frsrdg · H004RS7 · 2013-06-12 00:00:00 — Förlängt ekonomiskt omställningsstöd får inte beviljas än fram t.o.m. den månad som föregår 65-årsmånaden. Stödet uppgår till högst av ledamotsarvodet och är liksom ålderspension inte pensionsgrundande. Stödet värdesäkras men ger inte rätt till jobbskatteav- drag. Kommitténs överväganden och förslag För äldre ledamöter som vid avgången har varit borta från arbetsmarknaden bör det enligt kommittén finnas en trygghetsförmån som fyller ett delvis annat syfte än det ekonomiska omställningsstöd som beviljas i samband med avgången. Ett stöd som mer allmänt ger ekonomisk trygghet bidrar enligt kommittén i förlängningen till att säkerställa att ledamöter i alla åldrar kan rekryteras till uppdraget som ledamot av . Kommittén anser dock att en 65-årsgräns bör gälla. Ambitionen bör dock även för äldre ledamöter vara att de vid avgången ska övergå till förvärvsarbete. Det är först när åtgärder som har vidtagits i denna riktning inte lett till önskat resultat som det finns anledning att erbjuda en möjlighet att få ett fortsatt stöd. Av detta följer att en första förutsättning för att komma i åtnjutande av ytterligare ekonomiskt omställningsstöd bör vara att det stöd som beviljats i samband med avgången upphört. Kommittén anser att det bör vara möjligt att först ta emot ekonomiskt om- ställningsstöd vid avgången och därefter förvärvsarbeta och först därefter be- viljas ytterligare stöd om den nya anställningen upphör. Även med beaktande av att sambandet mellan riksdagsuppdraget och behovet av förmånen med ti- den suddas ut bedömer kommittén att det är viktigt att det finns incitament att ta även ett kortvarigt och osäkert arbete. Om ett avbrott inte kan accepteras finns det enligt kommittén en risk för att ledamöterna avstår från att ta sådana arbeten. Enligt kommitténs mening går det inte att på förhand avgöra hur som bör få gå från det att ersättningen som betalas vid avgången löpt ut till 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG tidpunkten när ytterligare stöd ska kunna beviljas. Frågan om i vilka fall tiden har varit för lång bör överlämnas till den praktiska rättstillämpningen. kunna ske inom ramen för prövningen av de särskilda skäl som enligt kom- mitténs förslag bör gälla. Vid prövningen bör de aspekter som kommittén nyss nämnt beaktas. Det bör således inte uppställas något krav på att förmåns- tiderna så att säga avlöser varandra. Förlängt stöd bör förutsätta särskilda skäl En annan förutsättning för att kunna få ett förlängt stöd bör vara att det all- mänt sett framstår som rimligt att förmånen betalas ut. Ledamoten ska stå till arbetsmarknadens förfogande och ha vidtagit de åtgärder som rimligen bör kunna krävas av honom eller henne för att finna en ny försörjning. rimlighet ligger också att en förutsättning för att förlängt ekonomiskt omställ- ningsstöd ska betalas ut är att det finns ett rimligt behov av förmånen. bör komma till uttryck genom att det som en förutsättning för att stödet ska förlängas krävs att särskilda skäl talar för det. I syfte att öka förutsebarheten och ge vägledning för rättstillämpningen bör det i lagtexten närmare anges vilka förhållanden som ska beaktas vid bedöm- ningen av om särskilda skäl föreligger. Till att börja med bör bedömningen fokusera på vilka åtgärder som den tidigare ledamoten har vidtagit för att övergå till förvärvsarbete. I detta sammanhang är det naturligt att granska på vilket sätt som ledamoten har tagit del av det erbjudande om omställningsstöd som lämnades vid avgången. Allmänna hänsyn bör också kunna tas till ar- betsmarknadsläget i stort och den enskildes bostadsort. således särskilt avseende fästas vid om och hur ledamoten har utnyttjat det Detta bör komma till uttryck i lagtexten. Härutöver bör omständigheter som har betydelse för den enskildes behov av stöd beaktas. Den nu aktuella stödformen har delvis en annan funktion än det ekonomiska omställningsstöd som börjar betalas vid avgången. lar det snarare om att säkerställa en rimlig levnadsstandard i ett läge där de faktiska omställningsåtgärderna inte lett till avsett resultat. Det är därför na- turligt att prövningen även avser omständigheter som rör den enskildes per- Det innebär att exempelvis ålder och hälsotillstånd bör kunna inverka på bedömningen. Exempelvis framstår det som naturligt att ställa högre krav på en 57-åring än på en person som är mycket nära ålders- Även familjeförhållanden och bostadsort bör kunna beaktas. Av särskild betydelse för frågan om det finns ett reellt behov av en förmån är den enskildes ekonomiska ställning. Enligt kommittén ska kapitalinkoms- ter och förmögenhet inte inverka vid den s.k. samordningen. inte att sådana faktorer vägs in vid den bedömning som avses här. situationen kan variera från fall till fall är det förenat med svårigheter att ange tydliga grunder för vilka faktorer som bör inverka på bedömningen och hur tungt de bör väga. Några allmänna riktlinjer kan dock ges. pitalinkomster eller en betydande förmögenhet talar typiskt sett emot att det finns ett behov av en trygghetsförmån. Det bör dock inte komma i fråga att låta mer normala kapitalinkomster i någon större utsträckning påverka be- dömningen av om det ekonomiska omställningsstödet ska förlängas. terna bör vara sådana att de har praktisk betydelse för behovet av förmånen. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Inte heller bör man beakta förmögenhet som består i exempelvis en bostad eller andra tillgångar som inte utan vidare kan avyttras. Här tänker kommittén bl.a. på jord- och skogsbruk. Fastigheter inom sådan verksamhet kan repre- sentera betydande värden, men innehav av sådana bör i regel inte inverka på bedömningen. Var den närmare gränsen bör gå för vilka kapitalinkomster och vilken förmögenhet som ska påverka bedömningen bör överlämnas till rätts- tillämpningen. Det som sagts nu bör komma till uttryck i lagtexten på så sätt att det före- skrivs att särskilt avseende ska fästas vid den enskildes personliga och eko- nomiska förhållanden. För att ska kunna bedöma om kapitalinkomster ska inverka krävs att uppgifter om det inhämtas från . Verket har redan enligt den gällande ordningen en uppgiftsskyldighet gentemot nämn- den, se 13 kap. 24 c § ersättningslagen. Detsamma bör gälla i det nya syste- met. Den nu aktuella förmånen kräver att det görs en prövning av om förutsätt- ningarna är uppfyllda. Den prövningen ska inbegripa dels om de åtgärder som den tidigare ledamoten har vidtagit varit tillräckliga, dels om han eller hon har ett behov av förmånen. En sådan prövning kan inte göras en gång för alla, utan det krävs i stället en löpande kontroll av förutsättningarna för stödet. Prövningen bör ske med viss regelbundenhet. Enligt kommitténs mening är det lämpligt att saken prövas en gång . För att det ska finnas ett underlag för den prövningen bör den som vill ha stödet ansöka om det. Vilket ålderskrav bör gälla? Den nu aktuella förmånsformen ska fokusera på dem som är äldre vid av- gången. Kommittén anser att den ordning som gäller , att varaktig in- komstgaranti betalas ut under vissa förutsättningar, inte kan läggas till grund för den nu aktuella förmånen. Utifrån övriga omställningsförmåner som förekommer på arbetsmark- naden finner kommittén där ingen tydlig vägledning i frågan om vilket ålders- krav som ska gälla. I det statliga trygghetsavtalet finns dock exempel på att en ålder har tillmätts betydelse vid avgränsning av rätten till s.k. särskild pensionsersättning. Härutöver kan det nämnas att rätt till studiemedel upphör . Kommittén finner vid en samlad bedömning att den som har fyllt under avgångsåret bör kunna vara berättigad att ansöka om en förlängning av det ekonomiska omställningsstödet. Med hänsyn till att det stöd som betalas vid avgången ska ha löpt ut kommer det i praktiken att bli aktuellt att pröva frågan om förlängning först för den som har fyllt eller fyller det år som ansökan om förlängning görs. Detta hänger samman med förslaget nedan om att det ska krävas tjänstgöring för att kunna få förlängt stöd och att tjänstgöring ger rätt till stöd från av- gången. För att förmånen ska beviljas krävs att samtliga förutsättningar är upp- fyllda. Förslaget innebär alltså en betydande skärpning i förhållande till det 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG nuvarande regelverket där den som har fyllt och varit ledamot har rätt till inkomstgaranti fram till . Också det förlängda ekonomiska omställningsstödet bör förutsätta en särskild kvalifikationstid som är tillräckligt lång för att det ska framstå som rimligt med en förlängningsmöjlighet. Den tiden bör vara så lång att det typiskt sett kan anses föreligga betydande svårigheter för den som fyllde under av- gångsåret att övergå till förvärvsverksamhet. Kommittén föreslår att en tjänstgöringstid om bör ge rätt till den maximala tiden med ekonomiskt omställningsstöd från avgången. kommitténs mening finns det inte något skäl att ställa vare sig högre eller lägre krav i fråga om möjligheten till förlängning. För att förlängt ekonomiskt omställningsstöd ska kunna beviljas bör det alltså krävas att ledamoten har tjänstgjort sammanlagt vid avgången. Syftet med den nu aktuella förmånen är enligt kommittén bl.a. att säkerställa en rimlig levnadsstandard. Stödet ska betalas ut efter prövning där den enskil- des behov har viss betydelse. Betydande kapitalinkomster, förmögenhet samt pensionsuttag kan tillmätas betydelse. Vidare understryker kommittén att det förlängda omställningsstödet inte utgör någon form av pension, dvs. nad rättighet vars utbetalning skjutits upp. Det finns med andra ord inte något skäl att låta längden på tjänstgöringen i påverka nivån på ersätt- Kommittén anser mot denna bakgrund att ersättningsnivån på det för- längda ekonomiska omställningsstödet bör kunna variera när det är motiverat av omständigheterna i det enskilda fallet. Normalt sett bör dock nivån vara Regleringen bör därmed konstrueras så att stödet får uppgå till en viss högsta nivå. Den nivån bör enligt kommitténs mening uppgå till 45 pro- cent av ledamotsarvodet. Denna högsta nivå bör värdesäkras genom anknyt- ning till prisbasbeloppet. I likhet med vad som gäller i fråga om inkomstgaranti i det nuvarande sy- stemet bör jobbskatteavdrag inte göras på dessa utbetalningar. jämställas med inkomstgrundad ålderspension, vilket innebär att den inte blir Det nuvarande regelverket innehåller en möjlighet att förlänga inkomstgaran- tin med högst . Det kräver särskilda skäl. Om dispens beviljas får garan- tin bestämmas till ett lägre belopp än vad som gällde tidigare. Enligt kommitténs mening bör en sådan möjlighet finnas också i det nya I praktiken kommer den möjligheten att få betydelse för dem som inte omfattas av den ovan föreslagna möjligheten till förlängning, dvs. de som inte var vid avgången, dels de som inte då hade tjänstgjort i I dessa fall där det således är fråga om förlängning endast på 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG den grunden att det finns särskilda skäl bör ytterligare utbetalning inte kunna ske . Remissinstanserna har lämnat förslagen utan erinran. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen delar kommitténs bedömning av hur det förlängda ekono- miska omställningsstödet ska utformas. Riksdagsstyrelsen ställer sig även bakom de utgångpunkter för bedömningen av när särskilda skäl ska anses fö- religga som kommittén redovisat. Även i övriga avseenden är riksdagsstyrel- sen av samma uppfattning som kommittén. 5.5.3 Reducering av ekonomiska avgångsförmåner Det bör inte göras någon ändring i fråga om vilka slags inkomster som ska reducera det ekonomiska omställningsstödet vid utbetalningen. Årsin- komster under ett prisbasbelopp bör inte heller i fortsättningen medföra reducering av ekonomiskt omställningsstöd. Minskningen av de ekonomiska avgångsförmånerna föreslås ske krona för krona. I 13 kap. 1215 §§ ersättningslagen finns bestämmelser om vilka inkomster som reducerar inkomstgarantin. Sådan reducering kallas också för samord- ning. Vissa inkomster påverkar garantin fullt ut. Det gäller sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken samt arvode och över- gångsersättning enligt vissa bestämmelser som gäller för . Andra inkomster påverkar inkomstgarantin i samma utsträckning som ga- rantin betalas ut i förhållande till garantiunderlaget. För den som exempelvis har rätt till inkomstgaranti av garantiunderlaget minskas ga- rantin av inkomsten. Härvid räknas dock endast inkomster som överstiger ett prisbasbelopp . Denna begränsning brukar kallas fri- belopp. Det nu beskrivna systemet gäller inkomster av sådant slag som är pens- ionsgrundande enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, inkomster av anställ- ning eller uppdrag som inte beskattas i , delpension enligt kollektiv- avtal, pension och livränta samt andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag. Att det ska vara fråga om inkomster av sådant slag som är pensionsgrundande innebär att det saknar betydelse för samordningen om inkomsten i ett enskilt fall är så hög att den inte fullt ut grundar rätt till pension. För den som inte har rätt till inkomstgaranti under ska bara de inkomster som hänför sig till den period som garantin avser räknas av. Vid den beräkningen sker också en fördelning av fribeloppet i förhållande till det 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG antal månader som garantin betalas. Man får alltså inte räkna sig till godo ett helt prisbasbelopp som fribelopp om man inte har rätt till inkomstgaranti un- Den som uppbär inkomstgaranti kan ha rätt till andra avgångsförmåner från helt andra utbetalare som en följd av att han eller hon haft vissa andra anställningar eller uppdrag. Också sådana avgångsförmåner kan vara utfor- made så att de ska minskas med andra inkomster. Om det rör sig om uppdrag som statsråd, statlig chefsanställning eller kommunala förtroendemannaupp- drag får minskningen av inkomstgaranti som hänför sig till riksdagsuppdraget justeras om det behövs med hänsyn till de sammanlagda effekterna. beslut fattas av () i samråd med berörda Kommitténs överväganden och förslag Vilka slags inkomster ska reducera det ekonomiska omställningsstödet? Kommittén anser för det första att de inkomster som reducerar inkomstgaran- tin även ska reducera det ekonomiska omställningsstödet. Kommittén överväger därefter om ytterligare någon slags inkomst bör re- ducera det ekonomiska omställningsstödet, i praktiken inkomst av kapital el- Enligt kommittén kan det i vissa fall framstå som stötande att kapitalin- komster eller förmögenhet inte reducerar de ekonomiska avgångsförmånerna. Att betala ut avgångsförmåner till den som uppenbarligen saknar behov av förmånen kan undergräva legitimiteten i regelverket. Kommittén har inget underlag för att bedöma i vilken utsträckning de som uppbär inkomstgaranti också har kapitalinkomster eller förmögenhet. den praxis som finns från finns enstaka exempel på att en garantitagare har haft ansenliga inkomster som inte omfattats av reg- lerna om samordning. Det är därför enligt kommittén inte uteslutet att det kan förekomma att den som har lämnat har kapitalinkomster och för- mögenhet som tyder på att han eller hon inte har något behov av ekonomiska Kommittén redovisar i vilken utsträckning kapitalinkomster och förmö- genhet påverkar jämförbara förmåner såsom bistånd enligt socialtjänstlagen, studiemedel, äldreförsörjningsstöd, bostadstillägg och förmåner av omställ- Kartläggningen visar enligt kommittén att ekonomiska av- gångsförmåner som regel inte påverkas av kapitalinkomster eller förmögen- Jämförelsen med andra avgångsförmåner talar därför för att kapitalinkomster och förmögenhet inte regelmässigt ska inverka på avgångs- kan en sådan jämförelse enligt kommittén inte tillmätas självständig betydelse. Reglerna för avgångsförmåner för riksdags- ledamöter måste utformas utifrån de speciella förutsättningar som gäller. skilt viktigt är att regelverkets legitimitet kräver att systemet framstår som Kommittén redovisar flera invändningar mot att låta kapitalinkomster och förmögenhet omfattas av samordningen. Det kan ifrågasättas om det finns be- hov av sådan samordning mot bakgrund av hur de nya avgångsförmånerna är 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG utformade och den nya jämkningsgrund som föreslås. Risken för överutnytt- jande kommer att kunna minimeras. Det ekonomiska omställningsstöd som börjar betalas vid avgången är begränsat i fråga om den tid som det kan beta- las. med ekonomiskt omställningsstöd upprätthålls kra- vet på aktivitet genom en skärpt jämkningsregel. Kapitalinkomster och för- mögenhet ska beaktas vid prövningen av om stödet ska förlängas. Detta ligger i linje med vad som i allmänhet gäller i fråga om behovsprövade förmåner. I de sistnämnda fallen finns det alltså inget behov alls av att också inom ramen för den samordning som sker i samband med utbetalningen beakta kapitalin- komster och förmögenhet. Vidare finns det flera komplikationer med en ordning där förmögenhet in- verkar på förmånerna. Förmögenhet utgörs inte sällan av ett låst kapital, t.ex. en bostad eller en skogsfastighet. Frågan är om det ska krävas att den som vill ha förmånen först säljer en sådan tillgång. Man kan i detta sammanhang också fråga sig om det verkligen är rimligt att exempelvis en försäljning av en bo- stad som har medfört en hög realisationsvinst ska inverka på den typ av förmån som är i fråga. Detta innebär att det skulle krävas un- dantagsregler för vissa typer av förmögenheter och kapitalinkomster. Ett så- dant regelverk riskerar dock att bli svårt att tillämpa, vilket kan leda till långa handläggningstider. Till det sagda ska läggas att det sedan förmögenhetsbeskattningen avskaf- fades kan vara svårt men inte helt omöjligt att kontrollera om lämnade uppgifter är riktiga. Kapitalinkomster skulle däremot i viss utsträckning kunna kontrolleras hos . Sammanfattningsvis gör kommittén bedömningen att behovet av att låta kapitalinkomster eller förmögenhet inverka på det ekonomiska omställnings- stödet redan från avgången inte är tillräckligt starkt för att motivera en sådan ordning. Samordningen i det nya systemet bör därför omfatta samma inkoms- ter som i det tidigare regelverket. Ska ett fribelopp gälla även i det nya systemet? Kommittén anser att ett skäl som kan anföras för ett fribelopp är att incita- menten att skaffa sig andra inkomster annars kan minska, dvs. att den som inte får behålla något av en inkomstökning blir mindre motiverad att försörja sig genom eget arbete. Ett fribelopp fyller dessutom den funktionen att det förenklar den administrativa hanteringen eftersom man vid beräkningen av utbetalningsbeloppen direkt kan bortse från de inkomster som ligger under den gräns som gäller. Ett argument som kan anföras för att slopa fribeloppet är att det kan ge intryck av att systemet är alltför generöst. I sammanhanget får dock just denna del en relativt sett liten betydelse. Dessutom måste det beaktas att andra in- komster enligt kommitténs förslag ska inverka på det ekonomiska om- ställningsstödet krona för krona. Samordningen skärps med andra ord genom den regleringen. Kommittén anser mot denna bakgrund att ett fribelopp om ett prisbas- belopp ska gälla också i det nya systemet. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG I vilken utsträckning ska förmånerna påverkas? Det nuvarande regelverket innebär att andra inkomster bara påverkar in- komstgarantin i begränsad utsträckning. Reduktionen sker med samma pro- centuella andel som garantin betalas ut med i förhållande till underlaget. Frå- gan är om samma ordning ska gälla också i det nya systemet. Det nuvarande systemet är uppbyggt så att garantibeloppet utgör någon av åtta nivåer mellan och av underlaget. I det nya systemet kommer det ekonomiska omställningsstödet att utgöra av arvodet vid avgången. Det förlängda ekonomiska omställningsstödet kommer att kunna variera men kan utgöra högst av underlaget. Ett alternativ till den nu gällande ordningen är att hela inkomsten oavsett med vilken nivå förmånen betalas ut får leda till avräkning. Systemet blir då mer återhållsamt och därmed mer legitimt. Ett skäl för att låta hela den andra inkomsten inverka är att en sådan ord- ning redan gäller för sjukersättning och aktivitetsersättning enligt socialför- säkringsbalken och för arvode och övergångsersättning enligt vissa bestäm- melser som gäller för . Regelverket skulle alltså med den diskuterade förändringen bli mer enhetligt och därmed enklare och mer trans- parent. En invändning mot det angivna alternativet kan möjligen vara att det mins- kar incitamenten att söka försörjning genom arbete eftersom reduceringen blir större. Den risken ska dock inte överdrivas. Av större betydelse i detta sam- manhang är att det nu gällande fribeloppet föreslås vara kvar. Kommitténs slutsats av detta blir att de inkomster som omfattas av sam- ordningen ska reducera det ekonomiska omställningsstödet krona för krona. anser att det finns en beaktansvärd risk för att en ordning där inkomster som omfattas av samordningen med omställningsstö- det ska reducera stödet krona för krona kommer att minska incitamenten att söka egen försörjning. Övriga remissinstanser har lämnat förslagen utan erinran. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Riksdagsstyrelsen är av samma uppfattning som kommittén. har invänt att en ordning där inkomster som omfattas av sam- ordningen reducerar stödet krona för krona innebär risk för att incitamenten att söka egen försörjning minskar. Riksdagsstyrelsen delar inte den bedöm- ningen. 5 RIKSDAGSSTYRELSENS ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG 5.5.4 Jämkning av ekonomiska förmåner De nuvarande jämkningsgrunderna ska kompletteras med en ny jämk- ningsregel. Jämkning bör också få beslutas i fråga om ekonomiskt omställ- ningsstöd som gäller om den som tar emot förmånen inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsarbete. Vid be- dömningen av om jämkning ska ske ska särskilt beaktas om och hur den som tar emot förmånen har tagit del av det omställningsstöd som lämnas vid avgången. Enligt 13 kap. 16 § ersättningslagen kan inkomstgarantin sättas ned eller dras in helt (jämkning). Jämkning kan ske på fyra grunder. Den första jämknings- grunden gäller fall där garantitagaren har utfört förvärvsarbete i väsentlig om- fattning åt någon annan utan att ta ut en skälig ersättning för det. Jämkning kan också ske i de fall garantitagaren redovisar inkomst av aktiv näringsverk- samhet och denna har reducerats på grund av avdrag för avsättning till perio- diseringsfond, upphovsmannakonto, expansionsfond, eget pensionssparande eller underskott av annan verksamhetsgren. Den tredje jämkningsgrunden av- ser fall där garantitagaren redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster. Slutligen finns en fjärde jämkningsgrund som in- nebär att jämkning kan komma i fråga om garantitagaren har gjort sig skyldig till viss brottslighet. Kommitténs överväganden och förslag De nuvarande jämkningsgrunderna bör behållas Med undantag för den jämkningsgrund som gäller brott är syftet med de nu gällande jämkningsreglerna att säkerställa att bestämmelserna om samord- ning inte kringgås. Även om det system för ekonomiska avgångsförmåner som kommittén föreslår innebär vissa förändringar i förhållande till dagens system ska samordning ske med andra inkomster även i det nya systemet. Skälen för de nuvarande jämkningsreglerna gör sig därför gällande också i det nya systemet. Även om de nu gällande reglerna om jämkning inte har lett till jämkning i mer än ett fåtal fall bedömer kommittén att de ändå bör ha haft en handlingsdirigerande effekt. Det bör därför i det nya systemet för ekono- miska avgångsförmåner finnas en jämkningsregel motsvarande den som gäl- ler i systemet med inkomstgaranti. Behövs det en kompletterande jämkningsregel? Den jämkningsregel som gäller säkerställer att samordningsreglerna inte kringgås men ger inte något utrymme för att ingripa mot andra slags överut- nyttjanden.