hade avgörande reformer genomförts för att stärka institutionellt och för att bidra till att skydda sårbar arktisk natur. Även fokuserar på utvecklingen i nordområdena, sade , och underströk att det var viktigt att ministerrådets projekt är i linje med utrikesministrarnas målsättningar och att de svarar mot reella behov. Avslutningsvis pekade på att utrikesministrarna hade ett aktivt informellt samarbete med kollegorna i de tre baltiska staterna. Det ville man vidareutveckla parallellt med det som görs på nordisk nivå. Försvarsministrarnas redogörelse gavs av den danske utrikesministern på försvarsminister vägnar eftersom han inte kunde vara närvarande. Politisk vilja och fokus på att skapa mervärde hade resulterat i ett brett försvarssamarbete vad gäller policy, operationer och kapacitet. hade samarbetet intensifierats och byggts ut. Konkret arbetade man med en bred palett av initiativ och projekt från gemensam upphandling, via koordinerad kapacitetsuppbyggning i , till ökat samarbete om taktiska lufttransporter. övertog ordförandeskapet för NORDEFCO från . På ett försvarsministermöte hade vikten av och viljan till att utveckla ett tätare och starkare nordiskt samarbete på försvarsområdet bekräftats. Likaså hade försvarsministrarna bekräftat det nordiska försvarssamarbetet som ett exempel på smart defence, där ett tätare samarbete om t.ex. materielanskaffning, drift, utbildning och övningar kan ge ett mer effektivt resursutnyttjande. Det gemensamma utrikes- och försvarsministermötet i symboliserade det ständigt tätare nordiska samarbetet genom att det var första gången både utrikes- och försvarsministrarna möttes i den nordiska kretsen. Ett viktigt tema för diskussionerna hade varit möjligheten till ett framtida nordiskt bidrag till en FN-operation ett både möjligt och gemensamt politiskt mål for det nordiska försvarssamarbetet. Viktiga problemställningar knutna till nordområdena och förhållandet till hade också diskuterats. Ett nytt försvarsministermöte skulle hållas , och då skulle man bl.a. diskutera det gemensamma nordiska stödet till kapacitetsuppbyggnad i , inte minst genom bistånd till uppbyggnaden av den regionala säkerhetsstyrkan Eastern Standby Force under Afrikanska unionen, som ska vara operativ 2015. Samarbetet om kapaciteter, som taktisk lufttransport, skulle försvarsministrarna fortsätta att studera. Ett annat fokusområde var materielsamarbetet, där man hade identifierat ett antal projekt med betydande vinstpotential. Det redan existerande nordiska industrisamarbetsavtalet var under översyn för att göra det mer anpassat till den nuvarande situationen. Avslutningsvis i försvarsministrarnas redogörelse framhölls att ramen för det nordiska försvarssamarbetet, som etablerades 2009, var förhållandevis ny. Man avsåg att fortlöpande och med ledning av erfarenheterna pröva möjligheterna att förbättra och fördjupa samarbetet ännu mer. , , tackade som talesperson för presidiet utrikesministrarna för en god redogörelse. Den här gången redovisades flera viktiga åtgärder i programmet, sade Sasi, och framhöll att luftövervakningen av var ett långt steg framåt i den gemensamma utrikes- och försvarspolitiken. Den digitala säkerheten var prioriterad. Vidare nämnde han som framsteg att de nordiska ambassaderna i vissa huvudstäder ska samlokaliseras vi har goda erfarenheter av , påpekade han. kunde man verkligen se att den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i går framåt. (FP) sade på Mittengruppens vägnar att man uppskattade det arbete som lagts ned i , där inte minst bindande avtal kring sjösäkerhet varit en viktig milstolpe. Det var angeläget med en tät kontakt mellan , den parlamentariska arktiska kommittén och för att man tillsammans ska kunna medverka till fler bindande avtal i syfte att få en långsiktigt hållbar utveckling i och för att lyfta fram ursprungsbefolkningens behov och delaktighet och söka förbättra kvinnors situation i de arktiska områdena. Sist men inte minst var det angeläget för att finna gemensamma lösningar på de stora miljö- och klimatutmaningarna. Utrikesminister (M), ordförande för , svarade genast att man välkomnade engagemang i Arktisfrågorna. Det var viktigt att globalt få uppmärksamhet både på Arktisproblematiken och på den vidare globala klimatproblematiken. underströk också betydelsen av olika typer av bindande avtal mellan Arktiska rådets medlemsstater. Avtalet om räddningsverksamhet höll man nu på att operationalisera, och man hade avslutat förhandlingarna om ett avtal för att förebygga miljöutsläpp i samband med framför allt oljeverksamhet, som förhoppningsvis skulle kunna undertecknas vid ministermötet i . utrikesminister sade att lade enormt stor vikt på de arktiska frågorna , och var därför mycket nöjd med framgången med de båda avtalen inom . Som svar på en fråga från Høgni , , sade han att han tyckte att var en så stor och viktig del av det arktiska att och gott kunde bjudas in i varje fall till informella diskussioner inför ministermötet. För Vänstersocialistiska gröna gruppen talade Árni Þor Sigurðson, . Han sade att det fanns mycket som var bra i utrikesministrarnas redogörelse, som han tackade för. Han ville emellertid fokusera på det han inte var särskilt glad för. I redogörelsen nämndes många områden, bl.a. och . Därför var frånvaron av Palestinafrågan iögonenfallande. måste alltid tala för fred, demokrati och mänskliga rättigheter, och då kunde man inte underlåta att beröra . Vidare vände han sig särskilt till de finska och svenska utrikesministrarna angående diskussionen om övervakning av det isländska luftrummet. Detta, menade han, var en kamouflering av Natos operationer. Han frågade om detta var en ändring av neutralitetspolitiken i och och gjorde klart att för hans del var bidrag därifrån till övervakningen inte välkomna. Utrikesminister (M) svarade att det som var aktuellt var en naturlig fortsättning av det samarbete som , och med respektive flygvapen har etablerat i de nordliga delarna av våra länder. Natodebatten hade ingenting med detta att göra: Vi får inte, och kommer inte, från svensk och finsk sida överta några Natouppgifter. De utförs enbart av . utrikesminister sade att det inte gäller annat än övervakning, utbildning och övning. Detta har ingenting med Nato-uppgifterna att göra, utan det rör sig om att följa upp den utveckling vi haft vad gäller att utveckla det nordiska samarbetet också på försvarsområdet, i anskaffningar, övningar, utbildning, övervakning och krishantering. gjorde ett inlägg på vägnar av Samisk parlamentarisk råd, som han var ordförande för. Samerna har gemensamma utmaningar över landgränserna, påpekade han, och som ett folk i fyra länder arbetar man för att främja samers och urfolks rättigheter och intressen enligt internationellt erkända normer detta för att säkra att utvecklingen av det samiska samhället ska ske enligt samernas egna behov, värderingar och prioriteringar. Frågan om mineraler var viktig för samerna eftersom den berör väldigt många samiska områden och de samiska näringarna och förvaltningen generellt. Vidare nämnde samarbetsprojekt mellan sametingen när det gäller språk och språkutveckling de samiska språken följer ju inte landgränserna. En annan viktig fråga var , där han önskade en plats även för de samiska parlamenten. , , pekade på att man även detta år hade sett nya rekord: Mängden is är mindre, och antalet fartyg som har rest genom har aldrig varit större. Det fanns ett nära samband: Mindre is ger mer trafik, inte bara när det gäller transport av varor, utan också i fråga om fiskebåtar, kryssningsfartyg och andre typer av fartyg. Denna ökande trafik gör att vi måste tänka mer på säkerheten för människorna ombord på fartygen och för miljön om en olycka sker. Därför var avtalet mellan de arktiska länderna om övervaknings- och räddningssamarbete viktigt. måste man gå vidare och se på vilka resurser man tillsammans har för att kunna utföra räddningsaktioner och hur man kan samarbeta för att förbättra den gemensamma insatsen. avslutade med att uttrycka glädje över signalerna om framsteg i förhandlingarna om ett avtal om samarbete vid oljeutsläpp i . , , tog upp den försvarspolitiska redogörelsen. Hon sade att det var viktigt att förstärker det säkerhetspolitiska samarbetet, och att beredskap och samhällssäkerhet måste vara en integrerad del av säkerhetspolitiken. Det var positivt att de nordiska utrikesministrarna blivit eniga om att etablera ett nordiskt samarbete om digital säkerhet. Samhällssäkerhet kräver ökat fokus på civil-militärt samarbete och kanske också en debatt om försvaret som operativ resurs för civil beredskap, sade hon. erfarenheter efter tydde på att i varje fall några av oss var för dåligt förberedda på de nya hoten terrorism, cyberangrepp eller organiserad internationell kriminalitet. Hurdant var samarbetet mellan sjukhusen i ? Kan vi utnyttja varandras helikopterkapaciteter? Och hurdant är egentligen samarbetet mellan polisen i de olika länderna? Dessa och liknande frågor borde dryftas ytterligare. När samarbetsminister kort berörde Nordiska ministerrådets redogörelse om EU-arbetet framhöll han tre huvudfrågor. Den första rörde samarbetet för att påverka EU-processer, där han ansåg att det nordiska samarbetet var mycket bättre än det har varit tidigare. Den andra punkten gällde det konkreta samarbetet i närområden. Här hade de nordiska länderna jobbat mycket tillsammans, både med Östersjöstrategin och inom ramen för den Nordliga dimensionen. Det tredje var några tankar om det framtida samarbetet. En ungdomsgrupp hade gett tio teser om och det nordiska samarbetets framtid. En av dem var att de nordiska länderna bör fördjupa sitt samarbete så att i sin globala politik och sin Europapolitik framträder som en enhetlig och kraftfull aktör och som en föregångare i allt vad man gör tillsammans. varumärke var i dagens läge, inom EU eller på andra håll, mycket bra och vi måste helt enkelt utnyttja det tillsammans. , , presidiets rapportör för EU-frågor, sade att vi borde bekämpa det traditionella nordiska småstatstänkandet tillsammans var vi ju den tionde största ekonomin i världen. Vi står alltid högt på listorna i internationella jämförelser. Vi är ledande på en rad områden medicin, livsmedel, välfärdsteknologi, grön tillväxt osv. Man lyssnar till oss om vi använder vår gemensamma tyngd, och det är perspektivrikt att de nordiska utrikes- och försvarsministrarna numera talar och handlar mer gemensamt, fortsatte han. Vi kunde således få större inflytande om samarbetar mer inom EU, och det gällde inte bara utrikesministrarna, utan också alla de andra ministerråden och på tjänstemannanivån. (S), som talade för Socialdemokratiska gruppen, påpekade att de nordiska ländernas gemensamma styrka naturligtvis kommer fram först om vi lyckas använda den tillsammans, och på ett smart sätt. Det fanns några konkreta exempel där samarbetet hade varit väldigt framgångsrikt, t.ex. i konsumentpolitiken. Även om nordiskt samarbete i EU-frågor ägde rum kring många ärenden och på många olika plan kunde man se av redogörelsen att det var mer bekymmersamt med det strategiska samarbetet, med politiska mål och resultat. Det behövdes en gemensam agenda, som kunde innehålla frågor som arbetsmarknadspolitiken, havsmiljö och arktiska frågor, konsumentpolitiken och antibiotikaresistens. För Mittengruppens del sade (KD) att det var en viktig del i utvecklingsprocess att det på dagordningen fanns en punkt som heter Nordiska ministerrådets redogörelse om EU-samarbetet. Mittengruppens förhoppning var att regeringarna ska tänka nordiskt när man deltar i EU-processen. Det handlar kanske inte i första hand om nya strukturer, utan om ett synsätt: Att tänka på den betydelse det har och vilken kraft som finns när de nordiska länderna uppträder gemensamt och samverkar. Det var viktigt att de nordiska länderna även samarbetar när det gäller EU-lagstiftningen. En av gästerna vid sessionen var , . Efter att ha gratulerat till framstegen inom det nordiska samarbetet sade han att man i de baltiska staterna noga följer utvecklingen av detta. De nordiska länderna föreföll vara alltmer beredda att agera som en grupp och driva sina egna intressen samt påverka internationella relationer i allmänhet. Det var en källa till inspiration för de baltiska staterna. På tal om utvecklingen av samarbetet mellan och påminde Vejonis om GadeBirkavs rapport om ett stärkt nordisktbaltiskt samarbete, där en av rekommendationerna handlade om ökat utbyte av synpunkter samt aktivare koordinering och samarbete inom EU. hade arrangerat en regional konferens om hur de baltiska och nordiska ländernas intressen förs fram i Europeiska unionen. Genom att förena sina resurser kunde de bli en grupp europeiska föregångare inom energi, smart teknologi och konkurrenskraft. När 2013 skulle ta över ordförandeskapet i både (där Vejonis själv valts till ordförande) och skulle ett av deras mål vara ett stärkt samarbete mellan , och , inte minst i EU-frågor. the , ledamot av och gäst vid sessionen, tog också till orda i denna debatt. Han sade att den nordiska regionen fortsatt var av stort intresse för Europeiska unionen. Det var en mycket dynamisk del av , och EU:s meddelande om och den pågående granskningen av Östersjöstrategin var uttryck för EU:s kontinuerliga och ökade intresse för den nordiska regionen. Han välkomnade avsikt att intensifiera samarbetet med EU-institutionerna, i synnerhet med , särskilt som han såg flera paralleller mellan nordiska initiativ och den nuvarande EU-agendan i frågor som energi, transport och arktiska frågor, men också när det gäller t.ex. frågor såsom ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer. Nordiska ministerrådets redogörelse för arbetet med presenterades av samarbetsministrarnas ordförande , . Hon inledde med att konstatera att det politiska klimatet i inte hade ändrat sig i positiv riktning sedan förra årets redogörelse. Valet i hade genomförts trots starka protester från oppositionen, som fortsatt hade flera av sina politiker i fängelse sedan valet . Valprocessen hade kritiserats starkt av bl.a. , som hade 330 valobservatörer på plats. President presidentstyre hade kommit alltmer i konflikt med allmänt accepterade demokratiska spelregler, och myndigheterna visade inga tecken på att tillmötesgå omvärldens krav om ett mer öppet och demokratiskt samhälle. Av dessa och andra skäl var det naturligt att Nordiska ministerrådets pågående aktiviteter i genomförs med begränsad närvaro i landet. fortsatte emellertid sin insats. Alla de ministerrådsprojekt som beskrevs i redogörelsen utgjorde exempel på konkreta och nödvändiga åtgärder där stöttar civilsamhälle och försöker bidra till den demokratiska utvecklingen i landet. Presidiets rapportör om , Per , , instämde i att situationen var minst sagt allvarlig. Myndigheterna förföljer och trakasserar oppositionella mer systematiskt än tidigare, sade han. Vi borde fortsatt kräva att alla politiska fångar släpps fria, och en garanti för att de sedan får tillbaka alla sina medborgerliga rättigheter. De vitryska myndigheterna måste godta att oppositionspartier och oppositionspolitiker är en naturlig del av det politiska livet. Per tackade för redogörelsen och sade att han hade intrycket att den hade brett politiskt stöd i . Han nämnde att sedan presidentvalet hade fortsatt kontakt med oppositionspartier och andra grupper som arbetar för mänskliga rättigheter i , och att rådet skulle arrangera ett seminarium i där deltagare från de nordiska länderna och vitryska oppositionsgrupper av olika slag skulle diskutera hur det igen kan bli möjligt att ha en dialog i och mellan det landet och . önskade inte isolera detta land i , men landets styrelse gjorde det omöjligt att ha förbindelser med det officiella . Avslutningsvis under denna punkt debatterades Nordiska ministerrådets insatser för att bekämpa människohandel. ministerrådets ordförande , , sade att detta fortsatt hade hög prioritet i det nordiska samarbetet. De sociala aspekterna stod i centrum, och därför var förebyggande och goda stödordningar för offren viktigt. Samarbete över gränserna var avgörande för att stoppa människohandel: Bara genom bättre samordning och kunskapsutbyte kunde man bekämpa detta cyniska utnyttjande av människor i nöd. Det nuvarande programmet hade antagits av samarbetsministrarna 2011 och gällde till slutet av 2013 med en årlig ram på . Arbetet har lett till ett tätt och förtroendefullt samarbete mellan de nordiska länderna, de tre baltiska staterna och nordvästra . Programmet fokuserar särskilt på sårbara grupper som barn särskilt de som hoppar av skolan tidigt övergivna barn, ensamma minderåriga asylsökande, men ska bekämpa alla former for människohandel. , , nämnde att rådets medborgar- och konsumentutskott arbetat mycket med denna fråga. Det intressanta med rapporten var att den entydigt slog fast sambandet mellan människohandel och utnyttjande av svaga grupper till tiggeri, butiksstölder, ficktjuveri och annan kriminalitet. För att få kontroll på utvecklingen behövdes ett samordnat arbete över landgränserna, och i det sammanhanget var det politiska samarbetet runt mycket viktigt. Den parlamentariska arbetsgrupp för samhällssäkerhet hade lagt fram en rapport om människohandel vid konferensen , med 15 förslag till regeringarna i . Två ansåg han särskilt viktiga: För det första att se till att det ekonomiska utbytet av detta illegala uppträdande blir minsta möjliga. För det andra att man följer penningströmmarna så långt möjligt för att få tag inte bara i fotfolk utan också dem som står bakom. , , underströk att människohandel var en global utmaning. Barn, kvinnor och män över hela världen utnyttjas i vår tids slaveri. Det var en form för kriminalitet som drabbar offren hårt och sätter det internationella samfundet på prov. Eftersom orsakerna till människohandeln är komplexa måste medlen för att bekämpa den vara många och spänna över ett brett område. Betoningen måste ligga på förebyggande och utredning, och det behövds en stödorganisation som tar offren för människohandel på allvar. De nordiska länderna måste fortsatt driva på för att stärka, samordna och genomföra det internationella regelverket mot människohandel, särskilt inom FN, och . Ytterligare ett antal politiska frågor togs upp av enskilda talare i debatten. Inte minst rörde det de frågor om fiskeripolitik som bl.a. representanter för tagit upp tidigare, under toppmötet med statsministrarna och under frågetimmen, och som nämnts under dessa avsnitt ovan. Sakdebatterna Under rubrikerna Kultur, forskning och utbildning, Hållbar utveckling och Välfärd och mångfald debatterades ett stort antal betänkanden över medlems- och ministerrådsförslag, liksom redogörelser för ministerrådets verksamhet på olika områden. Den tillgängliga tiden var emellertid relativt kort i förhållande till antalet ärenden. I kombination med att flertalet ärenden diskuterats grundligt i utskotten gjorde det att debatterna i plenum oftast blev kortfattade. Kultur- och utbildningsutskottets talesperson för frågan om en nordisk filmportal var (M). Förslaget utgick från det arbete som bedrivits under beträffande en gemensam nordisk TV-kanal. Utskottet hade ansett det viktigt och naturligt att försöka utnyttja de nya teknologiska möjligheter som finns. I det sammanhanget menade utskottet att det vore intressant att se på möjligheterna att bygga upp en gemensam filmportal med särskilt fokus på undervisning, ett slags nätbaserad kanal där nordiska program görs tillgängliga för elever och studenter i alla de nordiska länderna. Här fanns möjligheten att skapa ett interaktivt gemensamt offentligt rum. (M) presenterade näringsutskottets förslag om Ny nordisk mode. Hon avslutade med att säga borde stödja branschens initiativ för att öka medvetenheten och kunskapsnivån om hållbarheten i dess verksamhet. Det nordiska samarbetet borde utveckla ett gemensamt fortbildningserbjudande för designers, företagsutvecklare och inköpare, och koordinera en insats till förmån för ett gemensamt nordiskt återvinningsprogram. Vidare föreslogs ett gemensamt exportinitiativ för ett nytt nordiskt och hållbart mode. I diskussionen om transporter och miljö pekade (MP) på att ett snabbtåg mellan och , och en arbetsmarknad utan gränshinder, erbjuder den bästa möjligheten att skapa tillväxt i hela . Det skulle ge en unik tillgänglighet till en boendemiljö med möjlighet till fritidsaktiviteter och hög livskvalitet. Med ett snabbtåg skulle man kunna bosätta sig på landsbygden och ändå ha kort restid till de båda huvudstäderna. Som talesperson i fråga om ministerrådets förslag till nytt ramprogram för jordbruk, skogsbruk, fiskerinäring och livsmedel sade (S) att miljö- och naturresursutskottet stöder visionen om en hållbar och konkurrenskraftig produktion i de gröna och blå sektorerna, så som ministerrådet hade beskrivit den. Utskottet stödde intentionerna om ett flexibelt program som anpassas till det som händer i omvärlden och preciseras i de årliga ordförandeprogrammen, men med förbehållet att de programmen måste ta utgångspunkt i utmaningarna från ett nordiskt perspektiv. Viktiga områden var t.ex. jordbrukets anpassning till klimatförändringarna, att reducera matsvinnet och kopplingen mellan människohälsa och djurvälfärd. (FP) presenterade utskottets betänkande över ministerrådets förslag till miljöhandlingsprogram 20132018. Utskottet ansåg att det var mycket bra och framåtsyftande, och en ambitiös fortsättning på ett framgångsrikt och långvarigt nordiskt samarbete kring miljöpolitik. Vidare ansåg utskottet att huvudmålen, bl.a. grön samhällsutveckling, klimatförändringar, biologisk mångfald och hälsa, var väl avvägda. konstaterade att flera av de rekommendationer som hade antagit och frågor som utskottet haft på sin dagordning återfanns i programmet, men man borde också ta in t.ex. de gröna tekniska normerna för offentlig upphandling. När det gällde ministerrådets förslag till nytt samarbetsprogram på området arbetsliv var näringsutskottet missnöjt med proceduren. Utskottets talesperson (S) framhöll att det inte var tillfredsställande att få del av ett ministerrådsförslag först på så sent stadium. Det gav ett intryck av att man från ministerrådets sida inte bryr sig om vad anser och att framläggandet bara är en formsak. Tyvärr fanns fler exempel på detta. Det skadar relationen mellan och , påpekade . Mot denna bakgrund hade utskottet beslutat att inte framföra synpunkter i sak, utan behandla sakfrågorna och återkomma vid det årets session. Det ärende som orsakade mest debatt var välfärdsutskottets omfattande förslag om nordisk alkohol- och tobakspolitik. Utskottets huvudtema hade varit att se på dessa frågor ur ett folkhälsoperspektiv. Utskottet vill sätta folkhälsa framför frihandelsintressena, sade utskottets ordförande när hon presenterade förslaget. Utskottet hade kunnat enas om nio punkter, men inte om de återstående tre. Oavsett det var det en mycket bra strategi om den förverkligas, sade hon. Man hade kommit överens om mycket mer än hon först trott.