frsrdg · H104JO1 · 2013-11-13 00:00:00 — Däremot riktas viss kritik mot hur utredningsåtgärder redovisats. Det är viktigt att allt som gjorts blir känt för den misstänkte och för domstolen. Förundersökningsledaren är ansvarig för redovisningen av utredningsmaterialet. Målsäganden beskrev att hon legat naken på marken utan att bli nedkyld. Detta borde följts upp redan tidigt i utredningsarbetet. När saken väl aktualiserades, i hovrätten, borde den i och för sig ha föranlett större aktivitet från åklagarens sida. Hennes passivitet bedöms dock inte utgöra ett brott mot objektivitetsplikten, eftersom det redan stod klart att en utredning om s.k. hypotermi skulle komma att redovisas för domstolen genom försvarets försorg. Enligt rättspraxis bör en målsägandes berättelse i mål av detta slag kontrolleras under förundersökningen, till den del det är praktiskt möjligt. Kontrollen är inte något självändamål utan utgör ett led i granskningen av bevisningen. Bevisningen prövas slutligt av domstol. I detta fall har hovrätten gjort en sådan prövning, som innefattar kritik mot att kontrollkravet inte efterlevdes. Under polisförhör har det till målsäganden ställts ledande frågor, som närmast innebar att förhörsledaren försökte gissa sig till vad målsäganden varit med om. Det har inte funnits sakliga skäl för en sådan förhörsmetod. Förhörsledaren kritiseras därför. Med beaktande av det rättsliga förfarandet som helhet bedöms det som anmälts inte ha inneburit att objektivitetskravet åsidosatts. J., som är polis, åtalades vid för grov våldtäkt och grovt övergrepp i rättssak. Bakgrunden var följande. J. hade för de påstådda gärningarna ett förhållande med en kvinna, som fortsättningsvis benämns A. De tillbringade helgen den 18–i ett sommarhus som ägdes av J:s far. ringde A. till sin före detta man och berättade att J. utsatt henne för övergrepp. Mannen förde uppgifterna vidare, varvid de blev kända för J:s chef vid . Denne tog kontakt med polisen i , som skickade en patrull till det avlägset belägna hus där J. och A. befann sig. En av de två polismän som ingick i patrullen kände J. genom att de arbetat tillsammans. Sedan patrullen fört separata samtal med J. och A. läm- 2 013 /1 4:J O1 nade den platsen. A. erbjöds att följa med men avböjde. Polismännen uppfattade i huvudsak situationen så, att J. och A. grälat men att saken hade fått för stora proportioner. Någon anmälan upprättades inte. , , fick polisens internutredning (Chefens utredningar, CU) uppgift om att det inträffat en våldtäkt och att den misstänkte arbetade vid . En förundersökning inleddes. Utredarna försökte få till stånd ett målsägandeförhör med A. Hon lämnade få uppgifter, men det framkom att hon besökt kvinnor. Hennes kläder var enligt uppgift tvättade eller kastade. Utredarna upplevde att hon var rädd. Det beslutades att handlingarna från skulle inhämtas. Därefter frihetsberövades J. Det tog A. medverkade vid förhör. Under den tiden var hon föremål för psykologsamtal och skyddsinsatser från polisens sida. J. åtalades vid för följande gärningar: J. har i trädgården till ett av honom disponerat sommarhus på fastigheten [] i kommun, mot målsägandens vilja, när hon legat i en solstol, slitit tag i henne och vänt henne på mage, varefter han fäst samman hennes händer med handbojor på ryggen. Härigenom har hon berövats sin frihet samt orsakats kraftig smärta. Han har därefter medelst våld och hot om våld genomfört upprepade anala och vaginala samlag samt fört in fingrar, hand och penisattrapp i hennes vagina och anus. Händelseförloppet har pågått från tidig eftermiddag till mörkrets inbrott och hon har varit belagd med handfängsel. Våldet har bl.a. bestått i att han har dragit isär A:s ben och suttit grensle över henne, utdelat ca 5 slag i ansiktet på henne så att hon känt smärta, tagit stryptag på henne så att hon fått svårt att andas samt känt smärta, lyft hennes bojade händer så att hon känt mycket kraftig smärta i axelpartiet, vänt henne så att hon kommit att ligga på rygg med handbojorna under sig med kraftig smärta som följd. Hotet har bestått i att J. under en del av händelseförloppet har haft en pistol liggande intill sig och synlig för målsäganden. Brottet är grovt, eftersom J. visat särskild hänsynslöshet och råhet, då övergreppen pågått , det varit fråga om upprepade vaginala och anala penetrationer, A. utsatts för en mycket stor kränkning samt att hon varit frihetsberövad på sätt som beskrivits ovan. Övergrepp i rättssak, grovt brott Efter att gärningen under punkten 1 har upphört har J. till med hot om våld angripit målsäganden för att hon inte skulle polisanmäla honom för ovanstående gärning. Hotet har bestått i att 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 han sagt att han skulle skada hennes son på ett sådant sätt att sonen skulle bli invalidiserad för resten av livet. Hotet har förstärkts av att J. uppträtt aggressivt samt av att han tidigare uppvisat en pistol. Brottet är att bedöma som grovt med hänsyn till gärningen under åtalspunkt 1, varför målsäganden haft särskild anledning att ta hotet på allvar. Övergreppet har skett med syfte att J. skulle undgå ansvar för ett allvarligt våldsbrott samt att betydande men för målsäganden och hennes son riskerat att uppstå till följd av gärningen. Av tingsrättens dom framgick följande (dom , mål B 5763-09). A berättade att hon av J. utsatts för våldtäkt på det sätt som angetts i åtalet. Våldtäkten inleddes på den solstol hon låg i. J. våldtog henne i flera omgångar. Vid det andra tillfället tog J. tag i den dyna som hon låg på och drog ned dynan och henne på gräsmattan. Övergreppen fortsatte sedan i omgångar. I det sista skedet smetade J. avföring över henne. Hon kräktes, men fick inte ut uppkastningen eftersom hennes hår låg för munnen. J. stoppade in sina fingrar i hennes mun och rensade den. Därefter lossade J. handfängslet och lämnade henne. sprang hon in i huset, tog med sig sin mobiltelefon och nycklarna till J:s bil, sprang till bilen och körde över gårdsplanen fram till grinden. Hon upptäckte emellertid att det var mycket lite bensin i bilen och att grinden var stängd. Hon gav då upp försöket att fly och satt kvar i bilen. Härifrån ringde hon till bl.a. J. och sin före detta make. följde hon med J. in i huvudbyggnaden. A. uppgav att J., innan polisen anlände, tog ut henne till vattenpumpen på gården och tvättade av henne. Han skrubbade henne över kroppen med en handduk och sköljde hennes hår för att få bort uppkastningen samt kammade igenom hennes hår och satte på henne kläder. åkte A. och J. tillsammans till . sökte A. vård på i . J. nekade till brott och berättade i huvudsak följande. hade han och A. sex. De började på solstolen. De lade ner dynan och en handduk på gräsmattan och fullföljde ett samlag där. hämtade han ett handfängsel som han satte på A. Han låste inte fängslet. På instruktion av A. gav han henne ett antal daskar på stjärten. Han påbörjade ett nytt samlag och tog av A. fängslet. Hon försökte ge honom en örfil, men han parerade. Han sade du slår inte mig och gav henne fyra örfilar över kinden. De pussades och A. bet honom i underläppen, vilket gav blodsmak. I samband med att de efter lunch fikade på altanen såg de två unga kvinnor komma förbi med hundar. De skämtade om vad kvinnorna skulle ha sett om de kommit förbi tidigare. uppstod ett gräl mellan dem. Det slutade med att A. tog hans bil och körde i väg. Vid grinden till fastigheten skrek hon att han var galen samt att han hade misshandlat och våldtagit henne. Han öppnade grinden åt henne och såg henne köra i väg. Sedan hans chef ringt honom för att kontrollera situatio- 2 013 /1 4:J O1 nen förklarade han för A. att detta innebar att han riskerade att bli avstängd från sitt arbete. A. ringde då upp hans chef för att hjälpa honom. Tingsrätten fann att A. – liksom J. – framstått som trovärdig. Tingsrätten anförde dock att det fanns uppgifter i hennes berättelse som sedda för sig eller i jämförelse med övrig bevisning framstod som mindre sannolika. Detta påverkade bedömningen av hennes trovärdighet negativt. Det noterades i domen att hon sänt meddelanden med sadomasochistiskt innehåll till J. Meddelandenas innehåll återgavs. A. uppgav bl.a. att meddelandena var svar på liknande meddelanden från J. Tingsrätten noterade därvid att hon inte velat låta sin telefon kontrolleras, och att hennes uppgift om att hon speglat meddelanden från J. därför inte hade kunnat kontrolleras. Tingsrätten konstaterade även att hon hade kännedom om en webbplats inriktad på s.k. dominanssex, Darkside, och tog även upp att hon i sin dator haft bilder, som hon själv ställt till utredningens förfogande, där det förekom lättklädda bundna kvinnor. Enligt tingsrätten framstod det hon uppgett om sitt innehav av bilderna som märkligt. Med stöd av övrig bevisning fann tingsrätten emellertid att A:s berättelse skulle läggas till grund för bedömningen. J. dömdes därvid i enlighet med åklagarens gärningspåståenden för grov våldtäkt och övergrepp i rättssak. Påföljden bestämdes till fängelse , efter att tingsrätten tagit hänsyn till att J. skulle komma att skiljas från sin anställning som polis. I hovrätten åberopades ny bevisning. På J:s begäran hölls även syn på den aktuella fastigheten. Hovrätten framhöll att arten och omfattningen av den utredning som tillförts innebar att det i hovrätten kommit att bli fråga om en delvis ny prövning och inte bara en överprövning av tingsrättsdomen (dom , mål B 4280-10). Efter genomgång av bevisningen konstaterade hovrätten i sin sammanfattande bedömning inledningsvis följande. A. har i nära anslutning till händelsen uppgett att hon utsatts för en våldtäkt. Hon har också uppvisat skador som är förenliga med ofrivilligt sexuellt umgänge. Hennes medicinska symtom efter händelsen talar enligt hovrättens bedömning för att hon varit med om en traumatisk sexuell händelse. Sammantaget talar detta starkt för att A. utsatts för ett sexuellt övergrepp eller i vart fall något som hon upplevt som ett sådant. Hovrätten fann dock att A. inte varit helt sanningsenlig beträffande sitt intresse för dominanssex och att detta i någon mån inverkade negativt på hennes trovärdighet också i övrigt. Delar av hennes berättelse syntes enligt hovrätten förutsätta ett svårförståeligt risktagande från J:s sida, i förening med stor förslagenhet och långtgående planering. A:s berättelse om övergreppet stöddes inte heller av någon annan utredning, även om det hon berättat om händelserna gett ett trovärdigt intryck som självupplevt. Det fanns i stället ett flertal omständigheter som talade mot att det gått till på det sätt som A. beskrivit. Det gällde särskilt vad som i hovrätten kommit fram om hypotermi (se nedan). Till detta skulle läggas ett antal övriga omständigheter som hov- 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 rätten tog upp i sina domskäl som var för sig med mindre och varierande styrka talar emot A:s version, men som sammantagna får en inte obetydlig vikt. Vid en samlad bedömning konstaterade hovrätten att det fanns befogad anledning till tvivel på om A:s uppgifter om händelseförloppet var riktiga och tillförlitliga. Det förelåg enligt hovrätten inte en sådan alltigenom trovärdig och tillförlitlig målsägandeberättelse som i förening med vad som i övrigt framkommit kunde vara tillräcklig för en fällande dom. Det kunde vidare ifrågasättas om utredningen uppfyllde det krav som har uppställt, nämligen att målsägandens uppgifter till den del det är praktiskt möjligt blivit kontrollerade under förundersökningen. Åtalen för grov våldtäkt och övergrepp i rättssak ogillades därför. Domen vann laga kraft. J. var sammanlagt frihetsberövad ungefär . Han begärde, i anslutning till att anmälan gjordes till JO, hos Justitiekanslern, , ersättning för förlorad arbetsinkomst och för det lidande han åsamkats genom frihetsberövandet. Han har därvid sedermera tillerkänts ersättning med , varav för lidande, allt i enlighet med lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder. J. har genom sin advokat, , anmält chefsåklagaren vid , Riksenheten för polismål, och utredningar till JO. Av anmälan framgår inledningsvis att J. efter tingsrättens fällande dom bytte försvarare till . Genom dennes försorg vidtogs en rad utredningsåtgärder, som enligt anmälan fick avgörande betydelse för att J. frikändes av hovrätten. Alla dessa åtgärder hade föregåtts av att försvaret begärt att de skulle verkställas av åklagaren, som emellertid hade avslagit framställningarna. Mot den bakgrunden har J. begärt att JO ska granska hur åklagaren lett förundersökningen och hur polisen bedrivit den. Anmälarens kritik mot utredningen framgår i det följande. Det kan tillfogas att det som anförs i anmälan i flera hänseenden nära ansluter till synpunkter som framkommer i hovrättens domskäl. Målsägandes sexuella intressen och utredningen om detta Ett av de sms-meddelanden från A. till J. som förekom i förundersökningen ger intryck av att A. läst sexnoveller på webbplatsen Darkside. Det gjordes emellertid inte några kontroller av vad detta är för slags webbplats. Trots att försvaret där hittat noveller av övergreppskaraktär som innehöll stora likheter med A:s berättelse, ville åklagaren inte göra någon egen utredning om detta, 2 013 /1 4:J O1 vilket hon borde ha gjort. Hon borde även tagit A:s dator och mobiltelefoner i beslag för att kontrollera de uppgifter A. lämnat. J. hade inför prövningen i hovrätten anfört att det borde utredas hur en person, som befinner sig ute utan kläder i den temperatur som rådde, reagerar och begärde därför att åklagaren skulle göra en sådan utredning. Åklagaren avslog denna begäran. Försvaret inhämtade då egen utredning, och åberopade förhör med experten . Hovrätten konstaterade sedermera att A:s trovärdighet påverkades negativt av att hon inte berättat om några nedkylningssymtom. Redovisning av tekniska undersökningar A. hade uppgett att J. kastade lastpallar för att hindra henne när hon körde i väg med bilen, och att hon därvid körde på en dörr till en förrådsbyggnad. Enligt det av polisen upprättade förundersökningsprotokollet var de lastpallar som återfanns på platsen vid undersökningstillfället sammanfrusna. Sedan J. kontrollerat saken framkom emellertid att hans far hade spikat ihop lastpallarna för att använda dem vid målningsarbeten. Vid förhör i hovrätten uppgav den ansvarige polisteknikern att han iakttagit att de var sammanspikade, och att han meddelat polisen detta. Ändå kvarstod uppgiften i protokollet att pallarna vid undersökningstillfället varit sammanfrusna, dvs. det skulle vid det aktuella tillfället varit möjligt att kasta dem en och en. Vid förhöret med teknikern framkom även att polisen hade gjort noggranna undersökningar av gräsmattan efter kastade lastpallar, men inte hittat några sådana spår. Mot bakgrund av att A. enligt egen uppgift skulle ha suttit naken i J:s bil efter att ha blivit nedsmetad med avföring och kräkts, var det en viktig fråga om man kunnat påträffa spår av sådana kroppsvätskor i bilen. Av förhör med den kriminaltekniker som undersökt bilen framgick att några spår efter kroppsvätskor inte hade kunnat iakttas vid okulär besiktning och sannolikt inte heller vid belysning med UV-ljus. Inte heller vid undersökning hos SKL hade några spår efter kroppsvätskor påträffats. Av en rapport över undersökningen som försvaret inhämtat framgick att förklaringen till detta inte kunde vara att stolen rengjorts. Av det underlag för undersökningen som inhämtats från SKL framgick därvid att förarsätets klädsel tagits isär, vilket inte redovisades i förundersökningsprotokollet. Av förundersökningsprotokollet framgick att den aktuella fastigheten genomsökts med polishund. I protokollet över sökningen angavs emellertid inte sökområdet, utan endast att hunden sökte av tomten. Sökområdet borde ha angetts eftersom avsaknad av spår kunde tala för att J:s uppgifter var riktiga. Polisförhören med A. genomfördes felaktigt. Vissa omständigheter fördes in i förhöret av förhörsledaren. Det saknas vidare dokumentation över skyddssamtal som hållits mellan A. och polisen utanför brottsutredningen. 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 Övriga brister i utredningen Även andra brister har påtalats av anmälaren, såsom att A:s kläder inte togs i beslag och undersöktes och att fotografier som var återgivna i förundersökningsprotokollet tagits på sådant sätt att de blivit missvisande. I anmälan påtalas även brister i den rättsmedicinska undersökningen. Det finns dock inte tillräckliga skäl för att inom ramen för denna granskning, som i enlighet med anmälan inriktats på förundersökningsledaren och polismyndigheten, även ta upp detta. Det berörs därför inte vidare i detta beslut. och anmodades att yttra sig. (rikspolischefen ) anförde följande om utredningens inledning och bakgrunden till de förhör och kontakter i övrigt som polisen hade med målsäganden. Något hände som föranledde att målsäganden kontaktade sin förre man och en . Mannen kontaktade målsägandens föräldrar som i sin tur kontaktade målsägandens arbetsgivare. Ar- betsgivaren kontaktade i sin tur Säkerhetspolisen där J. arbetade. En chef kontaktade J. och pratade även med målsäganden. Anmälan gällde våldtäkt. En polispatrull sändes till platsen där målsäganden och J. befann sig och som anlände . Det visade sig att en av poliserna var bekant med J. Efter ett allmänt samtal mellan dem pratade en polisman med målsäganden. Hon tillfrågades men ville inte följa med från platsen. Det utreddes inte närmare varför hon inte ville följa med. Patrullen åkte från platsen och en händelserapport skrevs. Det aktuella ärendet kom någon dag senare in till enheten där anmälningar mot polisanställda hanteras. Det beslutades att förhör skulle hållas med målsäganden. Målsäganden var mycket förtegen om vad som hänt men det framkom att hon hade besökt och den speciella kvinnokliniken för sexuellt våld. Åklagare vid enheten för polismål kontaktades och det beslutades att journalanteckningar från målsägandens besök vid sjukhuset skulle begäras in. Med stöd av uppgifterna bestämdes att J. skulle tas in till förhör eller anhållas. Enligt visade A. länge bristande förtroende för polisen. satte detta i samband med de inledande insatser som beskrivits och konstaterade att dessa kan ha försvårat utredningens bedrivande. (vice riksåklagaren ), som låtit inhämta upplysningar från förundersökningsledaren, chefsåklagaren och chefen för för polismål, överåklagaren , kunde inte se att åklagaren på något av de sätt anmälaren beskrivit hade åsidosatt sin objektivitetsplikt. gjorde samma bedömning för polisens del. I det följande redovisas i första hand kommentarer till det anmälaren anfört i enskilda delar. bedömningar återges inte när dessa väsentligen sammanfaller med det som anförts från . Viss information som framkom i hovrätten har tillförts. 2 013 /1 4:J O1 Utredning av målsägandens sexuella intressen; behovet av beslag av mobiltelefon och dator Utöver det som redan framgått visar handlingar som getts in av att J:s dåvarande försvarare, advokat , under förundersökningen begärde att A:s mobiltelefoner och dator skulle tas i beslag för kontroll, som skulle kunna visa att uppgifter A. lämnat om att hon kvarhållits på det sätt hon påstått inte stämde. Åklagaren avslog begäran men angav att en ny bedömning skulle göras efter förhör med A. upprepade sedan sin begäran . Han hemställde även om att s.k. muskelbiopsi tas från målsäganden för att på så sätt kunna fastställa om hon tagit anabola steroider eller annat preparat som kan ha påverkat hennes agerande, varvid han tillfogade att hon tävlat i kroppsbyggning. I ett beslut anförde åklagaren att mobiltelefonerna och datorn inte kunde antas vara av betydelse för utredandet av det aktuella brottet. Mobiltelefontrafiken den aktuella dagen har kartlagts genom inhämtande av telefonlistor. Hennes sms-samtal till den misstänkte finns i förundersökningsmaterialet genom den misstänktes försorg. Hennes mobiltelefontrafik därutöver och mailkorrespondens före den aktuella händelsen samt fotografier som inte rör händelsen anser jag f n inte kan antas vara av betydelse för utredningen. Förundersökningen ska ha fokus på vad gärningsmannen är misstänkt för och vad som påstås att han har gjort och inte på offret. (En kommentar 6 kap. 1 §, sista sidan.) Jag kommer att ompröva mitt beslut efter att förhör har hållits med målsäganden. Försvararens begäran om muskelbiopsi på A. avslogs med motiveringen att en sådan åtgärd utgör kroppsbesiktning som inte får äga rum på den som inte är skäligen misstänkt för brott. I ett nytt beslut gällande begäran om beslag av mobiltelefoner och dator redogjorde åklagaren för den rättsliga regleringen och anförde sedan bl.a: Genom beslag av målsägandens dator och mobiltelefon och undersökning av dessa vinns ingen utredning om brottet. Den begärda undersökningen syftar till att skaffa information om målsägandens sexuella preferenser. Dessa utredningsåtgärder saknar betydelse för om målsäganden har utsatts för våldtäkt. Efter att ha redovisat ett antal utredningsåtgärder som vidtagits fortsatte åklagaren: Den företagna förundersökningen visar att parterna före den aktuella händelsen haft ett sexualliv som varit mer avancerat än vad som kan anses som vanligt. Men detta har varit frivilligt och ömsesidigt. Huruvida målsäganden är intresserad av dominanssex saknar betydelse för utredning av det nu aktuella brottet. Hon har under förundersökningen redovisat sin syn på detta. Under alla omständigheter står det i strid mot proportionalitetsprincipen att vidta tvångsåtgärder mot målsäganden för att vinna utredning om omständigheter som inte har fokus på brottet. Det är J. som fört in uppgifter i förundersökningen om dominanssex. Det är min uppfattning att detta 2 0 1 3 / 1 4 : J O 1 inte har relevans för prövningen av den aktuella gärningen. Den utredning som finns om detta är tillräcklig. Beslutet avslutades med en upplysning om att J. enligt 23 kap. 19 § kunde begära rättens prövning, något J. inte gjorde. Däremot återkom J. i samband med sitt överklagande med en ny begäran. Åklagaren avstyrkte denna med i huvudsak samma motivering som den just återgivna. Hovrätten avslog J:s begäran. Vid hovrättsförhandlingen gav in material hämtat från webbplatsen Darkside och begärde att åklagaren skulle komplettera förundersökningen med material därifrån och göra en analys av det. I en skrift till åklagaren preciserade sin begäran på så sätt att samtliga 7 611 noveller på Darkside skulle gås igenom, att det skulle undersökas om A var medlem och om möjligt hur ofta hon besökt hemsidan samt att de bilder hon lämnat in skulle jämföras med de 87 853 bilder som finns på Darkside. Åklagaren medgav kontroll av huruvida A. var medlem men avslog begäran i övrigt. I hennes motivering angavs bl.a. följande. J. och A. skyllde på varandra när det gällde vem som tagit initiativ till det dominanssex som förekommit. A. hade uppgett att hon besökt Darkside, som J. berättat om, för att kontrollera vad det var för sida, varvid hon läst några noveller. Detta utgjorde enligt åklagaren inte skäl för att vidta de begärda utredningsåtgärderna. Beträffande utredningen om A:s sexuella intressen samt de därmed sammanhängande frågorna om huruvida hennes mobiltelefoner och dator borde tagits i beslag anförde i sitt yttrande till JO i huvudsak: I en förundersökning avseende misstanke om våldtäkt saknar normalt sett målsägandens sexualliv och sexuella preferenser helt betydelse. Som framgår av åklagarens yttrande har dock målsägandens eventuella intresse för BDSM ändå utretts närmare genom bl.a. förhören med målsäganden själv, förhör med målsägandens tidigare pojkvänner samt undersökning av en hemsida på internet med BDSM-innehåll. Det är en bedömningsfråga i vilken omfattning objektivitetsplikten krävt att denna fråga skulle ha utretts. Som jag ser det har den utredning som skett varit fullt tillräcklig med tanke på objektivitetens krav. Enligt min uppfattning hade det varit att gå för långt att utreda detta ytterligare.